# Europeiska unionens C 157/3 ma

| | ISSN 1977-1061 |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | C 157 |
| | |
| Svensk utgåva | Meddelanden och upplysningar | 66 årgången3 maj 2023 |

ISSN 1977-1061

Europeiska unionens

officiella tidning

C 157

Svensk utgåva

Meddelanden och upplysningar

66 årgången3 maj 2023

---

| Innehållsförteckning | Sida |
| --- | --- |
| | I   Resolutioner, rekommendationer och yttranden |
| | RESOLUTIONER |
| | Regionkommittén |
| | ReK:s 153:e plenarsession, 8.2.2023–9.2.2023 |
| 2023/C 157/01 | Resolution från Europeiska regionkommittén om kommunernas och regionernas svar på energikrisen: mot en verklig europeisk energiunion | 1 |
| | YTTRANDEN |
| | Regionkommittén |
| | ReK:s 153:e plenarsession, 8.2.2023–9.2.2023 |
| 2023/C 157/02 | Yttrande från Europeiska regionkommittén – Framsteg i genomförandet av målen för hållbar utveckling | 6 |
| 2023/C 157/03 | Yttrande från Europeiska regionkommittén om Granskningsrapport om genomförandet av faciliteten för återhämtning och resiliens | 12 |
| 2023/C 157/04 | Yttrande från Europeiska regionkommittén – Sätta människorna främst, säkra hållbar tillväxt för alla och ta tillvara potentialen i EU:s yttersta randområden | 18 |
| 2023/C 157/05 | Yttrande från Europeiska regionkommittén – Att skapa en gynnsam miljö för den sociala ekonomin – det lokala och regionala perspektivet | 23 |
| 2023/C 157/06 | Yttrande från Europeiska regionkommittén – En europeisk strategi för vård och omsorg | 28 |
| 2023/C 157/07 | Yttrande från Europeiska regionkommittén – Tillräcklig minimiinkomst som säkerställer aktiv inkludering: det lokala och regionala perspektivet | 33 |
| 2023/C 157/08 | Yttrande från Europeiska regionkommittén – EU:s lag om restaurering av natur | 38 |

Innehållsförteckning

Sida

I   Resolutioner, rekommendationer och yttranden

RESOLUTIONER

Regionkommittén

ReK:s 153:e plenarsession, 8.2.2023–9.2.2023

2023/C 157/01

Resolution från Europeiska regionkommittén om kommunernas och regionernas svar på energikrisen: mot en verklig europeisk energiunion

1

YTTRANDEN

Regionkommittén

ReK:s 153:e plenarsession, 8.2.2023–9.2.2023

2023/C 157/02

Yttrande från Europeiska regionkommittén – Framsteg i genomförandet av målen för hållbar utveckling

6

2023/C 157/03

Yttrande från Europeiska regionkommittén om Granskningsrapport om genomförandet av faciliteten för återhämtning och resiliens

12

2023/C 157/04

Yttrande från Europeiska regionkommittén – Sätta människorna främst, säkra hållbar tillväxt för alla och ta tillvara potentialen i EU:s yttersta randområden

18

2023/C 157/05

Yttrande från Europeiska regionkommittén – Att skapa en gynnsam miljö för den sociala ekonomin – det lokala och regionala perspektivet

23

2023/C 157/06

Yttrande från Europeiska regionkommittén – En europeisk strategi för vård och omsorg

28

2023/C 157/07

Yttrande från Europeiska regionkommittén – Tillräcklig minimiinkomst som säkerställer aktiv inkludering: det lokala och regionala perspektivet

33

2023/C 157/08

Yttrande från Europeiska regionkommittén – EU:s lag om restaurering av natur

38

---

| | III   Förberedande akter |
| --- | --- |
| | Regionkommittén |
| | ReK:s 153:e plenarsession, 8.2.2023–9.2.2023 |
| 2023/C 157/09 | Yttrande från Europeiska regionkommittén – Regionala anpassningsstrategier för att uppnå ett kolinlagrande jordbruk | 58 |
| 2023/C 157/10 | Yttrande från Europeiska regionkommittén om Ett europeiskt hälsodataområde | 64 |
| 2023/C 157/11 | Yttrande från Europeiska regionkommittén – Krisinstrument för den inre marknaden | 82 |

III   Förberedande akter

Regionkommittén

ReK:s 153:e plenarsession, 8.2.2023–9.2.2023

2023/C 157/09

Yttrande från Europeiska regionkommittén – Regionala anpassningsstrategier för att uppnå ett kolinlagrande jordbruk

58

2023/C 157/10

Yttrande från Europeiska regionkommittén om Ett europeiskt hälsodataområde

64

2023/C 157/11

Yttrande från Europeiska regionkommittén – Krisinstrument för den inre marknaden

82

---

| SV | |
| --- | --- |

SV

---

I Resolutioner, rekommendationer och yttranden

RESOLUTIONER

Regionkommittén

ReK:s 153:e plenarsession, 8.2.2023–9.2.2023

| 3.5.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 157/1 |
| --- | --- | --- | --- |

3.5.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 157/1

---

Resolution från Europeiska regionkommittén om kommunernas och regionernas svar på energikrisen: mot en verklig europeisk energiunion

(2023/C 157/01)

EUROPEISKA REGIONKOMMITTÉN (ReK) HAR ANTAGIT DENNA RESOLUTION

| — | med beaktande av kommissionens REPowerEU-plan av den 18 maj 2022 (1), |
| --- | --- |

—

med beaktande av kommissionens REPowerEU-plan av den 18 maj 2022 (1),

| — | med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2022/1032 av den 29 juni 2022 om ändring av förordningarna (EU) 2017/1938 och (EG) nr 715/2009 vad gäller gaslagring (2), |
| --- | --- |

—

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2022/1032 av den 29 juni 2022 om ändring av förordningarna (EU) 2017/1938 och (EG) nr 715/2009 vad gäller gaslagring (2),

| — | med beaktande av rådets förordning (EU) 2022/1369 av den 5 augusti 2022 om samordnade åtgärder för att minska efterfrågan på gas (3), |
| --- | --- |

—

med beaktande av rådets förordning (EU) 2022/1369 av den 5 augusti 2022 om samordnade åtgärder för att minska efterfrågan på gas (3),

| — | med beaktande av förslaget till rådets förordning om en krisintervention för att komma till rätta med de höga energipriserna (4), |
| --- | --- |

—

med beaktande av förslaget till rådets förordning om en krisintervention för att komma till rätta med de höga energipriserna (4),

| — | med beaktande av förslaget till rådets förordning om ökad solidaritet genom bättre samordning av gasinköp, utbyte av gas över gränserna och tillförlitliga prisriktvärden (5), |
| --- | --- |

—

med beaktande av förslaget till rådets förordning om ökad solidaritet genom bättre samordning av gasinköp, utbyte av gas över gränserna och tillförlitliga prisriktvärden (5),

| — | med beaktande av de slutsatser som Europeiska rådet antog den 15 december 2022 (6), |
| --- | --- |

—

med beaktande av de slutsatser som Europeiska rådet antog den 15 december 2022 (6),

| — | med beaktande av rådets förordning (EU) 2022/2577 av den 22 december 2022 om fastställande av en ram för att påskynda utbyggnaden av förnybar energi (7), |
| --- | --- |

—

med beaktande av rådets förordning (EU) 2022/2577 av den 22 december 2022 om fastställande av en ram för att påskynda utbyggnaden av förnybar energi (7),

| — | med beaktande av rådets förordning (EU) 2022/2578 av den 22 december 2022 om inrättande av en marknadskorrigeringsmekanism för att skydda medborgarna och ekonomin mot alltför höga priser (8), |
| --- | --- |

—

med beaktande av rådets förordning (EU) 2022/2578 av den 22 december 2022 om inrättande av en marknadskorrigeringsmekanism för att skydda medborgarna och ekonomin mot alltför höga priser (8),

| — | med beaktande av Europaparlamentets resolution av den 5 oktober 2022 om EU:s svar på ökningen av energipriserna i Europa (9). |
| --- | --- |

—

med beaktande av Europaparlamentets resolution av den 5 oktober 2022 om EU:s svar på ökningen av energipriserna i Europa (9).

EU:s kommuner och regioner är huvudaktörer i energikrisen

| 1. | ReK understryker de rättsliga skyldigheter som de 1,2 miljoner lokala och regionala ledarna från EU:s 90 000 kommuner och byar, 900 större städer och 280 regioner har och den roll som de spelar när det gäller att hantera energikrisen genom att tillhandahålla ekonomiskt och socialt stöd till utsatta hushåll och små och medelstora företag. Trots de kraftigt stigande energipriserna och den höga inflationen har lokala och regionala myndigheter fortsatt att tillhandahålla grundläggande tjänster och vidtagit åtgärder för att säkerställa energibesparingar, kontinuitet i energiförsörjningen och beredskapsplaner i syfte att stärka energiresiliensen. |
| --- | --- |

1.

| 2. | Kommittén noterar de insatser utan motstycke som kommissionen och Europaparlamentet gjort genom att vidta brådskande åtgärder, men konstaterar att de aktuella initiativen inte ger de lokala och regionala myndigheterna det omedelbara stöd som de behöver. |
| --- | --- |

2.

| 3. | Det svenska ordförandeskapet uppmanas att bygga vidare på det tjeckiska ordförandeskapets exemplariska insatser och påskynda antagandet av de återstående lagstiftningsförslagen i 55 %-paketet samt se till att EU-lagstiftningen är ändamålsenlig när det gäller att hantera energikrisen, med beaktande av relevanta ReK-yttranden (10). |
| --- | --- |

3.

| 4. | ReK understryker att många kommuner och regioner har antagit mer ambitiösa mål än deras nationella regeringar har gjort i de nationella energi- och klimatplanerna. Vi uppmanar alla medlemsstater att aktivt involvera de lokala och regionala myndigheterna i översynen och uppdateringen av de nationella energi- och klimatplanerna under 2023 i enlighet med artikel 11 i styrningsförordningen (11). |
| --- | --- |

4.

| 5. | Vi anser att EU:s olika energi- och klimatinitiativ (12) i högre utsträckning bör harmoniseras och förenklas och att de lokala och regionala myndigheterna bör få det ekonomiska och tekniska stöd som de behöver. |
| --- | --- |

5.

Påskynda omställningen till ren energi i kommunerna och regionerna med sikte på en verklig europeisk energiunion

| 6. | Kommittén är djupt oroad över att UNFCCC:s COP27 inte lett till att man lyckats minska växthusgasutsläppen i världen snabbare och i större utsträckning och att det inte införts någon uppmaning om att fasa ut alla fossila bränslen. ReK betonar att även om det är viktigt att påskynda omställningen till ren energi och avsluta vårt beroende av fossila bränslen, bidrar koldioxidsnåla energikällor fortfarande till att tillhandahålla stabil och ekonomiskt överkomlig energi, i linje med medlemsstaternas egen energimix. |
| --- | --- |

6.

| 7. | Vi efterlyser en verklig europeisk energiunion med en fullt integrerad och väl sammanlänkad marknad i hela EU och med ett välfungerande styrningssystem i centrum. En full integrering förutsätter att medlemsstaterna tar sitt ansvar för att säkerställa en tillräcklig och robust energiförsörjning, för att undvika att bristande produktion och höga priser drabbar även andra medlemsstater. |
| --- | --- |

7.

| 8. | Kommittén upprepar att principen om energieffektivitet först är av yttersta vikt och välkomnar de ansträngningar som görs för att främja energibesparingsåtgärder på alla nivåer runtom i EU. ReK konstaterar att även om vissa medlemsstater ännu inte har vidtagit några åtgärder för att minska gas- och elförbrukningen i hushåll, företag eller offentliga organ (13), har många kommuner runtom i EU anslutit sig till Cities Energy Saving Sprint och infört energibesparande åtgärder för bl.a. uppvärmning, belysning och mobilitet samt åtgärder för ökad medvetenhet. |
| --- | --- |

8.

| 9. | Vi anser att dessa åtgärder inte bör begränsas till den nuvarande krisen och uppmanar kommissionen att lägga fram ett förslag om tillräcklig energiförsörjning för att rationalisera energibesparingarna inom alla politikområden. Omfattande beteendeförändringar bör främjas och belönas på lämpligt sätt. |
| --- | --- |

9.

| 10. | Kommittén upprepar sin uppmaning till kommissionen och medlemsstaterna att stödja inrättandet av gemensamma kontaktpunkter på regional och lokal nivå för att påskynda investeringar i energieffektivt byggande, upprustning av byggnader och energibesparingsprojekt med beaktande av Bauhausinitiativets principer. ReK uppmanar medlemsstaterna att avsätta medel från REPowerEU för detta ändamål och att genomföra dem i samarbete med Europeiska investeringsbanken. |
| --- | --- |

10.

| 11. | Kommittén välkomnar överenskommelsen om snabbare tillståndsförfaranden för projekt för förnybar energi och uppmanar medlemsstaterna att fullt ut samarbeta med lokala och regionala myndigheter och lokalsamhällen i syfte att säkra miljöskyddet och främja social acceptans. Kommittén noterar det brådskande behovet av att utveckla snabba administrativa förfaranden och undanröja byråkratiska hinder för installationen av förnybar energi i bostäder på landsbygden. Landsbygdsområden har stor potential när det gäller att producera förnybar energi, inklusive genom hållbar användning av skogsbiomassa som förnybar energi, och kan dra nytta av mer omfattande anslutning till nätet och nya sysselsättningsmöjligheter, särskilt bland yngre personer och kvinnor. |
| --- | --- |

11.

| 12. | ReK välkomnar överenskommelsen om ett förbud mot förbränningsmotorer för fossila bränslen för nya personbilar och lätta lastbilar från och med 2035. Kommittén understryker behovet av alternativa, ekonomiskt överkomliga och tillgängliga bränslen och motsvarande tanknings- och laddningsstationer i alla EU:s regioner. Vi framhåller efterlysningen från ReK:s allians mellan regioner med fordonsindustri av en mekanism för en rättvis omställning för att stödja den socioekonomiska strukturen i regioner där fordonsindustrin och dess underleverantörer är starkt närvarande. |
| --- | --- |

12.

| 13. | Kommittén uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att främja utvecklingen av internationell och interregional infrastruktur för överföring av el som gör det möjligt att dela med sig av el från olika förnybara energikällor som på grund av klimatet och regionala särdrag är koncentrerade till olika regioner. Genom att denna el finns att tillgå i avlägsna områden, och den kan överföras från ett område till ett annat, minskas den tid el inte finns tillgänglig och underlättas förvaltningen av elsystemen, vilket banar väg för produktionen av 100 % förnybar el. |
| --- | --- |

13.

| 14. | ReK påminner om det akuta behovet av att utveckla mobiliteten i städer och på landsbygden och att minska dess koldioxidutsläpp. Kommittén efterlyser kraftfulla åtgärder för att främja säker infrastruktur och omfördelning av offentliga utrymmen i stadsområden. Vi understryker att regioner och kommuner behöver ett flexibelt regelverk, särskilt när det gäller översynen av riktlinjerna för allmän trafikplikt. |
| --- | --- |

14.

| 15. | I detta sammanhang uppmanar vi kommissionen att inleda ett gemensamt pilotprojekt för offentlig upphandling i syfte att förse ett antal städer i EU och deras omgivningar med vätgasbussar, som i en andra fas ska utvidgas ytterligare till andra kommuner och regioner runtom i EU. |
| --- | --- |

15.

| 16. | ReK understryker att lösningar för ren energi ofta fortfarande är dyra och att investeringsförfarandena för projekt för ren energi ofta är tidskrävande och mycket byråkratiska. Kommittén efterlyser mer ambitiösa förslag för att göra lösningar för förnybar energi till de enklaste och billigaste alternativen på marknaden och därmed även göra dem tillgängliga för låginkomsthushåll. |
| --- | --- |

16.

| 17. | Vi uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att avsätta en del av REPowerEU-medlen till att utveckla stödfaciliteter enligt modellen med European City Facility (EUCF) (14), tillhandahålla direkta medel till lokala och regionala myndigheter för att utveckla marknadsmässiga investeringsplaner, särskilt för små och medelstora myndigheter och för myndigheter som stöter på strukturella hinder för sin energiomställning, samt stödja energieffektiv byggnation och renovering av bostäder, särskilt på landsbygden. Kommittén efterlyser även generösa bidrag till utsatta hushåll som inte klarar av de inledande kostnaderna. |
| --- | --- |

17.

| 18. | ReK varnar för ytterligare förslag om att överföra medel från de europeiska struktur- och investeringsfonderna till faciliteten för återhämtning och resiliens för att finansiera REPowerEU-planen, och motsätter sig alla försök att beröva regionerna resurser eftersom detta strider mot EU:s principer, särskilt principen om aktiv subsidiaritet, och de avtal som ingåtts om delad förvaltning. |
| --- | --- |

18.

| 19. | De lokala och regionala myndigheterna bör involveras i utarbetandet av de nya REPowerEU-kapitlen i planerna för faciliteten för återhämtning och resiliens i syfte att säkerställa att dessa nya kapitel finansierar strategiska projekt som utvecklas av och tillsammans med lokala och regionala myndigheter, samt ny gränsöverskridande infrastruktur. |
| --- | --- |

19.

| 20. | Kommittén är medveten om den första omedelbara positiva inverkan som åtgärderna för energisolidaritet har haft på energipriserna, och uttrycker sitt stöd för att stärka EU:s energiplattform. |
| --- | --- |

20.

| 21. | Vi ser fram emot översynen av direktivet om elmarknadens utformning och förväntar oss att det ska innehålla åtgärder för att minska kopplingen mellan gas- och elpriserna till en nivå som står i proportion till gasens andel i den slutliga elproduktionen. |
| --- | --- |

21.

| 22. | ReK uppmanar kommissionen att erkänna att energigemenskaper, prosumenter och lokala myndigheter har rätt att ägna sig åt lokal försörjning med förnybar el utan att bli fullt ut reglerade leverantörer i detaljistledet, och att säkerställa att dessa icke-yrkesmässiga marknadsaktörer har lika rätt att få tillträde till nätet. |
| --- | --- |

22.

| 23. | Kommittén betonar att eventuella kortfristiga åtgärder, såsom ökad import av flytande naturgas, måste vara tillfälliga och inte bör ge upphov till ytterligare inlåsning. Vi understryker att infrastrukturinvesteringar bör vara redo för grön gas för att möjliggöra klimatneutralitet med hjälp av förnybar vätgas och andra förnybara bränslen. |
| --- | --- |

23.

| 24. | ReK upprepar sin uppmaning till kommissionen och medlagstiftarna att i den kommande översynen av den fleråriga budgetramen öka investeringarna i forskning och innovation, bl.a. i klimatneutrala lösningar, såsom EU-uppdragen för klimatneutrala och smarta städer och för anpassning till klimatförändringar samt partnerskapen för regional innovation, och att utveckla nya finansieringskällor för att underlätta offentlig-privata konsortier för klimatneutrala lösningar för byggnader och på distriktsnivå, i enlighet med Bauhausinitiativets principer. |
| --- | --- |

24.

| 25. | Kommittén framhåller att den nuvarande energikrisen också utgör en möjlighet att avsevärt öka elektrifieringen och produktionen av förnybar vätgas samt att ytterligare stödja utvecklingen av innovativ teknik såsom avskiljning, lagring och användning av koldioxid som rena lösningar för att fasa ut fossila bränslen från vår ekonomi. Vi uppmanar kommissionen att stödja lokala och regionala myndigheters investeringar i infrastruktur för förnybar vätgas via den kommande vätgasbanken genom att man drar nytta av befintlig bästa praxis på regional och lokal nivå och främjar reproducering av denna runtom i EU. |
| --- | --- |

25.

| 26. | ReK påpekar att investeringar i kompetensutveckling och fortbildning för de lokala och regionala myndigheternas personal är avgörande för att påskynda den gröna och den digitala omställningen. Kommittén uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att lansera ett särskilt initiativ för detta ändamål inom ramen för Europaåret för kompetens 2023. |
| --- | --- |

26.

Ta itu med energifattigdom och mobilitetsfattigdom utan att någon region, kommun eller medborgare lämnas på efterkälken

| 27. | ReK beklagar energi- och livsmedelskrisernas sociala konsekvenser för medborgare och små och medelstora företag. Vi uppmanar alla medlemsstater att i sina nationella energi- och klimatplaner fastställa ett tydligt mål för minskning av energifattigdomen. Kommittén uppmanar medlemsstaterna att utveckla integrerade åtgärder inom energi- och socialpolitiken för att ta itu med och utrota energifattigdom, även på grundval av erfarenheterna från EU:s observationsgrupp för energifattigdom och rådgivningscentrumet för energifattigdom. |
| --- | --- |

27.

| 28. | Kommissionen och medlagstiftarna uppmanas att se till att nya och befintliga politiska instrument åtföljs av ett robust socialt paket och rättvisa omfördelningsåtgärder för att lägga grunden för en rättvis energiomställning, särskilt för utsatta hushåll och ungdomar. Genomförandet av energiomställningsstrategier, såsom energieffektiva renoveringar eller utbyggnad av förnybar energi, ska åtföljas av lämpligt riktat ekonomiskt, tekniskt och socialt stöd med målet att främja att åtgärderna är inkluderande. |
| --- | --- |

28.

| 29. | ReK understryker att energikrisen har en proportionellt sett större inverkan på kvinnor och uppmanar kommissionen att kontrollera av att jämställdhetsaspekten beaktas i dess stödmekanismer för att säkerställa att de inte leder till ytterligare bristande jämställdhet. |
| --- | --- |

29.

| 30. | Kommittén välkomnar i detta avseende inrättandet av tillfälliga solidaritetsbidrag för att omfördela energisektorns överskottsintäkter till slutkunderna, och uppmanar medlemsstaterna att tillhandahålla riktade medel till lokala och regionala myndigheter för att ta itu med energifattigdomen och mobilitetsfattigdomen på lokal nivå. |
| --- | --- |

30.

| 31. | Kommittén understryker att energikrisen har en proportionellt sett större inverkan på landsbygdens låginkomsthushåll som behöver bil för att få tillgång till grundläggande tjänster. Vi betonar att utvecklingen av kollektivtrafiken bör minska den geografiska ojämlikheten och mobilitetsfattigdomen. |
| --- | --- |

31.

| 32. | Vi uppmanar kommissionen att erbjuda brådskande lösningar till lokala och regionala myndigheter i händelse av otillräckligt stöd från de nationella regeringarna, och framhåller med kraft att riktade investeringar i samband med energikrisen bör undantas från beräkningen av underskottet inom ramen för de finanspolitiska reglerna. |
| --- | --- |

32.

| 33. | Kommissionen uppmanas att försvaga banden mellan energi- och jordbruksmarknaderna för att minska energiintensiteten i jordbruksproduktionen. Kommittén efterlyser att kommissionen gör en djupgående och strukturell översyn av livsmedelssystemet för att hejda spekulationen på internationella marknader, öka regleringen och ytterligare skydda jordbrukarnas inkomster. |
| --- | --- |

33.

| 34. | Kommittén uppmanar kommissionen att främja att biomassa företrädesvis komposteras för att producera organiska gödningsmedel och på så sätt minska beroendet av konstgödsel som framställs med hjälp av naturgas och olja, förutsatt att den valda tekniken inte inverkar negativt på luftkvaliteten. Vi uppmanar även kommissionen att främja mer energieffektiva produktionsmodeller, såsom hållbart bevarande jordbruk, och att samtidigt framhålla den dubbla rollen som biomassaproducenter och potentiella användare av biomassa som kan tillgodose sina egna energibehov. |
| --- | --- |

34.

| 35. | Vi betonar att en ökad efterfrågan på biobränslen kan förvärra livsmedelskrisen, och uppmanar därför kommissionen och medlemsstaterna att prioritera att jordbruksprodukter används för att framställa livsmedel. |
| --- | --- |

35.

| 36. | ReK anser att EU:s befintliga finansiella instrument och praxis bör utvecklas ytterligare för att passa olika situationer, så att samverkanseffekter mellan de olika programmen kan hittas. (15) Kommittén uppmärksammar i detta sammanhang de särskilda utmaningar som landsbygdsregioner och regioner med geografiska nackdelar står inför. |
| --- | --- |

36.

| 37. | Kommittén välkomnar kommissionens förslag inom ramen för industriplanen för den gröna given om att omvandla den tillfälliga krisramen för statligt stöd till en tillfällig kris- och omställningsram, vilket skulle främja investeringar i en snabbare utbyggnad av förnybar energi. Detta skulle inbegripa incitament till investeringar som leder till en betydande minskning av utsläppen genom att föreskriva högre stödtak och förenklade stödberäkningar samt stödja utfasningen av fossila bränslen i industrin och främja produktionen av den utrustning som krävs för att uppnå klimatneutralitet senast 2050. Vi ställer oss generellt bakom strategin att ge medlemsstaterna och de lokala och regionala myndigheterna större flexibilitet att stödja åtgärder inom nyckelsektorer för omställningen till en koldioxidsnål ekonomi, såsom förnybar vätgas, byggnaders energiprestanda, avskiljning och lagring av koldioxid samt utsläppsfria fordon. |
| --- | --- |

37.

| 38. | Vi betonar dock att snedvridningar till följd av lättnader i reglerna för statligt stöd måste undvikas så långt som möjligt och att kommissionen måste verka för att medlemsstaternas olika krav balanseras. I motsatt fall skulle den inre marknaden kunna drabbas av ytterligare fragmentering på grund av medlemsstaternas olika ekonomiska kapacitet att stödja sina företag, vilket ytterligare ökar de territoriella skillnaderna. |
| --- | --- |

38.

| 39. | Vi är redo att fortsätta stödja spridning och reproducering av bästa praxis och genomförande av energiåtgärder genom ReK:s initiativ om den gröna given på lokal nivå och i synnerhet genom en kontinuerlig utveckling av handböckerna om den gröna given på lokal nivå. |
| --- | --- |

39.

| 40. | ReK åtar sig att stärka samarbetet kring energitrygghet och överkomliga energipriser med sina grannar på lokal och regional nivå. |
| --- | --- |

40.

| 41. | Kommittén upprepar sin uppmaning till kommissionen att inkludera ReK som institutionell partner i samordningsgruppen för energifattigdom och utsatta konsumenter, och är redo att bidra till detta interinstitutionella samarbete genom sin arbetsgrupp om den gröna given på lokal nivå. |
| --- | --- |

41.

| 42. | Kommittén ger sin ordförande i uppdrag att översända denna resolution till Europeiska kommissionen, Europaparlamentet, de svenska och spanska ordförandeskapen för Europeiska unionens råd samt Europeiska rådets ordförande. |
| --- | --- |

42.

Bryssel den 9 februari 2023.

Vasco ALVES CORDEIRO

Europeiska regionkommitténs ordförande

---

(1)  COM(2022) 230 final.

1

(2)  EUT L 173, 30.6.2022, s. 17.

2

(3)  EUT L 206, 8.8.2022, s. 1.

3

(4)  COM(2022) 473 final.

4

(5)  COM(2022) 549 final.

5

(6)  https://www.consilium.europa.eu/media/60872/2022-12-15-euco-conclusions-en.pdf

6

(7)  EUT L 335, 29.12.2022, s. 36.

7

(8)  EUT L 335, 29.12.2022, s. 45.

8

(9)  https://www.europarl.europa.eu/doceo/document/TA-9-2022-0347_SV.html

9

(10)  ReK:s yttranden om översynerna av energieffektivitetsdirektivet, direktivet om förnybar energi och direktivet om byggnaders energiprestanda samt EU-ramen för att fasa ut fossila bränslen på gasmarknaderna.

10

(11)  Enligt artikel 11 i styrningsförordningen ska varje medlemsstat inrätta en klimat- och energidialog på flera nivåer, där lokala myndigheter och andra relevanta berörda aktörer har möjlighet att engagera sig och diskutera uppnåendet av unionens klimatneutralitetsmål som anges i artikel 2 i förordningen.

11

(12)  Exempelvis borgmästaravtalet för klimat och energi, EU-uppdragen för klimatneutrala och smarta städer och för anpassning till klimatförändringar, den europeiska klimatpakten samt initiativet ren energi för EU:s öar.

12

(13)  https://eeb.org/wp-content/uploads/2022/12/Saving-Energy-for-Europe-Ex.Summary-.pdf.

13

(14)  https://www.eucityfacility.eu/home.html.

14

(15)  Se ReK:s yttrande ”En rättvis och hållbar omställning i de kol- och energiintensiva regionerna” (EUT C 498, 30.12.2022, s. 36).

15

---

YTTRANDEN

Regionkommittén

ReK:s 153:e plenarsession, 8.2.2023–9.2.2023

| 3.5.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 157/6 |
| --- | --- | --- | --- |

3.5.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 157/6

---

Yttrande från Europeiska regionkommittén – Framsteg i genomförandet av målen för hållbar utveckling

(2023/C 157/02)

| Föredragande: | Ricardo RIO (PT–EPP), ordförande, kommunstyrelsen, Braga |
| --- | --- |

Föredragande:

Ricardo RIO (PT–EPP), ordförande, kommunstyrelsen, Braga

EUROPEISKA REGIONKOMMITTÉNS STÅNDPUNKT

1.

Europeiska regionkommittén (ReK) understryker regionernas och kommunernas engagemang för målen för hållbar utveckling, ett universellt koncept för att uppnå en mer rättvis, jämlik, inkluderande, hållbar och motståndskraftig värld, och deras betydelse för en hållbar europeisk återhämtning och långsiktigt hållbar tillväxt.

2.

ReK framhåller den aktiva roll som kommittén spelar på europeisk nivå vad gäller målen för hållbar utveckling. Antagandet av yttrandet ”Uppnående av målen för hållbar utveckling senast 2030” förra året var ett viktigt steg, i linje med rådets slutsatser som antogs i juni 2021, och måste följas av ytterligare åtgärder.

3.

ReK betonar att Agenda 2030 närmar sig halva genomförandetiden, och understryker sin övertygelse om att målen för hållbar utveckling är användbara, särskilt för att främja politisk samstämmighet och delaktighet på alla förvaltningsnivåer.

4.

Vi beklagar att pandemin, kriget i Ukraina, den stigande inflationen, energikrisen i Europa och andra utvecklingstendenser på senare tid har bidragit till ett bakslag i framstegen mot att uppnå målen för hållbar utveckling. Kommittén betonar sin oro över de avtagande klimatinsatserna och den ökande risken för fattigdom, särskilt bland utsatta grupper, personer med invandrarbakgrund och flyktingar, men upprepar sitt stöd för att bibehålla fokus på målen för hållbar utveckling på EU-nivå samt på nationell, regional och lokal nivå, i linje med respektive befogenheter.

5.

Alla insatser och initiativ för att lösa kriser kan också ses som en möjlighet att bidra till genomförandet av målen för hållbar utveckling och ge ny energi åt genomförandet.

6.

Målen för hållbar utveckling är potentiellt den enda helhetsinriktade planen för framtiden, som skulle kunna uppväga mångfalden av ramar på alla nivåer – Parisavtalet, de nationella återhämtnings- och resiliensplanerna inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens, konventionen om biologisk mångfald, EU:s gröna giv, den nya agendan för städer m.fl. Vi betonar dessutom att målen för hållbar utveckling är helhetsinriktade och universella och berör vetenskap, ekonomi, politik, det civila samhället och alla medborgare på alla förvaltningsnivåer.

7.

Kommittén efterlyser ett starkare EU-engagemang och en övergripande strategi för genomförandet av målen för hållbar utveckling. ReK fäster uppmärksamheten på de lokala och regionala myndigheternas roll och resurser och den beklagliga avsaknaden av hänvisningar till målen för hållbar utveckling och den territoriella dimensionen i de nationella återhämtnings- och resiliensplanerna.

8.

Allt fler kommuner och regioner i Europa använder målen för hållbar utveckling för att stödja sin övergripande strategi för tillväxt/återhämtning, och denna territoriella dimension måste inkluderas i EU:s bidrag till FN:s toppmöte om målen för hållbar utveckling i september 2023. Nya strategier för att genomföra målen för hållbar utveckling bör bygga på en nedifrån och upp-strategi, eftersom den lokala och regionala nivån kan använda en mer inkluderande strategi även när det gäller olika berörda parters deltagande på fältet.

9.

Man måste förbättra samordningen mellan toppmötet om målen för hållbar utveckling och andra relevanta processer, såsom Our Common Agenda (vår gemensamma agenda), Transforming Education Summit (toppmötet om utbildning i omvandling), Summit of the Future (toppmötet om framtiden), halvtidsöversynen av Sendai-ramverket och högnivådialogen om utvecklingsfinansiering, som också planeras till september 2023.

10.

De lokala och regionala myndigheterna bör utarbeta frivilliga lokala/subnationella översyner som bidrar till de frivilliga nationella översynerna. Det finns ett behov av en verklig samordningsstrategi för flernivåstyre, kapacitetsuppbyggnad och utbyte av bästa praxis, såsom redan är fallet med Urbact-projektet ”Global Goals for Cities”, och där referensramen för hållbara städer tillämpas.

11.

Man bör ta tillfället i akt för att inleda en starkare interinstitutionell EU-dialog, i god tid före toppmötet, i syfte att verka för ett förnyat intresse för målen för hållbar utveckling inom EU, integrera dem mer effektivt i den europeiska planeringsterminen och faciliteten för återhämtning och resiliens samt arbeta med frågor som rör delaktighet, flernivåstyre, mål och politisk samstämmighet. Vi uppmanar därför övriga EU-institutioner att samarbeta med ReK i detta avseende, och välkomnar i detta sammanhang inrättandet av SDG Alliance, en parlamentsövergripande, informell grupp inom Europaparlamentet.

12.

ReK välkomnar kommissionens engagemang för målen för hållbar utveckling som ett rättesnöre och en gemensam kompass för alla dess åtgärder, bl.a. genom dess arbetsprogram för 2023 och utarbetandet av EU:s första frivilliga översyn, som ska rapporteras till FN i år.

13.

Kommittén uppskattar kommissionens arbete med att integrera målen för hållbar utveckling i den europeiska planeringsterminen och införliva dem i verktygen för bättre lagstiftning.

14.

Vi noterar dock att det handlar om pågående processer, och efterlyser ytterligare insatser samt större synlighet för målen för hållbar utveckling i alla EU-verktyg, inbegripet i genomförandet av faciliteten för återhämtning och resiliens.

15.

Kommittén uttrycker sin djupa oro över bristen på integrering av målen för hållbar utveckling i de nationella återhämtnings- och resiliensplanerna. De flesta medlemsstater nämner bara underförstått målen för hållbar utveckling. Mycket få medlemsstater kopplar uttryckligen delar av de nationella planerna till målen för hållbar utveckling, såsom framgår av en ReK-studie (1). Dessutom är den övergripande graden av integrering av målen för hållbar utveckling i de nationella planerna ganska låg, och det högsta resultatet (fortfarande under 50 %) uppnås beträffande de ekonomiska målen för hållbar utveckling. (2)

16.

Målen för hållbar utveckling bör integreras i dokumenten inom den europeiska planeringsterminen, och ReK efterlyser ledarskap på högsta nivå inom kommissionen och rådet för att rationalisera och förenkla en förnyad europeisk planeringstermin, erkänna de lokala och regionala myndigheternas roll i planeringsterminen och lägga fokus på ”konkurrenskraftig hållbarhet”.

17.

Man bör ge mer synlighet åt målen för hållbar utveckling i den årliga översikten över hållbar tillväxt och uttryckligen citera målen för hållbar utveckling i skälen till de landsspecifika rekommendationerna, så att det klargörs att rekommendationerna syftar till att genomföra målen för hållbar utveckling.

18.

Kommittén efterlyser återigen ett snabbt antagande av en europeisk uppförandekod för att involvera de lokala och regionala myndigheterna i den europeiska planeringsterminen, och betonar att kommissionen bör föregå med gott exempel genom att inleda en strukturerad dialog med berörda parter om den europeiska planeringsterminen, särskilt med tanke på det tomrum som uppstod när EU:s flerpartsplattform på hög nivå för FN:s mål för hållbar utveckling inte förnyades.

Det lokala och regionala bidraget

Det lokala och regionala bidraget

| 19. | Den gröna given kan bara genomföras framgångsrikt inom ramen för målen för hållbar utveckling, vilket förutsätter broar mellan lokalanpassning av målen för hållbar utveckling och lokala gröna givar. Mot denna bakgrund betonar ReK det viktiga bidraget från dess egen arbetsgrupp om den gröna given på lokal nivå, särskilt när det gäller att utbyta bästa praxis. |
| --- | --- |

19.

Den gröna given kan bara genomföras framgångsrikt inom ramen för målen för hållbar utveckling, vilket förutsätter broar mellan lokalanpassning av målen för hållbar utveckling och lokala gröna givar. Mot denna bakgrund betonar ReK det viktiga bidraget från dess egen arbetsgrupp om den gröna given på lokal nivå, särskilt när det gäller att utbyta bästa praxis.

| 20. | Tillgängliga uppgifter visar att sedan FN antog målen för hållbar utveckling 2015 har de lokala och regionala myndigheterna i olika grad varit engagerade i genomförandet av dem. ReK:s och OECD:s senaste enkät om målen för hållbar utveckling som en ram för återhämtning efter covid-19 i kommuner och regioner (3) bekräftar detta engagemang vid en tidpunkt då vissa länder omvärderar sitt engagemang och sätter återhämtningen som motsats till målen för hållbar utveckling. De lokala och regionala myndigheterna anser tvärtom att målen för hållbar utveckling utgör en idealisk ram för långsiktig återhämtning från pandemin. |
| --- | --- |

20.

Tillgängliga uppgifter visar att sedan FN antog målen för hållbar utveckling 2015 har de lokala och regionala myndigheterna i olika grad varit engagerade i genomförandet av dem. ReK:s och OECD:s senaste enkät om målen för hållbar utveckling som en ram för återhämtning efter covid-19 i kommuner och regioner

3

| 21. | Flernivåstyre är ett av de grundläggande värdena i målen för hållbar utveckling. Vi framhåller regionernas och kommunernas centrala roll, då OECD uppskattar att 65 % av delmålen i målen för hållbar utveckling inte kan uppnås utan samordning med eller medverkan av de lokala och regionala myndigheterna. |
| --- | --- |

21.

Flernivåstyre är ett av de grundläggande värdena i målen för hållbar utveckling. Vi framhåller regionernas och kommunernas centrala roll, då OECD uppskattar att 65 % av delmålen i målen för hållbar utveckling inte kan uppnås utan samordning med eller medverkan av de lokala och regionala myndigheterna.

| 22. | Kommittén värdesätter de lokala och regionala myndigheternas viktiga bidrag till genomförandet av målen för hållbar utveckling, och uppmanar övriga EU-institutioner att erkänna detta i syfte att stärka samordningen inom EU, även på decentraliserad nivå mellan regioner och kommuner. Enligt en OECD-rapport som bygger på en enkät som genomförts tillsammans med ReK använde 40 % av de 145 lokala och regionala myndigheter som svarat målen för hållbar utveckling redan före pandemin och har börjat använda dem för att forma återhämtningsfasen. Ytterligare 44 % av dem har ännu inte börjat använda målen för hållbar utveckling i återhämtningen, men planerar att göra det i framtiden. 68 % av de regioner och kommuner som svarat använder målen för hållbar utveckling för att utforma nya planer, politiska åtgärder och strategier eller för att anpassa befintliga sådana till Agenda 2030. (4) |
| --- | --- |

22.

Kommittén värdesätter de lokala och regionala myndigheternas viktiga bidrag till genomförandet av målen för hållbar utveckling, och uppmanar övriga EU-institutioner att erkänna detta i syfte att stärka samordningen inom EU, även på decentraliserad nivå mellan regioner och kommuner. Enligt en OECD-rapport som bygger på en enkät som genomförts tillsammans med ReK använde 40 % av de 145 lokala och regionala myndigheter som svarat målen för hållbar utveckling redan före pandemin och har börjat använda dem för att forma återhämtningsfasen. Ytterligare 44 % av dem har ännu inte börjat använda målen för hållbar utveckling i återhämtningen, men planerar att göra det i framtiden. 68 % av de regioner och kommuner som svarat använder målen för hållbar utveckling för att utforma nya planer, politiska åtgärder och strategier eller för att anpassa befintliga sådana till Agenda 2030. (4

| 23. | ReK lovordar det arbete som utförs av sammanslutningar av lokala och regionala myndigheter på nationell och europeisk nivå för att stödja regionerna och kommunerna i arbetet med att lokalanpassa målen för hållbar utveckling, såsom CEMR och Platforma med sina publikationer, manualer och handledningar samt många rapporter, kurser, verktyg och workshoppar om lokalanpassning av målen för hållbar utveckling, Eurocities med dess arbetsgrupp för målen för hållbar utveckling samt Regions4 och dess praktikgemenskap för målen för hållbar utveckling. |
| --- | --- |

23.

ReK lovordar det arbete som utförs av sammanslutningar av lokala och regionala myndigheter på nationell och europeisk nivå för att stödja regionerna och kommunerna i arbetet med att lokalanpassa målen för hållbar utveckling, såsom CEMR och Platforma med sina publikationer, manualer och handledningar samt många rapporter, kurser, verktyg och workshoppar om lokalanpassning av målen för hållbar utveckling, Eurocities med dess arbetsgrupp för målen för hållbar utveckling samt Regions4 och dess praktikgemenskap för målen för hållbar utveckling.

| 24. | Kommittén välkomnar EU:s gemensamma forskningscentrums (JRC) arbete för att stödja kommunerna i rapporteringen om målen för hållbar utveckling genom sina egna frivilliga lokala översyner, samt det nya projektet Regions2030, som stöds av Europaparlamentet. (5) |
| --- | --- |

24.

Kommittén välkomnar EU:s gemensamma forskningscentrums (JRC) arbete för att stödja kommunerna i rapporteringen om målen för hållbar utveckling genom sina egna frivilliga lokala översyner, samt det nya projektet Regions2030, som stöds av Europaparlamentet. (5

| 25. | ReK stöder helhjärtat OECD:s ständiga viktiga bidrag via dess pilotprojekt och verktygslåda för en territoriell strategi för målen för hållbar utveckling, rundabordssamtal för politisk dialog, enkäter och rapporter med stöd av ReK, för att hjälpa regionerna och kommunerna att genomföra målen för hållbar utveckling. |
| --- | --- |

25.

ReK stöder helhjärtat OECD:s ständiga viktiga bidrag via dess pilotprojekt och verktygslåda för en territoriell strategi för målen för hållbar utveckling, rundabordssamtal för politisk dialog, enkäter och rapporter med stöd av ReK, för att hjälpa regionerna och kommunerna att genomföra målen för hållbar utveckling.

| 26. | De insatser som görs av FN-institutioner såsom FN:s ekonomiska kommission för Europa (Unece), FN:s program för boende- och bebyggelsefrågor (UN-Habitat) och FN:s avdelning för ekonomiska och sociala frågor (Desa) för att främja och stödja lokalanpassningen av målen för hållbar utveckling i hela världen är mycket viktiga och bör anpassas bättre till EU:s politik och initiativ. |
| --- | --- |

26.

De insatser som görs av FN-institutioner såsom FN:s ekonomiska kommission för Europa (Unece), FN:s program för boende- och bebyggelsefrågor (UN-Habitat) och FN:s avdelning för ekonomiska och sociala frågor (Desa) för att främja och stödja lokalanpassningen av målen för hållbar utveckling i hela världen är mycket viktiga och bör anpassas bättre till EU:s politik och initiativ.

| 27. | Dessa insatser ger resultat och bör återspeglas i ett mer konsekvent och strukturerat genomförande av målen för hållbar utveckling i EU, eventuellt med en övergripande strategi och en plattform för berörda parter för att gemensamt utforma och uppmuntra åtgärder från alla berörda parters sida. |
| --- | --- |

27.

Dessa insatser ger resultat och bör återspeglas i ett mer konsekvent och strukturerat genomförande av målen för hållbar utveckling i EU, eventuellt med en övergripande strategi och en plattform för berörda parter för att gemensamt utforma och uppmuntra åtgärder från alla berörda parters sida.

| 28. | Kommittén ställer sig till förfogande för att samordna inrättandet av en EU-plattform för dialog och utbyte för att ge kommuner och regioner möjlighet att lära av varandra och dra nytta av ytterligare kapacitetsuppbyggnads- och peer learning-aktiviteter i och utanför EU, mellan organisationer och initiativ och även externa nätverk. |
| --- | --- |

28.

Kommittén ställer sig till förfogande för att samordna inrättandet av en EU-plattform för dialog och utbyte för att ge kommuner och regioner möjlighet att lära av varandra och dra nytta av ytterligare kapacitetsuppbyggnads- och peer learning-aktiviteter i och utanför EU, mellan organisationer och initiativ och även externa nätverk.

Övervakning, rapportering och bättre anpassning av politiken

Övervakning, rapportering och bättre anpassning av politiken

| 29. | ReK välkomnar integreringen av Eurostats årliga övervakningsrapport om målen för hållbar utveckling i vårpaketet för den europeiska planeringsterminen samt i EU:s frivilliga översyn. |
| --- | --- |

29.

ReK välkomnar integreringen av Eurostats årliga övervakningsrapport om målen för hållbar utveckling i vårpaketet för den europeiska planeringsterminen samt i EU:s frivilliga översyn.

| 30. | Kommittén är oroad över att övervakningsrapporten inte bygger på mätbara och tidsbundna mål och därför inte verkligen kan övervaka genomförandet av målen för hållbar utveckling i EU. En strategi och handlingsplan skulle ha gjort det möjligt att fastställa mål och mäta framstegen. Som ett alternativ skulle regelbundna frivilliga EU-översyner kunna bidra till att bedöma framstegen mot relevanta mål när så är lämpligt och i linje med de olika nivåerna av rättsliga befogenheter, samt identifiera luckor. |
| --- | --- |

30.

Kommittén är oroad över att övervakningsrapporten inte bygger på mätbara och tidsbundna mål och därför inte verkligen kan övervaka genomförandet av målen för hållbar utveckling i EU. En strategi och handlingsplan skulle ha gjort det möjligt att fastställa mål och mäta framstegen. Som ett alternativ skulle regelbundna frivilliga EU-översyner kunna bidra till att bedöma framstegen mot relevanta mål när så är lämpligt och i linje med de olika nivåerna av rättsliga befogenheter, samt identifiera luckor.

| 31. | Kommittén betonar behovet av att införa verktyg för att analysera de ekonomiska och sociala konsekvenserna på både central och lokal och regional förvaltningsnivå som kan användas regelbundet, även för att underlätta kommunikationen med berörda parter och medborgarna. |
| --- | --- |

31.

Kommittén betonar behovet av att införa verktyg för att analysera de ekonomiska och sociala konsekvenserna på både central och lokal och regional förvaltningsnivå som kan användas regelbundet, även för att underlätta kommunikationen med berörda parter och medborgarna.

| 32. | Vi är också oroade över att resultaten av denna rapport används för att bedöma genomförandet av målen för hållbar utveckling i varje medlemsstat i landsrapporterna. Med tanke på de ovannämnda begränsningarna baseras poängen på EU-genomsnittet och är ofta vilseledande. Det är därför omöjligt att mäta hur stora framsteg som gjorts mot målen för hållbar utveckling när resultaten jämförs med EU-genomsnittet. |
| --- | --- |

32.

Vi är också oroade över att resultaten av denna rapport används för att bedöma genomförandet av målen för hållbar utveckling i varje medlemsstat i landsrapporterna. Med tanke på de ovannämnda begränsningarna baseras poängen på EU-genomsnittet och är ofta vilseledande. Det är därför omöjligt att mäta hur stora framsteg som gjorts mot målen för hållbar utveckling när resultaten jämförs med EU-genomsnittet.

| 33. | Kommittén är även oroad över att de indikatorer som används för att bedöma målen för hållbar utveckling mäts på nationell nivå. För medelstora och stora länder återspeglar dessa bedömningar inte verkligheten lokalt, eftersom det finns stora skillnader inom länderna. Även om Eurostats engagemang för uppgifter av hög kvalitet bör lovordas, och Eurostat till stor del är beroende av de uppgifter som de nationella statistikinstituten tillhandahåller, är det av yttersta vikt att Eurostats årliga övervakningsrapport om målen för hållbar utveckling innehåller uppgifter på Nuts 2-nivå samt illustrativa exempel på god praxis på regional och lokal nivå och att den visar var det fortfarande finns utrymme för förbättringar. |
| --- | --- |

33.

Kommittén är även oroad över att de indikatorer som används för att bedöma målen för hållbar utveckling mäts på nationell nivå. För medelstora och stora länder återspeglar dessa bedömningar inte verkligheten lokalt, eftersom det finns stora skillnader inom länderna. Även om Eurostats engagemang för uppgifter av hög kvalitet bör lovordas, och Eurostat till stor del är beroende av de uppgifter som de nationella statistikinstituten tillhandahåller, är det av yttersta vikt att Eurostats årliga övervakningsrapport om målen för hållbar utveckling innehåller uppgifter på Nuts 2-nivå samt illustrativa exempel på god praxis på regional och lokal nivå och att den visar var det fortfarande finns utrymme för förbättringar.

| 34. | Regionala och lokala uppgifter är också en förutsättning för evidensbaserad politik. Mindre än hälften av de lokala och regionala myndigheterna använder indikatorer och mätsystem för att följa framstegen mot målen för hållbar utveckling. De lokala och regionala myndigheterna behöver stöd från högre förvaltningsnivåer för att övervaka målen för hållbar utveckling. OECD:s lokalanpassade indikatorram för att mäta hur mycket arbete som återstår för att uppnå målen för hållbar utveckling i kommuner och regioner skulle kunna vara en utgångspunkt för de lokala och regionala myndigheternas användning av en lokal ram för indikatorer för målen för hållbar utveckling. (6) |
| --- | --- |

34.

Regionala och lokala uppgifter är också en förutsättning för evidensbaserad politik. Mindre än hälften av de lokala och regionala myndigheterna använder indikatorer och mätsystem för att följa framstegen mot målen för hållbar utveckling. De lokala och regionala myndigheterna behöver stöd från högre förvaltningsnivåer för att övervaka målen för hållbar utveckling. OECD:s lokalanpassade indikatorram för att mäta hur mycket arbete som återstår för att uppnå målen för hållbar utveckling i kommuner och regioner skulle kunna vara en utgångspunkt för de lokala och regionala myndigheternas användning av en lokal ram för indikatorer för målen för hållbar utveckling. (6

| 35. | ReK, de lokala och regionala myndigheterna och deras sammanslutningar är viktiga uppgiftsinsamlare och kan ge ett praktiskt bidrag till att berika EU:s övervakningsrapport om målen för hållbar utveckling. |
| --- | --- |

35.

ReK, de lokala och regionala myndigheterna och deras sammanslutningar är viktiga uppgiftsinsamlare och kan ge ett praktiskt bidrag till att berika EU:s övervakningsrapport om målen för hållbar utveckling.

| 36. | Vi välkomnar JRC:s arbete med att fastställa lämpliga indikatorer för att övervaka målen för hållbar utveckling på regional nivå, och efterlyser en snabb integrering av detta arbete i EU:s övervakningsrapport om målen för hållbar utveckling. |
| --- | --- |

36.

Vi välkomnar JRC:s arbete med att fastställa lämpliga indikatorer för att övervaka målen för hållbar utveckling på regional nivå, och efterlyser en snabb integrering av detta arbete i EU:s övervakningsrapport om målen för hållbar utveckling.

| 37. | EU och alla medlemsstater uppmuntras att stödja denna trend, i synnerhet de som kommer att lägga fram en frivillig nationell översyn i år. |
| --- | --- |

37.

EU och alla medlemsstater uppmuntras att stödja denna trend, i synnerhet de som kommer att lägga fram en frivillig nationell översyn i år.

| 38. | Kommissionen och rådets arbetsgrupp för Agenda 2030 uppmanas att se till att dessa insatser återspeglas i EU:s frivilliga översyn och relevanta frivilliga nationella översyner, för att bidra till en bättre anpassning av politiken på alla nivåer och visa den fulla omfattningen av Europeiska unionens insatser (i stort) beträffande målen för hållbar utveckling, Det finns en betydande förbättringspotential, eftersom hälften av kommunerna och regionerna uppger att de inte deltagit i utarbetandet av de frivilliga nationella översynerna i EU. |
| --- | --- |

38.

Kommissionen och rådets arbetsgrupp för Agenda 2030 uppmanas att se till att dessa insatser återspeglas i EU:s frivilliga översyn och relevanta frivilliga nationella översyner, för att bidra till en bättre anpassning av politiken på alla nivåer och visa den fulla omfattningen av Europeiska unionens insatser (i stort) beträffande målen för hållbar utveckling, Det finns en betydande förbättringspotential, eftersom hälften av kommunerna och regionerna uppger att de inte deltagit i utarbetandet av de frivilliga nationella översynerna i EU.

| 39. | Kommittén välkomnar kommissionens insatser för att samarbeta med regionerna och kommunerna samt det civila samhället om EU:s frivilliga översyn, och anser att ReK:s bidrag bör införlivas i dokumentet om den frivilliga översynen, med tillräckligt utrymme för flernivåstyre. |
| --- | --- |

39.

Kommittén välkomnar kommissionens insatser för att samarbeta med regionerna och kommunerna samt det civila samhället om EU:s frivilliga översyn, och anser att ReK:s bidrag bör införlivas i dokumentet om den frivilliga översynen, med tillräckligt utrymme för flernivåstyre.

| 40. | EU:s frivilliga översyn bör presenteras officiellt i FN, med företrädare för alla EU-institutioner, för att återspegla flernivåstyresstrategin i fråga om målen för hållbar utveckling. |
| --- | --- |

40.

EU:s frivilliga översyn bör presenteras officiellt i FN, med företrädare för alla EU-institutioner, för att återspegla flernivåstyresstrategin i fråga om målen för hållbar utveckling.

| 41. | Rådets ledarskap uppmanas att se till att EU inte minskar sina insatser beträffande målen för hållbar utveckling. |
| --- | --- |

41.

Rådets ledarskap uppmanas att se till att EU inte minskar sina insatser beträffande målen för hållbar utveckling.

| 42. | Det kommande spanska ordförandeskapet uppmanas att anordna en debatt på hög nivå om den stimulans som behövs på EU-nivå för att målen för hållbar utveckling ska kunna genomföras i tid. Denna debatt bör föras på ministernivå i rådet (allmänna frågor) och sända en tydlig signal till kommissionen om vikten av målen för hållbar utveckling. |
| --- | --- |

42.

Det kommande spanska ordförandeskapet uppmanas att anordna en debatt på hög nivå om den stimulans som behövs på EU-nivå för att målen för hållbar utveckling ska kunna genomföras i tid. Denna debatt bör föras på ministernivå i rådet (allmänna frågor) och sända en tydlig signal till kommissionen om vikten av målen för hållbar utveckling.

Utmaningar och vägar framåt

Utmaningar och vägar framåt

| 43. | Kommittén betonar behovet av bättre kopplingar mellan målen för hållbar utveckling och de nationella återhämtnings- och resiliensplanerna, eftersom finansiering är det största hindret för att genomföra målen för hållbar utveckling för 47 % av kommunerna och regionerna (7) och det fortfarande finns 225 miljarder euro tillgängliga för medlemsstaterna från faciliteten för återhämtning och resiliens. |
| --- | --- |

43.

Kommittén betonar behovet av bättre kopplingar mellan målen för hållbar utveckling och de nationella återhämtnings- och resiliensplanerna, eftersom finansiering är det största hindret för att genomföra målen för hållbar utveckling för 47 % av kommunerna och regionerna (7

| 44. | ReK uppmuntrar också alla förvaltningsnivåer att integrera målen för hållbar utveckling i sin budget och sina finansiella verktyg för att ta itu med finansieringsunderskottet. |
| --- | --- |

44.

ReK uppmuntrar också alla förvaltningsnivåer att integrera målen för hållbar utveckling i sin budget och sina finansiella verktyg för att ta itu med finansieringsunderskottet.

| 45. | Vi betonar vikten av EU-stöd för att utveckla utbildnings- och kapacitetsuppbyggnadsverksamhet, eftersom kapacitet i fråga om både kompetens och personal är en utmaning för 44 % av kommunerna och regionerna. (8) |
| --- | --- |

45.

Vi betonar vikten av EU-stöd för att utveckla utbildnings- och kapacitetsuppbyggnadsverksamhet, eftersom kapacitet i fråga om både kompetens och personal är en utmaning för 44 % av kommunerna och regionerna. (8

| 46. | Kommittén uppmanar de små och medelstora företagen att utveckla och genomföra hållbarhetsstrategier i sina företag, eftersom endast 24 % för närvarande har konkreta planer för att minska sitt koldioxidavtryck (9). Vi betonar behovet av att stödja de små och medelstora företagen i detta arbete och av att förstärka de relevanta åtgärderna på europeisk, nationell, regional och lokal nivå. |
| --- | --- |

46.

Kommittén uppmanar de små och medelstora företagen att utveckla och genomföra hållbarhetsstrategier i sina företag, eftersom endast 24 % för närvarande har konkreta planer för att minska sitt koldioxidavtryck (9

| 47. | Kommittén efterlyser bättre och mer strukturerad samordning mellan förvaltningsnivåerna, där EU föregår med gott exempel, bl.a. genom mer inkluderande styrning av den europeiska planeringsterminen och en strukturerad dialog med berörda parter om målen för hållbar utveckling. |
| --- | --- |

47.

Kommittén efterlyser bättre och mer strukturerad samordning mellan förvaltningsnivåerna, där EU föregår med gott exempel, bl.a. genom mer inkluderande styrning av den europeiska planeringsterminen och en strukturerad dialog med berörda parter om målen för hållbar utveckling.

| 48. | ReK efterlyser mer ledarskap från EU-institutionernas sida när det gäller att kommunicera om målen för hållbar utveckling. Inte alla berörda parter känner till ramen, och om man prioriterar målen för hållbar utveckling på EU-nivå och nationell nivå skulle det kunna bidra till att stärka det politiska engagemanget på alla nivåer och ytterligare öka medvetenheten om målen för hållbar utveckling lokalt. |
| --- | --- |

48.

ReK efterlyser mer ledarskap från EU-institutionernas sida när det gäller att kommunicera om målen för hållbar utveckling. Inte alla berörda parter känner till ramen, och om man prioriterar målen för hållbar utveckling på EU-nivå och nationell nivå skulle det kunna bidra till att stärka det politiska engagemanget på alla nivåer och ytterligare öka medvetenheten om målen för hållbar utveckling lokalt.

| 49. | På grundval av OECD:s rekommendationer rekommenderar vi att man använder målen för hållbar utveckling för att prioritera genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter samt förbättrade sociala tjänster och samhällstjänster för socialt missgynnade grupper, ge incitament till att fasa ut fossila bränslen i byggnader, bygga ut den hållbara infrastrukturen för cyklister, fotgängare och elfordon samt öka berörda parters deltagande i lokalanpassningen av målen för hållbar utveckling i syfte att skapa återhämtning. |
| --- | --- |

49.

På grundval av OECD:s rekommendationer rekommenderar vi att man använder målen för hållbar utveckling för att prioritera genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter samt förbättrade sociala tjänster och samhällstjänster för socialt missgynnade grupper, ge incitament till att fasa ut fossila bränslen i byggnader, bygga ut den hållbara infrastrukturen för cyklister, fotgängare och elfordon samt öka berörda parters deltagande i lokalanpassningen av målen för hållbar utveckling i syfte att skapa återhämtning.

| 50. | Som ett komplement till den gröna taxonomin och för att bidra till genomförandet av den gröna given bör kommissionen snarast lägga fram ett förslag om att inrätta en social taxonomi. Utan en social taxonomi saknar investerare och företag tydlig vägledning om vilka investeringar som ger ett socialt mervärde. Detta gör det svårt att finansiera socialt motiverad verksamhet inom bl.a. hälso- och sjukvård, subventionerat boende och sociala tjänster. |
| --- | --- |

50.

Som ett komplement till den gröna taxonomin och för att bidra till genomförandet av den gröna given bör kommissionen snarast lägga fram ett förslag om att inrätta en social taxonomi. Utan en social taxonomi saknar investerare och företag tydlig vägledning om vilka investeringar som ger ett socialt mervärde. Detta gör det svårt att finansiera socialt motiverad verksamhet inom bl.a. hälso- och sjukvård, subventionerat boende och sociala tjänster.

| 51. | EU-institutionerna och medlemsstaterna bör stödja och finansiera lanseringen av utbildningsinitiativ för att främja kapacitetsuppbyggnad i offentliga organ och privata organisationer vad gäller utformning och genomförande av rapporter om och strategiska planer för målen för hållbar utveckling. |
| --- | --- |

51.

EU-institutionerna och medlemsstaterna bör stödja och finansiera lanseringen av utbildningsinitiativ för att främja kapacitetsuppbyggnad i offentliga organ och privata organisationer vad gäller utformning och genomförande av rapporter om och strategiska planer för målen för hållbar utveckling.

| 52. | Kommittén betonar att utbildning är en grundläggande rättighet, oberoende av de ekonomiska möjligheterna, och påpekar vidare för de förvaltningsnivåer som ansvarar för utbildning att fler koncept för hållbar utveckling skulle kunna införas i läroplanerna, från förskola till universitetsnivå. |
| --- | --- |

52.

Kommittén betonar att utbildning är en grundläggande rättighet, oberoende av de ekonomiska möjligheterna, och påpekar vidare för de förvaltningsnivåer som ansvarar för utbildning att fler koncept för hållbar utveckling skulle kunna införas i läroplanerna, från förskola till universitetsnivå.

| 53. | ReK föreslår en interinstitutionell kommunikationskampanj på EU-nivå som tydligt kopplar uppnåendet av målen för hållbar utveckling till en förbättrad livskvalitet för medborgarna i alla områden. |
| --- | --- |

53.

ReK föreslår en interinstitutionell kommunikationskampanj på EU-nivå som tydligt kopplar uppnåendet av målen för hållbar utveckling till en förbättrad livskvalitet för medborgarna i alla områden.

| 54. | Vi föreslår en interkontinental plattform för utbyte av bästa praxis när det gäller att utarbeta frivilliga lokala eller subnationella översyner mellan europeiska kommuner och kommuner i andra delar av världen, för att lyfta fram Europa som en stark partner i denna fråga. En sådan plattform kan räkna med samordning från ReK:s sida. |
| --- | --- |

54.

Vi föreslår en interkontinental plattform för utbyte av bästa praxis när det gäller att utarbeta frivilliga lokala eller subnationella översyner mellan europeiska kommuner och kommuner i andra delar av världen, för att lyfta fram Europa som en stark partner i denna fråga. En sådan plattform kan räkna med samordning från ReK:s sida.

| 55. | ReK efterlyser en mycket effektivare spridning av information om finansieringsmöjligheter som kan finnas tillgängliga från institutioner såsom Europeiska investeringsbanken för att stödja genomförandet av de strategiska planerna för hållbar utveckling på lokal och regional nivå. |
| --- | --- |

55.

ReK efterlyser en mycket effektivare spridning av information om finansieringsmöjligheter som kan finnas tillgängliga från institutioner såsom Europeiska investeringsbanken för att stödja genomförandet av de strategiska planerna för hållbar utveckling på lokal och regional nivå.

| 56. | Kommittén ger härmed startskottet för en gemensam diskussion om vikten av att hållbar utveckling i Europa bibehålls i centrum för alla politiska åtgärder även efter 2030, genom att man betonar möjligheten att skapa en verklig välfärdsekonomi med fokus på människorna och planeten och verkar för ett långsiktigt hållbart EU. |
| --- | --- |

56.

Kommittén ger härmed startskottet för en gemensam diskussion om vikten av att hållbar utveckling i Europa bibehålls i centrum för alla politiska åtgärder även efter 2030, genom att man betonar möjligheten att skapa en verklig välfärdsekonomi med fokus på människorna och planeten och verkar för ett långsiktigt hållbart EU.

| 57. | Slutligen uppmanas EU:s institutioner, organ och byråer samt de nationella, regionala och lokala förvaltningarna att undersöka hur de själva kan bli mer hållbara. Detta gäller särskilt utbyggnad av förnybar energi, energirenoveringar av byggnader och mer hållbara matsalar samt främjande av klimatvänlig transport och inkvartering och utveckling av hybridevenemang och hybridsammanträden i kontorsbyggnaderna, men även vad gäller att bekämpa fattigdom och hunger, att åta sig att uppnå jämställdhet och bekämpa ojämlikhet, att främja innovation och förbättra infrastrukturen, att balansera konsumtion, produktion och markanvändning samt att bidra till fred, rättvisa och starka institutioner i Europa och världen. |
| --- | --- |

57.

Slutligen uppmanas EU:s institutioner, organ och byråer samt de nationella, regionala och lokala förvaltningarna att undersöka hur de själva kan bli mer hållbara. Detta gäller särskilt utbyggnad av förnybar energi, energirenoveringar av byggnader och mer hållbara matsalar samt främjande av klimatvänlig transport och inkvartering och utveckling av hybridevenemang och hybridsammanträden i kontorsbyggnaderna, men även vad gäller att bekämpa fattigdom och hunger, att åta sig att uppnå jämställdhet och bekämpa ojämlikhet, att främja innovation och förbättra infrastrukturen, att balansera konsumtion, produktion och markanvändning samt att bidra till fred, rättvisa och starka institutioner i Europa och världen.

Bryssel den 8 februari 2023.

Vasco ALVES CORDEIRO

Europeiska regionkommitténs ordförande

---

(1)  ReK (2022), ”Synergies between the Sustainable Development Goals and the National Recovery and Resilience Plans – Best practices from local and regional authorities”, s. 16.

1

Synergies between the Sustainable Development Goals and the National Recovery and Resilience Plans – Best practices from local and regional authorities

(2)  Se ovan, s. 17.

2

(3)  Resultaten från den senaste enkäten finns i OECD:s rapport: https://doi.org/10.1787/6d25b59b-en.

3

(4)  The latest survey results are in the OECD report: https://doi.org/10.1787/6d25b59b-en

4

(5)  Lokalanpassningen av målen för hållbar utveckling på olika förvaltningsnivåer har lett till en ökning av de frivilliga lokala och subnationella översynerna: Bara i delstaten Nordrhein-Westfalen har elva städer utarbetat en lokal hållbarhetsrapport, och Bonn och Düsseldorf har presenterat sin egen frivilliga lokala översyn i FN. De största städerna i Finland (Esbo, Helsingfors, Tammerfors, Åbo och Vanda) har också utarbetat en frivillig lokal översyn. Globalt finns det 126 frivilliga lokala översyner, varav en tredjedel i Europa.

5

(6)  OECD (2022), ”The Sustainable Development Goals as a framework for COVID-19 recovery in cities and regions”, OECD Regional Development Papers, nr 26, OECD Publishing, Paris.

6

The Sustainable Development Goals as a framework for COVID-19 recovery in cities and regions

OECD Regional Development Papers

(7)  OECD (2022), ”The Sustainable Development Goals as a framework for COVID-19 recovery in cities and regions”, OECD Regional Development Papers, nr 26, OECD Publishing, Paris.

7

The Sustainable Development Goals as a framework for COVID-19 recovery in cities and regions

OECD Regional Development Papers

(8)  OECD (2022), ”The Sustainable Development Goals as a framework for COVID-19 recovery in cities and regions”, OECD Regional Development Papers, nr 26, OECD Publishing, Paris.

8

The Sustainable Development Goals as a framework for COVID-19 recovery in cities and regions

OECD Regional Development Papers

(9)  Europeiska kommissionen, 2022, ”Eurobarometer: EU SMEs working towards sustainability”:

9

https://single-market-economy.ec.europa.eu/news/eurobarometer-eu-smes-working-towards-sustainability-2022-03-28_sv

---

| 3.5.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 157/12 |
| --- | --- | --- | --- |

3.5.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 157/12

---

Yttrande från Europeiska regionkommittén om Granskningsrapport om genomförandet av faciliteten för återhämtning och resiliens

(2023/C 157/03)

| Föredragande: | Rob Jonkman (NL–EPP), ledamot, kommunstyrelsen, Opsterland |
| --- | --- |
| Referensdokument: | Europeiska kommissionens meddelande: Granskningsrapport om genomförandet av faciliteten för återhämtning och resiliens
  COM(2022) 383 final |

Föredragande:

Rob Jonkman (NL–EPP), ledamot, kommunstyrelsen, Opsterland

Referensdokument:

Europeiska kommissionens meddelande: Granskningsrapport om genomförandet av faciliteten för återhämtning och resiliens

COM(2022) 383 final

POLITISKA REKOMMENDATIONER

EUROPEISKA REGIONKOMMITTÉNS STÅNDPUNKT

Allmänna kommentarer

| 1. | Europeiska regionkommittén (ReK) välkomnar granskningsrapporten, som innehåller en användbar uppdatering och övergripande bedömning av läget när det gäller genomförandet av faciliteten för återhämtning och resiliens samt fullgörandet av skyldigheterna i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (1), men konstaterar att rapporten saknar den kritiska och mer djupgående information som behövs för att få en bättre bild av det faktiska genomförandet på lokal och regional nivå. |
| --- | --- |

1.

| 2. | Oaktat kraven i artikel 16 i förordningen anser ReK att man borde ha tagit tillfället i akt att inkludera kvalitativa analyser i granskningsrapporten. Eftersom man inte gjorde det är det oklart hur kommissionen kommer att övervaka vilka framsteg som görs ur kvalitativ synvinkel när det gäller investeringar inom ramen för faciliteten samt de långsiktiga nationella reformerna och hur de lokala och regionala myndigheterna ska delta i den processen. |
| --- | --- |

2.

| 3. | ReK beklagar dessutom att man i granskningsrapporten inte analyserar ett antal punkter som är avgörande för ett korrekt genomförande av faciliteten, såsom






  — | styrningen av de nationella planerna för återhämtning och resiliens och relaterade processer, |
| --- | --- | --- |

3.

—

styrningen av de nationella planerna för återhämtning och resiliens och relaterade processer,

| — | huruvida de projekt som stöds verkligen visar på additionalitet, |
| --- | --- |

—

huruvida de projekt som stöds verkligen visar på additionalitet,

| — | synergierna och riskerna för överlappning med andra EU-finansieringskällor, |
| --- | --- |

—

synergierna och riskerna för överlappning med andra EU-finansieringskällor,

| — | facilitetens faktiska bidrag till sammanhållningen, trots att detta är dess rättsliga grund, |
| --- | --- |

—

facilitetens faktiska bidrag till sammanhållningen, trots att detta är dess rättsliga grund,

| — | de lokala och regionala myndigheternas medverkan. |
| --- | --- |

—

de lokala och regionala myndigheternas medverkan.

| 4. | Kommittén håller med kommissionen om att ett nära samarbete med arbetsmarknadens parter, det civila samhället, lokala och regionala myndigheter och icke-statliga organisationer är en förutsättning för att faciliteten ska ge resultat. Det räcker inte att nämna dem kollektivt, ofta under paraplybegreppet ”berörda parter”. Ett kostnadseffektivt och demokratiskt genomförande bör gå hand i hand med en fullständig tillämpning av subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna, som är förankrade i fördraget om Europeiska unionen (2). |
| --- | --- |

4.

| 5. | Kommittén instämmer i granskningsrapportens bedömning att faciliteten kommer att hjälpa medlemsstaterna att öka jämställdheten genom åtgärder som specifikt handlar om jämställdhet och genom att jämställdhet integreras i alla sex politiska pelare (3). |
| --- | --- |

5.

| 6. | ReK uppmanar kommissionen att bedöma de lokala och regionala myndigheternas deltagande i genomförandefasen och att se till att uppgifter om detta samlas in effektivt som en del av resultatrapporteringssystemet, dvs. resultattavlan för återhämtning och resiliens, och genom att man utnyttjar den forskning och de studier som hittills har genomförts av ReK, European Policy Centre (EPC), politiska stiftelser och konferensen för perifera kustregioner i Europa (CPMR). |
| --- | --- |

6.

| 7. | ReK påpekar att den generella villkorlighetsordningen är fullt tillämplig på faciliteten för återhämtning och resiliens, och uppmanar med eftertryck kommissionen att i alla medlemsstater noggrant övervaka om den sunda förvaltningen av unionens budget och skyddet av EU:s ekonomiska intressen påverkas på ett tillräckligt direkt sätt genom överträdelser av rättsstatsprinciperna, och att vidta åtgärder vid behov. |
| --- | --- |

7.

De lokala och regionala myndigheternas roll i genomförandet och verkställandet av faciliteten

| 8. | ReK understryker att de lokala och regionala myndigheterna gick i spetsen för kampen mot covid-19-pandemin och dess socioekonomiska konsekvenser redan från början, både med sina egna politiska åtgärder på många områden och genom att genomföra de nationella regeringarnas beslut. |
| --- | --- |

8.

| 9. | ReK understryker att lokala och regionala myndigheter tillhandahåller majoriteten av de offentliga tjänsterna till sina invånare och företag och investerar i politikområden som omfattas av de nationella planerna för återhämtning och resiliens, särskilt när det gäller ekonomisk och social återhämtning samt den gröna och den digitala omställningen. Om de lokala och regionala myndigheterna – den politiska nivå som ligger närmast allmänheten – utelämnas finns det en risk för att de delmål och mål som fastställs i de nationella planerna för återhämtning och resiliens inte uppnås. Samma problem med bristande erkännande av de lokala och regionala myndigheternas roll föreligger i den europeiska planeringsterminen. |
| --- | --- |

9.

| 10. | Kommittén upprepar att de lokala och regionala myndigheterna är de som bäst känner till medborgarnas och företagens särskilda behov och utmaningar. Eftersom de flesta av de nationella planerna för återhämtning och resiliens och målen formulerats centralt utan att den lokala och regionala nivån rådfrågats ligger de ofta inte i linje med lokala, regionala och platsbaserade behov och områdenas unika tillgångar. |
| --- | --- |

10.

| 11. | De sätt på vilka de nationella planerna för återhämtning och resiliens har utarbetats och de lokala och regionala myndigheterna har involverats bidrar inte till att främja egenansvar för återhämtningsplanerna på lokal och regional nivå. Erfarenheterna från den europeiska planeringsterminen visar tydligt att det otillräckliga genomförandet av de landsspecifika rekommendationerna delvis berodde på bristande lokalt och regionalt egenansvar samt möjlighet att bidra till de landsspecifika rekommendationerna. ReK påpekar att de så kallade strukturreformer som kommissionen efterlyser inom ramen för den europeiska planeringsterminen måste granskas ur subsidiaritetssynpunkt, så att de endast omfattar frågor som faktiskt faller inom EU:s ansvarsområde. |
| --- | --- |

11.

| 12. | De lokala och regionala myndigheterna har, vid genomförandet av många projekt och program inom ramen för faciliteten, lagstiftningsbefogenheter som är avgörande för ett framgångsrikt genomförande av faciliteten. Det är därför avgörande att de lokala och regionala myndigheterna görs direkt delaktiga i genomförandet av de nationella planerna för återhämtning och resiliens, i enlighet med den grad av ekonomisk, finanspolitisk och finansiell autonomi som följer av det nationella regelverket och subsidiaritetsprincipen. |
| --- | --- |

12.

| 13. | ReK påminner om att de lokala och regionala myndigheterna står för en tredjedel av alla offentliga utgifter och mer än hälften av de offentliga investeringarna i EU, varav en stor del inom politikområden som är avgörande för faciliteten. Det krävs ett aktivt engagemang från lokala och regionala myndigheter under hela processen för att säkerställa ett framgångsrikt genomförande. ReK framhåller i detta sammanhang befogenheter som byggnadsrenovering, hållbar rörlighet i städer, hälso- och sjukvårdssystemens motståndskraft, produktion av hållbar energi, utbildning och effektivare reformer av den offentliga förvaltningen. |
| --- | --- |

13.

Den territoriella dimensionen försummas i övervakningen av genomförandet av faciliteten

| 14. | Vid de samråd som genomfördes 2021 (4) och 2022 (5) av ReK och CEMR och i den jämförande studien från 2022 (6) uppmärksammades att de lokala och regionala myndigheterna i mycket begränsad omfattning är med och utformar, förbereder och genomför de nationella återhämtnings- och resiliensplanerna. Trots att det finns vissa goda exempel är dessa mer undantag än regel, och de flesta av de tillfrågade anser att principerna om flernivåstyre och subsidiaritet inte har respekterats. |
| --- | --- |

14.

| 15. | ReK betonar att endast en av tio lokala eller regionala myndigheter var antingen helt (1 %) eller delvis (9 %) involverad i utarbetandet av de nationella planerna för återhämtning och resiliens, vilket framgår av resultaten av ReK:s enkät bland lokala och regionala politiker i EU (7). Detta är ett nedslående resultat som bekräftas av andra analyser och samråd som genomförts av ReK, EPC, politiska stiftelser, CPMR m.fl. |
| --- | --- |

15.

| 16. | Kommittén beklagar att det förslag i skäl 34 i förordningen om faciliteten som understryker vikten av att involvera lokala och regionala myndigheter har försummats i de flesta EU-länder, trots att de lokala och regionala myndigheterna ansvarar för 53 % av de offentliga investeringarna i EU och har viktiga befogenheter att genomföra politik som rör de sex pelarna i de nationella planerna för återhämtning och resiliens. |
| --- | --- |

16.

| 17. | ReK påminner, såsom anges i granskningsrapporten, om att man i förordningen om faciliteten (skäl 34) erkänner att lokala och regionala myndigheter ”kan vara viktiga partner i genomförandet av reformer och investeringar” och därför bör ”rådfrågas och involveras på lämpligt sätt, i enlighet med den nationella rättsliga ramen”, och att de nationella planerna för återhämtning och resiliens enligt artikel 18 ska innehålla en sammanfattning av samrådsprocessen med (bland annat) lokala och regionala myndigheter och hur deras synpunkter återspeglas i planen. |
| --- | --- |

17.

| 18. | Kommittén framhåller att utarbetandet av de nationella planerna för återhämtning och resiliens har varit en toppstyrd process i de flesta medlemsstater, vilket innebär en risk för att viktiga offentliga investeringar centraliseras och i slutändan äventyrar facilitetens framgång. Detta går stick i stäv med betydelsen av flernivåstyre, subsidiaritetsprincipen och den decentralisering av befogenheter som har ägt rum i många medlemsstater under de senaste årtiondena, inte minst när det gäller programmen inom de europeiska struktur- och investeringsfonderna (ESI-fonderna). |
| --- | --- |

18.

| 19. | Det centraliserade tillvägagångssättet har gjort att man i granskningsrapporten förbisett territoriella skillnader när det gäller både utmaningar och möjligheter. Till följd av detta kan de nationella planerna för återhämtning och resiliens bli mindre effektiva och få mindre genomslag än önskat. Detta innebär att regioner som släpade efter i utvecklingen redan innan pandemin bröt ut riskerar att hamna ännu mer efter. Det kan handla om sysselsättning, utbildningsnivå, företagsstöd, digitalisering, mobilitet eller andra viktiga politikområden. |
| --- | --- |

19.

| 20. | Kommittén betonar, framför allt på grund av det stora antalet EU-program och möjligheter till ekonomiskt stöd, att den administrativa kapaciteten bör stärkas i många lokala och regionala myndigheter. I detta sammanhang uppmanas kommissionen att aktivt hjälpa lokala och regionala myndigheter, som redan tidigare har haft svårigheter att utnyttja EU-medel, att förbättra sin utnyttjandegrad, så att genomförandet av alla framtida EU-finansieringsprogram kan förbättras. |
| --- | --- |

20.

| 21. | Kommittén varnar för att en oväntad uppdelning har uppstått, vilket har lett till två olika kategorier av deltagande lokala och regionala myndigheter. En första mindre grupp lokala och regionala myndigheter har involverats av de nationella regeringarna från början och deltar nu i genomförandefasen, vilket innebär att territoriella särdrag och behov beaktas, medan en andra större grupp lokala och regionala myndigheter inte har involverats ordentligt från början i utformningen och senare i genomförandet av faciliteten Till följd av detta har de befintliga problem som uppstått på grund av deras utestängning förvärrats (8). Detta kan inte vara ett mål för faciliteten och undergräver EU:s territoriella dimension. |
| --- | --- |

21.

| 22. | Den europeiska planeringsterminen är en alltför centraliserad och toppstyrd process som till största delen saknar deltagande av lokala och regionala myndigheter. Den bör reformeras och utvecklas när den används för att prioritera framtida (regionala) fonder, investeringar eller program, eftersom den för närvarande åsidosätter principerna om god samhällsstyrning och partnerskap på flera nivåer och inte erkänner de lokala och regionala myndigheternas roll. |
| --- | --- |

22.

Synergier med andra EU-fonder och EU-program

| 23. | I syfte att säkerställa en sund övervakning uppmanar ReK kommissionen att klargöra på vilket sätt de krav som nämns i artikel 28 i förordningen om faciliteten för att säkerställa komplementaritet och synergi mellan fonder och finansieringsinstrument uppfylls på nationell nivå. |
| --- | --- |

23.

| 24. | Kommittén välkomnar att medlemsstaterna enligt granskningsrapporten har inkluderat ett betydande antal åtgärder till stöd för social och territoriell sammanhållning (9). Eftersom det i de flesta medlemsstater huvudsakligen är de lokala och regionala myndigheterna som genomför och ansvarar för sammanhållningspolitiken, men de i de flesta fall inte är tillräckligt delaktiga i utarbetandet av faciliteten, befarar kommittén att målen för territoriell sammanhållning (inom pelare 4) inte kommer att uppnås. |
| --- | --- |

24.

| 25. | ReK framhåller att man måste undvika grönmålning och understryker att principen om att ”inte orsaka betydande skada” är en hörnsten i EU-medborgarnas förtroende för genomförandet av faciliteten. De detaljerade kraven i förordningen om faciliteten avseende tillämpningen av principen om att ”inte orsaka betydande skada” och kategoriseringen av gröna investeringar bör uppfyllas av medlemsstaterna för att förhindra en potentiell överträdelse av utgiftskravet på 37 % för gröna investeringar. |
| --- | --- |

25.

| 26. | Kommittén beklagar att granskningsrapporten inte ger någon tydlig bild av hur faciliteten på ett ändamålsenligt sätt ligger i linje med regional/lokal planering och operativa program för sammanhållning. ReK beklagar facilitetens centraliserade karaktär, bristen på en regional dimension och avsaknaden av samråd med regionala och lokala organ när det gäller dess genomförande och styrning. |
| --- | --- |

26.

| 27. | När det gäller synergier mellan faciliteten och annan EU-finansiering är risken för överlappningar den viktigaste frågan, med tanke på deras olika funktion, tidsramar och styrning. När det gäller strategisk inriktning och genomförande behövs därför fortsatt samverkan och samordning mellan sammanhållningspolitiken, annan EU-finansiering och faciliteten. |
| --- | --- |

27.

| 28. | ReK beklagar att det faktum att REPowerEU inbegrips i faciliteten för återhämtning och resiliens gör det möjligt att överföra sammanhållningspolitiska medel trots att dessa behöver användas på lokal och regional nivå för den ekonomiska återhämtningen, den gröna omställningen och minskningen av skillnaderna inom EU. |
| --- | --- |

28.

| 29. | ReK uppmanar kommissionen att tillhandahålla ytterligare information och vägledning till medlemsstaterna om hur lokala och regionala myndigheter kan involveras. I detta avseende rekommenderar ReK kommissionen att uppmana medlemsstaterna att kommunicera direkt med lokala och regionala myndigheter om genomförandet och övervakningen av faciliteten. Regionerna och kommunerna är den förvaltningsnivå som befinner sig närmast medborgarna, har de flesta befogenheterna när det gäller att uppnå territoriella mål och är huvudaktörerna i den europeiska sammanhållningspolitiken. |
| --- | --- |

29.

| 30. | Kommittén konstaterar att det, i enlighet med artikel 22 i förordningen om faciliteten, finns ett behov av att införa ett starkt övervakningssystem som inte medför någon ytterligare administrativ börda på lokal och regional nivå, eftersom de lokala och regionala myndigheterna behöver tydligare regler för genomförandet av medlen. Det finns dessutom ett behov av gemensamma riktlinjer och verktyg eftersom medlemsstaterna måste se till att de samlar in uppgifter och ger kommissionen tillgång till den officiella databasen över stödmottagare för att undvika dubbelfinansiering. |
| --- | --- |

30.

| 31. | ReK uppmanar kommissionen att se till att grundläggande principer såsom flernivåstyre och subsidiaritet konsekvent respekteras och genomförs. I detta avseende bör sammanhållningspolitiken inte vara fristående utan samverka och samordnas med nya instrument, däribland faciliteten. |
| --- | --- |

31.

Vad behövs?

| 32. | ReK påpekar att de lokala och regionala myndigheterna har en mycket viktig roll att spela inte bara i genomförandet av de nationella planerna för återhämtning och resiliens, utan också i den fortsatta planeringen och utvärderingen av genomförandet av de nationella planerna för återhämtning och resiliens, för vilka det krävs verktyg för ekonomisk och social konsekvensbedömning som omfattar den lokala och regionala nivån. |
| --- | --- |

32.

| 33. | Kommittén anser därför att kommissionens årsrapporter, som fastställs i artikel 31 i förordningen, och den oberoende utvärderingen av genomförandet av faciliteten bör läggas fram senast den 20 februari 2024 i enlighet med artikel 32 i förordningen om faciliteten, att ReK bör involveras i utarbetandet och att ett avsnitt om de lokala och regionala myndigheternas deltagande bör ingå, på grundval av innehållet i skäl 34 och artikel 18 i förordningen om faciliteten, i syfte att få en bättre övergripande bild av genomförandeprocesserna i EU:s medlemsstater. |
| --- | --- |

33.

| 34. | ReK betonar att medlemsstaternas och de lokala och regionala myndigheternas befintliga administrativa kapacitet bör användas effektivt och stärkas för att säkerställa ett korrekt genomförande och en korrekt övervakning av de nationella planerna för återhämtning och resiliens och ett lämpligt utnyttjande av medel från faciliteten på lokal och regional nivå i linje med målen för instrumentet för tekniskt stöd. |
| --- | --- |

34.

| 35. | ReK uttrycker sin oro över den ökande trenden med paradigmskiftet från regionalt förvaltade strukturfonder till större centraliserade anslag och samordningsmekanismer såsom den europeiska planeringsterminen, som planeras och genomförs på nationell nivå. Faciliteten är ett exempel, och detsamma gäller Fonden för en rättvis omställning och brexitjusteringsreserven. |
| --- | --- |

35.

| 36. | Kommittén anser därför att man måste fundera över hur förankringen av EU-fördragens principer om subsidiaritet och flernivåstyre kan stärkas och hur man på ett effektivare sätt kan övervaka tillämpningen av dessa i praktiken. ReK betonar vikten av att ta upp denna fråga mot bakgrund av det eventuella konstitutionella konventet för att reformera EU-fördragen. |
| --- | --- |

36.

| 37. | Kommittén uppskattar Europaparlamentets aktiva roll och det arbete som parlamentet hittills utfört i granskningen och tillsynen av genomförandet av faciliteten. Kommittén uppskattar att ReK har bjudits in flera gånger att delta i den gemensamma ECON-BUDG-arbetsgruppen för granskningen av faciliteten. |
| --- | --- |

37.

| 38. | Kommittén beklagar att Europaparlamentets resolution om genomförandet och i synnerhet dess hänvisning till de lokala och regionala myndigheternas deltagande inte har beaktats. ReK uppmanar parlamentet att, i enlighet med artikel 26.2 i förordningen om faciliteten, överväga att utarbeta en resolution om effekterna och konsekvenserna av den centraliserade fördelningen av EU-medel på grundval av erfarenheterna från genomförandet av faciliteten på lokal och regional nivå. |
| --- | --- |

38.

| 39. | ReK uppmanar medlemsstaterna och kommissionen att vidta nödvändiga åtgärder för att ändra det nuvarande centraliserade tillvägagångssättet till en genomförandestrategi på flera nivåer för faciliteten genom att på strukturell basis och tillsammans med lokala och regionala myndigheter exempelvis inrätta plattformar på flera nivåer samt anordna informationsmöten och evenemang i enlighet med artikel 34 i förordningen om faciliteten liksom arbetsgrupper på flera nivåer. |
| --- | --- |

39.

| 40. | ReK uppmanar kommissionen att lägga fram striktare riktlinjer för medlemsstaterna och att uppmuntra dem att i detalj rapportera i sina årliga nationella reformprogram om samråden med lokala och regionala myndigheter och berörda parter, i linje med andan i artikel 18.4 q i förordningen om faciliteten. |
| --- | --- |

40.

| 41. | Resultattavlan för att mäta framstegen i genomförandet av de nationella planerna för återhämtning och resiliens, som fastställs i artikel 30 i förordningen, skulle kunna utvecklas ytterligare för att säkerställa att den ”territoriella dimensionen” återspeglas korrekt. Vi måste säkerställa en integrerad övervakningsprocess med deltagande av lokala och regionala myndigheter och en objektiv strategi för genomförandet. Detta bör inte leda till en alltför stor administrativ börda för dessa myndigheter. |
| --- | --- |

41.

| 42. | De reformer och investeringar som omfattas av de nationella planerna för återhämtning och resiliens bör ligga i linje med de landsspecifika rekommendationerna inom ramen för den europeiska planeringsterminen. Det behövs en reform av den europeiska planeringsterminen för att förankra den territoriella dimensionen. Den lokala och regionala dimensionen måste beaktas, inte bara mot bakgrund av de aktuella lärdomarna från genomförandet av dessa planer, utan också när det gäller framtida EU-program och EU:s långsiktiga mål, oavsett om det gäller 55 %-paketet, den digitala omställningen eller uppnåendet av målen för hållbar utveckling senast 2030 och klimatneutralitet senast 2050. |
| --- | --- |

42.

| 43. | Kommittén upprepar därför sin efterlysning från tidigare yttranden (10) av en uppförandekod för de lokala och regionala myndigheternas deltagande i den europeiska planeringsterminen. Planeringsterminen bör bli mer transparent, inkluderande och demokratisk genom att de lokala och regionala myndigheterna görs delaktiga. Detta ökar egenansvaret på lokal och regional nivå, vilket gör att det övergripande genomförandet av de önskade reformerna och faciliteten i medlemsstaterna förbättras. |
| --- | --- |

43.

Bryssel den 8 februari 2023.

Vasco ALVES CORDEIRO

Europeiska regionkommitténs ordförande

---

(1)  Artikel 16 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 av den 12 februari 2021 om inrättande av faciliteten för återhämtning och resiliens. (EUT L 57, 18.2.2021, s. 17)

1

(2)  Artikel 5.3 i fördraget om Europeiska unionen (EU-fördraget) och protokoll (nr 2) om tillämpning av subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna

2

(3)  COM(2022) 383 final, 129 åtgärder i de 25 nationella planer för återhämtning och resiliens som hade antagits den 30 juni 2022 anses vara inriktade på jämställdhet.

3

(4)  ReK–CEMR, ”Kommuners, städers och regioners medverkan i utarbetandet av de nationella planerna för återhämtning och resiliens: Resultat av riktade samråd med ReK–CEMR”, januari 2021.

4

Kommuners, städers och regioners medverkan i utarbetandet av de nationella planerna för återhämtning och resiliens: Resultat av riktade samråd med ReK–CEMR

(5)  Slutsatser från ReK:s och CEMR:s riktade samråd, ”Implementation of the Recovery and Resilience Facility: The Perspective of Local and Regional Authorities – Results of the CoR-CEMR targeted consultation”, april 2022.

5

(6)  Regions for EU Recovery, ”Benchmark study on the implementation of the Recovery and Resilience Facility at the regional level – Main results”, juni 2022.

6

Benchmark study on the implementation of the Recovery and Resilience Facility at the regional level – Main results

(7)  Enkät baserad på 2 698 intervjuer med lokala och regionala politiker i EU som genomfördes mellan den 25 juli och den 11 september 2022. Se ”Europeiska regionkommitténs regionala och lokala barometer” (oktober 2022), tillgänglig online på https://cor.europa.eu/sv/our-work/Pages/EURegionalBarometer-Survey-2022.aspx.

7

2 698 intervjuer

(8)  Enkät baserad på 2 698 intervjuer med lokala och regionala politiker i EU som genomfördes mellan den 25 juli och den 11 september 2022. Se Europeiska regionkommitténs regionala och lokala barometer (oktober 2022), tillgänglig online på https://cor.europa.eu/sv/our-work/Pages/EURegionalBarometer-Survey-2022.aspx.

8

(9)  Förordningen om faciliteten för återhämtning och resiliens, artikel 3 d, 4:e pelaren.

9

(10)  ReK:s yttrande ”Den europeiska återhämtningsplanen som svar på covid-19-pandemin: faciliteten för återhämtning och resiliens samt instrumentet för tekniskt stöd” (EUT C 440, 18.12.2020, s. 160)).

10

ReK:s yttrande ”Den europeiska planeringsterminen och sammanhållningspolitiken: anpassa strukturreformer till långsiktiga investeringar” (EUT C 275, 14.8.2019, s. 1).

ReK:s yttrande ”Förbättra styrningen av den europeiska planeringsterminen: en uppförandekod för de lokala och regionala myndigheternas deltagande” (EUT C 306, 15.9.2017, s. 24).

---

| 3.5.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 157/18 |
| --- | --- | --- | --- |

3.5.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 157/18

---

Yttrande från Europeiska regionkommittén – Sätta människorna främst, säkra hållbar tillväxt för alla och ta tillvara potentialen i EU:s yttersta randområden

(2023/C 157/04)

| Föredragande: | Pedro DE FARIA E CASTRO (PT–EPP), Ledamot, regionregeringen, Azorerna |
| --- | --- |
| Referensdokument: | Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén: Sätta människorna främst, säkra hållbar tillväxt för alla och ta tillvara potentialen i EU:s yttersta randområden
  COM(2022) 198 final |

Föredragande:

Pedro DE FARIA E CASTRO (PT–EPP), Ledamot, regionregeringen, Azorerna

Referensdokument:

Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén: Sätta människorna främst, säkra hållbar tillväxt för alla och ta tillvara potentialen i EU:s yttersta randområden

COM(2022) 198 final

POLITISKA REKOMMENDATIONER

EUROPEISKA REGIONKOMMITTÉNS STÅNDPUNKT

| 1. | Europeiska regionkommittén (ReK) erinrar om de yttersta randområdenas permanenta strukturella begränsningar, som fastställs i artikel 349 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) och som har förvärrats av covid-19-pandemin. |
| --- | --- |

1.

| 2. | Kommittén konstaterar att EU:s strategi för de yttersta randområdena har visat sig vara värdefull när det gäller att vidta mer långtgående åtgärder för att värna de yttersta randområdenas särskilda karaktär inom ramen för EU. Den situation som covid-19-pandemin gett upphov till, och det akuta behovet av att ta itu med nuvarande och framtida ekonomiska, sociala, kulturella och miljömässiga utmaningar, har dock belyst behovet av en genomgripande uppdatering av strategin ”Ett starkare och förnyat strategiskt partnerskap med EU:s yttersta randområden” från 2017. |
| --- | --- |

2.

| 3. | Vi välkomnar att kommissionen följer ReK:s rekommendation om att anpassa EU:s strategi för de yttersta randområdena mot bakgrund av pandemins allvarliga konsekvenser, såsom föreslogs i ReK:s yttrande ”Europeiska kommissionens rapport om genomförandet av det förnyade strategiska partnerskapet med EU:s yttersta randområden”, föredragande Ángel Víctor Torres Pérez (1), samt i Europaparlamentets betänkande om ett starkare partnerskap med EU:s yttersta randområden (2). |
| --- | --- |

3.

| 4. | Kommittén påminner om de olika åtgärder som de yttersta randområdena vidtagit i syfte att förnya kommissionens strategi, och erinrar särskilt om den politiska förklaring som antogs vid det extra sammanträdet för konferensen för regionpresidenterna i de yttersta randområdena på Azorerna den 3 maj 2021. |
| --- | --- |

4.

| 5. | ReK betonar att partnerskapet mellan kommissionen, medlemsstaterna och konferensen för regionpresidenterna i de yttersta randområdena har stärkts i samband med utarbetandet av denna strategi, vilket har möjliggjort en givande och permanent dialog via särskilda plattformar och arbetsgrupper. |
| --- | --- |

5.

| 6. | Kommittén välkomnar kommissionens meddelande ”Sätta människorna främst, säkra hållbar tillväxt för alla och ta tillvara potentialen i EU:s yttersta randområden”, som följer på de ståndpunkter som framförts av konferensen för regionpresidenterna i de yttersta randområdena, både i slutdeklarationen av den 18 november 2021 (Ponta Delgada, Azorerna) och i det bidrag av den 19 januari 2022 som antogs tillsammans med Frankrike, Spanien och Portugal. |
| --- | --- |

6.

| 7. | ReK ser positivt på kommissionens åtagande att stärka dialogen och tillhandahålla skräddarsytt stöd till dessa regioner så att de fullt ut kan dra nytta av EU:s politiska åtgärder och utnyttja deras potential, och därmed bidra till att stärka EU:s närvaro i dessa regioners intressesfärer. |
| --- | --- |

7.

| 8. | ReK erkänner vikten av detta nya meddelande och betonar behovet av samordnade åtgärder från myndigheternas sida på överstatlig, nationell, regional och lokal nivå samt av ett snabbt genomförande av de föreslagna åtgärderna. I ett läge då flera kriser pågår understryker vi det akuta behovet av omedelbara och effektiva åtgärder som säkerställer en ekonomisk, social och hållbar återhämtning. |
| --- | --- |

8.

| 9. | Kommittén beklagar att vissa av de politikområden som är avgörande för de yttersta randområdenas utveckling inte behandlats tillräckligt i kommissionens nya meddelande. |
| --- | --- |

9.

| 10. | Dessa områdens sårbarhet, som erkänns i artikel 349 i EUF-fördraget, förvärras ännu mer av de många naturkatastrofer som allt oftare inträffar till följd av den globala uppvärmningen. Deras ökande omfattning och intensitet i de yttersta randområdena förblir en källa till stor oro. |
| --- | --- |

10.

| 11. | Kriget i Ukraina sätter ytterligare press på dessa redan sårbara regioner och undergräver återhämtningen efter hälsokrisen. Hushållens köpkraft är för närvarande allvarligt påverkad, och de olika ekonomiska sektorerna drabbas av betydande extrakostnader utöver de strukturella merkostnader som är förknippade med de strukturella begränsningarna i dessa regioner. |
| --- | --- |

11.

| 12. | Kommittén välkomnar Europeiska unionens råds slutsatser av den 21 juni 2022 om kommissionens meddelande av den 3 maj, och betonar deras betydelse för genomförandet av denna nya strategi för de yttersta randområdena. |
| --- | --- |

12.

| 13. | ReK uppmanar de berörda medlemsstaterna att stödja sina yttersta randområden när det gäller att bygga upp administrativ kapacitet och främja kompetensutveckling för att fullt ut kunna dra nytta av EU:s program. |
| --- | --- |

13.

| 14. | Kommittén välkomnar att man i kommissionens meddelande konstaterar att de yttersta randområdena varken i sak eller rättsligt liknar andra europeiska regioner med särskilda geografiska särdrag, såsom öar, bergsområden eller regioner med låg befolkningstäthet. |
| --- | --- |

14.

Tillgodose medborgarnas behov

| 15. | Europeiska regionkommittén välkomnar att kommissionen lägger tonvikt på behoven hos människor som bor i de yttersta randområdena, samt på ekonomisk återhämtning och hållbar tillväxt för alla i syfte att tillgodose dessa behov. |
| --- | --- |

15.

| 16. | Vi riktar uppmärksamhet mot det brådskande behovet av att ta itu med de avsevärda sociala och ekonomiska ojämlikheterna i de yttersta randområdena i förhållande till det europeiska fastlandet, och uppmanar kommissionen att stödja dessa regioner i arbetet med att öka konvergensen med resten av EU. |
| --- | --- |

16.

| 17. | ReK välkomnar att kommissionen betonar vikten av att ta hänsyn till de yttersta randområdenas särdrag i samband med genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och uppnåendet av målen från toppmötet i Porto för 2030 om sysselsättning, färdigheter och fattigdomsbekämpning. |
| --- | --- |

17.

Fästa uppmärksamhet vid migrationsutmaningen

| 18. | ReK efterlyser ett starkt och beslutsamt stöd från EU-institutionerna i samband med migrationskriser, inte minst i EU:s yttre gränsregioner, som på egen hand ansvarar för att ta emot ensamkommande barn som anländer till deras områden och ge dem tillgång till grundläggande tjänster och stöd på vägen mot vuxenlivet. |
| --- | --- |

18.

| 19. | Kommittén påminner om vikten av att ha tillgång till adekvat finansiering inom ramen för Asyl-, migrations- och integrationsfonden (Amif) och Fonden för inre säkerhet samt av att säkerställa att de regionaliseras för att underlätta tillgången till medel, inte minst i krissituationer såsom de som vissa yttersta randområden gång på gång drabbas av, t.ex. Kanarieöarna, Guyana och Mayotte, och välkomnar kommissionens åtagande i detta avseende i dess nya strategi. |
| --- | --- |

19.

| 20. | ReK ser fram emot ytterligare framsteg när det gäller migrations- och asylpakten, mot bakgrund av de lärdomar som dragits efter den ryska invasionen av Ukraina, och att man undersöker möjligheten att aktivera rådets direktiv 2001/55/EG (3) för migranter från andra konfliktområden med stor inverkan på EU, samt de nya åtgärder som införts genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2022/562 (4) (Care-förordningen), i syfte att uppnå verklig solidaritet och en rättvis fördelning mellan alla medlemsstater av den börda som migrationen medför. |
| --- | --- |

20.

Den gröna omställningen

| 21. | Kommittén välkomnar att kommissionen erkänner att de yttersta randområdena behöver skräddarsydda klimatanpassningsåtgärder eftersom de är särskilt utsatta för klimatförändringarnas konsekvenser, såsom extrema väderhändelser. |
| --- | --- |

21.

| 22. | ReK erinrar om kommissionens åtagande att fortsätta att ta vederbörlig hänsyn till de yttersta randområdena vid genomförandet av Europeiska unionens solidaritetsfond, samt kommissionens åtagande att stödja åtgärder för riskförebyggande och motståndskraft i fråga om naturkatastrofer samt främja kunskapsutbyte mellan de yttersta randområdena och deras grannländer. |
| --- | --- |

22.

| 23. | ReK uppmanar till att ta hänsyn till effekterna av 55 %-paketet, som kommer att ha stor inverkan på de yttersta randområdenas konkurrenskraft och konnektivitet, genom en systematisk och fullständig tillämpning av artikel 349 i EUF-fördraget efter det att konsekvensanalyser utarbetats. På grundval av dessa analyser bör man anta lösningar som är anpassade till de yttersta randområdena och vid behov anpassa lagstiftningen för att säkerställa en rättvis behandling av lokalsamhällen som redan måste hantera merkostnader till följd av att de ligger mycket avlägset. Man måste även se till att hushåll och företag i dessa mycket sårbara regioner har tillgång till den sociala klimatfonden och moderniseringsfonden, samt till finansiering av småskaliga projekt inom ramen för innovationsfonden. |
| --- | --- |

23.

| 24. | Kommittén erinrar i detta sammanhang med oro om dessa regioners ökade sårbarhet på grund av deras avlägsna läge och isolering från det europeiska fastlandet, och följaktligen även om de konsekvenser som uppnåendet av de nya utsläppsmålen och bränslebeskattningsmålen i 55 %-paketet kommer att få för dem. |
| --- | --- |

24.

| 25. | Kommittén påminner om att de yttersta randområdena har isolerade energisystem som inte kan anslutas till kontinenten, och uppmanar EU-institutionerna att främja deras energioberoende genom en stödjande och främjande politik som möjliggör en lämplig övergång från det nuvarande beroendet av fossil energi till hållbara system till en överkomlig kostnad. |
| --- | --- |

25.

Minska tillgänglighetsproblemen

| 26. | Eftersom de saknar alternativa transportmöjligheter landvägen är de yttersta randområdena helt beroende av tillförlitliga luft- och sjötransporter till överkomligt pris för både befolkningens rörlighet och tillhandahållandet av nödvändiga varor, vilket ökar kostnadsbördan för invånarna och utgör en fundamental nackdel för de lokala ekonomierna och allmänintresset. |
| --- | --- |

26.

| 27. | Det är omöjligt att främja jämlikhet och inkludering samt utveckling av de yttersta randområdena utan att lansera en strategi för att minska dessa regioners avlägsenhet och isolering. Detta förutsätter ytterligare åtgärder för att kompensera för tillgänglighetsproblemen och överbrygga den digitala klyftan, i syfte att utveckla de yttersta randområdena och sätta mer fokus på deras ekonomier och permanenta strukturella problem med koppling till deras avlägsenhet. Kommittén erinrar om vikten av att krisinstrumentet för den inre marknaden tar hänsyn till de yttersta randområdena för att trygga leveranskedjorna i kristider. |
| --- | --- |

27.

| 28. | I linje med Europaparlamentets rekommendation i dess betänkande om ett starkare partnerskap med EU:s yttersta randområden uppmanar kommittén kommissionen att överväga behovet av att tillhandahålla stöd till transportsektorn som ytterligare ett verktyg för att kompensera för de nackdelar och förluster som uppstår till följd av kostnaderna för person- och godstransporter. |
| --- | --- |

28.

| 29. | ReK efterlyser stöd till projekt för att förbättra de yttersta randområdenas konnektivitet. Vi uppmärksammar i detta sammanhang frågan om stöd till undervattenskablar, som fortfarande är en kritisk utmaning inte bara när det gäller dataflödenas säkerhet utan även tjänsternas kvalitet och överkomliga prisnivåer. Till exempel kommer Réunions och Azorernas undervattenskablar för elektronisk kommunikation snart att vara föråldrade. Satellitteknik bör också övervägas för vissa områden, såsom Franska Guyana, eftersom det inte är möjligt att installera fiberkablar i alla bebodda områden. |
| --- | --- |

29.

Jordbruk och landsbygdsutveckling

| 30. | Kommittén betonar jordbrukssektorns betydelse för ekonomin, miljön, den fysiska planeringen och sysselsättningen i de yttersta randområdena, vilket EU erkänt genom att möjliggöra en särskild behandling inom ramen för det särskilda programmet för vissa regioner beroende på dessa regioners avsides läge och ökaraktär (Posei) och införa särskilda undantag i den gemensamma jordbrukspolitiken (GJP). Vi anser att dessa bestämmelser bör bibehållas. |
| --- | --- |

30.

| 31. | Vi välkomnar att instrumenten för statligt stöd till jordbruket, skogsbruket och landsbygden medger högre stödnivåer för investeringar i de yttersta randområdena och driftsstöd, och att kommissionen har föreslagit att de särskilda villkoren för dessa områden ska fortsätta att gälla vid den pågående översynen av dessa instrument. |
| --- | --- |

31.

| 32. | Kommittén betonar dock vikten av särskilda bestämmelser för de yttersta randområdena när det gäller stöd av mindre betydelse, med tanke på de extra kostnader som uppstår för alla företag som är verksamma inom primär produktion av jordbruksprodukter i de yttersta randområdena. |
| --- | --- |

32.

| 33. | När det gäller Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (Ejflu) anser ReK att valet av en centraliserad förvaltning av de strategiska planerna strider mot de eftersträvade målen avseende förenkling, ändamålsenlighet och effektivitet, och vi hoppas att de negativa effekterna av detta val kan minimeras genom att förfarandena på lämpligt sätt görs flexibla och decentraliseras när det gäller de strategiska planernas tillämpning i de yttersta randområdena. |
| --- | --- |

33.

| 34. | Kommittén uppmanar till ett fortsatt nära interinstitutionellt samarbete som gör det möjligt att stärka budgeten för Posei, ett viktigt instrument för att stödja den lokala produktionens hållbarhet och anpassa den gemensamma jordbrukspolitiken till de yttersta randområdenas särdrag, med hänsyn till beläggen för att den är kroniskt underbudgeterad och till de yttersta randområdenas verkliga behov, så att programmet kan hålla jämna steg med utvecklingen inom jordbrukssektorerna i dessa regioner och fortsätta att uppnå sina mål. |
| --- | --- |

34.

Den blå ekonomin och fiske

| 35. | Genom de yttersta randområdena stärks EU:s maritima dimension, och tack vare dem förfogar EU över det största havsområdet i världen med en exklusiv ekonomisk zon (EEZ) på över 25 miljoner km2 och betydande ekonomiska möjligheter. |
| --- | --- |

35.

| 36. | Kommittén välkomnar den vikt som de yttersta randområdena tillmäts när det gäller den traditionella fiskerisektorn och den blå ekonomins strategier för de kommande åren, liksom kommissionens åtagande att se över kraven i fråga om förfaranden för rapportering av uppgifter och bestämmelser som möjliggör statligt stöd till förnyelse av fiskeflottan i dessa regioner, med beaktande av deras särdrag och med stöd till fiskare, samtidigt som ett hållbart fiske säkerställs. |
| --- | --- |

36.

Statligt stöd

| 37. | ReK välkomnar att kommissionen i sitt meddelande åtar sig att beakta de yttersta randområdenas särdrag vid översynen av förordningar och riktlinjer om statligt stöd inom olika sektorer, på grundval av befintliga bestämmelser för dessa regioner i EU:s lagstiftning om statligt stöd. Kommittén efterlyser större flexibilitet i systemen för statligt stöd. |
| --- | --- |

37.

| 38. | Särskild uppmärksamhet bör ägnas åt de bestämmelser om statligt stöd som stärker och främjar konnektiviteten i de yttersta randområdena, i synnerhet i samband med översynen av riktlinjerna för statligt stöd till flygplatser och flygbolag samt stöd till sjötransport, samt åt den pågående översynen av förordningarna om statligt stöd till miljöskydd, där en kategori avseende investeringsstöd bör läggas till för att hjälpa företag i de yttersta randområdena att uppfylla de miljönormer som EU fastställt. |
| --- | --- |

38.

| 39. | ReK efterlyser ett diskussionsforum mellan de yttersta randområdena och kommissionens generaldirektorat för konkurrens om begreppet stöd med en ”rent lokal inverkan”, med tanke på att mer än 90 % av företagen i de yttersta randområdena är mikroföretag och små företag med låg ekonomisk kapacitet samt att stöd till dessa områden inte kan påverka konkurrensen på den inre marknaden eftersom det är inriktat på rent lokal verksamhet. |
| --- | --- |

39.

| 40. | Vi betonar dessutom vikten av att säkerställa kontinuitet i alla skattesystem i de yttersta randområdena, eftersom varje avbrott allvarligt skulle kunna destabilisera ekonomin och sysselsättningen i dessa regioner. |
| --- | --- |

40.

Turism

| 41. | Turismsektorn, en övergripande näringsgren med stor inverkan på den ekonomiska tillväxten, sysselsättningen och den regionala utvecklingen, spelar en grundläggande roll för utvecklingen i de yttersta randområdena. |
| --- | --- |

41.

| 42. | Kommittén påminner om covid-19-krisens starka inverkan på denna sektor, som ledde till en aldrig tidigare skådad nedgång i dess verksamhet. |
| --- | --- |

42.

| 43. | ReK erinrar om sårbarheten hos denna sektor, som i hög grad påverkas av geopolitiska samt hälso- och klimatrelaterade externa effekter och är beroende av luft- och sjöfartsförbindelser. |
| --- | --- |

43.

| 44. | Kommittén betonar behovet av att främja hållbara och motståndskraftiga innovativa investeringar för att stödja en hållbar utveckling av denna strategiska sektor. |
| --- | --- |

44.

| 45. | Vi uppmanar kommissionen att vidareutveckla den europeiska turismpolitiken, vilket inbegriper inrättandet av ett europeiskt organ för turism i syfte att stödja den dubbla omställningen på europeiska resmål och att främja en snabbare återhämtning inom denna sektor, som är av strategisk betydelse för dessa regioner. Kommittén ställer sig bakom Europaparlamentets uppmaning om att beakta den särskilda karaktären och de extra begränsningarna i dessa regioner vid utformningen och utvärderingen av denna politik, och betonar att man måste garantera en tillräcklig finansiering för att säkerställa deras tillgänglighet och klimatmässiga och digitala omställning. |
| --- | --- |

45.

Utrikespolitisk dimension

| 46. | Kommittén konstaterar att de yttersta randområdenas tredubbla tillhörighet (europeisk, nationell och regional) innebär att de dels behöver bli bättre på att utnyttja den inre marknadens fördelar, dels behöver integreras bättre i sina närområden genom att stärka sina förbindelser med närliggande tredjeländer och partnerländer, samtidigt som de yttersta randområdenas intressen alltid bör beaktas i samband med handelsförhandlingar och handelsavtal. |
| --- | --- |

46.

| 47. | De olika geografiska områden som de yttersta randområdena är belägna i har olika särdrag, utmaningar och möjligheter, och det är därför nödvändigt att gemensamt utarbeta en strategi för vart och ett av dessa områden, på grundval av en förhandsanalys, för att identifiera de viktigaste gemensamma utmaningarna och utnyttja den fulla potentialen i ett fördjupat samarbete. |
| --- | --- |

47.

| 48. | ReK betonar att denna preliminära analys bör bygga på en tudelad diskussion: dels om de utmaningar som EU står inför i dessa områden, dels om konsekvenserna av dessa utmaningar för de europeiska territorier som är belägna i dessa områden och om de lösningar som EU kan tillhandahålla. |
| --- | --- |

48.

| 49. | Kommittén välkomnar att kommissionen i sitt meddelande åtar sig att kartlägga möjligheter till regionalt samarbete och de utmaningar som de yttersta randområdena står inför, identifiera nyckelområden för samarbete, utveckla möjligheter till och stödja samverkan samt främja utbyten mellan de yttersta randområdena. ReK uppmanar de berörda medlemsstaterna att främja samarbete på dessa områden mellan de yttersta randområdena och utomeuropeiska länder och territorier samt med tredjeländer. Övriga medlemsstater uppmuntras att främja samarbete och utbyten mellan sina regioner och de yttersta randområdena. |
| --- | --- |

49.

| 50. | Kommittén uppmanar kommissionen att beakta de yttersta randområdenas roll och särdrag vid översynen av geografiska strategier samt inkludera dessa regioner i samrådsmekanismer. |
| --- | --- |

50.

Slutsatser

| 51. | Kommittén efterlyser ett snabbt antagande av pragmatiska och skräddarsydda lösningar, med systematisk tillämpning av artikel 349 i EUF-fördraget, för att undvika att målet om en ekonomisk, social och hållbar återhämtning undergrävs. |
| --- | --- |

51.

| 52. | Kommittén erinrar om att man behöver stärka främjandet av konkurrenskraft på ett ändamålsenligt sätt och göra en förhandsbedömning av EU-politikens konsekvenser för de yttersta randområdena, vilket inbegriper platsbaserade strategier, samt säkerställa att deras invånares inkomster skyddas. |
| --- | --- |

52.

| 53. | ReK uppmanar kommissionen att tillsammans med de yttersta randområdena och deras medlemsstater utarbeta en operativ färdplan och en tidsplan. |
| --- | --- |

53.

Bryssel den 8 februari 2023.

Vasco ALVES CORDEIRO

Europeiska regionkommitténs ordförande

---

(1)  EUT C 37, 2.2.2021, s. 57.

1

(2)  Betänkande om ett starkare partnerskap med EU:s yttersta randområden.

2

(3)  Rådets direktiv 2001/55/EG av den 20 juli 2001 om miniminormer för att ge tillfälligt skydd vid massiv tillströmning av fördrivna personer och om åtgärder för att främja en balans mellan medlemsstaternas insatser för att ta emot dessa personer och bära följderna av detta (EGT L 212, 7.8.2001, s. 12).

3

(4)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2022/562 av den 6 april 2022 om ändring av förordningarna (EU) nr 1303/2013 och (EU) nr 223/2014 vad gäller sammanhållningspolitiska insatser för flyktingar i Europa (EUT L 109, 8.4.2022, s. 1).

4

---

| 3.5.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 157/23 |
| --- | --- | --- | --- |

3.5.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 157/23

---

Yttrande från Europeiska regionkommittén – Att skapa en gynnsam miljö för den sociala ekonomin – det lokala och regionala perspektivet

(2023/C 157/05)

| Föredragande: | Ricardo RIO (PT–EPP), ordförande, kommunstyrelsen, Braga |
| --- | --- |

Föredragande:

Ricardo RIO (PT–EPP), ordförande, kommunstyrelsen, Braga

POLITISKA REKOMMENDATIONER

EUROPEISKA REGIONKOMMITTÉNS STÅNDPUNKT

| 1. | Europeiska regionkommittén (ReK) stöder kommissionens handlingsplan för den sociala ekonomin (2021) och anser att den är ytterst viktig för att komma till rätta med centrala utmaningar för sektorn. |
| --- | --- |

1.

| 2. | Den sociala ekonomin är av sektorsövergripande karaktär, omfattar olika typer av enheter och har olika innebörd i olika länder. Offentliga myndigheter står inför betydande utmaningar, i synnerhet på lokal och regional nivå, vilket gör det svårt att utarbeta en effektiv strategi. Därför betonar vi mervärdet av att ReK ges möjlighet att delta i samtal och samarbete om den sociala ekonomin tillsammans med kommissionen och andra berörda parter. |
| --- | --- |

2.

| 3. | ReK välkomnar handlingsplanen för den sociala ekonomin och tillkännagivandet i kommissionens arbetsprogram för 2023 av kommissionens efterföljande förslag till en rekommendation från rådet om utarbetande av ramvillkor för den sociala ekonomin. Föreliggande yttrande utgör kommitténs och den lokala och regionala nivåns bidrag till dessa initiativ och avspeglar de lokala och regionala myndigheternas avgörande roll när det gäller att stödja enheter inom den sociala ekonomin i lokalsamhället. |
| --- | --- |

3.

| 4. | ReK betonar att den pågående klimatkrisen, konsekvenserna av covid-19-pandemin, Rysslands angrepp mot Ukraina och den nuvarande rekordhöga inflationen gör att en rättvis omställning till en mer motståndskraftig och hållbar ekonomi är ännu mer angelägen. I detta sammanhang har intresset för den sociala ekonomin ökat eftersom det finns ett behov av att främja politik och nya modeller för en hållbar och varaktig utveckling. Med andra ord är det nödvändigt att förnya inte bara stödpolitiken utan också ett antal social- och regleringspolitiska strategier. |
| --- | --- |

4.

| 5. | Kommittén påpekar att det är hög tid att öka synligheten för och få fram nya uppgifter om den sociala ekonomin, även på lokal och regional nivå, samt att sprida dessa uppgifter, bästa praxis och befintliga initiativ till nya målgrupper, däribland ungdomar. |
| --- | --- |

5.

| 6. | Vi föreslår att det inrättas en formell observationsgrupp för den sociala ekonomin i Europa, i vilken diverse berörda parter kan involveras, i syfte att övervaka utvecklingen inom sektorn för den sociala ekonomin samt föreslå initiativ för att förbättra ramverket för utvecklingen av de organisationer inom den sociala ekonomin som deltar i utarbetandet av offentlig politik på nationell, regional och lokal nivå. |
| --- | --- |

6.

| 7. | Vi betonar vikten av livskraftiga ekosystem inom den sociala ekonomin. De kan bygga på gynnsamma rättsliga ramar och politiska åtgärder för finansiering, beskattning och offentlig upphandling. Det är även viktigt att en institutionell struktur utarbetas på grundval av en subsidiaritetsstrategi som inbegriper de europeiska, nationella, regionala och lokala förvaltningsnivåerna. |
| --- | --- |

7.

| 8. | Kommittén menar att EU-institutionerna, medlemsstaterna samt de lokala och regionala myndigheterna bör utarbeta en gemensam plan för främjande av den sociala ekonomin i syfte att omsätta denna vision om subsidiaritet i handling. |
| --- | --- |

8.

| 9. | Investeringar i både institutionell kapacitetsuppbyggnad och personalutbildning bör prioriteras för att stärka sektorns anpassningsförmåga och motståndskraft. |
| --- | --- |

9.

| 10. | Vi stöder förbättrade utbildnings- och kommunikationskampanjer om entreprenörskap inom den sociala ekonomin, bland annat om den finansiering och det EU-stöd som står till buds för sektorn. Detta bör genomföras i samarbete med alla förvaltningsnivåer och med deltagande av berörda parter. |
| --- | --- |

10.

| 11. | ReK efterlyser ett ”operativt koncept” för den sociala ekonomin, som respekterar mångfalden i befintliga system och som omfattar alla företag som uppfyller vissa organisatoriska och operativa kriterier. Annars riskerar dessa företag att uteslutas från stöd som är avgörande för sektorns utveckling. På så vis skapas utrymme för större samstämmighet och konvergens i politiken på europeisk, nationell och regional nivå, underlättas ömsesidigt erkännande (förmågan att bedriva gränsöverskridande verksamhet) samt ökas synligheten för den sociala ekonomins modell. |
| --- | --- |

11.

Den sociala ekonomin i Europa och medlemsstaterna

| 12. | Europeiska regionkommittén betonar att vi behöver ta itu med skillnaderna i fråga om såväl definitioner och rättsliga ramar som metoder för uppgiftsinsamling, eftersom de försvårar landsvisa och regionala jämförelser av sektorns betydelse och bidrag. |
| --- | --- |

12.

| 13. | Vi uppmanar åter kommissionen ”att utveckla en europeisk rättslig ram för den sociala ekonomin som ger en lämplig juridisk inramning för en gemensam definition och för organisation och integration av företag som uppfyller vissa organisatoriska och operativa kriterier” (1). Annars riskerar dessa företag att uteslutas från stöd som är avgörande för sektorns utveckling. |
| --- | --- |

13.

| 14. | Kommittén uppmanar nationella, regionala och lokala myndigheter att bättre utnyttja potentialen hos de nuvarande reglerna när det gäller särskilda bestämmelser för tjänster av allmänt ekonomiskt intresse för att fullt ut utnyttja möjligheten att erkänna enheter inom den sociala ekonomin som bedriver ekonomisk verksamhet som en tjänst av allmänt ekonomiskt intresse där så är relevant. Man bör även dra full nytta av potentialen som enheter inom den sociala ekonomin erbjuder avseende att utveckla och förbättra offentliga tjänster genom att göra dem delaktiga i förvaltningen av dessa tjänster. |
| --- | --- |

14.

| 15. | EU:s initiativ för socialt företagande samt dess uppföljningsverksamhet har positiv inverkan på den lagstiftningsmässiga och institutionella driftsmiljön för den sociala ekonomin och sociala företag, men EESK konstaterar att det tyvärr krävs ytterligare insatser för att införa en enda tydlig kontaktpunkt vid offentliga förvaltningar. |
| --- | --- |

15.

| 16. | Alla förvaltningsnivåer bör utarbeta långsiktiga och välfinansierade strategier i syfte att främja den sociala ekonomin. Dessa bör tas fram i dialog med sektorn och i samklang med EU:s handlingsplan för den sociala ekonomin och dess definition av den sociala ekonomin. |
| --- | --- |

16.

| 17. | Det finns ett behov av att skapa mer informella och enklare stödsystem för den sociala ekonomin, eftersom dessa, när de över huvud taget existerar, ofta är mycket formaliserade och medför en alltför stor administrativ börda för organisationer inom den sociala ekonomin. |
| --- | --- |

17.

| 18. | Kommittén anser det vara god praxis att medlemsstaterna officiellt inför begreppet ”social ekonomi” i det offentliga språkbruket genom att anta en definition som återspeglar de centrala värden och principer som ryms inom EU:s definition. |
| --- | --- |

18.

| 19. | Vi bör utse ”nationella och regionala ambassadörer” för den sociala ekonomin för att ge sektorn en skjuts. Det finns ett behov av att främja försök, pilotprojekt och kapacitetsuppbyggnad inom den sociala ekonomin. |
| --- | --- |

19.

| 20. | Socialt entreprenörskap spelar en viktig roll och måste lyftas fram som ett värdefullt alternativ till företag både med och utan vinstsyfte. Dessutom kan denna sorts entreprenörskap spela en roll och vara av nytta när det gäller att stärka den sociala sammanhållningen i missgynnade och mindre utvecklade områden, med tanke på den viktiga inverkan som dessa strukturer har i kampen mot avfolkning av och utflyttning från landsbygden och i att fullgöra uppdrag av allmänt intresse, i synnerhet när det gäller offentligt stöd. |
| --- | --- |

20.

| 21. | Strategier måste genomföras för att stärka förmågan hos organisationer inom den sociala ekonomin att klara den gröna och den digitala omställningen, och stöd måste tillhandahållas i form av resurser och kompetens så att företagen kan omvandla och förbättra sina resultat. |
| --- | --- |

21.

Att skapa rätt förutsättningar för den sociala ekonomin

| 22. | ReK betonar att det är brådskande att ta fram moderna och effektiva politiska åtgärder samt rättsliga ramar för den sociala ekonomin i syfte att underlätta tillgången till finansiering och marknader för att åstadkomma en uppåtgående konvergens mellan regioner och medlemsstater. Man måste mobilisera offentlig och privat finansiering skräddarsydd till den sociala ekonomins behov, och i detta sammanhang behöver sektorn ramar som gör att dess gränsöverskridande samarbete och internationalisering kan utvecklas. Mot denna bakgrund välkomnas kommissionens tillkännagivande att ett lagstiftningsinitiativ om en stadga för europeiska gränsöverskridande sammanslutningar och ideella organisationer kommer att läggas fram 2023. |
| --- | --- |

22.

| 23. | Det föreligger ytterligare hinder som hindrar aktörer inom den sociala ekonomin från att bedriva gränsöverskridande verksamhet på den inre marknaden. Dessa hänger samman med mångfalden av – och ibland bristen på – fullständiga rättsliga ramar för alla juridiska former inom den sociala ekonomin, såsom kooperativ, arbetstagarägda företag, ömsesidiga bolag, föreningar, stiftelser och sociala företag. |
| --- | --- |

23.

| 24. | Den sociala ekonomin är av övergripande karaktär och bör beaktas på en rad områden. Ett bra exempel på denna mångfasetterade strategi är åtgärder inom ramen för den inre marknaden och företagspolitiken, med hjälp av vilka små och medelstora företag och uppstartsföretag kan få hjälp att växa, expandera och därmed skapa sysselsättning och bidra till samarbete, samverkan och konkurrenskraft för EU:s ekonomi. |
| --- | --- |

24.

| 25. | Medlemsstaternas olika stadgar och märkningar för att klassificera företag som kombinerar vinstsyfte med en positiv social och miljömässig inverkan bör samlas i en mer eller mindre enhetlig stadga på europeisk nivå. |
| --- | --- |

25.

| 26. | Uppgifterna om den sociala ekonomin måste förbättras, och EU skulle kunna införa lämpliga indikatorer för att utvärdera investeringar i den sociala ekonomin. |
| --- | --- |

26.

| 27. | ReK betonar att offentliga myndigheter och stödmottagare bättre skulle kunna utnyttja de möjligheter som står till buds tack vare flexibiliteten kring statligt stöd till den sociala ekonomin. |
| --- | --- |

27.

| 28. | Allianser och gemensamma arbetsprocesser bör främjas mellan den tredje sektorn, den offentliga sektorn och den privata sektorn i syfte att ta itu med sociala, ekonomiska, utbildningsmässiga, miljömässiga och ekologiska utmaningar genom att tillhandahålla kompetens, resurser och know-how för att uppnå ett gemensamt mål. |
| --- | --- |

28.

Bästa praxis när det gäller de lokala och regionala myndigheternas roll

| 29. | Aktörerna i den sociala ekonomin är starkt lokalt förankrade och har därför en stor potential att utgöra ett sammanhållande kitt för regionerna genom att å ena sidan minska ojämlikheter och å andra sidan främja den ekonomiska utvecklingen, och de nationella myndigheterna bör låta lokala och regionala enheter genomföra de åtgärder som är bäst lämpade för det lokala sammanhanget i syfte att stödja utvecklingen av den lokala och regionala sociala ekonomin. Kommuner och regioner bör därför beviljas tillgängliga, transparenta, jämförbara och stabila finansieringssystem för den sociala ekonomin. |
| --- | --- |

29.

| 30. | De lokala och regionala myndigheterna bör ha en samordnande funktion när det gäller att skapa regionala mötesplattformar eller externa samarbetsstrukturer för den sociala ekonomin. De bör i synnerhet främja inrättandet av ett offentlig-privat nätverk till stöd för upprättandet och befästandet av den sociala ekonomin på regional nivå, och som kan samordna offentliga och privata enheter, i synnerhet utbildningsinstitutioner som är baserade i området och verkar för dess ekonomiska utveckling och sociala sammanhållning. Det skulle även kunna omfatta att samordna utvecklingen och erfarenheterna av regional och kommunal politikutveckling på området. |
| --- | --- |

30.

| 31. | ReK förespråkar ett ökat deltagande av organisationer inom den sociala ekonomin i det lokala ekonomiska beslutsfattandet. De lokala och regionala myndigheterna bör utveckla socialt ansvarsfulla upphandlingsförfaranden och standarder samt ta vederbörlig hänsyn såväl till ekonomiska aktörer vars arbete har kopplingar till social integration som till miljöfrågor. |
| --- | --- |

31.

| 32. | Vi föreslår en institutionalisering av regionala mekanismer för dialog och stöd mellan lokala och regionala förvaltningar samt nätverk inom den sociala ekonomin i syfte att kanalisera finansiella möjligheter, skapa möjligheter för kapacitetsuppbyggnad och bättre stödja enheter på fältet. Av detta skäl bör det i varje medlemsstat finnas departement/avdelningar/byråer som ansvarar för utvecklingen av den sociala ekonomin och har ett tydligt mandat att driva relaterade frågor. |
| --- | --- |

32.

| 33. | Möjligheter till fortbildning och kapacitetsuppbyggnad bör inrättas för ekonomiska och sociala enheter på lokal och regional nivå så att de kan ställa om och expandera sin affärsmodell i riktning mot större motståndskraft och oberoende men även för att karriärer inom den sociala ekonomin ska framstå som mer lockande. ReK efterlyser därför att särskild utbildning om socialt entreprenörskap ska ingå i de olika faserna av formell utbildning och yrkesutbildning, vid universitet och på alla utbildningsnivåer. |
| --- | --- |

33.

| 34. | En fortsatt och förstärkt samordning mellan de lokala och regionala förvaltningsnivåerna, både inom samma medlemsstat och i hela EU, är av vikt när det gäller den sociala ekonomin och sociala företag. |
| --- | --- |

34.

| 35. | Kommittén föreslår att man arbetar med ett mentorssystem genom att främja partnersamverkan mellan områden som redan har erfarenhet av att utveckla lokala och regionala ekosystem samt har relaterade rättsliga ramar för den sociala ekonomin och områden som saknar eller har mindre erfarenhet. |
| --- | --- |

35.

| 36. | När det gäller den sociala ekonomin och sociala företag måste kunskapsutveckling och samordning ske kontinuerligt mellan kommuner och regioner samt inom medlemsstaterna. Nationella strategier skulle kunna gynna detta samarbete – även genom främjande av relaterade åtgärder i befintliga nätverk av lokala myndigheter och regioner på nationell nivå. |
| --- | --- |

36.

| 37. | Vi slår ett slag för det sociala entreprenörskapets roll i att bidra till omställningen av ekonomin i riktning mot en mer ekonomiskt, socialt och miljömässigt hållbar modell. För detta ändamål måste de lokala och regionala myndigheterna göra erkännandet av den sociala ekonomin mer attraktivt, till exempel genom att driva omfattande kommunikationskampanjer, stärka den sociala ekonomins aktörers tillgång till offentliga kontrakt och genom riktat ekonomiskt stöd. |
| --- | --- |

37.

| 38. | ReK efterfrågar att ”Europeisk huvudstad för den sociala ekonomin” blir en officiell titel. |
| --- | --- |

38.

| 39. | EU:s åtgärder måste ta hänsyn till lokala och regionala perspektiv, och framgångsrika pilotinitiativ och god praxis från aktörer inom den sociala ekonomin bör införlivas i regeringsrekommendationer och spridas via den sociala ekonomins nätverk och offentlig kommunikation. Detta skulle kunna åstadkommas med hjälp av en ny särskild plattform för den sociala ekonomin, med aktivt deltagande av Europeiska regionkommittén och i samarbete med alla berörda parter. |
| --- | --- |

39.

| 40. | De lokala och regionala myndigheterna måste få bättre tillgång till information om europeiska fonder och program, såsom de europeiska struktur- och investeringsfonderna. Kopplingarna mellan EU och den lokala och regionala nivån måste stärkas och medvetenheten öka om den sociala ekonomins roll i lokalsamhällen och regionalsamhällen. |
| --- | --- |

40.

Bättre finansiering, beskattning och marknadstillträde

| 41. | ReK välkomnar kommissionens förslag om att ta fram en nätportal för den sociala ekonomin i EU, på vilken information om åtgärder och finansieringsmöjligheter för sektorn sammanställs, och dess förslag om att förbättra tillgången till offentliga medel. |
| --- | --- |

41.

| 42. | Bristande tillgång till finansiering är ett av de största hindren för att socialt entreprenörskap ska blomstra. Det är därför viktigt att främja synergieffekter mellan finansieringsinstrument och att fortsätta att mobilisera privata medel samt tålmodigt kapital och rådgivningsstöd, i överensstämmelse med behoven hos sociala företag och organisationer inom den sociala ekonomin. |
| --- | --- |

42.

| 43. | Kommittén vill också att den sociala ekonomins potential ska undersökas på området för yrkesutbildning, vid universitet och på alla utbildningsnivåer, och inom aktiv sysselsättningspolitik samt kompetensutveckling. Kommissionen bör därför främja tillgång till utbildning och livslångt lärande för arbetstagare i den sociala ekonomin inom områden som digitalisering, inkluderande ledarskap, motståndskraft och grön omställning, för att hjälpa dem att komma in på eller stanna kvar på arbetsmarknaden för företag inom den sociala ekonomin. |
| --- | --- |

43.

| 44. | ReK anser att kommissionen, utöver den gröna taxonomin som ett bidrag till genomförandet av den gröna given, snarast bör lägga fram ett förslag om att inrätta en social taxonomi. En social taxonomi skulle ge potentiella investerare och företag tydlig vägledning om vad som kan betraktas som ”sociala investeringar”. Avsaknaden av en social taxonomi hindrar för närvarande eventuella privata investeringar i den sociala ekonomin. |
| --- | --- |

44.

| 45. | ReK föreslår att hinder undanröjs vad gäller tillgången till nationella medel och EU-medel för aktörer inom den sociala ekonomin och att man bättre anpassar sig till de verkliga förutsättningarna på lokal nivå. EU:s och medlemsstaternas ekonomiska stödprogram bör till exempel anpassas efter de specifika territoriella behoven och sammanhangen och bör också vara ett säkert och förutsägbart system för finansiering av sociala tjänster från central nivå till lokala myndigheter. Ett bra exempel är de fonder för social innovation som infördes i den senaste EU-budgeten och som bidrog till att nya sociala projekt växte fram i alla medlemsstater. |
| --- | --- |

45.

| 46. | Vi välkomnar de framsteg som har gjorts inom sammanhållningspolitiken tack vare NextGenerationEU när det gäller den sociala ekonomin och de nya möjligheter som står till buds. Det kvarstår dock ett behov för kommuner och regioner att få direkt tillgång till dessa medel. |
| --- | --- |

46.

| 47. | Kommittén betonar behovet av att på EU-nivå och medlemsstatsnivå utveckla en finanspolitisk ram för den sociala ekonomin i syfte att ta itu med illojal konkurrens, med tanke på att aktörer inom den sociala ekonomin huvudsakligen är beroende av egna medel. |
| --- | --- |

47.

| 48. | ReK uppmuntrar medlemsstaterna att mobilisera resurser från EU-finansiering, inklusive faciliteten för återhämtning och resiliens, och att med stöd av InvestEU inrätta en ”garantifond för små och medelstora enheter inom den sociala ekonomin”. |
| --- | --- |

48.

| 49. | Kommittén förespråkar en skattepolitik där funktioner av allmänt intresse erkänns. Bland annat kan verkligt skattebaserade lösningar genomföras till stöd för den sociala ekonomin (lättnader och undantag, både när det gäller inkomstskatt och mervärdesskatt), de ekonomiska fördelarna med att vara en enhet inom den sociala ekonomin eller ett socialt företag förstärkas (både direkt för enheter inom den sociala ekonomin och för personer/företag som använder tjänster eller köper vissa varor från enheter inom den sociala ekonomin). ReK uppmanar därför kommissionen att ägna särskild uppmärksamhet åt skattebestämmelser för enheter inom den sociala ekonomin i lagstiftningsinitiativet för ett regelverk för inkomstbeskattning för företag i Europa. |
| --- | --- |

49.

| 50. | Finanspolitiska åtgärder som gagnar den sociala ekonomin måste snarast genomföras. Gynnsammare skatteförmåner (socialförsäkring och personlig inkomstskatt) bör garanteras vid anställning av personer som befinner sig i utsatthet eller riskerar att drabbas av utsatthet, med särskilt stöd till de affärsmodeller som främst sysselsätter dessa personer (särskilda arbetsförmedlingscentrum och integreringsföretag). |
| --- | --- |

50.

| 51. | Vi stöder särskilda och enhetliga villkor för att garantera tillträde till arbetsmarknaden för vuxna med någon form av kognitiv funktionsnedsättning: den nuvarande förordningen (med en kvot på 2 %) är inte tillräcklig och efterlevs inte i många fall. Riktade informationskampanjer gällande detta bör genomföras. |
| --- | --- |

51.

| 52. | Det föreligger ett särskilt behov av att ta fram bättre och enklare lagstiftning så att sociala företag får tillgång till krediter. |
| --- | --- |

52.

| 53. | Det krävs strategier som främjar socialt ansvarsfull offentlig upphandling, och sociala villkor bör inkluderas i anbudsförfaranden som ett sätt att bidra till utvecklingen av sektorn för den sociala ekonomin. |
| --- | --- |

53.

| 54. | Enheterna inom den sociala ekonomin bör få förenklad tillgång till offentlig upphandling med hjälp av de möjligheter som redan står till buds i EU-direktivet om offentlig upphandling. Kapacitetsuppbyggnad bör främjas både när det gäller offentliganställda och den sociala ekonomin. |
| --- | --- |

54.

| 55. | ReK efterlyser tydligare regler för statligt stöd till enheter inom den sociala ekonomin, och att åtskillnad görs mellan dem och andra typer av företag. På samma sätt bör den sociala ekonomin särbehandlas vad gäller förenligheten av statligt stöd med den inre marknaden, vid tillämpning av artikel 107.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. Det är viktigt att ha särskilda regler för statligt stöd för aktörer inom den sociala ekonomin och företag som verkar inom den sociala sektorn när de bedriver sin verksamhet på ett område där det föreligger ett marknadsmisslyckande. I Frankrike finns till exempel en form av sparande som används till investeringar i den sociala ekonomin (10 %). Landet har också en märkning för mycket innovativa, miljövänliga företag med en social funktion, som innebär att investerare åtnjuter skatteförmåner eftersom denna sorts företag har lägre lönsamhet. |
| --- | --- |

55.

| 56. | ReK förespråkar att det inom den europeiska rättsliga ramen måste vara möjligt för erkända sociala företag att få tillträde till europeiska marknader för offentlig upphandling utan att konkurrera med konventionella företag, eftersom de tillgodoser sociala behov eller fullgör offentliga förvaltningsuppgifter på uppdrag av myndigheter. Detta skulle kunna vara en tillgång för de offentliga myndigheter som inrättar en rättslig ram för den sociala ekonomin med ett system för godkännande och finansiering. |
| --- | --- |

56.

Bryssel den 8 februari 2023.

Vasco ALVES CORDEIRO

Europeiska regionkommitténs ordförande

---

(1)  EUT C 440, 29.10.2021, s. 62.

1

---

| 3.5.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 157/28 |
| --- | --- | --- | --- |

3.5.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 157/28

---

Yttrande från Europeiska regionkommittén – En europeisk strategi för vård och omsorg

(2023/C 157/06)

| Föredragande: | Heinrich DORNER (AT–PES), ledamot, Burgenlands delstatsregering |
| --- | --- |
| Referensdokument: | Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén om en europeisk strategi för vård och omsorg
  COM(2022) 440 final |

Föredragande:

Heinrich DORNER (AT–PES), ledamot, Burgenlands delstatsregering

Referensdokument:

Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén om en europeisk strategi för vård och omsorg

COM(2022) 440 final

POLITISKA REKOMMENDATIONER

EUROPEISKA REGIONKOMMITTÉNS STÅNDPUNKT

Politiska prioriteringar

| 1. | Europeiska regionkommittén (ReK) är medveten om att vård- och omsorgstjänster av hög kvalitet är nödvändiga såväl inom förskoleverksamhet och barnomsorg, så att barn kan utveckla sina kognitiva, språkliga och fysiska färdigheter och kompetenser, ha en hälsosam och aktiv livsstil och inte drabbas av fattigdom och social utestängning, som inom långvarig vård och omsorg, så att äldre och personer med funktionsnedsättning ges möjlighet att leva ett självständigt och värdigt liv. Detta kan också bidra till att ta itu med de demografiska förändringarna och den exponentiellt ökande efterfrågan på vård och omsorg. Tidigt ingripande, lämpliga hälsofrämjande åtgärder och förebyggande av sjukdomar kan hjälpa människor att leva ett längre, oberoende, hälsosamt och aktivt liv, vilket innebär att vårdbehovet skjuts fram. |
| --- | --- |

1.

| 2. | Ekonomiskt överkomliga, tillgängliga och disponibla vård- och omsorgstjänster av hög kvalitet är en förutsättning för att tillgodose det ständigt ökande behovet av förskoleverksamhet och barnomsorg, ge äldre och personer med funktionsnedsättning möjlighet att leva ett självständigt liv och samtidigt stödja familjerna och avlasta de anhöriga. |
| --- | --- |

2.

| 3. | Kommittén konstaterar att vård- och omsorgspersonalen inte alltid ges tillräcklig uppskattning, vilket på vissa håll yttrar sig i låg lön, låg utbildningsnivå, små utsikter till karriärutveckling, bristande utbildningsmöjligheter, avsaknad av psykologiskt stöd och bistånd samt ibland osäkra arbetsförhållanden. |
| --- | --- |

3.

| 4. | Avsaknad av vård- och omsorgstjänster slår oproportionerligt hårt mot kvinnor, eftersom kompletterande eller informellt vård- och omsorgsansvar fortfarande främst faller på kvinnor. Detta påverkar balansen mellan arbete och privatliv och begränsar möjligheterna till avlönat arbete. Kvinnor utgör 90 % av den formella arbetskraften inom vård- och omsorgssektorn, som fortfarande alltför ofta präglas av osäkra anställningsförhållanden och låga löner. 92 % av kvinnorna i EU utför regelbundet, dvs. mer än en dag i veckan, oavlönat vård- och omsorgsarbete, och 81 % utför oavlönat vård- och omsorgsarbete varje dag. 7,7 miljoner kvinnor i Europa står utanför arbetskraften på grund av vård- och omsorgsansvar (1). |
| --- | --- |

4.

| 5. | ReK noterar att vård- och omsorgssystemen i många länder snabbt förmådde ställa om och fortsätta ge god vård och omsorg under covid-19-krisen. Samtidigt visade pandemin på viss bristande resiliens i vård- och omsorgssystemen, och vi betonar att både arbetstillfällen och kontinuiteten i tillhandahållandet av vård och omsorg kan säkerställas genom inrättande av kriståliga arbetsgivarstrukturer. Detta gäller särskilt ägarstrukturen och användningen av de vinster som genereras. |
| --- | --- |

5.

| 6. | Kommittén uppmärksammar bristen på kvalificerad arbetskraft inom vård och omsorg i hela Europa och de långtgående samhällskonsekvenser som detta får, särskilt i avfolkningsbygder eller regioner som släpar efter, där det är svårare att få tillgång till vård och omsorg för äldre och vård- och omsorgsbehövande personer, vård- och omsorgssektorns enorma arbetsmarknadspotential och i detta sammanhang det faktum att det under de kommande tio åren finns potential för att skapa åtta miljoner arbetstillfällen inom hälso- och sjukvården och den sociala omsorgen (2). |
| --- | --- |

6.

Principer

| 7. | Kommittén ställer sig bakom princip 9 i den europeiska pelaren för sociala rättigheter, som fastslår rätten för föräldrar och personer med omsorgsansvar till lämplig ledighet, flexibla arbetsformer och tillgång till omsorgstjänster. |
| --- | --- |

7.

| 8. | Kommittén ställer sig bakom princip 11 i den europeiska pelaren för sociala rättigheter, som fastslår barns rätt till förskola och barnomsorg till överkomligt pris och av god kvalitet. |
| --- | --- |

8.

| 9. | Kommittén ställer sig bakom princip 17 i den europeiska pelaren för sociala rättigheter, som fastslår rätten till inkludering av personer med funktionsnedsättning och deras rätt till inkomststöd, till en arbetsmiljö som är anpassad till deras behov och till tjänster som hjälper dem att delta på arbetsmarknaden och i samhället. |
| --- | --- |

9.

| 10. | Kommittén ställer sig bakom princip 18 i den europeiska pelaren för sociala rättigheter, som fastslår rätten till långvarig vård och omsorg av god kvalitet och till rimlig kostnad, särskilt hemvård och närvård. |
| --- | --- |

10.

| 11. | ReK ställer sig bakom EU:s stadga om de grundläggande rättigheterna, som fastslår rätten för äldre att leva ett värdigt och oberoende liv och att delta i det sociala och kulturella livet. |
| --- | --- |

11.

| 12. | ReK ställer sig bakom EU:s stadga om de grundläggande rättigheterna (3), som fastslår rätten för personer med funktionsnedsättning att få del av åtgärder som syftar till att säkerställa deras oberoende, sociala och yrkesmässiga integrering och deltagande i samhällslivet. |
| --- | --- |

12.

| 13. | Kommittén uppmanar de EU-medlemsstater som ännu inte har gjort det att ratificera och genomföra ILO:s relevanta konventioner, särskilt nr 189 om anständiga arbetsvillkor för hushållsarbetare, nr 190 om våld och trakasserier i arbetslivet och nr 149 om sjukvårdspersonal. |
| --- | --- |

13.

| 14. | Kommittén uttrycker sitt stöd för FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning, som fastslår skyldigheten att främja utbildning av yrkesverksamma och personal som arbetar med personer med funktionsnedsättning med avseende på de rättigheter som erkänns i konventionen, för att förbättra tillhandahållandet av den vård och omsorg och de tjänster som garanteras genom dessa rättigheter. |
| --- | --- |

14.

| 15. | Kommittén ställer sig bakom artikel 19 i FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning, som fastslår rätten för personer med funktionsnedsättning att få tillgång till olika former av samhällsservice både i hemmet och inom särskilt boende och till annan service som underlättar deras livsstil och inkludering i samhället. |
| --- | --- |

15.

Allmänna kommentarer

| 16. | Kommittén välkomnar att kommissionen i sitt meddelande om en europeisk strategi för vård och omsorg också tar upp de frågor som redan behandlats i ett tidigare ReK-yttrande på eget initiativ (4) om vård och omsorg och delvis övertar de lösningar som föreslogs i yttrandet, såsom inrättandet av ett effektivt system för omfattande insamling och analys av uppgifter. Det brådskar att införa ett system för interoperabilitet mellan sektorer (särskilt mellan hälso- och sjukvård och social omsorg). |
| --- | --- |

16.

| 17. | ReK betonar behovet av en gemensam strategi, som stöds av alla lokala och regionala myndigheter i EU med vård-, omsorgs- och utbildningsbefogenheter, medlemsstaterna samt EU-institutionerna, för att säkerställa en tillgänglig långvarig vård och omsorg som tillgodoser både de vård- och omsorgsbehövandes och vård- och omsorgspersonalens behov samt en högkvalitativ, ekonomiskt överkomlig och tillgänglig barnomsorg i hela EU. Denna strategi måste således också integreras i den europeiska planeringsterminen. Här bör man, i enlighet med subsidiaritetsprincipen, beakta att vård och omsorg samt förskoleverksamhet och barnomsorg organiseras på olika sätt i olika medlemsstater. |
| --- | --- |

17.

| 18. | Vi betraktar den europeiska strategin för vård och omsorg som ett viktigt och positivt första steg mot att förverkliga den europeiska pelaren för sociala rättigheter och förbättra vård- och omsorgssystemet i Europa, och som en möjlighet att bidra till att förbättra den långvariga vården och omsorgen och förskoleverksamheten samt stärka jämställdheten och den sociala rättvisan i vård- och omsorgssystemen. |
| --- | --- |

18.

| 19. | Kommittén är medveten om att sociala tjänster såsom förskoleverksamhet och barnomsorg samt långvarig vård och omsorg ingår i en viktig näringsgren som tillgodoser vård- och omsorgsbehov, skapar arbetstillfällen, bidrar till att undvika hälso- och sjukvårdskostnader och därmed har många fördelar för samhället. |
| --- | --- |

19.

| 20. | ReK välkomnar kommissionens förslag om att agera samordnat och gemensamt i frågor som rör långvarig vård och omsorg samt barnomsorg, med stödåtgärder (såsom utarbetande av gemensamma analyser, utbyte av bästa praxis och stöd för reformer och investeringar genom EU-medel) på EU-nivå och politiska ramvillkor för reformer och investeringar på nationell, regional och lokal nivå, i enlighet med subsidiaritetsprincipen. ReK uppmanar också kommissionen att vägleda offentliga investeringar i tjänster för långvarig vård och omsorg när det gäller användningen av EU:s program och finansieringsinstrument. I syfte att säkerställa största möjliga effekt måste också EU-medel från olika program komplettera varandra. |
| --- | --- |

20.

| 21. | ReK anser att kommissionen, utöver den gröna taxonomin som ett bidrag till genomförandet av den gröna given, snarast bör lägga fram ett förslag om att inrätta en social taxonomi. En social taxonomi skulle ge potentiella investerare och företag tydlig vägledning om vad som kan betraktas som ”sociala investeringar”. Avsaknaden av en social taxonomi hindrar för närvarande möjliga privata investeringar i hälso- och sjukvård och sociala tjänster. |
| --- | --- |

21.

| 22. | Inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens har 33 % av de sociala utgifter som planeras i de 25 nationella återhämtnings- och resiliensplaner som hittills godkänts av kommissionen och rådet avsatts för hälso- och sjukvård samt långvarig vård och omsorg (omkring 45 miljarder euro), ytterligare 33 % för utbildning och barnomsorg (45,7 miljarder euro) och 14 % för socialpolitik (19,7 miljarder euro). |
| --- | --- |

22.

| 23. | Skapandet av ekonomiskt överkomliga, mer tillgängliga, disponibla och högkvalitativa vård- och omsorgstjänster utgör ett viktigt steg mot kvinnors deltagande på arbetsmarknaden och därmed jämställdhet. Det är viktigt att analysera befintliga tjänster, fastställa komplementaritet och minska överlappningar eller dubbelarbete i syfte att kanalisera resurserna och främja mervärdet av multiprofessionalitet. |
| --- | --- |

23.

| 24. | Kommittén betonar att lokala och regionala små och medelstora företag och ideella organisationer är viktiga leverantörer av vård- och omsorgstjänster. Mot bakgrund av detta bör det på lokala och regionala marknader för vård- och omsorgstjänster vara möjligt för små och medelstora företag och ideella organisationer att konkurrera på lika villkor med större tjänsteleverantörer. EU-institutionerna, medlemsstaterna samt de lokala och regionala myndigheterna bör eftersträva att skapa goda förutsättningar för de olika tjänsteleverantörerna och främja välfungerande lokala och regionala marknader för vård- och omsorgstjänster. Vad gäller socialt ansvarsfull upphandling uppmanar kommittén de lokala och regionala myndigheterna att i upphandlingar beakta den lokala/regionala sociala inverkan av hur tjänsterna produceras, anskaffas och tillhandahålls. |
| --- | --- |

24.

Iakttagelser om förskoleverksamhet och barnomsorg

| 25. | Den föreslagna översynen av Barcelonamålen är ett användbart verktyg för ännu bredare tillgång till barnomsorg, och vi betonar komplementariteten med rådets rekommendation om inrättande av en europeisk barngaranti (5). Åtgärder för att främja deltagande i förskoleverksamhet och barnomsorg är för barnets bästa för att det ska lyckas i livet och för att främja social inkludering. |
| --- | --- |

25.

| 26. | Inbegripandet av hur tidsintensivt deltagandet i förskoleverksamhet och barnomsorg är i bedömningen av framstegen vad gäller tillhandahållande av förskoleverksamhet och barnomsorg i medlemsstaterna är ett ändamålsenligt tillägg som möjliggör en mer exakt bedömning av framstegen i respektive medlemsstat. |
| --- | --- |

26.

| 27. | Kommittén är medveten om att när det gäller förskoleverksamhet och barnomsorg är personalens arbetsvillkor, anseende och lön, samt deras fortsatta yrkesutbildning, avgörande för att säkerställa optimal omsorg som utförs av kvalificerad personal och därmed bättre utvecklingsresultat för alla barn. |
| --- | --- |

27.

Iakttagelser om långvarig vård och omsorg

| 28. | Vård- och omsorgsyrkenas attraktivitet är oskiljaktigt kopplad till bättre arbetsvillkor, skäliga löner, allmän och yrkesinriktad utbildning samt fortbildnings- och omskolningsmöjligheter. I detta avseende välkomnar vi Europaåret för kompetens 2023. |
| --- | --- |

28.

| 29. | Kommittén är medveten om vikten av en stark arbetstagarrepresentation både när det gäller att ständigt förbättra arbetsvillkoren inom vården och omsorgen och i den sociala dialogen som en grundläggande del av den europeiska sociala modellen. Mot bakgrund av detta välkomnar kommittén att kommissionen i januari 2023 tillkännagav inrättandet av en ny sektorsspecifik social dialog för sociala tjänster på EU-nivå, vilket omfattar delsektorn för vård- och omsorgstjänster, och att de lokala och regionala myndigheternas representation däri i egenskap av arbetsgivare inom den offentliga sektorn även kommer att garanteras. |
| --- | --- |

29.

| 30. | ReK välkomnar de kvalitetsprinciper för alla vårdgivare inom långvarig vård och omsorg som fastställs i förslaget till rådets rekommendation om tillgång till långvarig vård och omsorg av god kvalitet och till rimlig kostnad, och betonar att sektorn för långvarig vård och omsorg i framtiden inte bör styras av jakten på vinst utan av regelbundna investeringar i kvalitetshöjande åtgärder och högkvalificerad personal. Mot denna bakgrund stöder ReK Europaparlamentets uppmaning till kommissionen att lägga fram ett ramdirektiv om långvarig, formell och informell, omsorg, som skulle föreskriva grundläggande principer och ge evidensbaserade kriterier för tillgängliga och integrerade långvariga omsorgs- och stödtjänster av hög kvalitet i hela EU (6). |
| --- | --- |

30.

| 31. | När det gäller uppmaningen till medlemsstaterna att utarbeta en kvalitetsram för långvarig vård och omsorg (punkt 6 i den relevanta rådsrekommendationen (7)) betonar kommittén att system för att säkerställa kvaliteten på vård och omsorg ofta redan finns på nationell eller regional nivå, och att man bör ta vederbörlig hänsyn till dem, bl.a. med tanke på respekten för subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna. |
| --- | --- |

31.

| 32. | Investeringar i vård och omsorg ingår i en helhetsstrategi där man inte bara eftersträvar social- och samhällspolitiska mål, utan även betraktar investeringar i vård och omsorg som positiva ekonomiska incitament. |
| --- | --- |

32.

| 33. | Kommittén betonar vikten av att ägna särskild uppmärksamhet åt psykologisk utbildning av dem som tillhandahåller vård- och omsorgstjänster. |
| --- | --- |

33.

Rekommendationer om förskoleverksamhet och barnomsorg

| 34. | Kommittén efterlyser en standardiserad insamling av uppgifter på lokal och regional nivå samt bibehållande av arrangemang för ömsesidigt lärande för att skapa en grund för riktat stöd till regioner och EU-omfattande jämförbarhet på lokal och regional nivå, och för att erbjuda de nationella och regionala myndigheterna stöd genom indikatorer för att övervaka barnomsorgens kvalitet. |
| --- | --- |

34.

| 35. | Man bör öka och utvidga möjligheterna till ekonomiskt stöd för inrättande och bibehållande eller modernisering av barnomsorgsinrättningar för att ta itu med den skiftande utvecklingstakten i EU:s regioner och kommuner. |
| --- | --- |

35.

| 36. | ReK rekommenderar att man utökar utbudet av individanpassade tjänster för att inkludera dem som är mest efterfrågade och underlättar ett självständigt liv, såsom personlig assistans och hemtjänst. |
| --- | --- |

36.

| 37. | Förbättring av arbetsvillkoren och anseendet samt skäliga löner för förskole- och barnomsorgspersonal utgör en oskiljbar del av genomförandet av vård- och omsorgsstrategin. |
| --- | --- |

37.

| 38. | Det är mycket viktigt att sluta luckor mellan det att en skäligt betald eller kompenserad mamma-, pappa- eller föräldraledighet upphör och det att förskoleverksamhet och barnomsorg börjar. I detta syfte rekommenderas medlemsstaterna att överväga att införa lagstadgad rätt till förskoleverksamhet och barnomsorg. |
| --- | --- |

38.

Rekommendationer om långvarig vård och omsorg

| 39. | Man bör undersöka behovet av bindande instrument eller lagstiftning, och därmed ökade sammanhållningsmedel, för att säkerställa allmän, jämlik och faktisk tillgång till vård och omsorg av hög kvalitet för alla behövande i hela Europa samt för att sörja för anständiga och hälsosamma arbetsvillkor, yrkesmässigt stöd och skäliga löner för all vård- och omsorgspersonal, trygga goda arbetstillfällen och göra arbetet inom vård- och omsorgssektorn mer attraktivt på ett sätt som speglar arbetets sociala och samhälleliga värde. |
| --- | --- |

39.

| 40. | Man bör öka och utvidga möjligheterna till ekonomiskt stöd för inrättande och bibehållande eller modernisering av äldreomsorgsinrättningar för att ta itu med den skiftande utvecklingstakten i EU:s regioner och kommuner. |
| --- | --- |

40.

| 41. | Man bör utarbeta en helhetsstrategi för det framtida behovet av kvalificerad arbetskraft inom EU, särskilt i syfte att minska utvandringen av högkvalificerade arbetstagare inom EU till en nivå som är hanterbar för de berörda regionerna, och fastställa enhetliga ramvillkor för den verksamhet som utförs av vård- och omsorgspersonal samt hushållsanställda från tredjeländer. |
| --- | --- |

41.

| 42. | Kommittén föreslår att man fastställer mål och indikatorer som liknar Barcelonamålen även för långvarig vård och omsorg och därmed inför insamling av uppgifter på lokal och regional nivå för att skapa en grund för riktat stöd till regioner och EU-omfattande jämförbarhet på lokal och regional nivå. |
| --- | --- |

42.

| 43. | Man bör utnämna nationella samordnare eller andra lämpliga samordningsmekanismer, i enlighet med nationella omständigheter, för långvarig vård och omsorg som gemensamma kontaktpunkter för att stödja genomförandet av åtgärder. |
| --- | --- |

43.

| 44. | Det är viktigt att man erkänner de lokala och regionala myndigheternas roll när det gäller aktivt åldrande på andra områden i livet, såsom social delaktighet och tillhörighet till en gemenskap samt tillgång till kultur, utbildning och boende. Med utgångspunkt i partnerskapet för aktivt och hälsosamt åldrande är det viktigt att stärka regionala och lokala ekosystem som säkerställer ett bidrag från alla viktiga politikområden och sektorer. |
| --- | --- |

44.

| 45. | ReK efterlyser en EU-omfattande kampanj för att göra vård- och omsorgsyrken mer attraktiva samt uppnå en jämn könsfördelning inom de berörda yrkena. |
| --- | --- |

45.

Bryssel den 9 februari 2023.

Vasco ALVES CORDEIRO

Europeiska regionkommitténs ordförande

---

(1)  COM(2022) 440 final.

1

(2)  COM(2021) 50 final.

2

(3)  Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna (EUT C 202, 7.6.2016, s. 389).

3

(4)  ReK:s yttrande ”Framtidsplan för vård- och omsorgspersonal – lokala och regionala möjligheter i samband med en europeisk utmaning” (EUT C 440, 29.10.2021, s. 56).

4

(5)  Rådets rekommendation (EU) 2021/1004 av den 14 juni 2021 om inrättande av en europeisk barngaranti (EUT L 223, 22.6.2021, s. 14).

5

(6)  Europaparlamentets resolution av den 5 juli 2022 om gemensamma europeiska åtgärder för omsorg (2021/2253(INI)) (EUT C 47, 7.2.2023, s. 30), punkt 61.

6

(7)  Rådets rekommendation av den 8 december 2022 om tillgång till långvarig vård och omsorg till överkomliga priser och av god kvalitet (EUT C 476, 15.12.2022, s. 1).

7

---

| 3.5.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 157/33 |
| --- | --- | --- | --- |

3.5.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 157/33

---

Yttrande från Europeiska regionkommittén – Tillräcklig minimiinkomst som säkerställer aktiv inkludering: det lokala och regionala perspektivet

(2023/C 157/07)

| Föredragande: | Anne KARJALAINEN (FI-PES), ledamot av kommunfullmäktige i Kervo |
| --- | --- |
| Referensdokument: | Förslag till rådets rekommendation om tillräcklig minimiinkomst som säkerställer aktiv inkludering
  COM(2022) 490 final |

Föredragande:

Anne KARJALAINEN (FI-PES), ledamot av kommunfullmäktige i Kervo

Referensdokument:

Förslag till rådets rekommendation om tillräcklig minimiinkomst som säkerställer aktiv inkludering

COM(2022) 490 final

I.   ÄNDRINGSREKOMMENDATIONER

Ändringsrekommendation 1

Punkt 5

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Samtidigt som man slår vakt om incitamenten att komma in på eller tillbaka till arbetsmarknaden för dem som kan arbeta, bör inkomststödet gradvis öka inkomsten för personer som saknar tillräckliga resurser, till en nivå
  vilken
  som
  minst motsvarar
  något av följande: | Samtidigt som man slår vakt om incitamenten att komma in på eller tillbaka till arbetsmarknaden för dem som kan arbeta
  med målet att på ett meningsfullt sätt lyfta människor ur fattigdom eller fattigdomsrisk
  , bör inkomststödet gradvis öka inkomsten för personer som saknar tillräckliga resurser, till en nivå som
  ligger över
  något av följande: |
| a) | Den nationella gränsen för fattigdomsrisk. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Samtidigt som man slår vakt om incitamenten att komma in på eller tillbaka till arbetsmarknaden för dem som kan arbeta, bör inkomststödet gradvis öka inkomsten för personer som saknar tillräckliga resurser, till en nivå
  vilken
  som
  minst motsvarar
  något av följande:

Samtidigt som man slår vakt om incitamenten att komma in på eller tillbaka till arbetsmarknaden för dem som kan arbeta
  med målet att på ett meningsfullt sätt lyfta människor ur fattigdom eller fattigdomsrisk
  , bör inkomststödet gradvis öka inkomsten för personer som saknar tillräckliga resurser, till en nivå som
  ligger över
  något av följande:

a)

Den nationella gränsen för fattigdomsrisk.

| b) | Det monetära värdet på nödvändiga varor
  och tjänster
  , däribland livsmedel,
  bostad, hälso- och sjukvård
  och väsentliga tjänster som är tillräckliga enligt de nationella definitionerna. |
| --- | --- |

b)

Det monetära värdet på nödvändiga varor
  och tjänster
  , däribland livsmedel,
  bostad, hälso- och sjukvård
  och väsentliga tjänster som är tillräckliga enligt de nationella definitionerna.

| c) | Andra nivåer som är jämförbara med de nivåer som avses i led a eller b, fastställda i nationell lagstiftning eller praxis. |
| --- | --- |

c)

Andra nivåer som är jämförbara med de nivåer som avses i led a eller b, fastställda i nationell lagstiftning eller praxis.

| a) | Den nationella gränsen för fattigdomsrisk. |
| --- | --- |

a)

Den nationella gränsen för fattigdomsrisk.

| b) | Det monetära värdet av nödvändiga varor, däribland livsmedel, och
  av att möjliggöra och tillhandahålla
  väsentliga tjänster som är tillräckliga enligt
  definitionerna i punkt 2 och kompletterade med
  de nationella definitionerna. |
| --- | --- |

b)

Det monetära värdet av nödvändiga varor, däribland livsmedel, och
  av att möjliggöra och tillhandahålla
  väsentliga tjänster som är tillräckliga enligt
  definitionerna i punkt 2 och kompletterade med
  de nationella definitionerna.

| c) | Andra nivåer som är jämförbara med de nivåer som avses i led a eller b, fastställda i nationell lagstiftning eller praxis. |
| --- | --- |

c)

Andra nivåer som är jämförbara med de nivåer som avses i led a eller b, fastställda i nationell lagstiftning eller praxis.

Motivering

För att nå det överordnade målet bör inkomststödet öka inkomsten för personer som saknar tillräckliga resurser över fattigdomsgränsen, annars kommer målet inte att uppnås.

Dessutom bör nationella definitioner av ”möjliggörande” och ”väsentliga” tjänster endast gälla när de omfattar fler tjänster än de som ingår i de definitioner som föreslås i den nuvarande rekommendationen.

Ändringsrekommendation 2

Punkt 6

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Medlemsstaterna rekommenderas att uppnå den tillräckliga nivå för inkomststöd som föreskrivs i punkt 5 senast den 31 december
  2030
  , samtidigt som de säkerställer hållbarheten i de offentliga finanserna. | Medlemsstaterna rekommenderas att uppnå den tillräckliga nivå för inkomststöd som föreskrivs i punkt 5 senast den 31 december
  2027
  , samtidigt som de säkerställer hållbarheten i de offentliga finanserna. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Medlemsstaterna rekommenderas att uppnå den tillräckliga nivå för inkomststöd som föreskrivs i punkt 5 senast den 31 december
  2030
  , samtidigt som de säkerställer hållbarheten i de offentliga finanserna.

Medlemsstaterna rekommenderas att uppnå den tillräckliga nivå för inkomststöd som föreskrivs i punkt 5 senast den 31 december
  2027
  , samtidigt som de säkerställer hållbarheten i de offentliga finanserna.

Motivering

Den tidsplan som medlemsstaterna förfogar över för att uppnå en tillräcklig nivå av inkomststöd bör vara kortare för att medge tillräckligt med tid för att utvärdera hur denna politik påverkar fattigdomsminskningen och för att så småningom se över förslaget i syfte att förbättra dess effektivitet.

Ändringsrekommendation 3

Punkt 9 (a)

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Öppna och icke-diskriminerande stödberättigandekriterier, där man skyddar den faktiska tillgången till minimiinkomst för unga vuxna och oavsett om det finns någon permanent adress eller inte, och samtidigt säkerställer att den lagliga vistelsetiden
  är proportionerlig
  . | Öppna och icke-diskriminerande stödberättigandekriterier, där man skyddar den faktiska tillgången till minimiinkomst för unga vuxna och oavsett om det finns någon permanent adress eller inte, och samtidigt säkerställer att den lagliga vistelsetiden
  inte överskrider den period på fem år av oavbruten laglig vistelse som krävs för att erhålla status som varaktigt bosatt
  . |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Öppna och icke-diskriminerande stödberättigandekriterier, där man skyddar den faktiska tillgången till minimiinkomst för unga vuxna och oavsett om det finns någon permanent adress eller inte, och samtidigt säkerställer att den lagliga vistelsetiden
  är proportionerlig
  .

Öppna och icke-diskriminerande stödberättigandekriterier, där man skyddar den faktiska tillgången till minimiinkomst för unga vuxna och oavsett om det finns någon permanent adress eller inte, och samtidigt säkerställer att den lagliga vistelsetiden
  inte överskrider den period på fem år av oavbruten laglig vistelse som krävs för att erhålla status som varaktigt bosatt
  .

Motivering

Anmärkningsvärt stora skillnader i kraven på den lagliga vistelsens minimilängd har konstaterats utgöra betydande hinder för utländska medborgares tillgång till minimiinkomst. Därför är en rationalisering av sådana krav av yttersta vikt.

Ändringsrekommendation 4

Punkt 10 (d)

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| vidta åtgärder för att bekämpa stigmatisering och
  omedveten
  partiskhet som kan hänföras till fattigdom och social utestängning, | vidta åtgärder för att bekämpa stigmatisering och partiskhet som kan hänföras till fattigdom och social utestängning, |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

vidta åtgärder för att bekämpa stigmatisering och
  omedveten
  partiskhet som kan hänföras till fattigdom och social utestängning,

vidta åtgärder för att bekämpa stigmatisering och partiskhet som kan hänföras till fattigdom och social utestängning,

Motivering

Partiskhet kopplad till fattigdom och social utestängning bör bekämpas oavsett om den är medveten eller omedveten.

Ändringsrekommendation 5

Punkt 16 (e)

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| utvärdera de åtgärder som vidtas utifrån denna rekommendation, i synnerhet dess påverkan när det gäller att minska fattigdom och social utestängning, höja sysselsättningsnivåerna och förbättra deltagandet i utbildning, och rapportera till rådet
  senast 2032
  . | utvärdera de åtgärder som vidtas utifrån denna rekommendation, i synnerhet dess påverkan när det gäller att minska fattigdom och social utestängning, höja sysselsättningsnivåerna och förbättra deltagandet i utbildning, och rapportera till rådet
  vart fjärde år, med en slutrapport 2030
  . |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

utvärdera de åtgärder som vidtas utifrån denna rekommendation, i synnerhet dess påverkan när det gäller att minska fattigdom och social utestängning, höja sysselsättningsnivåerna och förbättra deltagandet i utbildning, och rapportera till rådet
  senast 2032
  .

utvärdera de åtgärder som vidtas utifrån denna rekommendation, i synnerhet dess påverkan när det gäller att minska fattigdom och social utestängning, höja sysselsättningsnivåerna och förbättra deltagandet i utbildning, och rapportera till rådet
  vart fjärde år, med en slutrapport 2030
  .

Motivering

Tidsplanen för kommissionens rapportering till rådet bör anpassas till tidsfristen för att uppnå de överordnade målen för det sociala toppmötet i Porto.

II.   POLITISKA REKOMMENDATIONER

EUROPEISKA REGIONKOMMITTÉNS STÅNDPUNKT

| 1. | Europeiska regionkommittén (ReK) välkomnar att kommissionen erkänner behovet av ytterligare insatser för att bekämpa fattigdomen i hela Europeiska unionen, vilket kräver fokus på de bakomliggande orsakerna till fattigdom och effektiva åtgärder för att bekämpa och förebygga fattigdom. Nationella inkomststödåtgärder och relaterade stödtjänster för personer utanför arbetsmarknaden är i detta avseende en sista utväg för att garantera ett värdigt liv. |
| --- | --- |

1.

| 2. | Medlemsstaterna bör fullt ut åta sig att genomföra rådets rekommendation för att uppnå målet att fram till 2030 minska antalet personer som riskerar att drabbas av fattigdom och social utestängning, ReK har tidigare (1) betonat behovet av ändamålsenlig lagstiftning för att garantera en minimiinkomst över fattigdomsgränsen. |
| --- | --- |

2.

| 3. | Denna rekommendation bör åtföljas av ett skyndsamt och fullständigt genomförande av direktivet om tillräckliga minimilöner. I detta sammanhang påpekar vi att rekommendationen visserligen är ett första steg i rätt riktning, men att erkännandet av det brådskande behovet av åtgärder för att garantera en minimiinkomst i hela EU medför ett behov av ytterligare reflektioner om det effektivaste regelverket för att genomföra sådana åtgärder på EU-nivå. |
| --- | --- |

3.

| 4. | Det finns också ett tydligt stöd från medborgarna för ett socialt Europa (2) och en gemensam ram för minimiinkomst, i enlighet med vad som uttrycktes vid konferensen om Europas framtid (3). |
| --- | --- |

4.

| 5. | Trots ansträngningar har fattigdomen och den sociala utestängningen förvärrats ytterligare och över 90 miljoner européer riskerade att drabbas av fattigdom och social utestängning 2021. Den brådskande situationen kräver en snävare tidsplan för genomförandet av rekommendationen, och ReK föreslår därför att den tidigareläggs till 2027. ReK uppmanar kommissionen att 2027 titta närmare på vilka framsteg som gjorts, som medlemsstaterna rapporterar om till rådet vart fjärde år, och att utarbeta en slutrapport 2030. |
| --- | --- |

5.

| 6. | Det är oroväckande att en rättighetsbaserad strategi för rekommendationen saknas. Moderna minimiinkomstsystem kan säkerställa ett anständigt liv, stärka människors deltagande och inkludering i samhället och främja integration på arbetsmarknaden. |
| --- | --- |

6.

| 7. | Fattigdom är en kränkning av de mänskliga rättigheterna, och effektiva system och tjänster avseende minimiinkomst har en stabiliserande effekt på ekonomin som helhet, eftersom det är viktigt att utrota fattigdomen och minska inkomstskillnaderna inte bara för att främja social rättvisa utan också för att stödja den ekonomiska tillväxten. För att minska inkomstskillnaderna krävs målinriktade åtgärder från medlemsstaternas sida på ett antal politikområden. |
| --- | --- |

7.

| 8. | Kvinnor spelar en viktig roll när det gäller att bryta kedjan av fattigdom i familjer från en generation till nästa. En ökning av kvinnors sysselsättningsgrad och en minskning av löneskillnaderna skulle samtidigt förbättra kvinnors pensioner och minska risken för att de drabbas av fattigdom när de går i pension. För att minska barnfattigdomen är det viktigt att barn har tillgång till omfattande tjänster, såsom förskoleverksamhet och barnomsorg, grundskoleutbildning, skolmåltider och tillgång till fritidsaktiviteter. |
| --- | --- |

8.

| 9. | ReK föreslår att de nationella handlingsplanerna för fattigdom bör fokusera på utvecklingen av minimiinkomstsystem, inbegripet åtgärder för att uppnå rättvisa löner och anständigt arbete, med målet att säkerställa väsentliga tjänster av hög kvalitet, tillräckligt inkomststöd och individanpassade sociala tjänster. I detta avseende är det viktigt att man vid utvecklingen av sådana system för sociala tjänster tar hänsyn till att dessa bör säkerställa största möjliga räckvidd samt uppmuntra och möjliggöra stödmottagarnas (åter)inträde på arbetsmarknaden. |
| --- | --- |

9.

| 10. | Målet att minska antalet personer som riskerar att drabbas av fattigdom och social utestängning sträcker sig fram till 2030, men covid-19-pandemin, det pågående kriget i Ukraina, den kraftiga ökningen av energipriserna och den stigande inflationen har drabbat låginkomsthushåll hårdast, vilket ökar fattigdomen och ojämlikheten. Samtidigt är denna situation särskilt oroväckande för utsatta grupper, i synnerhet personer med funktionsnedsättning. Vi måste därför tänka om, tidigarelägga åtgärder och dra lärdom av erfarenheter från tidigare kriser, samt se över tilldelningen av ekonomiska resurser och personalresurser för att uppnå detta överordnade mål på grundval av regelbundna översyner av antalet människor som riskerar att drabbas av fattigdom. |
| --- | --- |

10.

| 11. | Den gröna omställningen och den koldioxidneutrala ekonomin måste ta hänsyn till den sociala dimensionen och stödja kompetenshöjning för personer som riskerar att bli arbetslösa, som är arbetslösa eller som står utanför arbetsmarknaden. Minimiinkomstsystem bör spela en nyckelroll när det gäller att tillhandahålla stöd och incitament för att återintegrera människor på arbetsmarknaden. ReK noterar med intresse även de framsteg som gjorts när det gäller minimilöner och konstaterar att kommissionen har gjort en ”kursändring [...], enligt vilken tillräckliga minimilöner är en grundläggande rättighet och en grundförutsättning för en social, rättvis och hållbar marknadsekonomi som ligger till grund för den europeiska inre marknaden” (4). |
| --- | --- |

11.

| 12. | Klimatförändringarna kommer ytterligare att öka antalet människor som riskerar att drabbas av fattigdom och social utestängning, särskilt de som bor i områden med en ensidig och klimatkänslig ekonomisk struktur. Det finns ett akut behov av att anpassa systemen för socialt skydd till klimatförändringarna i takt med att behovet av stöd ökar och nya kategorier av människor behöver det. |
| --- | --- |

12.

| 13. | ReK uppmanar EU och medlemsstaterna att i samarbete med lokala och regionala myndigheter dra i gång konkreta åtgärder för att minska och utrota hemlöshet och energifattigdom. Stigande energipriser gör det svårt för utsatta hushåll att klara av energikostnaderna. |
| --- | --- |

13.

| 14. | Det är positivt att kommissionen erkänner behovet av att involvera alla förvaltningsnivåer i kampen mot fattigdom. De lokala och regionala myndigheterna spelar en avgörande roll för att denna rekommendation ska nå sitt syfte, särskilt när det gäller att tillhandahålla sociala tjänster av hög kvalitet. Lokala och regionala myndigheter kan bäst nå ut aktivt till människor som behöver stöd och identifiera enskilda personers särskilda behov i avsikt att utveckla människocentrerade vägar mot aktiv integration i samhället. |
| --- | --- |

14.

| 15. | Det finns ett behov av en uppdaterad och komplett ram för riktmärkning av minimiinkomstsystem på europeisk nivå, baserad på en transparent strategi och jämförbara data, som främjar en samsyn om begreppet på europeisk nivå och bland medlemsstaterna, bättre återspeglar de olika inkomstkällorna och hushållens specifika situation och hjälper människor att hålla sig över den nationella fattigdomsgränsen, bland annat genom möjligheter för dem som kan arbeta att få ett tryggt förvärvsarbete. |
| --- | --- |

15.

| 16. | För att minimiinkomsten ska tjäna sitt syfte att undanröja fattigdomen och den sociala utestängningen måste den följa inflationen, särskilt de stigande levnadskostnaderna för livsmedel och energi. Därför stöder kommittén till fullo den föreslagna rekommendationen om en årlig översyn på medlemsstatsnivå, som den ser som en viktig förutsättning för ett effektivt och ändamålsenligt genomförande av åtgärden. |
| --- | --- |

16.

| 17. | Det är viktigt att en minimiinkomst också kan betalas till enpersonshushåll, vilket främjar jämställdhet, unga vuxnas och funktionshindrades deltagande och inkludering i samhället och integration på arbetsmarknaden. |
| --- | --- |

17.

| 18. | Det finns ett behov av att införa öppna och icke-diskriminerande kriterier för stödberättigande i medlemsstaterna. Kommittén är oroad över bristen på tydlighet i rekommendationens text när det gäller åtgärder som är proportionerliga och åtgärder som är gradvisa. Samtidigt efterlyser ReK inrättandet av en allmän ram för krav på laglig vistelse. |
| --- | --- |

18.

| 19. | De definitioner av möjliggörande och väsentliga tjänster som anges i rekommendationen bör kompletteras och inte ersättas med nationella definitioner för att säkerställa att denna vägledande förteckning över tjänster kan användas i hela EU. Det gäller särskilt digital kommunikation, som inte har status som samhällsviktig tjänst i hela EU. |
| --- | --- |

19.

| 20. | ReK föreslår att tröskelvärdena för behovsprövningen ska fastställas på ett sådant sätt att minimiinkomst inte utesluts genom att smärre tillgångar, bostad för eget bruk, oundgängliga fordon eller lös egendom tillmäts ett oproportionerligt värde i beräkningen, särskilt i händelse av en akut kris eller när det gäller en äldre person. |
| --- | --- |

20.

| 21. | Det behövs kvantitativa och kvalitativa indikatorer på lokal, regional och europeisk nivå för att övervaka minimiinkomstsystemens täckning, med fokus på att förbättra den digitala tillgängligheten, tillgången till informationsteknik och säkerställandet av digitala färdigheter. |
| --- | --- |

21.

| 22. | Minimiinkomstsystem måste ha effektiva, rättvisa och individanpassade aktiveringsfaktorer för olika målgrupper och till stöd för sysselsättning, undanröja hinder för att återvända till och stanna kvar i arbetslivet och se till att arbete lönar sig, vilket ökar den sociala delaktigheten. I detta sammanhang bör särskild uppmärksamhet ägnas åt ungdomars integration på arbetsmarknaden, även dem som har lämnat systemet för skydd av barn. Kommittén påpekar vidare att det är viktigt att stödja åtgärder som uppmuntrar målgruppernas (åter)inträde på arbetsmarknaden lokalt, när så är möjligt, för att minimera de utmaningar som en flytt innebär. Medlemsstaterna bör samla in uppgifter om hinder för sysselsättning för personer som erhåller försörjningsstöd, t.ex. låga utbildningsnivåer, och hitta lösningar på dem, såsom skapandet av en övergångsarbetsmarknad, lönesubventioner och kompetenshöjning, omskolning och livslångt lärande. |
| --- | --- |

22.

| 23. | Kommittén betonar vikten av att fördela resurserna rättvist, legitimt och effektivt. Vi håller därför helt med kommissionen om att man regelbundet bör se över de positiva och negativa incitamenten i skatte- och bidragssystemen. |
| --- | --- |

23.

| 24. | Offentlig upphandling som genomförs på rätt sätt kan bidra till sysselsättning för långtidsarbetslösa och personer som riskerar att drabbas av social utestängning och fattigdom. |
| --- | --- |

24.

| 25. | För att undvika dubbelarbete efterlyser ReK ett klargörande av vilken myndighet som ansvarar för att genomföra enskilda planer. Skyddet av personuppgifter måste också ägnas särskild uppmärksamhet vid informationsutbytet. |
| --- | --- |

25.

Bryssel den 9 februari 2023.

Vasco ALVES CORDEIRO

Europeiska regionkommitténs ordförande

---

(1)  Yttrande från Regionkommittén om ”Den europeiska plattformen mot fattigdom och social utestängning” (EUT C 166, 7.6.2011, s. 18).

1

(2)  Eurobarometer 3/2021 om sociala frågor.

2

(3)  Rapport om slutresultatet 2022.

3

(4)  Yttrande från Europeiska regionkommittén – Tillräckliga minimilöner i Europeiska unionen (COR 2020/05859) (EUT C 175, 7.5.2021, s. 89).

4

---

| 3.5.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 157/38 |
| --- | --- | --- | --- |

3.5.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 157/38

---

Yttrande från Europeiska regionkommittén – EU:s lag om restaurering av natur

(2023/C 157/08)

| Föredragande: | Roby BIWER (LU–PES), ledamot, kommunfullmäktige, Bettembourg, Luxemburg |
| --- | --- |
| Referensdokument: | Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om restaurering av natur
  COM(2022) 304 final |

Föredragande:

Roby BIWER (LU–PES), ledamot, kommunfullmäktige, Bettembourg, Luxemburg

Referensdokument:

Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om restaurering av natur

COM(2022) 304 final

I.   ÄNDRINGSREKOMMENDATIONER

Ändringsrekommendation 1

Skäl 25

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Med utgångspunkt i direktiven 92/43/EEG och 2009/147/EG och för att göra det lättare att nå de mål som fastställs i de direktiven, bör medlemsstaterna vidta restaureringsåtgärder för att säkerställa återhämtningen hos skyddade livsmiljöer och arter, inbegripet vilda fåglar, i alla områden i unionen, även i områden som inte ingår i Natura 2000. | Med utgångspunkt i direktiven 92/43/EEG och 2009/147/EG och för att göra det lättare att nå de mål som fastställs i de direktiven, bör medlemsstaterna vidta restaureringsåtgärder för att säkerställa återhämtningen hos skyddade livsmiljöer och arter, inbegripet vilda fåglar, i alla områden i unionen, även i områden som inte ingår i Natura 2000
  , med beaktande av ekonomiska, sociala och kulturella krav samt regionala och lokala särdrag
  . |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Med utgångspunkt i direktiven 92/43/EEG och 2009/147/EG och för att göra det lättare att nå de mål som fastställs i de direktiven, bör medlemsstaterna vidta restaureringsåtgärder för att säkerställa återhämtningen hos skyddade livsmiljöer och arter, inbegripet vilda fåglar, i alla områden i unionen, även i områden som inte ingår i Natura 2000.

Med utgångspunkt i direktiven 92/43/EEG och 2009/147/EG och för att göra det lättare att nå de mål som fastställs i de direktiven, bör medlemsstaterna vidta restaureringsåtgärder för att säkerställa återhämtningen hos skyddade livsmiljöer och arter, inbegripet vilda fåglar, i alla områden i unionen, även i områden som inte ingår i Natura 2000
  , med beaktande av ekonomiska, sociala och kulturella krav samt regionala och lokala särdrag
  .

Motivering

Bedömningen av vilka åtgärder som är nödvändiga för att restaurera naturen är en nationell angelägenhet. Det bör finnas utrymme för lokala, samhälleliga och ekonomiska överväganden, utan att man glömmer bort naturmålen.

Ändringsrekommendation 2

Skäl 39

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| För att uppnå målet om en kontinuerlig,
  långsiktig och
  varaktig återhämtning av biologisk mångfald och resilient natur bör medlemsstaterna fullt ut använda sig av de möjligheter som erbjuds inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken. Inom ramen för unionens exklusiva befogenhet när det gäller bevarande av marina biologiska resurser har medlemsstaterna möjlighet att vidta icke-diskriminerande åtgärder för bevarande och förvaltning av fiskbestånd och bibehålla eller förbättra bevarandestatusen för marina ekosystem inom gränsen på tolv nautiska mil. Dessutom har medlemsstater som har ett direkt förvaltningsintresse möjlighet att komma överens om att lämna in gemensamma rekommendationer för bevarandeåtgärder som är nödvändiga för att uppfylla skyldigheter enligt unionens miljölagstiftning. Dessa åtgärder kommer att bedömas och antas enligt de bestämmelser och förfaranden som föreskrivs i den gemensamma fiskeripolitiken. | För att uppnå målet om en kontinuerlig, varaktig
  och ihållande
  återhämtning av biologisk mångfald och resilient natur bör medlemsstaterna fullt ut använda sig av de möjligheter som erbjuds inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken. Inom ramen för unionens exklusiva befogenhet när det gäller bevarande av marina biologiska resurser har medlemsstaterna möjlighet att vidta icke-diskriminerande åtgärder för bevarande och förvaltning av fiskbestånd och bibehålla eller förbättra bevarandestatusen för marina ekosystem inom gränsen på tolv nautiska mil. Dessutom har medlemsstater som har ett direkt förvaltningsintresse möjlighet att komma överens om att lämna in gemensamma rekommendationer för bevarandeåtgärder som är nödvändiga för att uppfylla skyldigheter enligt unionens miljölagstiftning. Dessa åtgärder kommer att bedömas och antas enligt de bestämmelser och förfaranden som föreskrivs i den gemensamma fiskeripolitiken. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

För att uppnå målet om en kontinuerlig,
  långsiktig och
  varaktig återhämtning av biologisk mångfald och resilient natur bör medlemsstaterna fullt ut använda sig av de möjligheter som erbjuds inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken. Inom ramen för unionens exklusiva befogenhet när det gäller bevarande av marina biologiska resurser har medlemsstaterna möjlighet att vidta icke-diskriminerande åtgärder för bevarande och förvaltning av fiskbestånd och bibehålla eller förbättra bevarandestatusen för marina ekosystem inom gränsen på tolv nautiska mil. Dessutom har medlemsstater som har ett direkt förvaltningsintresse möjlighet att komma överens om att lämna in gemensamma rekommendationer för bevarandeåtgärder som är nödvändiga för att uppfylla skyldigheter enligt unionens miljölagstiftning. Dessa åtgärder kommer att bedömas och antas enligt de bestämmelser och förfaranden som föreskrivs i den gemensamma fiskeripolitiken.

För att uppnå målet om en kontinuerlig, varaktig
  och ihållande
  återhämtning av biologisk mångfald och resilient natur bör medlemsstaterna fullt ut använda sig av de möjligheter som erbjuds inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken. Inom ramen för unionens exklusiva befogenhet när det gäller bevarande av marina biologiska resurser har medlemsstaterna möjlighet att vidta icke-diskriminerande åtgärder för bevarande och förvaltning av fiskbestånd och bibehålla eller förbättra bevarandestatusen för marina ekosystem inom gränsen på tolv nautiska mil. Dessutom har medlemsstater som har ett direkt förvaltningsintresse möjlighet att komma överens om att lämna in gemensamma rekommendationer för bevarandeåtgärder som är nödvändiga för att uppfylla skyldigheter enligt unionens miljölagstiftning. Dessa åtgärder kommer att bedömas och antas enligt de bestämmelser och förfaranden som föreskrivs i den gemensamma fiskeripolitiken.

Motivering

Termen ”långsiktig” verkar antyda att restaureringen ska pågå under en lång tidsperiod. Det är att föredra att använda ”varaktig och ihållande”, vars betydelse är entydig.

Ändringsrekommendation 3

Skäl 44

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| | | |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Motivering

De lokala myndigheternas befintliga markanvändningsplaner bör beaktas fullt ut, eftersom många städer redan har kompenserande/kompletterande åtgärder i dessa planer eller andra lokala verktyg för rumslig funktionstilldelning.

Ändringsrekommendation 4

Skäl 68

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| För att säkerställa ett effektivt genomförande av den här förordningen bör kommissionen på begäran ge medlemsstaterna stöd genom instrumentet för tekniskt stöd, som tillhandahåller skräddarsytt tekniskt stöd för att utforma
  och
  genomföra reformer. Det tekniska stödet omfattar
  t.ex.
  stärkt administrativ kapacitet, harmoniserade rättsliga ramar och utbyte av relevant bästa praxis. | För att säkerställa ett effektivt genomförande av den här förordningen bör kommissionen på begäran ge medlemsstaterna
  , genomförande- och förvaltningsmyndigheterna samt de lokala och regionala myndigheterna
  stöd genom instrumentet för tekniskt stöd, som tillhandahåller skräddarsytt tekniskt stöd för att utforma, genomföra
  , utvärdera och anpassa
  reformer. Det tekniska stödet omfattar
  kapacitet beträffande (sektorsövergripande) mekanismer för beslutsfattares och berörda parters deltagande samt instrument för flernivåstyre och beträffande att locka och effektivisera investeringar från den offentliga och den privata sektorn, skräddarsydd rådgivning avseende den tekniska, juridiska och ekonomiska expertis som krävs för utformning, genomförande och övervakning av restaureringsåtgärder samt vägledning om
  stärkt administrativ kapacitet och om harmoniserade rättsliga ramar och utbyte av relevant bästa praxis.
  Instrumentet för tekniskt stöd bör bygga på och integreras väl i befintliga lokala, regionala och nationella plattformar och tjänster för kunskapsskapande som redan används av olika berörda parter. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

För att säkerställa ett effektivt genomförande av den här förordningen bör kommissionen på begäran ge medlemsstaterna stöd genom instrumentet för tekniskt stöd, som tillhandahåller skräddarsytt tekniskt stöd för att utforma
  och
  genomföra reformer. Det tekniska stödet omfattar
  t.ex.
  stärkt administrativ kapacitet, harmoniserade rättsliga ramar och utbyte av relevant bästa praxis.

För att säkerställa ett effektivt genomförande av den här förordningen bör kommissionen på begäran ge medlemsstaterna
  , genomförande- och förvaltningsmyndigheterna samt de lokala och regionala myndigheterna
  stöd genom instrumentet för tekniskt stöd, som tillhandahåller skräddarsytt tekniskt stöd för att utforma, genomföra
  , utvärdera och anpassa
  reformer. Det tekniska stödet omfattar
  kapacitet beträffande (sektorsövergripande) mekanismer för beslutsfattares och berörda parters deltagande samt instrument för flernivåstyre och beträffande att locka och effektivisera investeringar från den offentliga och den privata sektorn, skräddarsydd rådgivning avseende den tekniska, juridiska och ekonomiska expertis som krävs för utformning, genomförande och övervakning av restaureringsåtgärder samt vägledning om
  stärkt administrativ kapacitet och om harmoniserade rättsliga ramar och utbyte av relevant bästa praxis.
  Instrumentet för tekniskt stöd bör bygga på och integreras väl i befintliga lokala, regionala och nationella plattformar och tjänster för kunskapsskapande som redan används av olika berörda parter.

Motivering

Systemet för tekniskt stöd måste vända sig till de förvaltningsmyndigheter och lokala och regionala myndigheter som genomför lagen. Avsaknaden av teknisk expertis samt erfarenhet av (den privata sektorns) finansieringsinstrument hör till de största utmaningarna när det gäller att utforma, genomföra och övervaka restaureringsåtgärder. Faktisk medverkan av beslutsfattare och partnerskap som omfattar fler än de sedvanliga aktörerna är förutsättningar för en storskalig restaurering av ekosystem. Tjänstemän som utarbetar nationella restaureringsplaner saknar dock ofta erfarenhet och resurser för att samverka med andra berörda parter än de sedvanliga offentliga aktörerna, såsom privata markägare. Det finns därför ett akut behov av att fylla dessa luckor med ett ändamålsenligt system för tekniskt stöd.

Ändringsrekommendation 5

Artikel 1

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| 1. | I denna förordning fastställs regler för att bidra till |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

1.

I denna förordning fastställs regler för att bidra till

| 1. | I denna förordning fastställs regler för att bidra till |
| --- | --- |

1.

I denna förordning fastställs regler för att bidra till

| | (a) | en kontinuerlig,
  långsiktig och
  varaktig återhämtning av biologisk mångfald och resilient natur på land och till havs i hela unionens genom restaurering av ekosystem, |
| --- | --- | --- |

(a)

en kontinuerlig,
  långsiktig och
  varaktig återhämtning av biologisk mångfald och resilient natur på land och till havs i hela unionens genom restaurering av ekosystem,

| | (a) | en kontinuerlig, varaktig
  och ihållande
  återhämtning av biologisk mångfald och resilient
  inhemsk
  natur på land och till havs i hela unionens genom restaurering av
  europeiska
  ekosystem, |
| --- | --- | --- |

(a)

en kontinuerlig, varaktig
  och ihållande
  återhämtning av biologisk mångfald och resilient
  inhemsk
  natur på land och till havs i hela unionens genom restaurering av
  europeiska
  ekosystem,

| | (b) | uppnå unionens övergripande mål för begränsning av och anpassning till klimatförändringar, |
| --- | --- | --- |

(b)

uppnå unionens övergripande mål för begränsning av och anpassning till klimatförändringar,

| | (b) | uppnå unionens övergripande mål för begränsning av och anpassning till klimatförändringar, |
| --- | --- | --- |

(b)

uppnå unionens övergripande mål för begränsning av och anpassning till klimatförändringar,

| | (c) | uppfylla unionens internationella åtaganden. |
| --- | --- | --- |

(c)

uppfylla unionens internationella åtaganden.

| | (c) | uppfylla unionens internationella åtaganden
  , dvs. en återhämtning som är inriktad på att återupprätta den förlorade ekologiska jämvikten
  . |
| --- | --- | --- |

(c)

uppfylla unionens internationella åtaganden
  , dvs. en återhämtning som är inriktad på att återupprätta den förlorade ekologiska jämvikten
  .

Motivering

Termen ”långsiktig” verkar antyda att restaureringen ska pågå under en lång tidsperiod. Det är att föredra att använda ”varaktig och ihållande”, vars betydelse är entydig.

Man bör förstå att ett konstant införande av främmande växt- och djurarter leder till en försämring av de egna ekosystemen på grund av fördrivning av, konkurrens med och utrotning av inhemska arter.

Ändringsrekommendation 6

Artikel 1

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| 2. | Denna förordning skapar en ram inom vilken medlemsstaterna utan dröjsmål ska genomföra effektiva och arealbaserade restaureringsåtgärder som sammantaget senast 2030 ska omfatta minst 20 % av EU:s
  land-
  och
  havsarealer
  och senast 2050 alla ekosystem som är i behov av restaurering. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

2.

Denna förordning skapar en ram inom vilken medlemsstaterna utan dröjsmål ska genomföra effektiva och arealbaserade restaureringsåtgärder som sammantaget senast 2030 ska omfatta minst 20 % av EU:s
  land-
  och
  havsarealer
  och senast 2050 alla ekosystem som är i behov av restaurering.

| 2. | Denna förordning skapar en ram inom vilken medlemsstaterna utan dröjsmål ska genomföra effektiva och arealbaserade restaureringsåtgärder som sammantaget senast 2030 ska omfatta minst 20 % av EU:s
  landareal
  och
  minst 20 % av EU:s havsareal
  och senast 2050 alla ekosystem som är i behov av restaurering
  , med en strävan efter anpassning till den globala Kunming-Montreal-ramen för biologisk mångfald
  . |
| --- | --- |

2.

Denna förordning skapar en ram inom vilken medlemsstaterna utan dröjsmål ska genomföra effektiva och arealbaserade restaureringsåtgärder som sammantaget senast 2030 ska omfatta minst 20 % av EU:s
  landareal
  och
  minst 20 % av EU:s havsareal
  och senast 2050 alla ekosystem som är i behov av restaurering
  , med en strävan efter anpassning till den globala Kunming-Montreal-ramen för biologisk mångfald
  .

Motivering

Det övergripande restaureringsmålet måste förstås såsom att det täcker EU:s land- och havsarealer var för sig snarare än i kombination (dvs. minst 20 % av EU:s landareal och 20 % av EU:s havsareal senast 2030).

Ändringsrekommendation 7

Artikel 3

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| (13) | urbana grönområden: alla gröna urbana områden, lövskogar, barrskogar, blandskogar, naturliga gräsmarker, hedmarker, övergångsstadium i skog- och buskmark och områden med sparsam vegetation – som finns i
  städer, mindre städer
  och
  förorter
  beräknat på grundval av uppgifter från Copernicus landmiljöövervakningstjänst som inrättats genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/696. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

(13)

urbana grönområden: alla gröna urbana områden, lövskogar, barrskogar, blandskogar, naturliga gräsmarker, hedmarker, övergångsstadium i skog- och buskmark och områden med sparsam vegetation – som finns i
  städer, mindre städer
  och
  förorter
  beräknat på grundval av uppgifter från Copernicus landmiljöövervakningstjänst som inrättats genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/696.

| (13) | a) | urbant område: landarealen av territoriella enheter som klassificeras som tätbefolkade centrum och tätbefolkade kluster med hjälp av den rutbaserade typologi som har inrättats i enlighet med artikel 4b.2 i förordning (EG) nr 1059/2003. |
| --- | --- | --- |

(13)

a)

urbant område: landarealen av territoriella enheter som klassificeras som tätbefolkade centrum och tätbefolkade kluster med hjälp av den rutbaserade typologi som har inrättats i enlighet med artikel 4b.2 i förordning (EG) nr 1059/2003.

| b) | urbana grönområden: alla gröna urbana områden, lövskogar, barrskogar, blandskogar, naturliga gräsmarker, hedmarker, övergångsstadium i skog- och buskmark och områden med sparsam vegetation
  samt grönområden som är integrerade i de byggda strukturerna
   – som finns i
  de tätbefolkade centrumen
  och
  tätbefolkade klustren med omgivning
  beräknat på grundval av uppgifter från Copernicus landmiljöövervakningstjänst som inrättats genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/696.
  Urbana grönområden omfattar alla gröna urbana områden med potential att främja biologisk mångfald och tillhandahållande av ekosystemtjänster samt ta itu med ekologisk konnektivitet och mångfald och undvika metoder som är skadliga för den biologiska mångfalden i utformningen, förvaltningen och underhållet av dem i enlighet med EU:s strategi för biologisk mångfald för 2030. Målet är att utveckla mätinstrument för en mer detaljerad enskild kartläggning av grönområden där t.ex. även gröna tak, gröna väggar och enskilda träd beaktas. De nämnda inslagen i definitionen av urbana grönområden bör alltså tolkas i enlighet med respektive markanvändningstyper i Copernicus Urban Atlas (främst 14100 , 3100 och 32000 ). |
| --- | --- |

b)

urbana grönområden: alla gröna urbana områden, lövskogar, barrskogar, blandskogar, naturliga gräsmarker, hedmarker, övergångsstadium i skog- och buskmark och områden med sparsam vegetation
  samt grönområden som är integrerade i de byggda strukturerna
   – som finns i
  de tätbefolkade centrumen
  och
  tätbefolkade klustren med omgivning
  beräknat på grundval av uppgifter från Copernicus landmiljöövervakningstjänst som inrättats genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/696.
  Urbana grönområden omfattar alla gröna urbana områden med potential att främja biologisk mångfald och tillhandahållande av ekosystemtjänster samt ta itu med ekologisk konnektivitet och mångfald och undvika metoder som är skadliga för den biologiska mångfalden i utformningen, förvaltningen och underhållet av dem i enlighet med EU:s strategi för biologisk mångfald för 2030. Målet är att utveckla mätinstrument för en mer detaljerad enskild kartläggning av grönområden där t.ex. även gröna tak, gröna väggar och enskilda träd beaktas. De nämnda inslagen i definitionen av urbana grönområden bör alltså tolkas i enlighet med respektive markanvändningstyper i Copernicus Urban Atlas (främst 14100 , 3100 och 32000 ).

Motivering

Urbana grönområden tillhandahåller ekosystemtjänster och fördelar för den biologiska mångfalden. Dessa områdens förmåga att stödja den biologiska mångfalden är dock starkt kopplad till deras kvalitet, utformning, struktur och omfattning. Lagen innehåller inga särskilda bestämmelser om kvalitet, struktur eller förvaltning av urbana grönområden. Det är viktigt att även reglera ”urbana grönområden” i den föreslagna förordningen för att utesluta ett felaktigt genomförande och införlivande av lagen på fältet.

Ändringsrekommendation 8

Artikel 3

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| (14) | trädtäckning i stadsområden: den totala trädtäckta arealen i städer, mindre städer och förorter, beräknat på grundval av uppgifter om trädtäckning från Copernicus landmiljöövervakningstjänst som inrättats genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/696. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

(14)

trädtäckning i stadsområden: den totala trädtäckta arealen i städer, mindre städer och förorter, beräknat på grundval av uppgifter om trädtäckning från Copernicus landmiljöövervakningstjänst som inrättats genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/696.

| (14) | trädtäckning i stadsområden: den totala trädtäckta arealen i städer, mindre städer och förorter, beräknat på grundval av uppgifter om trädtäckning från Copernicus landmiljöövervakningstjänst som inrättats genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/696.
  I en medlemsstat eller en region kan grundläggande uppgifter om grönområden som är mer detaljerade än Copernicus dataset också användas.




  Trädarter för att utvidga trädtäckningen bör väljas ut efter den berörda stadsförvaltningens gottfinnande enligt följande kriterier: potential att främja biologisk mångfald; inhemska, klimattåliga arter framför främmande arter; invasiva främmande arter måste förbjudas; mångfald av trädarter framför monokultur, som måste undvikas, där så är möjligt.




  Vid valet av kriterier för en trädtäckning i stadsområden av hög kvalitet bör man ta hänsyn till de potentiella ekosystemtjänster som denna täckning och dess omgivning skulle kunna tillhandahålla, bl.a. fånga upp regnvatten vid oväder, mildra negativa extrema väderfenomen och vädereffekter samt underlätta fåglars och andra arters migration. |
| --- | --- |

(14)

trädtäckning i stadsområden: den totala trädtäckta arealen i städer, mindre städer och förorter, beräknat på grundval av uppgifter om trädtäckning från Copernicus landmiljöövervakningstjänst som inrättats genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/696.
  I en medlemsstat eller en region kan grundläggande uppgifter om grönområden som är mer detaljerade än Copernicus dataset också användas.

Trädarter för att utvidga trädtäckningen bör väljas ut efter den berörda stadsförvaltningens gottfinnande enligt följande kriterier: potential att främja biologisk mångfald; inhemska, klimattåliga arter framför främmande arter; invasiva främmande arter måste förbjudas; mångfald av trädarter framför monokultur, som måste undvikas, där så är möjligt.

Vid valet av kriterier för en trädtäckning i stadsområden av hög kvalitet bör man ta hänsyn till de potentiella ekosystemtjänster som denna täckning och dess omgivning skulle kunna tillhandahålla, bl.a. fånga upp regnvatten vid oväder, mildra negativa extrema väderfenomen och vädereffekter samt underlätta fåglars och andra arters migration.

Motivering

Lagen bör innehålla specifikationer om trädarternas egenskaper och mångfald som är viktiga för tillhandahållandet av ekosystemtjänster och vinster för den biologiska mångfalden.

Ändringsrekommendation 9

Artikel 4

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| 3. | Medlemsstaterna ska genomföra de restaureringsåtgärder för de terrestra livsmiljöer, kustnära livsmiljöer och sötvattenslivsmiljöer för de arter som förtecknas i bilagorna II, IV och V till direktiv 92/43/EEG och för de terrestra livsmiljöer, kustnära livsmiljöer och sötvattenslivsmiljöer för vilda fåglar som omfattas av 2009/147/EG som är nödvändiga för att förbättra kvaliteten hos och kvantiteten av dessa livsmiljöer, inbegripet genom att återetablera dem, och för att öka konnektiviteten, tills tillräcklig kvalitet hos och kvantitet av dessa livsmiljöer har uppnåtts. [...] |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

3.

Medlemsstaterna ska genomföra de restaureringsåtgärder för de terrestra livsmiljöer, kustnära livsmiljöer och sötvattenslivsmiljöer för de arter som förtecknas i bilagorna II, IV och V till direktiv 92/43/EEG och för de terrestra livsmiljöer, kustnära livsmiljöer och sötvattenslivsmiljöer för vilda fåglar som omfattas av 2009/147/EG som är nödvändiga för att förbättra kvaliteten hos och kvantiteten av dessa livsmiljöer, inbegripet genom att återetablera dem, och för att öka konnektiviteten, tills tillräcklig kvalitet hos och kvantitet av dessa livsmiljöer har uppnåtts. [...]

| 3. | Medlemsstaterna ska genomföra de restaureringsåtgärder för de terrestra livsmiljöer, kustnära livsmiljöer och sötvattenslivsmiljöer för de arter som förtecknas i bilagorna II, IV och V till direktiv 92/43/EEG och för de terrestra livsmiljöer, kustnära livsmiljöer och sötvattenslivsmiljöer för vilda fåglar som omfattas av 2009/147/EG som är nödvändiga för att förbättra kvaliteten hos och kvantiteten av dessa livsmiljöer, inbegripet genom att återetablera dem, och för att öka konnektiviteten
  via ekologiska korridorer
  , tills tillräcklig kvalitet hos och kvantitet av dessa livsmiljöer har uppnåtts. [...] |
| --- | --- |

3.

Medlemsstaterna ska genomföra de restaureringsåtgärder för de terrestra livsmiljöer, kustnära livsmiljöer och sötvattenslivsmiljöer för de arter som förtecknas i bilagorna II, IV och V till direktiv 92/43/EEG och för de terrestra livsmiljöer, kustnära livsmiljöer och sötvattenslivsmiljöer för vilda fåglar som omfattas av 2009/147/EG som är nödvändiga för att förbättra kvaliteten hos och kvantiteten av dessa livsmiljöer, inbegripet genom att återetablera dem, och för att öka konnektiviteten
  via ekologiska korridorer
  , tills tillräcklig kvalitet hos och kvantitet av dessa livsmiljöer har uppnåtts. [...]

| 5. | De restaureringsåtgärder som avses i punkterna 1 och 2 ska ta hänsyn till behovet av förbättrad konnektivitet mellan de livsmiljötyper som förtecknas i bilaga I och ta hänsyn till de ekologiska kraven för de arter som avses i punkt 3 och som förekommer i dessa livsmiljötyper. |
| --- | --- |

5.

De restaureringsåtgärder som avses i punkterna 1 och 2 ska ta hänsyn till behovet av förbättrad konnektivitet mellan de livsmiljötyper som förtecknas i bilaga I och ta hänsyn till de ekologiska kraven för de arter som avses i punkt 3 och som förekommer i dessa livsmiljötyper.

| 5. | De restaureringsåtgärder som avses i punkterna 1 och 2 ska ta hänsyn till behovet av förbättrad konnektivitet
  via ekologiska korridorer
  mellan de livsmiljötyper som förtecknas i bilaga I och ta hänsyn till de ekologiska kraven för de arter som avses i punkt 3 och som förekommer i dessa livsmiljötyper. |
| --- | --- |

5.

De restaureringsåtgärder som avses i punkterna 1 och 2 ska ta hänsyn till behovet av förbättrad konnektivitet
  via ekologiska korridorer
  mellan de livsmiljötyper som förtecknas i bilaga I och ta hänsyn till de ekologiska kraven för de arter som avses i punkt 3 och som förekommer i dessa livsmiljötyper.

Motivering

Det är viktigt att nämna att konnektiviteten bör syfta till att skapa eller åter koppla samman ekologiska korridorer.

Ändringsrekommendation 10

Artikel 4

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| 4. | Fastställandet av de lämpligaste arealerna för restaureringsåtgärder enligt punkterna 1, 2 och 3 i den här artikeln ska utgå från bästa tillgängliga kunskap och aktuell vetenskaplig evidens om tillståndet hos de livsmiljötyper som förtecknas i bilaga I, mätt genom de strukturer och funktioner som är nödvändiga för att de ska bibehållas på lång sikt inklusive deras typiska arter, i enlighet med
  vad som avses i
  artikel 1 e i direktiv 92/43/EEG och den kvalitet hos och kvantitet av livsmiljöerna för de arter som avses i punkt 3
  i den här artikeln
  .
  Arealer
  där tillståndet för de livsmiljötyper som förtecknas i bilaga I är okänt ska
  anses inte vara i gott tillstånd
  . |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

4.

Fastställandet av de lämpligaste arealerna för restaureringsåtgärder enligt punkterna 1, 2 och 3 i den här artikeln ska utgå från bästa tillgängliga kunskap och aktuell vetenskaplig evidens om tillståndet hos de livsmiljötyper som förtecknas i bilaga I, mätt genom de strukturer och funktioner som är nödvändiga för att de ska bibehållas på lång sikt inklusive deras typiska arter, i enlighet med
  vad som avses i
  artikel 1 e i direktiv 92/43/EEG och den kvalitet hos och kvantitet av livsmiljöerna för de arter som avses i punkt 3
  i den här artikeln
  .
  Arealer
  där tillståndet för de livsmiljötyper som förtecknas i bilaga I är okänt ska
  anses inte vara i gott tillstånd
  .

| 4. | Fastställandet av de lämpligaste arealerna för restaureringsåtgärder enligt punkterna 1, 2 och 3 i den här artikeln ska utgå från bästa tillgängliga kunskap och aktuell vetenskaplig evidens om tillståndet hos de livsmiljötyper som förtecknas i bilaga I, mätt genom de strukturer och funktioner som är nödvändiga för att de ska bibehållas på lång sikt, inklusive deras typiska arter, i enlighet med artikel 1 e i direktiv 92/43/EEG och den kvalitet hos och kvantitet av livsmiljöerna för de arter som avses i punkt 3.
  För arealer
  där tillståndet för de livsmiljötyper som förtecknas i bilaga I är okänt ska
  nödvändiga vetenskapliga belägg på tillämplig rumslig skala tas fram så snart som möjligt, dock senast två år efter det att förordningen har trätt ikraft, för att fastställa lämpliga restaureringsåtgärder och arealer
  .
  Den nationella restaureringsplanen måste innehålla en särskild handlingsplan, en tidsplan och uppgifter om vilka nödvändiga resurser som avsatts för dessa åtgärder. |
| --- | --- |

4.

Fastställandet av de lämpligaste arealerna för restaureringsåtgärder enligt punkterna 1, 2 och 3 i den här artikeln ska utgå från bästa tillgängliga kunskap och aktuell vetenskaplig evidens om tillståndet hos de livsmiljötyper som förtecknas i bilaga I, mätt genom de strukturer och funktioner som är nödvändiga för att de ska bibehållas på lång sikt, inklusive deras typiska arter, i enlighet med artikel 1 e i direktiv 92/43/EEG och den kvalitet hos och kvantitet av livsmiljöerna för de arter som avses i punkt 3.
  För arealer
  där tillståndet för de livsmiljötyper som förtecknas i bilaga I är okänt ska
  nödvändiga vetenskapliga belägg på tillämplig rumslig skala tas fram så snart som möjligt, dock senast två år efter det att förordningen har trätt ikraft, för att fastställa lämpliga restaureringsåtgärder och arealer
  .
  Den nationella restaureringsplanen måste innehålla en särskild handlingsplan, en tidsplan och uppgifter om vilka nödvändiga resurser som avsatts för dessa åtgärder.

Motivering

För flera livsmiljötyper saknar de befintliga databaserna rumsligt explicit, lokal information om tillståndet i samhällena, referensnivåer eller faktorer som orsakar försämring av livsmiljöer, och ger därför inte en vetenskapligt solid grund för prioritering av arealer eller restaureringsåtgärder. De vetenskapliga belägg som samlas in måste läggas fram så snart som möjligt så att planerna kan börja utarbetas och genomföras snabbt.

Ändringsrekommendation 11

Artikel 4

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| 8. | Utanför Natura 2000-områden kan det motiveras att de skyldigheter som fastställs i punkterna 6 och 7 inte uppnås
  till följd av |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

8.

Utanför Natura 2000-områden kan det motiveras att de skyldigheter som fastställs i punkterna 6 och 7 inte uppnås
  till följd av

| 8. | Utanför Natura 2000-områden kan det
  endast
  motiveras att de skyldigheter som fastställs i punkterna 6 och 7 inte uppnås
  om medlemsstaterna tillhandahåller övertygande bevis för att det beror på |
| --- | --- |

8.

Utanför Natura 2000-områden kan det
  endast
  motiveras att de skyldigheter som fastställs i punkterna 6 och 7 inte uppnås
  om medlemsstaterna tillhandahåller övertygande bevis för att det beror på

| | (a) | force majeure, |
| --- | --- | --- |

(a)

force majeure,

| | (a) | force majeure, |
| --- | --- | --- |

(a)

force majeure,

| | (b) | oundvikliga livsmiljöförändringar som orsakas direkt av klimatförändringar, eller |
| --- | --- | --- |

(b)

oundvikliga livsmiljöförändringar som orsakas direkt av klimatförändringar, eller

| | (b) | oundvikliga livsmiljöförändringar som orsakas direkt av klimatförändringar, eller |
| --- | --- | --- |

(b)

oundvikliga livsmiljöförändringar som orsakas direkt av klimatförändringar, eller

| | (c) | ett projekt av tvingande allmänintresse, för vilket det inte finns några mindre skadliga alternativa lösningar att tillgå, vilket ska fastställas från fall till fall. |
| --- | --- | --- |

(c)

ett projekt av tvingande allmänintresse, för vilket det inte finns några mindre skadliga alternativa lösningar att tillgå, vilket ska fastställas från fall till fall.

| | (c) | ett
  pågående eller framtida
  projekt av tvingande allmänintresse, för vilket det inte finns några mindre skadliga alternativa lösningar att tillgå, vilket ska fastställas från fall till fall
  , förutsatt att den berörda medlemsstaten har antagit tillräckliga kompensationsåtgärder, och med beaktande av de nationella och områdesspecifika miljöutmaningarna
  . |
| --- | --- | --- |

(c)

ett
  pågående eller framtida
  projekt av tvingande allmänintresse, för vilket det inte finns några mindre skadliga alternativa lösningar att tillgå, vilket ska fastställas från fall till fall
  , förutsatt att den berörda medlemsstaten har antagit tillräckliga kompensationsåtgärder, och med beaktande av de nationella och områdesspecifika miljöutmaningarna
  .

Motivering

Förbudet mot försämring får inte tillämpas på bekostnad av pågående projekt som bidrar till andra omställningsutmaningar, såsom energiomställningen, digitaliseringen och en hållbarare infrastruktur. Texten följer ordalydelsen i artikel 6.4 i habitatdirektivet 92/43/EEG (1).

Ändringsrekommendation 12

Artikel 5

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| 4. | Fastställandet av de lämpligaste arealerna för restaureringsåtgärder enligt punkterna 1, 2 och 3 ska utgå från bästa tillgängliga kunskap och aktuell vetenskaplig evidens om tillståndet hos de livsmiljötyper som förtecknas i bilaga II, mätt genom de strukturer och funktioner som är nödvändiga för att de ska bibehållas på lång sikt inklusive deras typiska arter, som avses i artikel 1 e i direktiv 92/43/EEG, och den kvalitet hos och kvantitet av livsmiljöerna för de arter som avses i punkt 3.
  Arealer
  där tillståndet för de livsmiljötyper som förtecknas i bilaga II är okänt ska
  anses inte vara i gott tillstånd
  . |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

4.

Fastställandet av de lämpligaste arealerna för restaureringsåtgärder enligt punkterna 1, 2 och 3 ska utgå från bästa tillgängliga kunskap och aktuell vetenskaplig evidens om tillståndet hos de livsmiljötyper som förtecknas i bilaga II, mätt genom de strukturer och funktioner som är nödvändiga för att de ska bibehållas på lång sikt inklusive deras typiska arter, som avses i artikel 1 e i direktiv 92/43/EEG, och den kvalitet hos och kvantitet av livsmiljöerna för de arter som avses i punkt 3.
  Arealer
  där tillståndet för de livsmiljötyper som förtecknas i bilaga II är okänt ska
  anses inte vara i gott tillstånd
  .

| 4. | Fastställandet av de lämpligaste arealerna för restaureringsåtgärder enligt punkterna 1, 2 och 3 ska utgå från bästa tillgängliga kunskap och aktuell vetenskaplig evidens om tillståndet hos de livsmiljötyper som förtecknas i bilaga II, mätt genom de strukturer och funktioner som är nödvändiga för att de ska bibehållas på lång sikt inklusive deras typiska arter, som avses i artikel 1 e i direktiv 92/43/EEG, och den kvalitet hos och kvantitet av livsmiljöerna för de arter som avses i punkt 3.
  För arealer
  där tillståndet för de livsmiljötyper som förtecknas i bilaga II är okänt ska
  nödvändiga vetenskapliga belägg på tillämplig rumslig skala tas fram så snart som möjligt, dock senast två år efter det att förordningen har trätt ikraft, för att fastställa lämpliga restaureringsåtgärder och arealer
  .
  Den nationella restaureringsplanen måste innehålla en särskild handlingsplan, en tidsplan och uppgifter om vilka nödvändiga resurser som avsatts för dessa åtgärder. |
| --- | --- |

4.

Fastställandet av de lämpligaste arealerna för restaureringsåtgärder enligt punkterna 1, 2 och 3 ska utgå från bästa tillgängliga kunskap och aktuell vetenskaplig evidens om tillståndet hos de livsmiljötyper som förtecknas i bilaga II, mätt genom de strukturer och funktioner som är nödvändiga för att de ska bibehållas på lång sikt inklusive deras typiska arter, som avses i artikel 1 e i direktiv 92/43/EEG, och den kvalitet hos och kvantitet av livsmiljöerna för de arter som avses i punkt 3.
  För arealer
  där tillståndet för de livsmiljötyper som förtecknas i bilaga II är okänt ska
  nödvändiga vetenskapliga belägg på tillämplig rumslig skala tas fram så snart som möjligt, dock senast två år efter det att förordningen har trätt ikraft, för att fastställa lämpliga restaureringsåtgärder och arealer
  .
  Den nationella restaureringsplanen måste innehålla en särskild handlingsplan, en tidsplan och uppgifter om vilka nödvändiga resurser som avsatts för dessa åtgärder.

Motivering

För flera livsmiljötyper saknar de befintliga databaserna rumsligt explicit, lokal information om tillståndet i samhällena, referensnivåer eller faktorer som orsakar försämring av livsmiljöer, och ger därför inte en vetenskapligt solid grund för prioritering av arealer eller restaureringsåtgärder. De vetenskapliga belägg som samlas in måste läggas fram så snart som möjligt så att planerna kan börja utarbetas och genomföras snabbt.

Ändringsrekommendation 13

Artikel 5

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| 8. | Utanför Natura 2000-områden kan det motiveras att de skyldigheter som fastställs i punkterna 6 och 7 inte uppnås
  till följd av |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

8.

Utanför Natura 2000-områden kan det motiveras att de skyldigheter som fastställs i punkterna 6 och 7 inte uppnås
  till följd av

| 8. | Utanför Natura 2000-områden kan det
  endast
  motiveras att de skyldigheter som fastställs i punkterna 6 och 7 inte uppnås
  om medlemsstaterna tillhandahåller övertygande bevis för att det beror på |
| --- | --- |

8.

Utanför Natura 2000-områden kan det
  endast
  motiveras att de skyldigheter som fastställs i punkterna 6 och 7 inte uppnås
  om medlemsstaterna tillhandahåller övertygande bevis för att det beror på

| | (a) | force majeure, |
| --- | --- | --- |

(a)

force majeure,

| | (a) | force majeure, |
| --- | --- | --- |

(a)

force majeure,

| | (b) | oundvikliga livsmiljöförändringar som orsakas direkt av klimatförändringar, eller |
| --- | --- | --- |

(b)

oundvikliga livsmiljöförändringar som orsakas direkt av klimatförändringar, eller

| | (b) | oundvikliga livsmiljöförändringar som orsakas direkt av klimatförändringar, eller |
| --- | --- | --- |

(b)

oundvikliga livsmiljöförändringar som orsakas direkt av klimatförändringar, eller

| | (c) | ett projekt av tvingande allmänintresse, för vilket det inte finns några mindre skadliga alternativa lösningar att tillgå, vilket ska fastställas från fall till fall. |
| --- | --- | --- |

(c)

ett projekt av tvingande allmänintresse, för vilket det inte finns några mindre skadliga alternativa lösningar att tillgå, vilket ska fastställas från fall till fall.

| | (c) | ett
  pågående eller framtida
  projekt av tvingande allmänintresse, för vilket det inte finns några mindre skadliga alternativa lösningar att tillgå, vilket ska fastställas från fall till fall
  , förutsatt att den berörda medlemsstaten har antagit tillräckliga kompensationsåtgärder, och med beaktande av de nationella och områdesspecifika miljöutmaningarna
  . |
| --- | --- | --- |

(c)

ett
  pågående eller framtida
  projekt av tvingande allmänintresse, för vilket det inte finns några mindre skadliga alternativa lösningar att tillgå, vilket ska fastställas från fall till fall
  , förutsatt att den berörda medlemsstaten har antagit tillräckliga kompensationsåtgärder, och med beaktande av de nationella och områdesspecifika miljöutmaningarna
  .

Motivering

Förbudet mot försämring får inte tillämpas på bekostnad av pågående projekt som bidrar till andra omställningsutmaningar, såsom energiomställningen, digitaliseringen och en hållbarare infrastruktur. Texten följer ordalydelsen i artikel 6.5 i habitatdirektivet 92/43/EEG.

Ändringsrekommendation 14

Artikel 6

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| 1. | Medlemsstaterna ska säkerställa att det inte sker någon nettoförlust av urbana grönområden
  och
  trädtäckning i stadsområden fram till 2030 jämfört med
  2021
  i
  alla
  städer
  och i
  mindre städer och förorter. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

1.

Medlemsstaterna ska säkerställa att det inte sker någon nettoförlust av urbana grönområden
  och
  trädtäckning i stadsområden fram till 2030 jämfört med
  2021
  i
  alla
  städer
  och i
  mindre städer och förorter.

| 1. | Medlemsstaterna ska säkerställa att det inte sker någon nettoförlust av urbana grönområden
  , inklusive
  trädtäckning, i stadsområden fram till 2030 jämfört med
  2024
  i
  urbana grönområden enligt artikel 3 i
  städer, mindre städer och förorter.
  Medlemsstaterna ska bedriva ett nära samarbete med de lokala och regionala myndigheterna samt förvaltningsmyndigheterna i detta syfte. |
| --- | --- |

1.

Medlemsstaterna ska säkerställa att det inte sker någon nettoförlust av urbana grönområden
  , inklusive
  trädtäckning, i stadsområden fram till 2030 jämfört med
  2024
  i
  urbana grönområden enligt artikel 3 i
  städer, mindre städer och förorter.
  Medlemsstaterna ska bedriva ett nära samarbete med de lokala och regionala myndigheterna samt förvaltningsmyndigheterna i detta syfte.

| 2. | Medlemsstaterna ska säkerställa att den sammanlagda nationella arealen urbana grönområden i städer
  och i
  mindre städer och förorter ökar med minst 3 % av den sammanlagda arealen för städer
  och
  mindre städer och förorter
  2021
  , senast 2040, och med minst 5 % senast 2050. |
| --- | --- |

2.

Medlemsstaterna ska säkerställa att den sammanlagda nationella arealen urbana grönområden i städer
  och i
  mindre städer och förorter ökar med minst 3 % av den sammanlagda arealen för städer
  och
  mindre städer och förorter
  2021
  , senast 2040, och med minst 5 % senast 2050.

| 2. | Åtgärderna för att uppnå bättre ekologisk kvalitet på livsmiljöer och konnektivitet måste inledas, med beaktande av åtgärdernas komplementaritet med lokala markanvändningsplaner och stadsplanering. |
| --- | --- |

2.

| 3. | Medlemsstaterna ska säkerställa att den sammanlagda nationella arealen urbana grönområden
  enligt artikel 3
  i städer, mindre städer och förorter
  i fråga om kvantitet och kvalitet
  ökar med minst 3 % av den sammanlagda arealen för städer, mindre städer och förorter
  2024
  , senast 2040, och med minst 5 % senast 2050.
  Målen fastställs i förhållande till det sammanlagda urbana området av lokala administrativa enheter i en medlemsstat – inte till befintliga urbana grönområden under referensåret 2024 – för att säkerställa en rättvis strategi för restaurering i alla städer, mindre städer och förorter, med beaktande av nationella förhållanden. Trots de lokala administrativa enheternas administrativa strukturer måste urbana områden hanteras som funktionella enheter. |
| --- | --- |

3.

Medlemsstaterna ska säkerställa att den sammanlagda nationella arealen urbana grönområden
  enligt artikel 3
  i städer, mindre städer och förorter
  i fråga om kvantitet och kvalitet
  ökar med minst 3 % av den sammanlagda arealen för städer, mindre städer och förorter
  2024
  , senast 2040, och med minst 5 % senast 2050.
  Målen fastställs i förhållande till det sammanlagda urbana området av lokala administrativa enheter i en medlemsstat – inte till befintliga urbana grönområden under referensåret 2024 – för att säkerställa en rättvis strategi för restaurering i alla städer, mindre städer och förorter, med beaktande av nationella förhållanden. Trots de lokala administrativa enheternas administrativa strukturer måste urbana områden hanteras som funktionella enheter.

| | Dessutom ska medlemsstaterna säkerställa |
| --- | --- |

Dessutom ska medlemsstaterna säkerställa

| | Dessutom ska medlemsstaterna säkerställa |
| --- | --- |

Dessutom ska medlemsstaterna säkerställa

| | (a) | en trädtäckning i stadsområden på minst
  10 %
  i alla städer och i mindre städer och förorter senast 2050,
  och |
| --- | --- | --- |

(a)

en trädtäckning i stadsområden på minst
  10 %
  i alla städer och i mindre städer och förorter senast 2050,
  och

| | (a) | en trädtäckning i stadsområden på minst
  15 %
  i alla städer och i mindre städer och förorter senast 2050, |
| --- | --- | --- |

(a)

en trädtäckning i stadsområden på minst
  15 %
  i alla städer och i mindre städer och förorter senast 2050,

| | (b) | en nettoökning av urbana grönområden som är integrerade i befintliga och nya byggnader och infrastrukturutbyggnader, inbegripet genom renoveringar och moderniseringar, i alla städer och i mindre städer och förorter. |
| --- | --- | --- |

(b)

en nettoökning av urbana grönområden som är integrerade i befintliga och nya byggnader och infrastrukturutbyggnader, inbegripet genom renoveringar och moderniseringar, i alla städer och i mindre städer och förorter.

| | (b) | en nettoökning av urbana grönområden som är integrerade i befintliga och nya byggnader och infrastrukturutbyggnader, inbegripet genom renoveringar och moderniseringar, i alla städer och i mindre städer och förorter
  , och |
| --- | --- | --- |

(b)

en nettoökning av urbana grönområden som är integrerade i befintliga och nya byggnader och infrastrukturutbyggnader, inbegripet genom renoveringar och moderniseringar, i alla städer och i mindre städer och förorter
  , och

| | (c) | kontroll av invasiva främmande arter i urbana grönområden, som också främjar biologisk mångfald och antalet insekter, vilket förbättrar den goda funktionen hos ekosystemen i dessa områden
  . |
| --- | --- | --- |

(c)

kontroll av invasiva främmande arter i urbana grönområden, som också främjar biologisk mångfald och antalet insekter, vilket förbättrar den goda funktionen hos ekosystemen i dessa områden
  .

Motivering

Målet är formulerat på ett sätt som har skapat missförstånd. Flera aktörer har tolkat det som en ökning på 3 % och 5 % av den sammanlagda nationella arealen grönområden, medan det av konsekvensbedömningen tydligt framgår att referensen är den sammanlagda nationella areal som täcks av lokala administrativa enheter.

Ändringsrekommendation 15

Artikel 7

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| 1. | Medlemsstaterna ska inventera barriärer för longitudinell och lateral konnektivitet i ytvatten och identifiera de barriärer som behöver avlägsnas för att bidra till att de restaureringsmål som anges i artikel 4 i den här förordningen uppnås och till unionens mål att restaurera
  minst 25 000  km vattendrag
  till fritt flödande vattendrag i unionen fram till 2030,
  utan att det påverkar tillämpningen av direktiv 2000/60/EG, särskilt artikel 4.3, 4.5 och 4.7,
  och
  förordning (EG) nr 1315/2013, särskilt artikel 15
  . |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

1.

Medlemsstaterna ska inventera barriärer för longitudinell och lateral konnektivitet i ytvatten och identifiera de barriärer som behöver avlägsnas för att bidra till att de restaureringsmål som anges i artikel 4 i den här förordningen uppnås och till unionens mål att restaurera
  minst 25 000  km vattendrag
  till fritt flödande vattendrag i unionen fram till 2030,
  utan att det påverkar tillämpningen av direktiv 2000/60/EG, särskilt artikel 4.3, 4.5 och 4.7,
  och
  förordning (EG) nr 1315/2013, särskilt artikel 15
  .

| 1. | Medlemsstaterna ska inventera barriärer för longitudinell och lateral konnektivitet i ytvatten och identifiera de barriärer som behöver avlägsnas för att bidra till att de restaureringsmål som anges i artikel 4 i den här förordningen uppnås och till unionens mål att restaurera
  15 % av vattendragens längd (178 000  km inom hela EU)
  till fritt flödande vattendrag i unionen fram till 2030,
  för att förbättra den biologiska mångfalden genom att avlägsna barriärer
  och
  restaurera tillhörande svämplan, samtidigt som efterfrågan på förnybar energi beaktas
  .


  Denna inventering ska omfatta underjordiska akviferer eftersom grundvattennivån måste upprätthållas på grund av bidraget till ytvattnets longitudinella och laterala flöde samt till våtmarker och källor. |
| --- | --- |

1.

Medlemsstaterna ska inventera barriärer för longitudinell och lateral konnektivitet i ytvatten och identifiera de barriärer som behöver avlägsnas för att bidra till att de restaureringsmål som anges i artikel 4 i den här förordningen uppnås och till unionens mål att restaurera
  15 % av vattendragens längd (178 000  km inom hela EU)
  till fritt flödande vattendrag i unionen fram till 2030,
  för att förbättra den biologiska mångfalden genom att avlägsna barriärer
  och
  restaurera tillhörande svämplan, samtidigt som efterfrågan på förnybar energi beaktas
  .

Denna inventering ska omfatta underjordiska akviferer eftersom grundvattennivån måste upprätthållas på grund av bidraget till ytvattnets longitudinella och laterala flöde samt till våtmarker och källor.

Motivering

Förslaget bör innehålla kvantifierade och tidsbundna mål för att avlägsna barriärer och verkligen restaurera vattendragens konnektivitet. Medlemsstaterna bör vara skyldiga att restaurera 15 % av vattendragens längd till fritt flödande vattendrag senast 2030 genom att avlägsna barriärer och restaurera tillhörande svämplan.

Ändringsrekommendation 16

Artikel 7

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| 2. | Medlemsstaterna ska avlägsna de barriärer för longitudinell och lateral konnektivitet i ytvatten som har identifierats enligt punkt 1 i den här artikeln, i enlighet med den plan för avlägsnande som avses i artikel 12.2 f. När medlemsstaterna avlägsnar barriärer ska de i första hand ta bort obsoleta barriärer som inte längre behövs för produktion av förnybar energi, inlandssjöfart, vattenförsörjning eller annan användning. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

2.

Medlemsstaterna ska avlägsna de barriärer för longitudinell och lateral konnektivitet i ytvatten som har identifierats enligt punkt 1 i den här artikeln, i enlighet med den plan för avlägsnande som avses i artikel 12.2 f. När medlemsstaterna avlägsnar barriärer ska de i första hand ta bort obsoleta barriärer som inte längre behövs för produktion av förnybar energi, inlandssjöfart, vattenförsörjning eller annan användning.

| 2. | Medlemsstaterna ska avlägsna de barriärer för longitudinell och lateral konnektivitet i ytvatten som har identifierats enligt punkt 1 i den här artikeln, i enlighet med den plan för avlägsnande som avses i artikel 12.2 f. När medlemsstaterna avlägsnar barriärer ska de i första hand ta bort
  i) barriärer som när de avlägsnas ger upphov till ekologiska fördelar och ii)
  obsoleta barriärer som inte längre behövs för produktion av förnybar energi, inlandssjöfart, vattenförsörjning eller annan användning.
  Barriärer som utgör en del av det historiska och kulturella arvet, vars bevarande inte lämnar oöverstigliga barriärer och som har bidragit till skapandet av unika landskap och en unik biologisk mångfald, eller som bidrar till påfyllningen av akviferer genom att bromsa vattenflödet, ska inte anses vara obsoleta. |
| --- | --- |

2.

Medlemsstaterna ska avlägsna de barriärer för longitudinell och lateral konnektivitet i ytvatten som har identifierats enligt punkt 1 i den här artikeln, i enlighet med den plan för avlägsnande som avses i artikel 12.2 f. När medlemsstaterna avlägsnar barriärer ska de i första hand ta bort
  i) barriärer som när de avlägsnas ger upphov till ekologiska fördelar och ii)
  obsoleta barriärer som inte längre behövs för produktion av förnybar energi, inlandssjöfart, vattenförsörjning eller annan användning.
  Barriärer som utgör en del av det historiska och kulturella arvet, vars bevarande inte lämnar oöverstigliga barriärer och som har bidragit till skapandet av unika landskap och en unik biologisk mångfald, eller som bidrar till påfyllningen av akviferer genom att bromsa vattenflödet, ska inte anses vara obsoleta.

Motivering

Jämte förslaget om att medlemsstaterna i första hand ska avlägsna obsoleta barriärer bör ett annat viktigt kriterium för att vägleda vilka barriärer som ska avlägsnas vara de ekologiska fördelarna med avlägsnandet.

Ändringsrekommendation 17

Artikel 9

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| 1. | Medlemsstaterna ska genomföra de restaureringsåtgärder som behövs för att förbättra den biologiska mångfalden i
  skogsekosystem
  , utöver de arealer som är föremål för restaureringsåtgärder i enlighet med artikel 4.1, 4.2 och 4.3. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

1.

Medlemsstaterna ska genomföra de restaureringsåtgärder som behövs för att förbättra den biologiska mångfalden i
  skogsekosystem
  , utöver de arealer som är föremål för restaureringsåtgärder i enlighet med artikel 4.1, 4.2 och 4.3.

| 1. | Medlemsstaterna ska genomföra de restaureringsåtgärder som behövs för att förbättra den biologiska mångfalden i
  jordbruksekosystem, bland annat avseende balansen mellan växtätare, parasitoider och rovdjur för att möjliggöra en jordbruksproduktion utan växtskyddsmedel
  , utöver de arealer som är föremål för restaureringsåtgärder i enlighet med artikel 4.1, 4.2 och 4.3. |
| --- | --- |

1.

Medlemsstaterna ska genomföra de restaureringsåtgärder som behövs för att förbättra den biologiska mångfalden i
  jordbruksekosystem, bland annat avseende balansen mellan växtätare, parasitoider och rovdjur för att möjliggöra en jordbruksproduktion utan växtskyddsmedel
  , utöver de arealer som är föremål för restaureringsåtgärder i enlighet med artikel 4.1, 4.2 och 4.3.

Motivering

Jordbruksekosystemen och den europeiska livsmedelsproduktiviteten är under hot på grund av ankomsten av nya skadegörare till vårt territorium, vilket leder till förlorade skördar, tvingar till massiv användning av bekämpningsmedel och påverkar den biologiska mångfalden i de europeiska ekosystemen.

Ändringsrekommendation 18

Artikel 9

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| 4. | För organiska jordar som används inom jordbruket och som består av dikade torvmarker ska medlemsstaterna genomföra restaureringsåtgärder. Dessa åtgärder ska genomföras för minst |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

4.

För organiska jordar som används inom jordbruket och som består av dikade torvmarker ska medlemsstaterna genomföra restaureringsåtgärder. Dessa åtgärder ska genomföras för minst

| 4. | För organiska jordar som används inom jordbruket och som består av dikade torvmarker ska medlemsstaterna genomföra restaureringsåtgärder. Dessa åtgärder ska genomföras för minst |
| --- | --- |

4.

För organiska jordar som används inom jordbruket och som består av dikade torvmarker ska medlemsstaterna genomföra restaureringsåtgärder. Dessa åtgärder ska genomföras för minst

| | (a) | 30 % av dessa arealer senast 2030, varav minst
  en fjärdedel
  ska återvätas, |
| --- | --- | --- |

(a)

30 % av dessa arealer senast 2030, varav minst
  en fjärdedel
  ska återvätas,

| | (a) | 30 % av dessa arealer senast 2030, varav minst
  hälften
  ska återvätas, |
| --- | --- | --- |

(a)

30 % av dessa arealer senast 2030, varav minst
  hälften
  ska återvätas,

| | (b) | 50 % av dessa arealer senast 2040, varav minst
  hälften
  ska återvätas, |
| --- | --- | --- |

(b)

50 % av dessa arealer senast 2040, varav minst
  hälften
  ska återvätas,

| | (b) | 50 % av dessa arealer senast 2040, varav minst
  två tredjedelar
  ska återvätas, |
| --- | --- | --- |

(b)

50 % av dessa arealer senast 2040, varav minst
  två tredjedelar
  ska återvätas,

| | (c) | 70 % av dessa arealer senast 2050, varav minst
  hälften
  ska återvätas. |
| --- | --- | --- |

(c)

70 % av dessa arealer senast 2050, varav minst
  hälften
  ska återvätas.

| | (c) | 70 % av dessa arealer senast 2050, varav minst
  två tredjedelar
  ska återvätas. |
| --- | --- | --- |

(c)

70 % av dessa arealer senast 2050, varav minst
  två tredjedelar
  ska återvätas.

Motivering

Torvmarker utgör den största naturliga kolsänkan på land, och om de skadas är de en viktig källa till växthusgasutsläpp. Det föreslås därför att man ökar återvätningen (den effektivaste åtgärden för restaurering av torvmark), vilket skulle bidra till att minska utsläppen avsevärt och uppnå det övergripande målet.

Ändringsrekommendation 19

Artikel 9

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| | 5. | Medlemsstaterna ska tillämpa de åtgärder som fastställs i Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/128/EG av den 21 oktober 2009 om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder för att uppnå en hållbar användning av bekämpningsmedel (EUT L 309, 2009) i syfte att uppnå en hållbar användning av växtskyddsmedel, minska deras risker för och effekter på människors hälsa och miljön samt främja integrerat växtskydd och alternativa metoder och tekniker, såsom icke-kemiska bekämpningsmetoder. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

5.

Motivering

Det är av avgörande betydelse att minska användningen av bekämpningsmedel och gödselmedel och, vid behov, byta ut dem mot ofarliga naturliga produkter och alternativa icke-förorenande metoder.

Ändringsrekommendation 20

Artikel 10

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| 2. | Medlemsstaterna ska uppnå en ökande trend
  på nationell nivå
  för var och en av följande indikatorer i skogsekosystem, som anges i bilaga VI, mätt under perioden från dagen ikraftträdandet av den här förordningen till och med den 31 december 2030, och vart
  tredje
  år efter det, tills tillfredsställande nivåer, som har identifierats i enlighet med artikel 11.3, har uppnåtts: |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

2.

Medlemsstaterna ska uppnå en ökande trend
  på nationell nivå
  för var och en av följande indikatorer i skogsekosystem, som anges i bilaga VI, mätt under perioden från dagen ikraftträdandet av den här förordningen till och med den 31 december 2030, och vart
  tredje
  år efter det, tills tillfredsställande nivåer, som har identifierats i enlighet med artikel 11.3, har uppnåtts:

| 2. | Medlemsstaterna ska uppnå en ökande trend för var och en av följande indikatorer i
  varje
  skogsekosystem, som anges i bilaga VI, mätt under perioden från dagen ikraftträdandet av den här förordningen till och med den 31 december 2030, och vart
  femte
  år efter det, tills tillfredsställande nivåer, som har identifierats i enlighet med artikel 11.3, har uppnåtts: |
| --- | --- |

2.

Medlemsstaterna ska uppnå en ökande trend för var och en av följande indikatorer i
  varje
  skogsekosystem, som anges i bilaga VI, mätt under perioden från dagen ikraftträdandet av den här förordningen till och med den 31 december 2030, och vart
  femte
  år efter det, tills tillfredsställande nivåer, som har identifierats i enlighet med artikel 11.3, har uppnåtts:

| | (a) | stående död ved, |
| --- | --- | --- |

(a)

stående död ved,

| | (a) | stående död ved, |
| --- | --- | --- |

(a)

stående död ved,

| | (b) | liggande död ved, |
| --- | --- | --- |

(b)

liggande död ved,

| | (b) | liggande död ved, |
| --- | --- | --- |

(b)

liggande död ved,

| | (c) | andel skogar med olikåldrig struktur, |
| --- | --- | --- |

(c)

andel skogar med olikåldrig struktur,

| | (c) | andel skogar med olikåldrig struktur, |
| --- | --- | --- |

(c)

andel skogar med olikåldrig struktur,

| | (d) | skoglig konnektivitet, |
| --- | --- | --- |

(d)

skoglig konnektivitet,

| | (d) | skoglig konnektivitet, |
| --- | --- | --- |

(d)

skoglig konnektivitet,

| | (e) | index för vanliga skogsfåglar, |
| --- | --- | --- |

(e)

index för vanliga skogsfåglar,

| | (e) | index för vanliga skogsfåglar, |
| --- | --- | --- |

(e)

index för vanliga skogsfåglar,

| | (f) | lager av organiskt kol. |
| --- | --- | --- |

(f)

lager av organiskt kol.

| | (f) | lager av organiskt kol. |
| --- | --- | --- |

(f)

lager av organiskt kol.

Motivering

Självförklarande.

Ändringsrekommendation 21

Artikel 10

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| | 3. | Medlemsstaterna ska genomföra de åtgärder som föreskrivs i kommissionens förordning (EG) nr 1737/2006 om tillämpningsföreskrifter för Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2152/2003 om övervakning av skogar och miljösamspel i gemenskapen, som ändrar kommissionens förordning (EG) nr 2121/2004 av den 13 december 2004 och kommissionens förordning (EG) nr 2278/1999 av den 21 oktober 1999. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

3.

| 4. | Medlemsstaterna ska genomföra ministerkommitténs rekommendation CM/Rec (2008)3 om riktlinjer för genomförandet av den europeiska landskapskonventionen. |
| --- | --- |

4.

Motivering

Det är bråttom att genomföra de åtgärder som redan föreskrivs i förordningar och rekommendationer på EU-nivå rörande restaurering av skogar.

Ändringsrekommendation 22

Artikel 11

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| 2. | Medlemsstaterna ska kvantifiera den areal som behöver restaureras för att uppnå de restaureringsmål som fastställs i artiklarna 4 och 5 med beaktande av tillståndet för de livsmiljötyper som avses i artiklarna 4.1, 4.2, 5.1 och 5.2 och kvaliteten hos och kvantiteten av livsmiljöerna för de arter som avses i artikel 4.3 och artikel 5.3 som förekommer på deras territorium. Kvantifieringen ska bland annat grunda sig på följande information: |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

2.

Medlemsstaterna ska kvantifiera den areal som behöver restaureras för att uppnå de restaureringsmål som fastställs i artiklarna 4 och 5 med beaktande av tillståndet för de livsmiljötyper som avses i artiklarna 4.1, 4.2, 5.1 och 5.2 och kvaliteten hos och kvantiteten av livsmiljöerna för de arter som avses i artikel 4.3 och artikel 5.3 som förekommer på deras territorium. Kvantifieringen ska bland annat grunda sig på följande information:

| 2. | Medlemsstaterna ska kvantifiera den areal som behöver restaureras för att uppnå de restaureringsmål som fastställs i artiklarna 4 och 5 med beaktande av tillståndet för de livsmiljötyper som avses i artiklarna 4.1, 4.2, 5.1 och 5.2 och kvaliteten hos och kvantiteten av livsmiljöerna för de arter som avses i artikel 4.3 och artikel 5.3 som förekommer på deras territorium. Kvantifieringen ska bland annat grunda sig på följande information: |
| --- | --- |

2.

Medlemsstaterna ska kvantifiera den areal som behöver restaureras för att uppnå de restaureringsmål som fastställs i artiklarna 4 och 5 med beaktande av tillståndet för de livsmiljötyper som avses i artiklarna 4.1, 4.2, 5.1 och 5.2 och kvaliteten hos och kvantiteten av livsmiljöerna för de arter som avses i artikel 4.3 och artikel 5.3 som förekommer på deras territorium. Kvantifieringen ska bland annat grunda sig på följande information:

| | (a) | För varje livsmiljötyp: |
| --- | --- | --- |

(a)

För varje livsmiljötyp:

| | (a) | För varje livsmiljötyp: |
| --- | --- | --- |

(a)

För varje livsmiljötyp:

| | | i) | Den sammanlagda livsmiljöarealen och en karta över dess nuvarande utbredning. |
| --- | --- | --- | --- |

i)

Den sammanlagda livsmiljöarealen och en karta över dess nuvarande utbredning.

| | | i) | Den sammanlagda livsmiljöarealen och en karta över dess nuvarande utbredning. |
| --- | --- | --- | --- |

i)

Den sammanlagda livsmiljöarealen och en karta över dess nuvarande utbredning.

| | | ii) | Den livsmiljöareal som inte är i gott tillstånd. |
| --- | --- | --- | --- |

ii)

Den livsmiljöareal som inte är i gott tillstånd.

| | | ii) | Den livsmiljöareal som inte är i gott tillstånd. |
| --- | --- | --- | --- |

ii)

Den livsmiljöareal som inte är i gott tillstånd.

| | | iii) | Den gynnsamma referensarealen med hänsyn till de dokumenterade förlusterna under åtminstone de senaste 70 åren och de förväntade förändringarna i miljöförhållandena till följd av klimatförändringar. |
| --- | --- | --- | --- |

iii)

Den gynnsamma referensarealen med hänsyn till de dokumenterade förlusterna under åtminstone de senaste 70 åren och de förväntade förändringarna i miljöförhållandena till följd av klimatförändringar.

| | | iii) | Den gynnsamma referensarealen med hänsyn till de dokumenterade förlusterna under åtminstone de senaste 70 åren och de förväntade förändringarna i miljöförhållandena till följd av klimatförändringar. |
| --- | --- | --- | --- |

iii)

Den gynnsamma referensarealen med hänsyn till de dokumenterade förlusterna under åtminstone de senaste 70 åren och de förväntade förändringarna i miljöförhållandena till följd av klimatförändringar.

| | | iv) | De arealer som är mest lämpade för återetablering av livsmiljötyper med hänsyn till pågående och förväntade förändringar i miljöförhållanden till följd av klimatförändringar. |
| --- | --- | --- | --- |

iv)

De arealer som är mest lämpade för återetablering av livsmiljötyper med hänsyn till pågående och förväntade förändringar i miljöförhållanden till följd av klimatförändringar.

| | | iv) | De arealer som är mest lämpade för återetablering av livsmiljötyper med hänsyn till pågående och förväntade förändringar i miljöförhållanden till följd av klimatförändringar. |
| --- | --- | --- | --- |

iv)

De arealer som är mest lämpade för återetablering av livsmiljötyper med hänsyn till pågående och förväntade förändringar i miljöförhållanden till följd av klimatförändringar.

| | (b) | Den tillräckliga kvalitet hos och kvantitet av livsmiljöerna för de arter som krävs för att uppnå en gynnsam bevarandestatus för dem, med hänsyn till de arealer som är mest lämpade för återetablering av dessa livsmiljöer och den konnektivitet som behövs mellan livsmiljöer för att artpopulationerna ska blomstra och även till pågående och förväntade förändringar i miljöförhållanden till följd av klimatförändringarna. |
| --- | --- | --- |

(b)

Den tillräckliga kvalitet hos och kvantitet av livsmiljöerna för de arter som krävs för att uppnå en gynnsam bevarandestatus för dem, med hänsyn till de arealer som är mest lämpade för återetablering av dessa livsmiljöer och den konnektivitet som behövs mellan livsmiljöer för att artpopulationerna ska blomstra och även till pågående och förväntade förändringar i miljöförhållanden till följd av klimatförändringarna.

| | b) | Den tillräckliga kvalitet hos och kvantitet av livsmiljöerna för de arter som krävs för att uppnå en gynnsam bevarandestatus för dem, med hänsyn till de arealer som är mest lämpade för återetablering av dessa livsmiljöer och den konnektivitet som behövs mellan livsmiljöer för att artpopulationerna ska blomstra och även till pågående och förväntade förändringar i miljöförhållanden till följd av klimatförändringarna. |
| --- | --- | --- |

b)

Den tillräckliga kvalitet hos och kvantitet av livsmiljöerna för de arter som krävs för att uppnå en gynnsam bevarandestatus för dem, med hänsyn till de arealer som är mest lämpade för återetablering av dessa livsmiljöer och den konnektivitet som behövs mellan livsmiljöer för att artpopulationerna ska blomstra och även till pågående och förväntade förändringar i miljöförhållanden till följd av klimatförändringarna.

| 3. | När medlemsstaterna identifierar närheten av tätbefolkade centrum och tätbefolkade kluster, i syfte att definiera urbana grönområden i enlighet med artikel 3, ska de inkludera områden inom minst 1 kilometer från de tätbefolkade centrumen och de tätbefolkade klustren. |
| --- | --- |

3.

Motivering

Med utgångspunkt i lokala förutsättningar och behov bör det åligga varje medlemsstat att i den nationella planen identifiera ”närheten” av tätbefolkade centrum och kluster på ett sätt som stämmer överens med den urbana strukturen, administrativa gränser och andra relevanta faktorer på lokal och nationell nivå.

Ändringsrekommendation 23

Artikel 11

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| 3. | Medlemsstaterna ska senast 2030 fastställa tillfredsställande nivåer för var och en av de indikatorer som avses i artiklarna 8.1, 9.2 och 10.2 genom en öppen och effektiv process och bedömning, baserat på aktuell vetenskaplig evidens och, om en sådan finns tillgänglig, den ram som avses i artikel 17.9. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

3.

Medlemsstaterna ska senast 2030 fastställa tillfredsställande nivåer för var och en av de indikatorer som avses i artiklarna 8.1, 9.2 och 10.2 genom en öppen och effektiv process och bedömning, baserat på aktuell vetenskaplig evidens och, om en sådan finns tillgänglig, den ram som avses i artikel 17.9.

| 3. | Medlemsstaterna ska senast 2030 fastställa tillfredsställande nivåer för var och en av de indikatorer som avses i artiklarna 8.1, 9.2 och 10.2 genom en öppen och effektiv process och bedömning, baserat på aktuell vetenskaplig evidens
  , och i samordning med andra medlemsstater
  och, om en sådan finns tillgänglig, den ram som avses i artikel 17.9.
  För att säkerställa anpassningen mellan medlemsstaterna ska minimikrav och vägledning för medlemsstaternas fastställande av tillfredsställande nivåer tillhandahållas och antas i god tid enligt artikel 17.9. |
| --- | --- |

3.

Medlemsstaterna ska senast 2030 fastställa tillfredsställande nivåer för var och en av de indikatorer som avses i artiklarna 8.1, 9.2 och 10.2 genom en öppen och effektiv process och bedömning, baserat på aktuell vetenskaplig evidens
  , och i samordning med andra medlemsstater
  och, om en sådan finns tillgänglig, den ram som avses i artikel 17.9.
  För att säkerställa anpassningen mellan medlemsstaterna ska minimikrav och vägledning för medlemsstaternas fastställande av tillfredsställande nivåer tillhandahållas och antas i god tid enligt artikel 17.9.

Motivering

Det krävs en tydlig och gemensam ram och vägledning om minimikraven för att medlemsstaterna ska kunna fastställa tillfredsställande nivåer (gäller målen för pollinatörer samt jordbruks- och skogsekosystem).

Ändringsrekommendation 24

Artikel 11

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| 6. | Medlemsstaterna ska samordna utarbetandet av nationella restaureringsplaner med utseendet av fokusområden för förnybar energiproduktion. Under utarbetandet av planerna för restaurering av natur bör medlemsstaterna säkerställa synergier med redan utsedda fokusområden för förnybar energiproduktion och även säkerställa att fokusområdena för förnybar energiproduktion fungerar oförändrat, inbegripet de tillståndsförfaranden som är tillämpliga i de fokusområden för förnybar energiproduktion som avses i direktiv (EU) 2018/2001. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

6.

Medlemsstaterna ska samordna utarbetandet av nationella restaureringsplaner med utseendet av fokusområden för förnybar energiproduktion. Under utarbetandet av planerna för restaurering av natur bör medlemsstaterna säkerställa synergier med redan utsedda fokusområden för förnybar energiproduktion och även säkerställa att fokusområdena för förnybar energiproduktion fungerar oförändrat, inbegripet de tillståndsförfaranden som är tillämpliga i de fokusområden för förnybar energiproduktion som avses i direktiv (EU) 2018/2001.

| 6. | Medlemsstaterna ska samordna utarbetandet av nationella restaureringsplaner med utseendet av fokusområden för förnybar energiproduktion. Under utarbetandet av planerna för restaurering av natur bör medlemsstaterna säkerställa synergier med redan utsedda fokusområden för förnybar energiproduktion och även säkerställa att fokusområdena för förnybar energiproduktion fungerar oförändrat, inbegripet de tillståndsförfaranden som är tillämpliga i de fokusområden för förnybar energiproduktion som avses i direktiv (EU) 2018/2001
  , utan att den biologiska mångfalden och restaureringsåtgärderna äventyras
  . |
| --- | --- |

6.

Medlemsstaterna ska samordna utarbetandet av nationella restaureringsplaner med utseendet av fokusområden för förnybar energiproduktion. Under utarbetandet av planerna för restaurering av natur bör medlemsstaterna säkerställa synergier med redan utsedda fokusområden för förnybar energiproduktion och även säkerställa att fokusområdena för förnybar energiproduktion fungerar oförändrat, inbegripet de tillståndsförfaranden som är tillämpliga i de fokusområden för förnybar energiproduktion som avses i direktiv (EU) 2018/2001
  , utan att den biologiska mångfalden och restaureringsåtgärderna äventyras
  .

Motivering

Vid fastställandet och fördelningen av fokusområden för förnybar energiproduktion bör hänsyn tas till områdena och funktionen hos de restaureringsåtgärder för ekosystem som ska införas.

Ändringsrekommendation 25

Artikel 11

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| 7. | När medlemsstaterna utarbetar sina nationella restaureringsplaner ska de beakta följande:
  [...] |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

7.

När medlemsstaterna utarbetar sina nationella restaureringsplaner ska de beakta följande:

[...]

| 7. | När medlemsstaterna utarbetar sina nationella restaureringsplaner ska de beakta följande:
  [...] |
| --- | --- |

7.

När medlemsstaterna utarbetar sina nationella restaureringsplaner ska de beakta följande:

[...]

| | (f) | Nationella strategier för biologisk mångfald och handlingsplaner som har utarbetats i enlighet med artikel 6 i konventionen om biologisk mångfald. |
| --- | --- | --- |

(f)

Nationella strategier för biologisk mångfald och handlingsplaner som har utarbetats i enlighet med artikel 6 i konventionen om biologisk mångfald.

| | ... |
| --- | --- |

...

| | (f) | Nationella strategier för biologisk mångfald och handlingsplaner som har utarbetats i enlighet med artikel 6 i konventionen om biologisk mångfald
  samt lokala strategier och handlingsplaner för biologisk mångfald

   (1)

  och samarbetsmekanismer för att integrera de förstnämnda i de sistnämnda och vice versa
  . |
| --- | --- | --- |

(f)

Nationella strategier för biologisk mångfald och handlingsplaner som har utarbetats i enlighet med artikel 6 i konventionen om biologisk mångfald
  samt lokala strategier och handlingsplaner för biologisk mångfald

   (1)

  och samarbetsmekanismer för att integrera de förstnämnda i de sistnämnda och vice versa
  .

| | [...] |
| --- | --- |

[...]

| | (h) | Stadsförgröningsplaner och deras ambitioner när det gäller att utvidga urbana grönområden och dessas arealer, inbegripet åtgärder för att skapa tillgängliga skogar, parker och trädgårdar i städer som präglas av biologisk mångfald, stadsnära jordbruk, gröna tak och väggar, trädkantade gator, urbana ängsmarker och urbana häckar, samt indikatorer som används för rapportering och övervakning. |
| --- | --- | --- |

(h)

Stadsförgröningsplaner och deras ambitioner när det gäller att utvidga urbana grönområden och dessas arealer, inbegripet åtgärder för att skapa tillgängliga skogar, parker och trädgårdar i städer som präglas av biologisk mångfald, stadsnära jordbruk, gröna tak och väggar, trädkantade gator, urbana ängsmarker och urbana häckar, samt indikatorer som används för rapportering och övervakning.

Motivering

Liknande processer och mekanismer för delaktighet skulle kunna användas som referens, t.ex. lokala strategier och handlingsplaner för biologisk mångfald samt stadsförgröningsplaner.

Ändringsrekommendation 26

Artikel 11

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| | 7. | [...]








  i) | Det instrument för tekniskt stöd som används för att genomföra lagen. Detta instrument ska omfatta följande: kapacitet beträffande (sektorsövergripande) mekanismer för beslutsfattares och berörda parters deltagande och integrerade strategier för stads- och kommunutveckling samt instrument för flernivåstyre och beträffande att locka och effektivisera investeringar från den offentliga och den privata sektorn; skräddarsydd rådgivning för den tekniska, juridiska och ekonomiska expertis som krävs för utformning, genomförande och övervakning av restaureringsåtgärder; inrättande av hanterbara och smidiga övervakningsinstrument och övervakningsprocesser; vägledning för anpassning av instrument, standarder och protokoll för rapportering mellan olika förvaltningsnivåer; god praxis för restaurering av ekosystem i olika fysiska miljöer och sammanhang. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

7.

[...]

i)

Det instrument för tekniskt stöd som används för att genomföra lagen. Detta instrument ska omfatta följande: kapacitet beträffande (sektorsövergripande) mekanismer för beslutsfattares och berörda parters deltagande och integrerade strategier för stads- och kommunutveckling samt instrument för flernivåstyre och beträffande att locka och effektivisera investeringar från den offentliga och den privata sektorn; skräddarsydd rådgivning för den tekniska, juridiska och ekonomiska expertis som krävs för utformning, genomförande och övervakning av restaureringsåtgärder; inrättande av hanterbara och smidiga övervakningsinstrument och övervakningsprocesser; vägledning för anpassning av instrument, standarder och protokoll för rapportering mellan olika förvaltningsnivåer; god praxis för restaurering av ekosystem i olika fysiska miljöer och sammanhang.

Motivering

Instrumentet för tekniskt stöd måste vända sig till de förvaltningsmyndigheter och lokala och regionala myndigheter som genomför lagen. Avsaknaden av teknisk expertis samt erfarenhet av (den privata sektorns) finansieringsinstrument hör till de största utmaningarna när det gäller att utforma, genomföra och övervaka restaureringsåtgärder. För att restaureringen av naturen ska bli framgångsrik bör det tekniska stödet även omfatta lokala integrerade strategier.

Ändringsrekommendation 27

Artikel 11

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| | 12. | Medlemsstaterna bör tillämpa en strategi som omfattar hela statsförvaltningen och samordna utarbetandet, förhandsbedömningen, övervakningen och rapporteringen av de nationella restaureringsplanerna med de lokala och regionala myndigheterna samt förvaltningsmyndigheterna, med beaktande av alla ekosystem som de lokala administrativa enheterna omfattar.



  Medlemsstaterna bör formalisera mekanismer för berörda parters och organisationers bidrag i god tid till de nationella restaureringsplanerna och gemensam bedömning av de nationella restaureringsplanerna innan de lämnas in, införa återkopplingsprocesser samt tillhandahålla vägledning och nödvändiga instrument för anpassning av lokala, regionala och nationella övervakningsprotokoll. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

12.

Medlemsstaterna bör formalisera mekanismer för berörda parters och organisationers bidrag i god tid till de nationella restaureringsplanerna och gemensam bedömning av de nationella restaureringsplanerna innan de lämnas in, införa återkopplingsprocesser samt tillhandahålla vägledning och nödvändiga instrument för anpassning av lokala, regionala och nationella övervakningsprotokoll.

Motivering

Uppdelningen av befogenheter mellan förvaltningarna hämmar den integrerade syn som krävs för en effektiv förvaltning av livsmiljöer eller avrinningsområden som sträcker sig över administrativa gränser. Lokala, regionala och nationella myndigheters samt förvaltningsmyndigheters deltagande i de nationella restaureringsplanerna är avgörande för att fastställa en sådan gemensam, integrerad syn på restaurering och undvika ett felaktigt genomförande (t.ex. genom att arter skyddas i ett område, men inte i det angränsande området). Formaliserade förvaltningsstrukturer och förvaltningsprocesser kommer att behövas för effektiv samordning och övervakning av restaureringsåtgärderna.

Ändringsrekommendation 28

Artikel 12

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| 2. | (n) | en sammanfattning av processen för att utarbeta och fastställa den nationella restaureringsplanen, inbegripet information om allmänhetens delaktighet och om hur lokalsamhällens och lokala aktörers behov har beaktats, |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

2.

(n)

en sammanfattning av processen för att utarbeta och fastställa den nationella restaureringsplanen, inbegripet information om allmänhetens delaktighet och om hur lokalsamhällens och lokala aktörers behov har beaktats,

| 2. | (n) | en sammanfattning av processen för att utarbeta och fastställa den nationella restaureringsplanen, inbegripet information om allmänhetens delaktighet och om hur lokalsamhällens och lokala aktörers –
  inklusive lokala och regionala myndigheters, respektive förvaltningsmyndigheters samt markägares
   – behov har beaktats, |
| --- | --- | --- |

2.

(n)

en sammanfattning av processen för att utarbeta och fastställa den nationella restaureringsplanen, inbegripet information om allmänhetens delaktighet och om hur lokalsamhällens och lokala aktörers –
  inklusive lokala och regionala myndigheters, respektive förvaltningsmyndigheters samt markägares
   – behov har beaktats,

Motivering

Det är viktigt att lokala och regionala myndigheter, förvaltningsmyndigheter och markägare inkluderas i utarbetandet av de nationella restaureringsplanerna, eftersom det i slutändan är de som kommer att utforma, genomföra, övervaka och medfinansiera restaureringsåtgärderna.

Ändringsrekommendation 29

Artikel 16

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| 2. | Vad som utgör ett tillräckligt intresse och kränkning av en rättighet ska fastställas av medlemsstaterna, i enlighet med målet att ge den berörda allmänheten en omfattande rätt till rättslig prövning. Vid tillämpningen av punkt 1 ska en icke-statlig organisation som främjar miljöskydd och uppfyller eventuella krav enligt nationell rätt anses ha rättigheter som kan kränkas och deras intresse ska anses vara tillräckligt. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

2.

Vad som utgör ett tillräckligt intresse och kränkning av en rättighet ska fastställas av medlemsstaterna, i enlighet med målet att ge den berörda allmänheten en omfattande rätt till rättslig prövning. Vid tillämpningen av punkt 1 ska en icke-statlig organisation som främjar miljöskydd och uppfyller eventuella krav enligt nationell rätt anses ha rättigheter som kan kränkas och deras intresse ska anses vara tillräckligt.

| 2. | Vad som utgör ett tillräckligt intresse och kränkning av en rättighet ska fastställas av medlemsstaterna, i enlighet med målet att ge den berörda allmänheten en omfattande rätt till rättslig prövning
  i överensstämmelse med Århuskonventionen, särskilt artikel 9 om tillgång till rättslig prövning
  . Vid tillämpningen av punkt 1 ska en icke-statlig organisation som främjar miljöskydd och uppfyller eventuella krav enligt nationell rätt anses ha rättigheter som kan kränkas och deras intresse ska anses vara tillräckligt. |
| --- | --- |

2.

Vad som utgör ett tillräckligt intresse och kränkning av en rättighet ska fastställas av medlemsstaterna, i enlighet med målet att ge den berörda allmänheten en omfattande rätt till rättslig prövning
  i överensstämmelse med Århuskonventionen, särskilt artikel 9 om tillgång till rättslig prövning
  . Vid tillämpningen av punkt 1 ska en icke-statlig organisation som främjar miljöskydd och uppfyller eventuella krav enligt nationell rätt anses ha rättigheter som kan kränkas och deras intresse ska anses vara tillräckligt.

Motivering

Konventionen om tillgång till information, allmänhetens deltagande i beslutsprocesser och tillgång till rättslig prövning i miljöfrågor, som utfärdades i Århus 1998, utgör en lämplig ram för att säkerställa att de nödvändiga protokollen följs i förhållande till lagen om restaurering av natur.

Ändringsrekommendation 30

Artikel 17

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| 1. | (b) | Arealen för urbana grönområden och trädtäckning i städer och i mindre städer och förorter, som avses i artikel 6. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

1.

(b)

Arealen för urbana grönområden och trädtäckning i städer och i mindre städer och förorter, som avses i artikel 6.

| 1. | (b) | Arealen för
  och kvaliteten hos
  urbana grönområden och trädtäckning i städer och i mindre städer och förorter, som avses i artikel 6. |
| --- | --- | --- |

1.

(b)

Arealen för
  och kvaliteten hos
  urbana grönområden och trädtäckning i städer och i mindre städer och förorter, som avses i artikel 6.

Motivering

Självförklarande.

II.   POLITISKA REKOMMENDATIONER

EUROPEISKA REGIONKOMMITTÉNS STÅNDPUNKT

| 1. | Den föreslagna EU-lagen om restaurering av natur (lagen) utgör en brytningspunkt i kampen mot förlusten av biologisk mångfald och klimatförändringarnas konsekvenser. Europeiska regionkommittén (ReK) uppskattar tillvägagångssättet i lagen vad gäller rättsligt bindande, tidsbestämda och sekventiella mål för att trygga skyddet och restaureringen av alla ekosystem i medlemsstaterna i syfte att skyndsamt motverka förstörelsen av dem. Med nödvändiga ändringar är detta förslag ett avgörande steg framåt som kommer att styra genomförandet av en ambitiös global ram för biologisk mångfald efter 2020. |
| --- | --- |

1.

| 2. | I konsekvensbedömningen undersökte man grönområdenas storlek och möjligheterna att öka den genom förändrad markanvändning runt om i EU, och man gjorde bedömningen att målen är realistiska. I analysen tog man dock inte hänsyn till de olika förhållandena och utgångspunkterna i olika länder, regioner och städer. Förslaget måste skyndsamt anpassas så att hänsyn tas till de rådande förhållandena när det gäller de olika ekosystemens kvantitet och kvalitet, regionens, stadens, kommunens eller konurbationens struktur, de administrativa strukturerna och markägandet, som varierar avsevärt mellan medlemsstaterna, regionerna och kommunerna. |
| --- | --- |

2.

| 3. | ReK vill fästa uppmärksamheten på den utbredda ödeläggelse av miljön som Rysslands brutala och olagliga aggression mot Ukraina medför. Miljöförstörelsen och de tillhörande problemen kommer att få gränsöverskridande konsekvenser som påverkar både människors hälsa och de lokala ekosystemen. Man bör nu vidta lämpliga åtgärder och reflektera över konkreta insatser beträffande biologisk mångfald och restaurering av ekosystem efter krigets slut. |
| --- | --- |

3.

| 4. | Kommittén framhåller de lokala och regionala myndigheternas nyckelroll när det gäller gemensamt utarbetande av nationella restaureringsplaner, kartläggning av restaureringsområden och fastställande av indikatorer baserade på lokala prioriteringar och samhällsbehov, offentlig och privat medfinansiering, berörda parters och allmänhetens deltagande samt genomförande av lokala, integrerade och platsbaserade restaureringsåtgärder. ReK betonar de lokala och regionala myndigheternas nyckelroll när det gäller att övervaka och rapportera om framstegen mot målen för urbana och andra ekosystem som ligger inom de lokala administrativa enheternas gränser. Det är viktigt att säkerställa att övervakning och rapportering inte blir onödigt administrativt betungande och att digitala verktyg kan nyttjas för att underlätta arbetet. |
| --- | --- |

4.

| 5. | De lokala och regionala myndigheterna bör fastställa de berörda ekosystemen, bl.a. de urbana grönområdena och dessas kvantitativa och kvalitativa utvecklingsbehov, med beaktande av sin lokala integrerade stadsutveckling, i nära partnerskap med medlemsstaterna och förvaltningsmyndigheterna för att se till att de lokala förhållandena i fråga om stadsstruktur och natur beaktas samt säkerställa en rättvis strategi för restaurering i alla stadsområden och stadsnära områden. |
| --- | --- |

5.

| 6. | Medlemsstaterna uppmanas att se till att man i de nationella restaureringsplanerna beaktar de särskilda socioekonomiska, geografiska och miljömässiga förhållandena och särdragen i det berörda lokalområdet, lokalsamhället och det regionala sammanhanget samt de relevanta restaureringsbehoven, särskilt med avseende på mycket utsatta ekosystem såsom de yttersta randområdena, öar, bergsområden, torv- och våtmarker och andra områden med många endemiska eller hotade arter, samt urbana ekosystem. I lagen bör man uttryckligen betona särskilt utsatta ekosystem, med erkännande av deras särskilda förhållanden och restaureringsbehov. |
| --- | --- |

6.

| 7. | Kommittén framhåller att man måste erkänna de biokulturella interaktionernas betydelse vad gäller att forma lokala identiteter och främja jordbrukslandskap med högt kultur- och naturvärde, eftersom de utgör kärnan i en framgångsrik återkoppling av den kulturella identiteten till ekosystemen på global nivå. |
| --- | --- |

7.

| 8. | Kommittén välkomnar att kommissionen i lagen har tagit med en omfattande konsekvensbedömning som avser tillämpningen av både subsidiaritet och proportionalitet. Det resonemang som förs – beträffande förslagets europeiska mervärde och genomförandet av åtgärder som härrör från EU:s befogenheter när det gäller miljö och klimatförändringar – är förenligt med subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna. ReK vill dock fästa uppmärksamheten på att man inte nämner de direkta och indirekta konsekvenserna av artikel 6, såsom de ekonomiska konsekvenserna och konsekvenserna för medlemsstaternas interna förvaltning och rättssystem. |
| --- | --- |

8.

| 9. | Kommittén betonar ekosystemens oumbärliga roll som kollager och skydd mot klimatförändringarnas konsekvenser. Detta förutsätter inte bara ett slut på skadliga metoder, såsom avskogning, hårdgörning av mark eller torvutvinning, utan även riktat skydd och återuppbyggnad, såsom återställande av vattendrag, torvmarker och våtmarker. |
| --- | --- |

9.

| 10. | Kommittén framhåller att förordningen måste ta hänsyn till de varierande förutsättningar och utgångspunkter som finns, på både nationell och lokal nivå, i fråga om exempelvis administrativ indelning, täthet och grönstruktur, liksom lokala och nationella behov. Integrerade strategier för stads- och kommunutveckling på lokal nivå bör därför stärkas. Definitioner och kravnivåer måste vara tydliga och relevanta i hela unionen. |
| --- | --- |

10.

| 11. | Städer och kommuner måste öka sin klimatresiliens genom att skydda, främja och återställa blå infrastruktur genom att förnya kanaler och vattendrag och anlägga små vattenförekomster. Medlemsstaterna uppmanas att inom ramen för denna förordning se till att alla städer och kommuner med mer än 20 000 invånare utarbetar, antar och genomför planer för en snabb utbyggnad av grön- och blåområden. |
| --- | --- |

11.

A.   Integrering och samstämmighet i politiken

| 12. | Kommittén upprepar att det är viktigt att lagen integreras i befintliga lokala, regionala och andra subnationella politiska åtgärder och strategier, och framhåller behovet av lämpliga instrument och mekanismer för att stärka lagens obligatoriska karaktär och kvalitativa verkan på lokal och regional nivå. Vi betonar samtidigt att de lokala och regionala myndigheternas förmåga att med sina lokala kunskaper och lokala lösningar bidra till uppnåendet av gemensamma naturskyddsmål måste stärkas och inte får hämmas. Trots de lokala administrativa enheternas administrativa strukturer måste urbana områden hanteras som funktionella enheter. |
| --- | --- |

12.

| 13. | Restaureringsåtgärder, särskilt på lokal nivå, är ett led i klimatåtgärderna och stadsplaneringen. De måste genomföras av kommunerna och regionerna med hjälp av en ambitiös politik som sträcker sig över de administrativa gränserna samt en bedömning av varje åtgärds sammantagna effektivitet. |
| --- | --- |

13.

| 14. | ReK betonar värdet av att de nationella restaureringsplanerna integreras med de nationella energi- och klimatplanerna och de bindande målen i det gällande direktivet om förnybar energi (i enlighet med det reviderade mål som införts genom REPowerEU). Det är mycket viktigt att de utsedda fokusområdena för förnybar energiproduktion inte konkurrerar med åtgärderna för restaurering av natur, utan att de stöder varandra när det gäller att uppnå de fastställda ambitionerna. I detta hänseende vill kommittén fästa uppmärksamheten på vikten av att ta hänsyn till de yttersta randområdenas och öarnas begränsade yta, så att det går att förena olika markanvändningar på ett sätt som gör att skyddsmålen inte hindrar eller försvårar den nödvändiga energiomställningen och den tillhörande utvecklingen av infrastruktur för förnybar energi, särskilt i de områden som inte kan anslutas till det europeiska energinätet. |
| --- | --- |

14.

| 15. | Kommittén uppmanar till att man kommer till rätta med inkonsekvenser och motstridiga intressen i förhållande till andra politikområden (såsom energi, fiske, livsmedelsproduktion och jordbruk) som kan äventyra ett framgångsrikt genomförande av lagen eller strida mot allmänintresset. Vi efterlyser starkt anpassade perspektiv för att ge större ”vikt” åt restaurering av ekosystem inom markanvändning och markanvändningsplanering, och även skapa ett rättvist system för kompensation för dem som har rätt till det. Särskilda intressen i fråga om livsmedels- och energitrygghet, som hamnat i rampljuset till följd av de geopolitiska omständigheterna, bör finna rätt synergier med lagen och annan EU-lagstiftning på miljöområdet. |
| --- | --- |

15.

B.   Finansiering av restaurering av ekosystem, effektivisering av den offentliga sektorns investeringar och främjande av investeringar från den privata sektorn

| 16. | Kommittén fäster uppmärksamheten på de enorma ekonomiska behov som följer av de åtgärder som planeras i förslaget till förordning. Tillräckliga finansiella resurser bör öronmärkas för restaurering, i synnerhet som de nödvändiga medlen inte är tillgängliga eller flexibelt användbara i EU:s finansieringsprogram under de kommande åren, och medlemsstaterna, regionerna och kommunerna inte heller har tillräckliga finansiella marginaler i de nationella budgetarna. Kommittén upprepar att man måste öka medlen för restaurering av biologisk mångfald och ekosystem samt underlätta de lokala och regionala myndigheternas tillgång till ett effektivt och icke-byråkratiskt utnyttjande av tillgängliga finansieringsinstrument. |
| --- | --- |

16.

| 17. | ReK efterlyser öronmärkta nationella finansieringsflöden i full överensstämmelse med de lokala och regionala myndigheternas fastställda prioriteringar och behov. Man bör erkänna de regionala strukturerna som viktiga organ som kan effektivisera och samordna de lokala och regionala myndigheternas prioriteringar och därigenom skapa effektiva stödposter för medfinansiering och främja effektiva restaureringsåtgärder på territoriell nivå. |
| --- | --- |

17.

| 18. | Med tanke på bristerna i genomförandet av naturvårdsdirektiven efterlyser vi starkare verkställighetsmekanismer och infrastruktur för efterlevnad, så att restaurering av ekosystem, vid sidan av insatser för att hejda den globala uppvärmningen, åtnjuter minst samma vikt som andra markanvändningskrav. |
| --- | --- |

18.

| 19. | Investeringar från den privata sektorn kommer att vara avgörande för att överbrygga finansieringsunderskottet när det gäller att restaurera ekosystem. ReK framhåller de outnyttjade möjligheterna och behovet av åtgärder i fråga om att testa och utöka användningen av marknadsbaserade instrument, såsom investeringar i samhällsutveckling, betalning för ekosystemtjänster eller markbaserade krediter för koldioxidupptag. Sådana tester bör gå hand i hand med kapacitetsuppbyggnad inom lokala och regionala myndigheter beträffande finansieringsinstrument av detta slag – helst som ett av de prioriterade områdena i systemet för tekniskt stöd. |
| --- | --- |

19.

C.   Tekniskt stöd och kapacitetsuppbyggnad för lokala och regionala myndigheter

| 20. | En ändamålsenlig utformning, ett effektivt genomförande och en effektiv övervakning av restaureringsåtgärderna kommer att förutsätta betydande teknisk expertis och investeringar av resurser från de genomförande lokala och regionala myndigheternas sida. Sådan expertis saknas för närvarande hos dessa myndigheter. Denna bör utvecklas, antingen internt, gemensamt av de lokala och regionala myndigheterna i ett eller flera angränsande områden eller genom entreprenad. |
| --- | --- |

20.

| 21. | Kommittén efterlyser ett heltäckande system för tekniskt stöd som omfattar kapacitetsuppbyggnad inom lokala och regionala myndigheter så att de kan uppnå den tekniska expertis som krävs, inrättande av respektive övervakningsinstrument och övervakningsprocesser, vägledning för anpassning av instrument, standarder och protokoll för rapportering mellan förvaltningsnivåerna samt god praxis för restaurering av ekosystem i olika fysiska miljöer och sammanhang. |
| --- | --- |

21.

| 22. | Ett sådant stödsystem bör bygga på och integreras i befintliga verktyg/plattformar för kapacitetsuppbyggnad såsom EU-plattformen för stadsförgröning, NetworkNature, Biodiversa+, BioAgora, UrbanByNature, CitiesWithNature och RegionsWithNature. |
| --- | --- |

22.

| 23. | ReK efterlyser ett tillgängligt, inkluderande och standardiserat övervaknings- och rapporteringssystem som möjliggör effektiviserade metoder för att fastställa restaureringsområden, bedöma ekosystemens status samt fastställa tillfredsställande indikatornivåer och övervakningsmål. |
| --- | --- |

23.

Bryssel den 9 februari 2023.

Vasco ALVES CORDEIRO

Europeiska regionkommitténs ordförande

---

(1)  Rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter (EGT L 206, 22.7.1992, s. 7).

1

(1)  
  Erkändes av konventionen om biologisk mångfald i beslut X/22 vid CBD COP10.

1

Erkändes av konventionen om biologisk mångfald i beslut X/22 vid CBD COP10.

---

III Förberedande akter

Regionkommittén

ReK:s 153:e plenarsession, 8.2.2023–9.2.2023

| 3.5.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 157/58 |
| --- | --- | --- | --- |

3.5.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 157/58

---

Yttrande från Europeiska regionkommittén – Regionala anpassningsstrategier för att uppnå ett kolinlagrande jordbruk

(2023/C 157/09)

| Referensdokumet: | Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om inrättande av en unionsram för certifiering av koldioxidupptag (SEC(2022) 423 final) – (SWD(2022) 377 final) – (SWD(2022) 378 final)
  COM(2022) 672 final – 2022/0394(COD) |
| --- | --- |

Referensdokumet:

Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om inrättande av en unionsram för certifiering av koldioxidupptag (SEC(2022) 423 final) – (SWD(2022) 377 final) – (SWD(2022) 378 final)

COM(2022) 672 final – 2022/0394(COD)

POLITISKA REKOMMENDATIONER

EUROPEISKA REGIONKOMMITTÉNS STÅNDPUNKT

Allmänna överväganden

| 1. | Europeiska regionkommittén (ReK) påminner om att den globala klimatkrisen kräver att vi uppnår det gemensamma EU-målet om klimatneutralitet senast 2050, samtidigt som vi försöker minimera omställningens negativa ekonomiska och sociala konsekvenser för regionerna, medborgarna och företagen i EU. |
| --- | --- |

1.

| 2. | ReK understryker att jordbruket, som står för 13 % av EU:s växthusgasutsläpp, kan bidra väsentligt till att detta mål om klimatneutralitet senast 2050 uppnås, bland annat genom metoder som består i att binda koldioxid som finns i atmosfären med hjälp av fotosyntesen och biomassa, kolinlagring i marken samt en avsevärd minskning av utsläppen. |
| --- | --- |

2.

| 3. | Kommittén stöder kommissionens förslag om att höja nettoupptagsmålet till 310 miljoner ton koldioxidekvivalenter senast 2030 inom marksektorn, vilket också framförs i yttrandet om översynen av LULUCF-förordningen (1). |
| --- | --- |

3.

| 4. | Vi erinrar om det europeiska jordbrukets roll som leverantör av livsmedel och garant för befolkningens livsmedelstrygghet i EU. |
| --- | --- |

4.

| 5. | Precis som de geopolitiska kriser som då och då bryter ut, såsom kriget i Ukraina, utgör effekterna av klimatförändringarna och förlusten av biologisk mångfald strukturellt sett ett hot mot den tryggade livsmedelsförsörjningen i Europa och världen. |
| --- | --- |

5.

| 6. | Extrema klimathändelser såsom torrperioder, bränder och översvämningar, vilka blir allt vanligare och mer omfattande, ökar de europeiska jordbruks- och skogsbrukssektorernas sårbarhet. |
| --- | --- |

6.

| 7. | ReK menar att en omställning till mer hållbara europeiska livsmedelssystem, som bygger på agroekologiska och cirkulärekonomiska metoder, är avgörande när det gäller att uppnå EU:s klimatmål samt mål gällande livsmedelstrygghet, skydd av biologisk mångfald, minskning av gödselmedel och bekämpningsmedel, importerad avskogning samt produktionssystemens resiliens, i enlighet med från jord till bord-strategin och den europeiska gröna given i stort. Jordbruksprodukter som importeras till Europa bör uppfylla samma miljökrav som de som produceras inom EU. |
| --- | --- |

7.

| 8. | Kommittén anser dock att all politik som handlar om att ställa om de europeiska livsmedelssystemen bör syfta till att stärka EU:s livsmedelsoberoende och säkerställa allmän tillgång till hållbara, säkra och näringsrika livsmedel till överkomliga priser. |
| --- | --- |

8.

| 9. | Vi påminner om vikten av att stödja jordbrukare i genomförandet av denna omställning genom lämplig europeiska stödpolitik. |
| --- | --- |

9.

| 10. | Kommittén betonar att jordbruksverksamheten måste ge jordbrukarna en anständig inkomst och att de måste få skälig ersättning för de ekosystemtjänster som de tillhandahåller. Landsbygdsområden dras ofta med avfolkning, sämre konnektivitet och brist på lämplig infrastruktur. Med tanke på landsbygdsområdenas betydelse för livsmedelsproduktionen måste jordbrukaryrket förbli attraktivt för att förhindra att yngre generationer lämnar landsbygden för att söka efter bättre möjligheter. |
| --- | --- |

10.

| 11. | ReK påminner om den roll som de lokala och regionala myndigheterna spelar när det handlar om att stödja jordbrukarna i denna agroekologiska omställning. |
| --- | --- |

11.

| 12. | Dessa metoder bör kunna generera ytterligare inkomster för jordbrukarna i samband med certifieringen. Som en allmän princip är det också nödvändigt att sörja för samstämmighet, öppenhet och säkerhet i systemet, så att de krediter som beviljas inom denna sektor kan betraktas som tillförlitliga. |
| --- | --- |

12.

Principer och metoder för kolinlagrande jordbruk

| 13. | ReK stöder kommissionens förslag i meddelandet om hållbara kretslopp för kol om att undersöka nya former av stöd för kolinlagrande metoder inom marksektorn. |
| --- | --- |

13.

| 14. | Det är dock viktigt att alla dessa metoder inte bara ses som en ren företagsmodell. |
| --- | --- |

14.

| 15. | Kommittén anser att kolinlagrande jordbruk framför allt bör definieras som en uppsättning agroekologiska och markvårdande metoder som syftar till upptag och minskning av utsläpp, men detta inom ramen för en mer övergripande strategi för återställande av biologisk mångfald, vattenskydd, bibehållande av jordens beskaffenhet, livsmedelstrygghet, anpassning till klimatförändringar, bevarande av arbetstillfällen inom jordbruket på landsbygden samt ökade inkomster för jordbrukarna. |
| --- | --- |

15.

| 16. | ReK föreslår att man i definitionen av kolinlagrande jordbruk beaktar de två dimensionerna av koldioxidneutralitet, nämligen bindning av växthusgaser och absolut utsläppsminskning, så att jordbrukarna kan belönas för båda. |
| --- | --- |

16.

| 17. | I detta sammanhang konstateras att det i en strategi med koldioxidsnåla metoder som bygger enbart på koldioxideffektivitet och koldioxidintensitet inte tas hänsyn till komplexiteten i jordbruksproduktionsmetoderna och att det riskerar att leda till en allt större användning av produktionsmetoder som är kontraproduktiva sett till miljön i stort. |
| --- | --- |

17.

| 18. | Kommittén påminner om att metoder som syftar till att bibehålla eller öka markens kolhalt innebär många sidovinster för miljön och jordbrukarna. Jordbrukare som på sin gård använder en teknik utan jordbearbetning, vilket bidrar till att bevara kol i marken, kan dock komma att behöva fortsätta att använda bekämpningsmedel i begränsad utsträckning, eftersom teknik utan jordbearbetning avsevärt kan förändra behoven i fråga om bekämpning av skadegörare. |
| --- | --- |

18.

| 19. | ReK betonar att kolinlagrande jordbruk som inte bedrivs på permanent basis lätt kan få motsatt verkan och därmed inte skulle vara en permanent lösning när det gäller att avlägsna koldioxid från atmosfären. |
| --- | --- |

19.

| 20. | Kolinlagrande jordbruk bör först och främst bedrivas på områden såsom skydd och återställande av torvmark, trädjordbruk samt bevarande av permanent gräsmark, som har störst potential i fråga om både kolinlagring och minskning av koldioxidutsläpp. |
| --- | --- |

20.

| 21. | ReK framhåller vikten av metoder som syftar till att stärka trädjordbrukssystemen, såsom återställande av strukturer med åkrar och ängar omgivna av häckar eller träd (”bocage-landskap”) och den hållbara förvaltningen av dessa, samt skogsbetessystemen, som utöver sin lagringskapacitet är en källa till biologisk mångfald och ger jordbrukarna ytterligare inkomster. Detsamma gäller ekosystem som hotas av erosion eller skadats och som rymmer en stor koldioxidupptagspotential. |
| --- | --- |

21.

| 22. | Vi beklagar att arealen av permanent gräsmark fortsätter att minska på grund av att den gemensamma jordbrukspolitikens (GJP) villkorlighetsregler gör det möjligt att omvandla 5 % av dessa ytor under varje programperiod, då referensåret ändrats och detta förvaltas på ett alltför aggregerat sätt. |
| --- | --- |

22.

| 23. | ReK påpekar, i enlighet med sitt yttrande om agroekologi, att man bör prioritera system för extensiv och halvextensiv djurhållning såsom blandjordbruk och betesdrift, som främjar en minskning av kemiska kvävebaserade insatsvaror samt bevarande av gräsmark, som har en gynnsam inverkan på klimatet och står för ekosystemtjänster. |
| --- | --- |

23.

| 24. | Kommittén menar bestämt att kollagren i jordbruksmarken måste bibehållas och ökas med hjälp av agroekologiska metoder, och lyfter samtidigt fram svårigheterna med kolinlagring i jordbruksmarken på lång sikt. |
| --- | --- |

24.

Allmänna principer för en europeisk certifiering för kolinlagrande jordbruk

| 25. | ReK noterar kommissionens beredvillighet vad gäller att införa ett system för koldioxidcertifiering som uppvärderar kolinlagring, bland annat inom marksektorn. |
| --- | --- |

25.

| 26. | Det är dock beklagligt att det i kommissionens förslag saknas detaljer om en del centrala frågor, bland annat avseende styrningen av certifieringssystemen. Vi beklagar även att kommissionen väljer att reglera dessa genom sekundärlagstiftning. |
| --- | --- |

26.

| 27. | Kommissionen uppmanas att ta hänsyn till jordbruks- och skogsbrukssektorernas särdrag och att inom ramen för den framtida certifieringen göra tydlig åtskillnad mellan å ena sidan metoder som bygger på naturliga processer och å andra sidan tekniska metoder. |
| --- | --- |

27.

| 28. | Koldioxidmärkning och koldioxidcertifiering finns i flera medlemsstater, även för jordbruket, vilket kommissionen uppmanas att beakta vid utarbetandet av en strikt europeisk ram. Det är viktigt att fastställa en tydlig och transparent metod som gör systemet tillförlitligt och som möjliggör transparenta krediter, så att man säkerställer bästa möjliga ersättning. |
| --- | --- |

28.

| 29. | Kommissionen bör redogöra för hur man avser säkerställa att konkurrensen inte snedvrids i förhållande till certifikat för koldioxidupptag från tredjeland, som inte utfärdas på samma villkor. |
| --- | --- |

29.

| 30. | Vi påpekar att det krävs åtgärder på två viktiga områden för att uppnå klimatneutralitet globalt: det handlar om att minska de antropogena växthusgasutsläppen och om att öka antalet kolsänkor genom nybeskogning, återbeskogning, betesdrift, jordbruksteknik för markförbättring samt andra tekniska och industriella lösningar. |
| --- | --- |

30.

| 31. | Kommittén anser att man inom ramen för EU:s klimatåtgärder även fortsättningsvis bör prioritera att minska växthusgasutsläppen. |
| --- | --- |

31.

| 32. | ReK understryker att upptag inte är ett alternativ till minskade utsläpp, och vill att de ska begränsas till upptag av kvarvarande och oundvikliga utsläpp, även för att undvika spekulation och eventuella hinder för utsläppsminskningsarbetet. |
| --- | --- |

32.

| 33. | När det handlar om att uppnå klimatneutralitet genom att enskilda personer samt ekonomiska och offentliga aktörer kompenserar sina utsläpp med att köpa koldioxidkrediter utgår man från felaktiga vetenskapliga principer, då det inte finns någon likvärdighet mellan faktiska utsläpp i dag och framtida upptag, som kan vara reversibla. |
| --- | --- |

33.

| 34. | Vi anser att den europeiska certifieringsramen bör användas för att främja neutraliteten i EU och globalt genom försäljning av koldioxidcertifikat till företagen i livsmedelsförsörjningskedjorna i syfte att finansiera projekt för minskade koldioxidutsläpp i samklang med lokala och regionala behov. |
| --- | --- |

34.

| 35. | ReK anser att alla ekonomiska sektorer bör bidra till kampen mot klimatförändringarna utifrån sin kapacitet, och motsätter sig därmed att koldioxidcertifieringen för jordbruk används för att kompensera för verksamhet inom andra sektorer än jordbruks- och livsmedelssektorerna, med undantag för transport och saluföring av jordbruksbaserade livsmedel. Olika markanvändning behöver dock ses i ett helhetsperspektiv, så att inte regelverket uppmuntrar till omdefiniering av mark. |
| --- | --- |

35.

| 36. | Kommittén beklagar att det i kommissionens förslag inte fastställs några regler för hur ekonomiska aktörer ska använda dessa certifikat för koldioxidupptag och att det därmed finns utrymme för oönskad kompensation. |
| --- | --- |

36.

| 37. | Kommittén anser att den framtida certifieringen inte bör främja metoder som har negativa externa effekter på den biologiska mångfalden och miljön i stort, även om de är till nytta när det gäller att minska växthusgasutsläppen, i linje med principen om att inte orsaka betydande skada. |
| --- | --- |

37.

| 38. | Certifieringen av kolinlagrande jordbruk bör vara flerdimensionell och bidra till en genomgripande omställning av livsmedelssystemen till agroekologi. Det innebär att man i certifieringen bör integrera eller utgå från enkla indikatorer för biologisk mångfald, vattenkvalitet, jordens naturliga bördighet och användning av insatsvaror, som ska fastställas i enlighet med den överenskomna metoden. |
| --- | --- |

38.

| 39. | Vi föreslår att såväl minskningar av utsläpp från jordbruk som upptag beaktas inom certifieringsramen, så att man får en övergripande bild av ett projekts klimatpåverkan. |
| --- | --- |

39.

| 40. | Likaså anser kommittén att den europeiska certifieringen för jordbruk bör omfatta och uppvärdera minskning av alla växthusgasutsläpp på gårdsnivå för att främja en systemisk utveckling av produktionssystem och produktionsmetoder. |
| --- | --- |

40.

| 41. | I detta avseende beklagar kommittén att kommissionen i sitt förslag endast fokuserar på koldioxidupptag och inte gör det möjligt att beakta de sammantagna utsläppen av koldioxid och andra växthusgaser. |
| --- | --- |

41.

| 42. | ReK anser dock att minskningar och upptag bör redovisas separat, i syfte att öka insynen i projekten och följa utvecklingen vad gäller dels kolsänkor, dels utsläpp från jordbruket, utan att de båda målen slås ihop. |
| --- | --- |

42.

| 43. | ReK rekommenderar att den lämpliga nivån på genomförandet av certifieringen fastställs utifrån metoderna, för att minska risken för koldioxidläckage inom och utanför jordbruksföretagen. |
| --- | --- |

43.

| 44. | Kommittén vill att den framtida certifieringsramen ska säkerställa att kriterierna beträffande beständighet och ingen dubbelräkning uppfylls. |
| --- | --- |

44.

| 45. | Kommissionen uppmanas att fastställa rättvisa regler för att undvika att det skapas snedvridande effekter som går ut över de miljövänligaste markförvaltarna och de jordbrukare som redan har utvecklat åtgärder och metoder på jordbruksområdet som bidrar till kolinlagring, och för att inte i slutändan belöna de jordbrukare som valt metoder med en negativ inverkan på markens kolhalt. |
| --- | --- |

45.

| 46. | ReK föreslår i detta avseende att man inom ramen för certifieringen av kolinlagrande jordbruk, utöver upptagen, även tar hänsyn till mättnadsgraden och bibehållandet av kollagren. |
| --- | --- |

46.

| 47. | Vi påpekar att frågan om beständigheten hos kolinlagringen i mark och biomassa förblir en av de svåraste frågorna i samband med koldioxidcertifiering. |
| --- | --- |

47.

| 48. | ReK anser att certifieringssystemen bör baseras på långsiktiga avtal och på åtaganden som inte är reversibla och som sträcker sig längre än avtalsperioden, särskilt för projekt som rör trädjordbruk och torvmark. |
| --- | --- |

48.

| 49. | Kommittén noterar kommissionens beslut att betrakta koldioxid som frisläppt i slutet av övervakningsperioden. Vi anser dock att det är av största vikt att man undersöker hur man kan säkerställa långsiktig lönsamhet i fråga om inlagringsmetoder i syfte att främja varaktig inlagring. |
| --- | --- |

49.

| 50. | Kommittén rekommenderar att kontraktsvillkoren regleras strikt, så att bördan och risken för reversibilitet fördelas rättvist i händelse av problem vid genomförandet av kontrakt, som ligger utom markförvaltarens kontroll. |
| --- | --- |

50.

| 51. | I detta sammanhang föreslår kommittén att en form av riskhantering införlivas i certifieringsramen för att skydda jordbrukare och markförvaltare från risker i samband med klimathändelser såsom skogsbränder. |
| --- | --- |

51.

| 52. | ReK påminner om de varierande förhållandena i fråga om produktionssystem i medlemsstaterna och deras regioner, och anser att den flexibilitet som krävs för att kunna ta hänsyn till dessa regionala särdrag bör finnas i certifieringsramen. |
| --- | --- |

52.

| 53. | Kommissionen uppmanas att genomföra en effektstudie vad gäller de återverkningar som en europeisk certifiering kan få på markpriserna och på det socioekonomiska området. |
| --- | --- |

53.

System för övervakning, rapportering och verifiering

| 54. | Det finns många svårigheter när det gäller att korrekt redovisa kol lagrat i marken. |
| --- | --- |

54.

| 55. | ReK föreslår i detta sammanhang att det antas en strategi som bygger på erkända metoder för att öka och bibehålla markens kolhalt, och som samtidigt bidrar till skyddet av den biologiska mångfalden – snarare än en strategi som bara handlar om resultat. |
| --- | --- |

55.

| 56. | Kommissionen uppmanas samtidigt att vidareutveckla metoderna för övervakning av kolinlagringen i jordbruks- och skogsmark och att förbättra bedömningarna av potentialen för kolinlagring innan den framtida certifieringsramen införs. |
| --- | --- |

56.

| 57. | Vi föreslår att man i redovisningsmetoden beaktar alla utsläpp på gårdsnivå, såväl direkta som indirekta, för att motverka risken för koldioxidläckage och uppmuntra till en genomgripande omställning av jordbrukssystemen. |
| --- | --- |

57.

| 58. | Kommittén anser i detta avseende att övervaknings- och verifieringsramen bör sträcka sig längre än till indikatorerna för koldioxidredovisning och omfatta indikatorer som rör biologisk mångfald och jordbruksföretagens oberoende. Vi föreslår att utsläpp ska redovisas per hektar snarare än baserat på produktionsmängden, i syfte att främja omställningen till ett mer extensivt jordbruk och motverka optimering genom intensifiering. |
| --- | --- |

58.

| 59. | ReK rekommenderar att det inrättas en övervaknings- och utvärderingsram för certifieringen som är både tillförlitlig och tillgänglig, och som inte medför oproportionerligt stora kostnader i fråga om förvaltning och kontroll. |
| --- | --- |

59.

| 60. | Kommittén föreslår att det på medlemsstatsnivå utvecklas särskilda tjänster för rådgivning kring ramen för övervakning och utvärdering av projekt för kolinlagrande jordbruk, som är anpassade till de olika typerna av jordbruk och produktionsmiljöer. |
| --- | --- |

60.

| 61. | ReK rekommenderar att det inrättas mekanismer för redovisning för att anpassa övervaknings- och verifieringssystemet till jordbruks- och skogsbruksmetodernas utveckling. |
| --- | --- |

61.

| 62. | Vi föreslår att det upprättas ett europeiskt register för att säkerställa att bidrag och krediter kopplade till jordbrukets koldioxidcertifiering kan spåras, och att man i samband med detta drar nytta av erfarenheter på nationell och regional nivå. |
| --- | --- |

62.

Finansiering av kolinlagrande jordbruk

| 63. | ReK påminner om att GJP är och måste förbli det främsta verktyget när det gäller att styra och stödja jordbruksproduktionen i EU så att systemen blir alltmer motståndskraftiga och hållbara. |
| --- | --- |

63.

| 64. | Kommittén menar att tanken med införandet av en certifiering för kolinlagrande jordbruk som delvis finansieras av den privata sektorn inte är att ersätta offentliga medel. |
| --- | --- |

64.

| 65. | Kommittén bedömer att skapandet av frivilliga kompensationsmarknader skulle kunna medföra betydande risker i form av finansialisering av och markrofferi inom jordbruket på medellång och lång sikt. Kommissionen bör snarast beakta dessa risker. |
| --- | --- |

65.

| 66. | Priset på ett ton koldioxid på de frivilliga marknaderna skulle i dagsläget inte vara tillräckligt högt för att ge stöd åt jordbrukarna i systemomställningarna, och skulle tvärtom kunna avskräcka markförvaltare, särskilt de minsta, som har svårare att dra nytta av stordriftsfördelar. Finansieringen bör därför åtminstone kompensera för införandet av nya metoder, plus certifieringen. |
| --- | --- |

66.

| 67. | ReK föreslår således att det införs skyddsklausuler, som bland annat skulle kunna ha formen av ett högsta pris för certifikat för koldioxidupptag för att motverka beskogning av produktiv jordbruksmark och jordbruksmarkrofferi samt av ett lägsta pris för att säkerställa att certifierade system är tillräckligt attraktiva för jordbrukare och avskräckande för företag som inte är villiga att göra tillräckliga insatser för att minska utsläppen. |
| --- | --- |

67.

| 68. | Kommissionen bör förespråka en hybridmodell där en första delbetalning beräknas utifrån jordbruksåtgärder och jordbruksmetoder, och där det återstående beloppet betalas ut i slutet av de fleråriga projekten, som pågår 5–10 år, på grundval av de faktiska resultaten. |
| --- | --- |

68.

| 69. | Vi vill att kriterier ska införas som bygger på principen om en minskningshierarki, som innebär att det bara är förvärvare och finansierare som redan har visat prov på avsevärda minskningar av utsläppen vid källan som kan förvärva och finansiera koldioxidkrediter, i syfte att begränsa spekulationsdynamiken. |
| --- | --- |

69.

| 70. | Kommittén anser att certifieringssystem som omfattar privata finansierare främst bör inriktas på aktörer i försörjnings- och värdekedjan för livsmedel, för att genom partnerskap främja minskningen av koldioxidutsläpp inom den jordbruksbaserade livsmedelssektorn. |
| --- | --- |

70.

| 71. | ReK vill att den finansiering som är kopplad till koldioxidcertifieringen ska kunna komplettera finansieringen inom den gemensamma jordbrukspolitiken. |
| --- | --- |

71.

| 72. | Om frivilliga marknader skapas förordar kommittén att kostnaderna för övervaknings- och utvärderingssystemet i första hand ska täckas av kreditförvärvaren. |
| --- | --- |

72.

| 73. | Vi beklagar att det i kommissionens förslag inte förtydligas hur de olika finansieringskällorna kan kombineras (i synnerhet som komplement till den gemensamma jordbrukspolitiken) i syfte att säkerställa att jordbrukarnas ersättning utgör ett tillräckligt incitament. |
| --- | --- |

73.

| 74. | ReK föreslår att certifieringsramen används som en taxonomi för att styra mer offentlig eller privat finansiering mot flerdimensionella omställningsprojekt, särskilt lokala och regionala myndigheters projekt, med en otvivelaktigt positiv inverkan på minskningen av växthusgasutsläpp. |
| --- | --- |

74.

De lokala och regionala myndigheternas roll

| 75. | De lokala och regionala myndigheterna spelar en grundläggande roll när det gäller stöd för jordbrukare i utvecklingen av kolinlagrande jordbruk, särskilt i fråga om teknisk utbildning för nya jordbrukare, stöd för etablering av unga jordbrukare, rådgivning till jordbrukare, regler för jordbruksmark och stadsplanering, inrättande av demonstrationsjordbruk samt verktyg för att övervaka genomförandet av den agroekologiska omställningen. De har även en viktig roll i främjandet av forskning om kolinlagring utifrån de särskilda förhållandena i respektive region, såsom klimattyp och jordmån. |
| --- | --- |

75.

| 76. | Det är dock beklagligt att kommissionen i sitt förslag bortser från de konsekvenser som denna nya förordning skulle kunna få för planering av markanvändning och regionala jordbruks- och livsmedelsstrategier. Mot bakgrund av detta beklagar vi att kommissionens förslag inte åtföljs av en fullständig mall för subsidiaritetsbedömning. |
| --- | --- |

76.

| 77. | ReK konstaterar att metoder inte kan ersättas, ändras och utvecklas isolerat på de enskilda gårdarna. |
| --- | --- |

77.

| 78. | Kommissionen uppmanas i detta sammanhang att på ett strukturellt sätt beakta den territoriella dimensionen i omställningarna, även till kolinlagrande jordbruk, och att verka för att lokala och regionala myndigheter görs mer delaktiga i genomförandet av jordbrukspolitiken, inbegripet den framtida koldioxidcertifieringen. |
| --- | --- |

78.

| 79. | De lokala och regionala myndigheterna kan spela en dubbel roll genom att ta initiativ till och samordna projekt för kolinlagrande jordbruk på lokal nivå och samtidigt främja samarbete mellan olika berörda parter. |
| --- | --- |

79.

| 80. | ReK ber kommissionen att göra de lokala och regionala myndigheterna delaktiga i styrningen av den europeiska koldioxidcertifieringen, som garanter för utvecklingen av projekt som bygger på samarbete inom försörjningskedjan och som ligger i linje med territoriella behov och särdrag samt regionala strategier för att minska jordbrukets växthusgasutsläpp. |
| --- | --- |

80.

| 81. | ReK beklagar att kommissionen i sitt förslag inte uttryckligen nämner de lokala och regionala myndigheternas roll i styrningen av certifieringsramen för koldioxidupptag. På medellång och lång sikt riskerar detta att rubba balansen på en del områden i regionerna (markpriser, markrofferi, livsmedelsoberoende och resiliens i livsmedelssystemen). |
| --- | --- |

81.

| 82. | Vi föreslår att man undersöker möjligheten för regionala myndigheter att skapa och ta ansvar för certifieringssystem på regional nivå. Detta inbegriper att inrätta en styrningsram som är anpassad till lokala behov och att fastställa antalet tillgängliga krediter på grundval av de beräknade utsläppen från jordbruket samt minsknings- och lagringspotentialen. |
| --- | --- |

82.

| 83. | Kommittén uppmuntrar de lokala och regionala myndigheterna att främja ömsesidigt lärande (”peer learning”) när det gäller metoder för kolinlagrande jordbruk, med hjälp av demonstrationsjordbruk och rådgivningsnätverk på lokal och regional nivå. |
| --- | --- |

83.

Bryssel den 8 februari 2023.

Vasco ALVES CORDEIRO

Europeiska regionkommitténs ordförande

---

(1)  Yttrande från Europeiska regionkommittén – Översyn av LULUCF-förordningen och förordningen om ansvarsfördelning (EUT C 301, 5.8.2022, s. 221).

1

---

| 3.5.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 157/64 |
| --- | --- | --- | --- |

3.5.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 157/64

---

Yttrande från Europeiska regionkommittén om Ett europeiskt hälsodataområde

(2023/C 157/10)

| Föredragande: | Daniela CÎMPEAN (RO–EPP), ordförande, distriktsfullmäktige, Sibiu |
| --- | --- |
| Referensdokument: | Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om ett europeiskt hälsodataområde
  COM(2022) 197 final 2022/0140 (COD) |

Föredragande:

Daniela CÎMPEAN (RO–EPP), ordförande, distriktsfullmäktige, Sibiu

Referensdokument:

Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om ett europeiskt hälsodataområde

COM(2022) 197 final 2022/0140 (COD)

I.   ÄNDRINGSREKOMMENDATIONER

Ändringsrekommendation 1

Artikel 1.2, nytt led a1

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Genom denna förordning
  [...] | Genom denna förordning
  [...]






  (a

  1
  ) | ges dataanvändare tillgång till hälsodata för de ändamål som anges i kapitel IV i förordningen, |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Genom denna förordning

[...]

Genom denna förordning

[...]

(a

  1
  )

Motivering

Dataanvändarnas tillgång är en viktig del av förordningen.

Ändringsrekommendation 2

Artikel 2.2 n

| 0 | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| n) | elektroniskt patientjournalsystem: varje anordning eller programvara som
  tillverkaren avser ska användas
  för att lagra, förmedla, importera, exportera, konvertera, redigera eller visa elektroniska patientjournaler. |

0

ReK:s ändringsförslag

n)

elektroniskt patientjournalsystem: varje anordning eller programvara som
  tillverkaren avser ska användas
  för att lagra, förmedla, importera, exportera, konvertera, redigera eller visa elektroniska patientjournaler.

| n) | elektroniskt patientjournalsystem: varje anordning eller programvara som
  vårdgivaren använder
  för att lagra, förmedla, importera, exportera, konvertera, redigera eller visa elektroniska patientjournaler. |
| --- | --- |

n)

elektroniskt patientjournalsystem: varje anordning eller programvara som
  vårdgivaren använder
  för att lagra, förmedla, importera, exportera, konvertera, redigera eller visa elektroniska patientjournaler.

Motivering

Det är vårdgivaren som fastställer ramen för användningen av elektroniska patientjournalsystem, inte tillverkaren. Med hänsyn till både enhetlighet mellan länderna och patientsäkerhet.

Ändringsrekommendation 3

Artikel 2.2 y

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| datainnehavare: varje fysisk eller juridisk person, som är en enhet eller ett organ inom hälso- och sjukvårdssektorn eller omsorgssektorn, eller som bedriver forskning inom dessa sektorer, samt unionens institutioner, organ och byråer som har en rättighet eller skyldighet, i enlighet med denna förordning, tillämplig unionslagstiftning eller nationell lagstiftning som genomför unionsrätten, eller, när det gäller andra uppgifter än personuppgifter, genom kontroll av en produkts tekniska utformning och tillhörande tjänster, kapacitet att göra vissa data tillgängliga, vilket inbegriper att registrera, tillhandahålla, begränsa tillgången till eller utbyta dessa data. | datainnehavare: varje fysisk eller juridisk person
  , på nationell eller regional nivå beroende på medlemsstatens hälso- och sjukvårdsorganisation,
  som är en enhet eller ett organ inom hälso- och sjukvårdssektorn eller omsorgssektorn, eller som bedriver forskning inom dessa sektorer, samt unionens institutioner, organ och byråer som har en rättighet eller skyldighet, i enlighet med denna förordning, tillämplig unionslagstiftning eller nationell lagstiftning som genomför unionsrätten, eller, när det gäller andra uppgifter än personuppgifter, genom kontroll av en produkts tekniska utformning och tillhörande tjänster, kapacitet att göra vissa data tillgängliga, vilket inbegriper att registrera, tillhandahålla, begränsa tillgången till eller utbyta dessa data. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

datainnehavare: varje fysisk eller juridisk person, som är en enhet eller ett organ inom hälso- och sjukvårdssektorn eller omsorgssektorn, eller som bedriver forskning inom dessa sektorer, samt unionens institutioner, organ och byråer som har en rättighet eller skyldighet, i enlighet med denna förordning, tillämplig unionslagstiftning eller nationell lagstiftning som genomför unionsrätten, eller, när det gäller andra uppgifter än personuppgifter, genom kontroll av en produkts tekniska utformning och tillhörande tjänster, kapacitet att göra vissa data tillgängliga, vilket inbegriper att registrera, tillhandahålla, begränsa tillgången till eller utbyta dessa data.

datainnehavare: varje fysisk eller juridisk person
  , på nationell eller regional nivå beroende på medlemsstatens hälso- och sjukvårdsorganisation,
  som är en enhet eller ett organ inom hälso- och sjukvårdssektorn eller omsorgssektorn, eller som bedriver forskning inom dessa sektorer, samt unionens institutioner, organ och byråer som har en rättighet eller skyldighet, i enlighet med denna förordning, tillämplig unionslagstiftning eller nationell lagstiftning som genomför unionsrätten, eller, när det gäller andra uppgifter än personuppgifter, genom kontroll av en produkts tekniska utformning och tillhörande tjänster, kapacitet att göra vissa data tillgängliga, vilket inbegriper att registrera, tillhandahålla, begränsa tillgången till eller utbyta dessa data.

Motivering

Självförklarande.

Ändringsrekommendation 4

Artikel 2.2 ad

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| datakvalitet: i vilken utsträckning egenskaperna hos
  e-hälsodata är lämpliga
  för
  sekundär
  användning. | datakvalitet: i vilken utsträckning egenskaperna hos
  hälsodata uppfyller ställda krav
  för användning. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

datakvalitet: i vilken utsträckning egenskaperna hos
  e-hälsodata är lämpliga
  för
  sekundär
  användning.

datakvalitet: i vilken utsträckning egenskaperna hos
  hälsodata uppfyller ställda krav
  för användning.

Motivering

Definitionen av kvalitet hos information som skapas i vården kan inte enbart baseras på sekundär användning. Vårdändamål bör inkluderas i kvalitetsbegreppet. Vidare kan olika användningsområden ha olika krav på data; samma data kan bedömas ha olika kvalitet för olika användningar.

Ändringsrekommendation 5

Artikel 3.6

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Fysiska personer får föra in sina e-hälsodata i sin egen elektroniska patientjournal eller i den elektroniska patientjournalen för fysiska personer vars hälsoinformation de kan få tillgång till, genom elektroniska tjänster för tillgång till hälsodata eller appar som är kopplade till dessa tjänster. Denna information ska märkas så att det syns att den har förts in av den fysiska personen eller dennes företrädare. | Fysiska personer får
  , enligt vårdgivarens bestämmelser,
  föra in sina e-hälsodata i sin egen elektroniska patientjournal eller i den elektroniska patientjournalen för fysiska personer vars hälsoinformation de kan få tillgång till, genom elektroniska tjänster för tillgång till hälsodata eller appar som är kopplade till dessa tjänster. Denna information ska märkas så att det syns att den har förts in av den fysiska personen eller dennes företrädare. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Fysiska personer får föra in sina e-hälsodata i sin egen elektroniska patientjournal eller i den elektroniska patientjournalen för fysiska personer vars hälsoinformation de kan få tillgång till, genom elektroniska tjänster för tillgång till hälsodata eller appar som är kopplade till dessa tjänster. Denna information ska märkas så att det syns att den har förts in av den fysiska personen eller dennes företrädare.

Fysiska personer får
  , enligt vårdgivarens bestämmelser,
  föra in sina e-hälsodata i sin egen elektroniska patientjournal eller i den elektroniska patientjournalen för fysiska personer vars hälsoinformation de kan få tillgång till, genom elektroniska tjänster för tillgång till hälsodata eller appar som är kopplade till dessa tjänster. Denna information ska märkas så att det syns att den har förts in av den fysiska personen eller dennes företrädare.

Motivering

För att understryka vikten av att vårdgivaren kan styra vilka uppgifter som kan tillföras journalen. Annars finns det en risk för att det samlas in stora volymer känsliga personuppgifter av bristfällig kvalitet.

Ändringsrekommendation 6

Artikel 3.9

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Utan hinder av artikel 6.1 d i förordning (EU) 2016/679 ska fysiska personer ha rätt att begränsa hälso- och sjukvårdspersonalens tillgång till alla eller delar av hans eller hennes e-hälsodata. Medlemsstaterna ska fastställa regler och särskilda skyddsåtgärder för sådana begränsningsmekanismer. | Utan hinder av artikel 6.1 d i förordning (EU) 2016/679 ska fysiska personer ha rätt att begränsa hälso- och sjukvårdspersonalens tillgång till alla eller delar av hans eller hennes e-hälsodata. Medlemsstaterna ska fastställa regler och särskilda skyddsåtgärder för sådana begränsningsmekanismer.
  Dessa regler och skyddsåtgärder får inte hindra hälso- och sjukvårdens möjligheter att ge en god, säker, jämlik och tillgänglig vård. Den fysiska personen bör informeras om de patientsäkerhetsrisker som det innebär att begränsa tillgången av hälsodata. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Utan hinder av artikel 6.1 d i förordning (EU) 2016/679 ska fysiska personer ha rätt att begränsa hälso- och sjukvårdspersonalens tillgång till alla eller delar av hans eller hennes e-hälsodata. Medlemsstaterna ska fastställa regler och särskilda skyddsåtgärder för sådana begränsningsmekanismer.

Utan hinder av artikel 6.1 d i förordning (EU) 2016/679 ska fysiska personer ha rätt att begränsa hälso- och sjukvårdspersonalens tillgång till alla eller delar av hans eller hennes e-hälsodata. Medlemsstaterna ska fastställa regler och särskilda skyddsåtgärder för sådana begränsningsmekanismer.
  Dessa regler och skyddsåtgärder får inte hindra hälso- och sjukvårdens möjligheter att ge en god, säker, jämlik och tillgänglig vård. Den fysiska personen bör informeras om de patientsäkerhetsrisker som det innebär att begränsa tillgången av hälsodata.

Motivering

Vårdens syfte måste vara överordnad begränsningsmöjligheterna. Viss information bör inte få spärras, som uppmärksamhetsinformation, och vårdnadshavare bör inte ha rätt att på egen hand spärra barns uppgifter.

Ändringsrekommendation 7

Artikel 3.10

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Fysiska personer ska ha rätt att få information om de vårdgivare och hälso- och sjukvårdspersonal som har fått tillgång till deras e-hälsodata inom hälso- och sjukvården. Informationen ska tillhandahållas omedelbart och kostnadsfritt genom tjänster för tillgång till e-hälsodata. | Fysiska personer ska ha rätt att få information om de vårdgivare och hälso- och sjukvårdspersonal som har fått tillgång till deras e-hälsodata inom hälso- och sjukvården
  , såvida inte avgörande hänsyn till hälso- och sjukvårdspersonalens integritet talar emot detta
  . Informationen ska tillhandahållas omedelbart och kostnadsfritt genom tjänster för tillgång till e-hälsodata. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Fysiska personer ska ha rätt att få information om de vårdgivare och hälso- och sjukvårdspersonal som har fått tillgång till deras e-hälsodata inom hälso- och sjukvården. Informationen ska tillhandahållas omedelbart och kostnadsfritt genom tjänster för tillgång till e-hälsodata.

Fysiska personer ska ha rätt att få information om de vårdgivare och hälso- och sjukvårdspersonal som har fått tillgång till deras e-hälsodata inom hälso- och sjukvården
  , såvida inte avgörande hänsyn till hälso- och sjukvårdspersonalens integritet talar emot detta
  . Informationen ska tillhandahållas omedelbart och kostnadsfritt genom tjänster för tillgång till e-hälsodata.

Motivering

Det kan vara av avgörande betydelse att skydda vårdgivarnas eller hälso- och sjukvårdspersonalens integritet. Till exempel kan personalens säkerhet behöva beaktas vid hot från en patient.

Ändringsrekommendation 8

Artikel 4.1

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| När hälso- och sjukvårdspersonal behandlar data i elektroniskt format ska de | När hälso- och sjukvårdspersonal behandlar data i elektroniskt format ska de
  i enlighet med förordning (EU) 2016/679 och nationell rätt |
| a) | ha tillgång till e-hälsodata för de fysiska personer som står under deras behandling, oavsett försäkringsmedlemsstat och behandlande medlemsstat, |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

När hälso- och sjukvårdspersonal behandlar data i elektroniskt format ska de

När hälso- och sjukvårdspersonal behandlar data i elektroniskt format ska de
  i enlighet med förordning (EU) 2016/679 och nationell rätt

a)

ha tillgång till e-hälsodata för de fysiska personer som står under deras behandling, oavsett försäkringsmedlemsstat och behandlande medlemsstat,

| a) | ha tillgång till e-hälsodata för de fysiska personer som står under deras behandling, oavsett försäkringsmedlemsstat och behandlande medlemsstat, |
| --- | --- |

a)

ha tillgång till e-hälsodata för de fysiska personer som står under deras behandling, oavsett försäkringsmedlemsstat och behandlande medlemsstat,

| b) | säkerställa att personliga e-hälsodata för de fysiska personer som de behandlar uppdateras med information om de hälso- och sjukvårdstjänster som tillhandahålls. |
| --- | --- |

b)

säkerställa att personliga e-hälsodata för de fysiska personer som de behandlar uppdateras med information om de hälso- och sjukvårdstjänster som tillhandahålls.

| b) | säkerställa att personliga e-hälsodata för de fysiska personer som de behandlar uppdateras med information om de hälso- och sjukvårdstjänster som tillhandahålls. |
| --- | --- |

b)

säkerställa att personliga e-hälsodata för de fysiska personer som de behandlar uppdateras med information om de hälso- och sjukvårdstjänster som tillhandahålls.

Motivering

Förtydligande av artikeln i förhållande till den allmänna dataskyddsförordningen ((EU) 2016/679 (1)) för att klargöra att skyldigheterna härrör därifrån.

Ändringsrekommendation 9

Artikel 4.2

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| I enlighet med principen om uppgiftsminimering i förordning (EU) 2016/679 får medlemsstaterna fastställa regler för de kategorier av personliga e-hälsodata som begärs
  av olika
  hälso- och
  sjukvårdsyrken
  .
  Sådana regler ska inte baseras på e-hälsodatas källa. | I enlighet med principen om uppgiftsminimering i förordning (EU) 2016/679 får medlemsstaterna fastställa regler för de kategorier av personliga e- hälsodata som begärs
  inom
  hälso- och
  sjukvården
  . |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

I enlighet med principen om uppgiftsminimering i förordning (EU) 2016/679 får medlemsstaterna fastställa regler för de kategorier av personliga e-hälsodata som begärs
  av olika
  hälso- och
  sjukvårdsyrken
  .
  Sådana regler ska inte baseras på e-hälsodatas källa.

I enlighet med principen om uppgiftsminimering i förordning (EU) 2016/679 får medlemsstaterna fastställa regler för de kategorier av personliga e- hälsodata som begärs
  inom
  hälso- och
  sjukvården
  .

Motivering

Att basera regler på datakälla och yrkeskategorier överskrider EU:s befogenheter och innebär att man sätter sig över nationella regelverk. Patientens integritet kan bli lidande, särskilt om principerna för delning ändras för befintliga källor. Särskilt kopplingen till källa kan motverka principen om uppgiftsminimering.

Ändringsrekommendation 10

Artikel 4.3

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Medlemsstaterna ska säkerställa att tillgång till åtminstone de prioriterade kategorier av e-hälsodata som avses i artikel 5 görs tillgänglig för hälso- och sjukvårdspersonal genom tjänster för tillgång för hälso- och sjukvårdspersonal. Hälso- och sjukvårdspersonal som förfogar över erkända medel för elektronisk identifiering ska ha rätt att använda dessa tjänster utan kostnad. | Medlemsstaterna
  , och när så är lämpligt de lokala och regionala myndigheterna,
  ska säkerställa att tillgång till åtminstone de prioriterade kategorier av e-hälsodata som avses i artikel 5 görs tillgänglig för hälso- och sjukvårdspersonal
  , inklusive för gränsöverskridande hälso- och sjukvård,
  genom tjänster för tillgång för hälso- och sjukvårdspersonal. Hälso- och sjukvårdspersonal som förfogar över erkända medel för elektronisk identifiering ska ha rätt att använda dessa tjänster utan kostnad. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Medlemsstaterna ska säkerställa att tillgång till åtminstone de prioriterade kategorier av e-hälsodata som avses i artikel 5 görs tillgänglig för hälso- och sjukvårdspersonal genom tjänster för tillgång för hälso- och sjukvårdspersonal. Hälso- och sjukvårdspersonal som förfogar över erkända medel för elektronisk identifiering ska ha rätt att använda dessa tjänster utan kostnad.

Medlemsstaterna
  , och när så är lämpligt de lokala och regionala myndigheterna,
  ska säkerställa att tillgång till åtminstone de prioriterade kategorier av e-hälsodata som avses i artikel 5 görs tillgänglig för hälso- och sjukvårdspersonal
  , inklusive för gränsöverskridande hälso- och sjukvård,
  genom tjänster för tillgång för hälso- och sjukvårdspersonal. Hälso- och sjukvårdspersonal som förfogar över erkända medel för elektronisk identifiering ska ha rätt att använda dessa tjänster utan kostnad.

Motivering

Regionala befogenheter på hälsoområdet i olika medlemsstater bör beaktas.

Ändringsrekommendation 11

Artikel 4.4

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Om den fysiska personen har begränsat tillgången till e-hälsodata får vårdgivaren eller hälso- och sjukvårdspersonalen inte informeras om innehållet i dessa
  e-hälsodata
  utan förhandstillstånd från den fysiska personen,
  inbegripet om vårdgivaren
  eller personalen
  informeras om
  att sådana begränsade
  e-hälsodata
  finns
  samt om typen av data
  . | Om den fysiska personen har begränsat tillgången till e-hälsodata får vårdgivaren eller hälso- och sjukvårdspersonalen inte informeras om innehållet i dessa
  hälsodata
  utan förhandstillstånd från den fysiska personen
  . Vårdgivaren
  eller personalen
  ska dock kunna se
  att sådana begränsade
  hälsodata
  finns. |
| Om behandlingen är nödvändig för att skydda intressen som är av grundläggande betydelse för den registrerade eller för en annan fysisk person kan vårdgivaren eller hälso- och sjukvårdpersonalen få tillgång till dessa begränsade e-hälsodata. | Om behandlingen är nödvändig för att skydda intressen som är av grundläggande betydelse för den registrerade eller för en annan fysisk person
  eller ett uppenbart allmänintresse
  kan vårdgivaren eller hälso- och sjukvårdspersonalen få tillgång till dessa begränsade e-hälsodata. |
| Efter sådan tillgång ska vårdgivaren eller hälso- och sjukvårdspersonalen informera datainnehavaren och den berörda fysiska personen eller dennes förmyndare om att tillgång till dessa e-hälsodata har beviljats. Medlemsstaternas lagstiftning får föreskriva ytterligare skyddsåtgärder. | Efter sådan tillgång ska vårdgivaren eller hälso- och sjukvårdspersonalen informera datainnehavaren och den berörda fysiska personen eller dennes förmyndare om att tillgång till dessa e-hälsodata har beviljats. Medlemsstaternas lagstiftning får föreskriva ytterligare skyddsåtgärder. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Om den fysiska personen har begränsat tillgången till e-hälsodata får vårdgivaren eller hälso- och sjukvårdspersonalen inte informeras om innehållet i dessa
  e-hälsodata
  utan förhandstillstånd från den fysiska personen,
  inbegripet om vårdgivaren
  eller personalen
  informeras om
  att sådana begränsade
  e-hälsodata
  finns
  samt om typen av data
  .

Om den fysiska personen har begränsat tillgången till e-hälsodata får vårdgivaren eller hälso- och sjukvårdspersonalen inte informeras om innehållet i dessa
  hälsodata
  utan förhandstillstånd från den fysiska personen
  . Vårdgivaren
  eller personalen
  ska dock kunna se
  att sådana begränsade
  hälsodata
  finns.

Om behandlingen är nödvändig för att skydda intressen som är av grundläggande betydelse för den registrerade eller för en annan fysisk person kan vårdgivaren eller hälso- och sjukvårdpersonalen få tillgång till dessa begränsade e-hälsodata.

Om behandlingen är nödvändig för att skydda intressen som är av grundläggande betydelse för den registrerade eller för en annan fysisk person
  eller ett uppenbart allmänintresse
  kan vårdgivaren eller hälso- och sjukvårdspersonalen få tillgång till dessa begränsade e-hälsodata.

Efter sådan tillgång ska vårdgivaren eller hälso- och sjukvårdspersonalen informera datainnehavaren och den berörda fysiska personen eller dennes förmyndare om att tillgång till dessa e-hälsodata har beviljats. Medlemsstaternas lagstiftning får föreskriva ytterligare skyddsåtgärder.

Efter sådan tillgång ska vårdgivaren eller hälso- och sjukvårdspersonalen informera datainnehavaren och den berörda fysiska personen eller dennes förmyndare om att tillgång till dessa e-hälsodata har beviljats. Medlemsstaternas lagstiftning får föreskriva ytterligare skyddsåtgärder.

Motivering

Hälso- och sjukvårdspersonal och vårdgivare måste kunna se att det finns spärrad information, även om innehållet i denna information inte är tillgänglig. En god vård förutsätter att det är känt om huruvida all information är tillgänglig eller ej. ”Uppenbart allmänintresse” införs som ett skäl för att ge tillgång till data med hänsyn till skyddet av övriga intressen. Det kan t.ex. handla om infektionskontroll.

Ändringsrekommendation 12

Artikel 5.2

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 67 för att ändra den förteckning över prioriterade kategorier av e-hälsodata som anges i punkt 1. [...]






  c) | Det finns internationella standarder för den kategorin som har granskats för att eventuellt tillämpas i unionen. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 67 för att ändra den förteckning över prioriterade kategorier av e-hälsodata som anges i punkt 1. [...]

c)

Det finns internationella standarder för den kategorin som har granskats för att eventuellt tillämpas i unionen.

Kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 67 för att ändra den förteckning över prioriterade kategorier av e-hälsodata som anges i punkt 1. [...]

| c) | Det finns internationella standarder för den kategorin som har granskats för att eventuellt tillämpas i unionen. |
| --- | --- |

c)

Det finns internationella standarder för den kategorin som har granskats för att eventuellt tillämpas i unionen.

| d) | Behovet av informationsdelning i den prioriterade kategorin ska säkerställas av medlemsstaterna. |
| --- | --- |

d)

Behovet av informationsdelning i den prioriterade kategorin ska säkerställas av medlemsstaterna.

Motivering

Prioriteringar av nya kategorier måste styras utifrån verkliga behov i medlemsstaterna. I många länder är regional och lokal nivå ansvarig för vården och måste då delta i prioriteringsarbetet.

Ändringsrekommendation 13

Artikel 7.1

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Medlemsstaterna ska, när data behandlas i elektroniskt format, säkerställa att hälso- och sjukvårdspersonal systematiskt registrerar relevanta hälsodata som
  åtminstone
  omfattas av de prioriterade kategorier som avses i artikel 5 när det gäller de hälso- och sjukvårdstjänster som de tillhandahåller fysiska personer, i elektroniskt format i ett elektroniskt patientjournalsystem. | Medlemsstaterna ska, när data behandlas i elektroniskt format, säkerställa att hälso- och sjukvårdspersonal systematiskt registrerar relevanta hälsodata som omfattas av de prioriterade kategorier som avses i artikel 5 när det gäller de hälso- och sjukvårdstjänster som de tillhandahåller fysiska personer, i elektroniskt format i ett elektroniskt patientjournalsystem. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Medlemsstaterna ska, när data behandlas i elektroniskt format, säkerställa att hälso- och sjukvårdspersonal systematiskt registrerar relevanta hälsodata som
  åtminstone
  omfattas av de prioriterade kategorier som avses i artikel 5 när det gäller de hälso- och sjukvårdstjänster som de tillhandahåller fysiska personer, i elektroniskt format i ett elektroniskt patientjournalsystem.

Medlemsstaterna ska, när data behandlas i elektroniskt format, säkerställa att hälso- och sjukvårdspersonal systematiskt registrerar relevanta hälsodata som omfattas av de prioriterade kategorier som avses i artikel 5 när det gäller de hälso- och sjukvårdstjänster som de tillhandahåller fysiska personer, i elektroniskt format i ett elektroniskt patientjournalsystem.

Motivering

Ordet åtminstone är för oprecist. Förordningen bör reglera de kategorier som avses i artikel 5 vid varje given tidpunkt. När fler kategorier av e-hälsodata behöver utbytas för hälso- och sjukvårdsändamål bör förteckningen över prioriterade kategorier utvidgas.

Ändringsrekommendation 14

Artikel 9.1

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Om en fysisk person använder telemedicintjänster eller de tjänster för tillgång till personliga hälsodata som avses i artikel 3.5 a ska den fysiska personen ha rätt att på elektronisk väg identifiera sig med hjälp av något medel för elektronisk identifiering som erkänns i enlighet med artikel 6 i förordning (EU) nr 910/2014. | Om en fysisk person använder telemedicintjänster eller de tjänster för tillgång till personliga hälsodata som avses i artikel 3.5 a ska den fysiska personen ha rätt att på elektronisk väg identifiera sig med hjälp av något medel för elektronisk identifiering som erkänns i enlighet med artikel 6 i förordning (EU) nr 910/2014
  med beaktande av befintliga modeller för elektronisk identifiering i medlemsstaterna
  . |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Om en fysisk person använder telemedicintjänster eller de tjänster för tillgång till personliga hälsodata som avses i artikel 3.5 a ska den fysiska personen ha rätt att på elektronisk väg identifiera sig med hjälp av något medel för elektronisk identifiering som erkänns i enlighet med artikel 6 i förordning (EU) nr 910/2014.

Om en fysisk person använder telemedicintjänster eller de tjänster för tillgång till personliga hälsodata som avses i artikel 3.5 a ska den fysiska personen ha rätt att på elektronisk väg identifiera sig med hjälp av något medel för elektronisk identifiering som erkänns i enlighet med artikel 6 i förordning (EU) nr 910/2014
  med beaktande av befintliga modeller för elektronisk identifiering i medlemsstaterna
  .

Motivering

Hänsyn måste tas till befintliga modeller i medlemsstaterna.

Ändringsrekommendation 15

Artikel 10.1

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| E-hälsomyndighet






  1. | Varje medlemsstat ska utse en e-hälsomyndighet som ska ansvara för genomförandet och efterlevnaden av detta kapitel på nationell nivå. Medlemsstaterna ska senast den dag då denna förordning börjar tillämpas underrätta kommissionen om e-hälsomyndighetens identitet. Om en utsedd e-hälsomyndighet är en enhet som består av flera organisationer ska medlemsstaten till kommissionen överlämna en beskrivning av hur uppgifterna är fördelade mellan organisationerna. Kommissionen ska offentliggöra denna information. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

E-hälsomyndighet

1.

Varje medlemsstat ska utse en e-hälsomyndighet som ska ansvara för genomförandet och efterlevnaden av detta kapitel på nationell nivå. Medlemsstaterna ska senast den dag då denna förordning börjar tillämpas underrätta kommissionen om e-hälsomyndighetens identitet. Om en utsedd e-hälsomyndighet är en enhet som består av flera organisationer ska medlemsstaten till kommissionen överlämna en beskrivning av hur uppgifterna är fördelade mellan organisationerna. Kommissionen ska offentliggöra denna information.

E-hälsomyndighet

| 1. | Varje medlemsstat ska utse en e-hälsomyndighet som ska ansvara för genomförandet och efterlevnaden av detta kapitel på nationell nivå.
  Medlemsstaterna kan även komplettera med regionala e-hälsomyndigheter som ansvarar för genomförande och efterlevnad på regional nivå.
  Medlemsstaterna ska senast den dag då denna förordning börjar tillämpas underrätta kommissionen om e-hälsomyndighetens identitet. Om en utsedd e-hälsomyndighet är en enhet som består av flera organisationer ska medlemsstaten till kommissionen överlämna en beskrivning av hur uppgifterna är fördelade mellan organisationerna. Kommissionen ska offentliggöra denna information. |
| --- | --- |

1.

Varje medlemsstat ska utse en e-hälsomyndighet som ska ansvara för genomförandet och efterlevnaden av detta kapitel på nationell nivå.
  Medlemsstaterna kan även komplettera med regionala e-hälsomyndigheter som ansvarar för genomförande och efterlevnad på regional nivå.
  Medlemsstaterna ska senast den dag då denna förordning börjar tillämpas underrätta kommissionen om e-hälsomyndighetens identitet. Om en utsedd e-hälsomyndighet är en enhet som består av flera organisationer ska medlemsstaten till kommissionen överlämna en beskrivning av hur uppgifterna är fördelade mellan organisationerna. Kommissionen ska offentliggöra denna information.

Motivering

Införande av möjligheten att utse regionala e-hälsomyndigheter.

Ändringsrekommendation 16

Artikel 10.2 h

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Följande uppgifter ska anförtros varje e-hälsomyndighet: [...]






  h) | På unionsnivå bidra till utvecklingen av det europeiska formatet för utbyte av elektroniska patientjournaler och till utarbetandet av gemensamma specifikationer som behandlar frågor om interoperabilitet, säkerhet, trygghet eller grundläggande rättigheter i enlighet med artikel 23 och av specifikationerna för den EU-databas för de elektroniska patientjournalsystem och hälsoappar som avses i artikel 32. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Följande uppgifter ska anförtros varje e-hälsomyndighet: [...]

h)

På unionsnivå bidra till utvecklingen av det europeiska formatet för utbyte av elektroniska patientjournaler och till utarbetandet av gemensamma specifikationer som behandlar frågor om interoperabilitet, säkerhet, trygghet eller grundläggande rättigheter i enlighet med artikel 23 och av specifikationerna för den EU-databas för de elektroniska patientjournalsystem och hälsoappar som avses i artikel 32.

Följande uppgifter ska anförtros varje e-hälsomyndighet: [...]

| h) | På unionsnivå
  och i samarbete med regional och lokal nivå inom medlemsstaten
  bidra till utvecklingen av det europeiska formatet för utbyte av elektroniska patientjournaler och till utarbetandet av gemensamma specifikationer som behandlar frågor om interoperabilitet, säkerhet, trygghet eller grundläggande rättigheter
  och samspelsmönster
  i enlighet med artikel 23 och av specifikationerna för den EU-databas för de elektroniska patientjournalsystem och hälsoappar som avses i artikel 32. |
| --- | --- |

h)

På unionsnivå
  och i samarbete med regional och lokal nivå inom medlemsstaten
  bidra till utvecklingen av det europeiska formatet för utbyte av elektroniska patientjournaler och till utarbetandet av gemensamma specifikationer som behandlar frågor om interoperabilitet, säkerhet, trygghet eller grundläggande rättigheter
  och samspelsmönster
  i enlighet med artikel 23 och av specifikationerna för den EU-databas för de elektroniska patientjournalsystem och hälsoappar som avses i artikel 32.

Motivering

När den regionala och lokala nivån ansvarar för vården inom en medlemsstat, räcker det inte att en statlig myndighet bidrar till utvecklingen av formatet.

Ändringsrekommendation 17

Artikel 10.2 k

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Följande uppgifter ska anförtros varje e-hälsomyndighet: [...]






  k) | I
  enlighet med nationell lagstiftning
  erbjuda telemedicintjänster
  och säkerställa att
  dessa tjänster
  är lätta att använda, tillgängliga för olika grupper av fysiska personer och hälso- och sjukvårdspersonal, inklusive fysiska personer med funktionsnedsättning, att de inte är diskriminerande och att de ger möjlighet att välja mellan personliga och digitala tjänster. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Följande uppgifter ska anförtros varje e-hälsomyndighet: [...]

k)

I
  enlighet med nationell lagstiftning
  erbjuda telemedicintjänster
  och säkerställa att
  dessa tjänster
  är lätta att använda, tillgängliga för olika grupper av fysiska personer och hälso- och sjukvårdspersonal, inklusive fysiska personer med funktionsnedsättning, att de inte är diskriminerande och att de ger möjlighet att välja mellan personliga och digitala tjänster.

Följande uppgifter ska anförtros varje e-hälsomyndighet: [...]

| k) | Om en medlemsstat accepterar att telemedicintjänster tillhandahålls i
  enlighet med nationell lagstiftning
  , underlätta tillhandahållandet av dessa tjänster
  och säkerställa att
  de
  är lätta att använda, tillgängliga för olika grupper av fysiska personer och hälso- och sjukvårdspersonal, inklusive fysiska personer med funktionsnedsättning, att de inte är diskriminerande och att de ger möjlighet att välja mellan personliga och digitala tjänster. |
| --- | --- |

k)

Om en medlemsstat accepterar att telemedicintjänster tillhandahålls i
  enlighet med nationell lagstiftning
  , underlätta tillhandahållandet av dessa tjänster
  och säkerställa att
  de
  är lätta att använda, tillgängliga för olika grupper av fysiska personer och hälso- och sjukvårdspersonal, inklusive fysiska personer med funktionsnedsättning, att de inte är diskriminerande och att de ger möjlighet att välja mellan personliga och digitala tjänster.

Motivering

E-hälsomyndigheterna bör inte vara skyldiga att erbjuda telemedicintjänster, men de medlemsstater som erbjuder sådana tjänster bör underlätta tillhandahållandet av dem.

Ändringsrekommendation 18

Artikel 10.2 m

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| m) | Samarbeta med andra relevanta enheter och organ på nationell nivå eller unionsnivå för att säkerställa interoperabilitet, dataportabilitet och säkerhet för e-hälsodata, samt med företrädare för berörda parter, inklusive patientföreträdare, vårdgivare, hälso- och sjukvårdspersonal och branschorganisationer. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

m)

Samarbeta med andra relevanta enheter och organ på nationell nivå eller unionsnivå för att säkerställa interoperabilitet, dataportabilitet och säkerhet för e-hälsodata, samt med företrädare för berörda parter, inklusive patientföreträdare, vårdgivare, hälso- och sjukvårdspersonal och branschorganisationer.

| m) | Samarbeta med andra relevanta enheter och organ på nationell
  , lokal eller regional
  nivå eller unionsnivå för att säkerställa interoperabilitet, dataportabilitet och säkerhet för e-hälsodata, samt med företrädare för berörda parter, inklusive patientföreträdare, vårdgivare, hälso- och sjukvårdspersonal och branschorganisationer. |
| --- | --- |

m)

Samarbeta med andra relevanta enheter och organ på nationell
  , lokal eller regional
  nivå eller unionsnivå för att säkerställa interoperabilitet, dataportabilitet och säkerhet för e-hälsodata, samt med företrädare för berörda parter, inklusive patientföreträdare, vårdgivare, hälso- och sjukvårdspersonal och branschorganisationer.

Motivering

Regionala befogenheter på hälsoområdet i olika medlemsstater bör beaktas.

Ändringsrekommendation 19

Artikel 23.1

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Kommissionen ska genom genomförandeakter anta gemensamma specifikationer med avseende på de väsentliga krav som anges i bilaga II, inklusive en tidsfrist för genomförandet av dessa gemensamma specifikationer. De gemensamma specifikationerna ska i tillämpliga fall beakta den särskilda karaktären hos sådana medicintekniska produkter och AI-system med hög risk som avses i artikel 14.3 och 14.4. | Kommissionen ska genom genomförandeakter anta gemensamma specifikationer med avseende på de väsentliga krav som anges i bilaga II, inklusive en tidsfrist för genomförandet av dessa gemensamma specifikationer. De gemensamma specifikationerna ska i tillämpliga fall beakta den särskilda karaktären hos sådana medicintekniska produkter och AI-system med hög risk som avses i artikel 14.3 och 14.4.
  I utarbetandet av gemensamma specifikationer ska utgångspunkten vara de elektroniska patientjournalsystemens användning för att stödja en god vård. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Kommissionen ska genom genomförandeakter anta gemensamma specifikationer med avseende på de väsentliga krav som anges i bilaga II, inklusive en tidsfrist för genomförandet av dessa gemensamma specifikationer. De gemensamma specifikationerna ska i tillämpliga fall beakta den särskilda karaktären hos sådana medicintekniska produkter och AI-system med hög risk som avses i artikel 14.3 och 14.4.

Kommissionen ska genom genomförandeakter anta gemensamma specifikationer med avseende på de väsentliga krav som anges i bilaga II, inklusive en tidsfrist för genomförandet av dessa gemensamma specifikationer. De gemensamma specifikationerna ska i tillämpliga fall beakta den särskilda karaktären hos sådana medicintekniska produkter och AI-system med hög risk som avses i artikel 14.3 och 14.4.
  I utarbetandet av gemensamma specifikationer ska utgångspunkten vara de elektroniska patientjournalsystemens användning för att stödja en god vård.

Motivering

Patientjournalers huvudsakliga syfte är att stödja en god vård. Detta måste vara utgångspunkten när gemensamma specifikationer utarbetas för att man ska kunna dra nytta av god praxis och erfarenheter från stater med en hög utvecklingsnivå i fråga om elektroniska patientjournaler.

Ändringsrekommendation 20

Artikel 29.4

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Tillverkare av elektroniska patientjournalsystem som släpps ut på marknaden ska rapportera alla allvarliga incidenter med ett elektroniskt patientjournalsystem till marknadskontrollmyndigheterna i de medlemsstater där den allvarliga incidenten inträffade och de korrigerande åtgärder som tillverkaren har vidtagit eller planerat. | Tillverkare av elektroniska patientjournalsystem som släpps ut på marknaden ska rapportera alla allvarliga incidenter med ett elektroniskt patientjournalsystem till marknadskontrollmyndigheterna i de medlemsstater där den allvarliga incidenten inträffade och de korrigerande åtgärder som tillverkaren har vidtagit eller planerat. |
| En sådan rapportering ska göras, utan att det påverkar kraven på rapportering av incidenter enligt direktiv (EU) 2016/1148, omedelbart efter det att tillverkaren har fastställt ett orsakssamband mellan det elektroniska patientjournalsystemet och den allvarliga incidenten eller en rimlig sannolikhet för ett sådant samband, och under alla omständigheter senast
  15
  dagar efter det att tillverkaren har fått kännedom om den allvarliga incidenten med det elektroniska patientjournalsystemet. | En sådan rapportering ska göras, utan att det påverkar kraven på rapportering av incidenter enligt direktiv (EU) 2016/1148, omedelbart efter det att tillverkaren har fastställt ett orsakssamband mellan det elektroniska patientjournalsystemet och den allvarliga incidenten eller en rimlig sannolikhet för ett sådant samband, och under alla omständigheter senast
  sju
  dagar efter det att tillverkaren har fått kännedom om den allvarliga incidenten med det elektroniska patientjournalsystemet. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Tillverkare av elektroniska patientjournalsystem som släpps ut på marknaden ska rapportera alla allvarliga incidenter med ett elektroniskt patientjournalsystem till marknadskontrollmyndigheterna i de medlemsstater där den allvarliga incidenten inträffade och de korrigerande åtgärder som tillverkaren har vidtagit eller planerat.

Tillverkare av elektroniska patientjournalsystem som släpps ut på marknaden ska rapportera alla allvarliga incidenter med ett elektroniskt patientjournalsystem till marknadskontrollmyndigheterna i de medlemsstater där den allvarliga incidenten inträffade och de korrigerande åtgärder som tillverkaren har vidtagit eller planerat.

En sådan rapportering ska göras, utan att det påverkar kraven på rapportering av incidenter enligt direktiv (EU) 2016/1148, omedelbart efter det att tillverkaren har fastställt ett orsakssamband mellan det elektroniska patientjournalsystemet och den allvarliga incidenten eller en rimlig sannolikhet för ett sådant samband, och under alla omständigheter senast
  15
  dagar efter det att tillverkaren har fått kännedom om den allvarliga incidenten med det elektroniska patientjournalsystemet.

En sådan rapportering ska göras, utan att det påverkar kraven på rapportering av incidenter enligt direktiv (EU) 2016/1148, omedelbart efter det att tillverkaren har fastställt ett orsakssamband mellan det elektroniska patientjournalsystemet och den allvarliga incidenten eller en rimlig sannolikhet för ett sådant samband, och under alla omständigheter senast
  sju
  dagar efter det att tillverkaren har fått kännedom om den allvarliga incidenten med det elektroniska patientjournalsystemet.

Motivering

Tidsfristen bör inte överstiga en vecka. Tidsfristen på 15 dagar för rapportering av allvarliga incidenter ökar avsevärt risken för att de orsakar allvarlig skada.

Ändringsrekommendation 21

Artikel 33.1

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Datainnehavare
  ska
  göra följande
  kategorier av elektroniska data tillgängliga för sekundär användning i enlighet med bestämmelserna i detta kapitel
  : a) [...] o) | Medlemsstaterna
  ska
  i samråd med kommissionen fastställa vilka
  kategorier av elektroniska data
  som datainnehavare ska göra
  tillgängliga för sekundär användning i enlighet med bestämmelserna i detta kapitel
  . Detta kan regleras genom genomförandeakter som antas i enlighet med det rådgivande förfarande som avses i artikel 68.2. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Datainnehavare
  ska
  göra följande
  kategorier av elektroniska data tillgängliga för sekundär användning i enlighet med bestämmelserna i detta kapitel
  : a) [...] o)

Medlemsstaterna
  ska
  i samråd med kommissionen fastställa vilka
  kategorier av elektroniska data
  som datainnehavare ska göra
  tillgängliga för sekundär användning i enlighet med bestämmelserna i detta kapitel
  . Detta kan regleras genom genomförandeakter som antas i enlighet med det rådgivande förfarande som avses i artikel 68.2.

Motivering

Förordningen bör inte specificera alla kategorier. Mer arbete och analys behövs för att fastställa vilka typer av data som ska delas. Det är därför lämpligare med genomförandeakter. Uppräkningen gör stora ingrepp i befintlig nationell lagstiftning.

Ändringsrekommendation 22

Artikel 33.5

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Om den fysiska personens samtycke krävs enligt nationell lagstiftning ska organ med ansvar för tillgång till hälsodata åberopa de skyldigheter som fastställs i detta kapitel för att ge tillgång till e-hälsodata. | Om den fysiska personens samtycke
  , inbegripet genom dennes företrädare,
  krävs enligt nationell lagstiftning, ska organ med ansvar för tillgång till hälsodata åberopa de skyldigheter som fastställs i detta kapitel för att ge tillgång till e-hälsodata. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Om den fysiska personens samtycke krävs enligt nationell lagstiftning ska organ med ansvar för tillgång till hälsodata åberopa de skyldigheter som fastställs i detta kapitel för att ge tillgång till e-hälsodata.

Om den fysiska personens samtycke
  , inbegripet genom dennes företrädare,
  krävs enligt nationell lagstiftning, ska organ med ansvar för tillgång till hälsodata åberopa de skyldigheter som fastställs i detta kapitel för att ge tillgång till e-hälsodata.

Motivering

Man bör uttryckligen föreskriva vad som gäller om den fysiska personen önskar eller måste agera genom en företrädare.

Ändringsrekommendation 23

Artikel 35 e

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| e) | Utveckling av produkter eller tjänster som kan skada enskilda personer och samhällen i stort, inklusive men inte begränsat till olaglig narkotika, alkoholhaltiga drycker, tobaksvaror
  eller varor eller tjänster som är utformade eller modifierade på ett sådant sätt att de strider mot allmän ordning eller moral
  . |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

e)

Utveckling av produkter eller tjänster som kan skada enskilda personer och samhällen i stort, inklusive men inte begränsat till olaglig narkotika, alkoholhaltiga drycker, tobaksvaror
  eller varor eller tjänster som är utformade eller modifierade på ett sådant sätt att de strider mot allmän ordning eller moral
  .

| e) | Utveckling av produkter eller tjänster som kan skada enskilda personer och samhällen i stort, inklusive men inte begränsat till olaglig narkotika, alkoholhaltiga drycker
  eller
  tobaksvaror. |
| --- | --- |

e)

Utveckling av produkter eller tjänster som kan skada enskilda personer och samhällen i stort, inklusive men inte begränsat till olaglig narkotika, alkoholhaltiga drycker
  eller
  tobaksvaror.

| f) | Utveckling av produkter eller tjänster som kan ge upphov till diskriminering (i fråga om ras, kön, ålder eller sexuell läggning). |
| --- | --- |

f)

Utveckling av produkter eller tjänster som kan ge upphov till diskriminering (i fråga om ras, kön, ålder eller sexuell läggning).

Motivering

Vad allmän ordning och moral är, är en värderingsfråga. Det är därför olämpligt att EU inför regler som berör moral i EHDS. Om specifika varor och tjänster avses, bör dessa i stället anges explicit, eventuellt genom en genomförandeakt. Skälen för ändringsförslaget avseende led f är självförklarande.

Ändringsrekommendation 24

Artikel 36.3

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| 3. | Vid utförandet av sina uppgifter ska de organ som ansvarar för tillgång till hälsodata aktivt samarbeta med företrädare för berörda parter, särskilt med företrädare för patienter, datainnehavare och dataanvändare. Personalen vid de organ som ansvarar för tillgång till hälsodata ska undvika intressekonflikter. De organ som ansvarar för tillgång till hälsodata ska inte vara bundna av några instruktioner när de fattar sina beslut. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

3.

Vid utförandet av sina uppgifter ska de organ som ansvarar för tillgång till hälsodata aktivt samarbeta med företrädare för berörda parter, särskilt med företrädare för patienter, datainnehavare och dataanvändare. Personalen vid de organ som ansvarar för tillgång till hälsodata ska undvika intressekonflikter. De organ som ansvarar för tillgång till hälsodata ska inte vara bundna av några instruktioner när de fattar sina beslut.

| 3. | Vid utförandet av sina uppgifter ska de organ som ansvarar för tillgång till hälsodata aktivt samarbeta med företrädare för berörda parter, särskilt med företrädare för patienter, datainnehavare och dataanvändare. Personalen vid de organ som ansvarar för tillgång till hälsodata ska undvika intressekonflikter.
  Med intressekonflikt avses förekomsten av en direkt eller indirekt formell koppling till en eller flera enheter som är datainnehavare eller mottagare.
  De organ som ansvarar för tillgång till hälsodata ska inte vara bundna av några instruktioner
  från någon annan utomstående enhet
  när de fattar sina beslut. |
| --- | --- |

3.

Vid utförandet av sina uppgifter ska de organ som ansvarar för tillgång till hälsodata aktivt samarbeta med företrädare för berörda parter, särskilt med företrädare för patienter, datainnehavare och dataanvändare. Personalen vid de organ som ansvarar för tillgång till hälsodata ska undvika intressekonflikter.
  Med intressekonflikt avses förekomsten av en direkt eller indirekt formell koppling till en eller flera enheter som är datainnehavare eller mottagare.
  De organ som ansvarar för tillgång till hälsodata ska inte vara bundna av några instruktioner
  från någon annan utomstående enhet
  när de fattar sina beslut.

Motivering

Det krävs en tydligare definition av begreppet ”intressekonflikt”. Formuleringen ”ska inte vara bundna av några instruktioner” behöver förtydligas. Interna regler eller föreskrifter bör inte ingå i denna kategori.

Ändringsrekommendation 25

Artikel 38.3

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Om ett organ med ansvar för tillgång till hälsodata informeras av en dataanvändare om en upptäckt som kan påverka en fysisk persons hälsa
  får
  organet med ansvar för tillgång till hälsodata informera den fysiska personen och dennes behandlande sjukvårdspersonal om upptäckten. | Om ett organ med ansvar för tillgång till hälsodata informeras av en dataanvändare om en upptäckt som kan påverka en fysisk persons hälsa
  ska
  organet med ansvar för tillgång till hälsodata informera den fysiska personen och dennes behandlande sjukvårdspersonal om
  att en upptäckt gjorts och ge den fysiska personen möjlighet att, inbegripet genom sin företrädare, ta emot eller motsätta sig att ta emot information om vad
  upptäckten
  innebär
  . |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Om ett organ med ansvar för tillgång till hälsodata informeras av en dataanvändare om en upptäckt som kan påverka en fysisk persons hälsa
  får
  organet med ansvar för tillgång till hälsodata informera den fysiska personen och dennes behandlande sjukvårdspersonal om upptäckten.

Om ett organ med ansvar för tillgång till hälsodata informeras av en dataanvändare om en upptäckt som kan påverka en fysisk persons hälsa
  ska
  organet med ansvar för tillgång till hälsodata informera den fysiska personen och dennes behandlande sjukvårdspersonal om
  att en upptäckt gjorts och ge den fysiska personen möjlighet att, inbegripet genom sin företrädare, ta emot eller motsätta sig att ta emot information om vad
  upptäckten
  innebär
  .

Motivering

Det bör vara obligatoriskt att informera om att en upptäckt gjorts. Personen bör då samtidigt ges möjlighet att ta ställning till om mer information om upptäckten ska lämnas eller inte.

Ändringsrekommendation 26

Artikel 43.4

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| De organ som ansvarar för tillgång till hälsodata ska ha befogenhet att återkalla det datatillstånd som utfärdats enligt artikel 46 och stoppa den berörda behandlingen av e-hälsodata som utförs av dataanvändaren för att säkerställa att den bristande överensstämmelse som avses i punkt 3 upphör, omedelbart eller inom en rimlig tidsfrist, och de ska vidta lämpliga och proportionerliga åtgärder för att säkerställa att dataanvändarna behandlar dessa data på ett korrekt sätt. I detta avseende ska organen med ansvar för tillgång till hälsodata vid behov kunna återkalla datatillståndet och utesluta dataanvändaren från all tillgång till e-hälsodata under en period på upp till fem år. | De organ som ansvarar för tillgång till hälsodata ska ha befogenhet att återkalla det datatillstånd som utfärdats enligt artikel 46 och stoppa den berörda behandlingen av e-hälsodata som utförs av dataanvändaren för att säkerställa att den bristande överensstämmelse som avses i punkt 3 upphör, omedelbart eller inom en rimlig tidsfrist, och de ska vidta lämpliga och proportionerliga åtgärder för att säkerställa att dataanvändarna behandlar dessa data på ett korrekt sätt. I detta avseende ska organen med ansvar för tillgång till hälsodata vid behov kunna
  ålägga böter (på upp till 10 % av dataanvändarens årsomsättning under föregående räkenskapsår) eller
  återkalla datatillståndet och utesluta dataanvändaren från all tillgång till e-hälsodata under en period på upp till fem år. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

De organ som ansvarar för tillgång till hälsodata ska ha befogenhet att återkalla det datatillstånd som utfärdats enligt artikel 46 och stoppa den berörda behandlingen av e-hälsodata som utförs av dataanvändaren för att säkerställa att den bristande överensstämmelse som avses i punkt 3 upphör, omedelbart eller inom en rimlig tidsfrist, och de ska vidta lämpliga och proportionerliga åtgärder för att säkerställa att dataanvändarna behandlar dessa data på ett korrekt sätt. I detta avseende ska organen med ansvar för tillgång till hälsodata vid behov kunna återkalla datatillståndet och utesluta dataanvändaren från all tillgång till e-hälsodata under en period på upp till fem år.

De organ som ansvarar för tillgång till hälsodata ska ha befogenhet att återkalla det datatillstånd som utfärdats enligt artikel 46 och stoppa den berörda behandlingen av e-hälsodata som utförs av dataanvändaren för att säkerställa att den bristande överensstämmelse som avses i punkt 3 upphör, omedelbart eller inom en rimlig tidsfrist, och de ska vidta lämpliga och proportionerliga åtgärder för att säkerställa att dataanvändarna behandlar dessa data på ett korrekt sätt. I detta avseende ska organen med ansvar för tillgång till hälsodata vid behov kunna
  ålägga böter (på upp till 10 % av dataanvändarens årsomsättning under föregående räkenskapsår) eller
  återkalla datatillståndet och utesluta dataanvändaren från all tillgång till e-hälsodata under en period på upp till fem år.

Motivering

Sanktionerna måste skärpas om förordningen missbrukas.

Ändringsrekommendation 27

Artikel 44

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| 1. | Det organ som ansvarar för tillgång till hälsodata ska säkerställa att tillgång endast ges till begärda e-hälsodata som är relevanta för det ändamål för behandling som dataanvändaren har angett i sin ansökan om datatillgång och i linje med det beviljade datatillståndet. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

1.

Det organ som ansvarar för tillgång till hälsodata ska säkerställa att tillgång endast ges till begärda e-hälsodata som är relevanta för det ändamål för behandling som dataanvändaren har angett i sin ansökan om datatillgång och i linje med det beviljade datatillståndet.

| 1. | Det organ som ansvarar för tillgång till hälsodata ska säkerställa att tillgång endast ges till begärda e-hälsodata som är relevanta för det ändamål för behandling som dataanvändaren har angett i sin ansökan om datatillgång och i linje med det beviljade datatillståndet. |
| --- | --- |

1.

Det organ som ansvarar för tillgång till hälsodata ska säkerställa att tillgång endast ges till begärda e-hälsodata som är relevanta för det ändamål för behandling som dataanvändaren har angett i sin ansökan om datatillgång och i linje med det beviljade datatillståndet.

| 2. | De organ som ansvarar för tillgång till hälsodata ska tillhandahålla dessa e-hälsodata i ett anonymiserat format, om syftet med dataanvändarens behandling kan uppnås med sådana data, med beaktande av den information som dataanvändaren har lämnat. |
| --- | --- |

2.

De organ som ansvarar för tillgång till hälsodata ska tillhandahålla dessa e-hälsodata i ett anonymiserat format, om syftet med dataanvändarens behandling kan uppnås med sådana data, med beaktande av den information som dataanvändaren har lämnat.

| 2. | De organ som ansvarar för tillgång till hälsodata ska tillhandahålla dessa e-hälsodata i ett anonymiserat format, om syftet med dataanvändarens behandling kan uppnås med sådana data, med beaktande av den information som dataanvändaren har lämnat. |
| --- | --- |

2.

De organ som ansvarar för tillgång till hälsodata ska tillhandahålla dessa e-hälsodata i ett anonymiserat format, om syftet med dataanvändarens behandling kan uppnås med sådana data, med beaktande av den information som dataanvändaren har lämnat.

| 3. | Om syftet med dataanvändarens behandling inte kan uppnås med anonymiserade uppgifter, med beaktande av den information som dataanvändaren har lämnat, ska de organ som ansvarar för tillgång till hälsodata ge tillgång till e-hälsodata i pseudonymiserat format. Den information som krävs för att upphäva pseudonymiseringen ska endast vara tillgänglig för organet med ansvar för tillgång till hälsodata. Dataanvändarna får inte avanonymisera de e-hälsodata som de har fått i pseudonymiserat format. Om dataanvändaren inte rättar sig efter de åtgärder som organet med ansvar för tillgång till hälsodata vidtar för att säkerställa pseudonymisering ska dataanvändaren bli föremål för lämpliga sanktioner. |
| --- | --- |

3.

Om syftet med dataanvändarens behandling inte kan uppnås med anonymiserade uppgifter, med beaktande av den information som dataanvändaren har lämnat, ska de organ som ansvarar för tillgång till hälsodata ge tillgång till e-hälsodata i pseudonymiserat format. Den information som krävs för att upphäva pseudonymiseringen ska endast vara tillgänglig för organet med ansvar för tillgång till hälsodata. Dataanvändarna får inte avanonymisera de e-hälsodata som de har fått i pseudonymiserat format. Om dataanvändaren inte rättar sig efter de åtgärder som organet med ansvar för tillgång till hälsodata vidtar för att säkerställa pseudonymisering ska dataanvändaren bli föremål för lämpliga sanktioner.

| 3. | Om syftet med dataanvändarens behandling inte kan uppnås med anonymiserade uppgifter, med beaktande av den information som dataanvändaren har lämnat, ska de organ som ansvarar för tillgång till hälsodata ge tillgång till e-hälsodata i pseudonymiserat format. Den information som krävs för att upphäva pseudonymiseringen ska endast vara tillgänglig för organet med ansvar för tillgång till hälsodata. Dataanvändarna får inte avanonymisera de e-hälsodata som de har fått i pseudonymiserat format. Om dataanvändaren inte rättar sig efter de åtgärder som organet med ansvar för tillgång till hälsodata vidtar för att säkerställa pseudonymisering ska dataanvändaren bli föremål för lämpliga sanktioner. |
| --- | --- |

3.

Om syftet med dataanvändarens behandling inte kan uppnås med anonymiserade uppgifter, med beaktande av den information som dataanvändaren har lämnat, ska de organ som ansvarar för tillgång till hälsodata ge tillgång till e-hälsodata i pseudonymiserat format. Den information som krävs för att upphäva pseudonymiseringen ska endast vara tillgänglig för organet med ansvar för tillgång till hälsodata. Dataanvändarna får inte avanonymisera de e-hälsodata som de har fått i pseudonymiserat format. Om dataanvändaren inte rättar sig efter de åtgärder som organet med ansvar för tillgång till hälsodata vidtar för att säkerställa pseudonymisering ska dataanvändaren bli föremål för lämpliga sanktioner.

| 4. | De organ som ansvarar för tillgång till hälsodata får vid behov tillhandahålla personliga e-hälsodata i enlighet med förordning (EU) 2016/679 och nationell rätt. |
| --- | --- |

4.

Motivering

Under särskilda omständigheter kan det vara nödvändigt att ge tillgång till personliga e-hälsodata för sekundär användning, t.ex. i samband med samhällsnyttig forskning. Detta måste naturligtvis ske i enlighet med EU:s personuppgiftsförordning (EU) 216/679 och nationell rätt.

Ändringsrekommendation 28

Artikel 46.3

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| 3. | Ett organ med ansvar för tillgång till hälsodata ska utfärda eller avslå ett datatillstånd senast
  två
  månader efter att ha mottagit ansökan om datatillgång. Genom undantag från den förordningen [...] [dataförvaltningsakten COM(2020) 767 final] får det organ som ansvarar för tillgång till hälsodata förlänga tidsfristen för att besvara en ansökan om datatillgång med ytterligare två månader om det är nödvändigt, med hänsyn till hur komplicerad begäran är. I sådana fall ska det organ som ansvarar för tillgång till hälsodata så snart som möjligt underrätta sökanden om att mer tid behövs för att granska ansökan och ange skälen till förseningen. Om organet med ansvar för tillgång till hälsodata inte fattar något beslut inom tidsfristen ska datatillståndet utfärdas. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

3.

Ett organ med ansvar för tillgång till hälsodata ska utfärda eller avslå ett datatillstånd senast
  två
  månader efter att ha mottagit ansökan om datatillgång. Genom undantag från den förordningen [...] [dataförvaltningsakten COM(2020) 767 final] får det organ som ansvarar för tillgång till hälsodata förlänga tidsfristen för att besvara en ansökan om datatillgång med ytterligare två månader om det är nödvändigt, med hänsyn till hur komplicerad begäran är. I sådana fall ska det organ som ansvarar för tillgång till hälsodata så snart som möjligt underrätta sökanden om att mer tid behövs för att granska ansökan och ange skälen till förseningen. Om organet med ansvar för tillgång till hälsodata inte fattar något beslut inom tidsfristen ska datatillståndet utfärdas.

| 3. | Ett organ med ansvar för tillgång till hälsodata ska utfärda eller avslå ett datatillstånd senast
  tre
  månader efter att ha mottagit ansökan om datatillgång. Genom undantag från den förordningen [...] [dataförvaltningsakten COM(2020) 767 final] får det organ som ansvarar för tillgång till hälsodata förlänga tidsfristen för att besvara en ansökan om datatillgång med ytterligare två månader om det är nödvändigt, med hänsyn till hur komplicerad begäran är. I sådana fall ska det organ som ansvarar för tillgång till hälsodata så snart som möjligt underrätta sökanden om att mer tid behövs för att granska ansökan och ange skälen till förseningen. Om organet med ansvar för tillgång till hälsodata inte fattar något beslut inom tidsfristen ska datatillståndet utfärdas. |
| --- | --- |

3.

Ett organ med ansvar för tillgång till hälsodata ska utfärda eller avslå ett datatillstånd senast
  tre
  månader efter att ha mottagit ansökan om datatillgång. Genom undantag från den förordningen [...] [dataförvaltningsakten COM(2020) 767 final] får det organ som ansvarar för tillgång till hälsodata förlänga tidsfristen för att besvara en ansökan om datatillgång med ytterligare två månader om det är nödvändigt, med hänsyn till hur komplicerad begäran är. I sådana fall ska det organ som ansvarar för tillgång till hälsodata så snart som möjligt underrätta sökanden om att mer tid behövs för att granska ansökan och ange skälen till förseningen. Om organet med ansvar för tillgång till hälsodata inte fattar något beslut inom tidsfristen ska datatillståndet utfärdas.

Motivering

Organet med ansvar för tillgång till hälsodata kan behöva viss tid på sig för att bedöma ansökningarna.

Ändringsrekommendation 29

Artikel 46.9

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Ett datatillstånd ska utfärdas för den tid som är nödvändig för att uppfylla de begärda ändamålen, vilket inte får överstiga
  fem
  år. Denna tid får förlängas en gång på begäran av dataanvändaren, på grundval av argument och handlingar som motiverar denna förlängning och som tillhandahålls en månad innan datatillståndet upphör att gälla
  , för en period som inte får överstiga fem år
  . Genom undantag från artikel 42 får organet med ansvar för tillgång till hälsodata ta ut ökande avgifter för att återspegla kostnaderna och riskerna med att lagra e-hälsodata under en längre tidsperiod än de ursprungliga
  fem
  åren. För att minska sådana kostnader och avgifter får organet med ansvar för tillgång till hälsodata också föreslå att dataanvändaren lagrar datasetet i lagringssystem med begränsad kapacitet. Data i den säkra behandlingsmiljön ska raderas senast sex månader efter det att datatillståndet har upphört att gälla. På begäran av dataanvändaren ska formeln för skapandet av det begärda datasetet lagras av organet med ansvar för tillgång till hälsodata. | Ett datatillstånd ska utfärdas för den tid som är nödvändig för att uppfylla de begärda ändamålen, vilket inte får överstiga
  tio
  år. Denna tid får förlängas en gång
  med högst två år
  på begäran av dataanvändaren, på grundval av argument och handlingar som motiverar denna förlängning och som tillhandahålls en månad innan datatillståndet upphör att gälla. Genom undantag från artikel 42 får organet med ansvar för tillgång till hälsodata ta ut ökande avgifter för att återspegla kostnaderna och riskerna med att lagra e-hälsodata under en längre tidsperiod än de ursprungliga
  tio
  åren. För att minska sådana kostnader och avgifter får organet med ansvar för tillgång till hälsodata också föreslå att dataanvändaren lagrar datasetet i lagringssystem med begränsad kapacitet. Data i den säkra behandlingsmiljön ska raderas senast sex månader efter det att datatillståndet har upphört att gälla. På begäran av dataanvändaren ska formeln för skapandet av det begärda datasetet lagras av organet med ansvar för tillgång till hälsodata. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Ett datatillstånd ska utfärdas för den tid som är nödvändig för att uppfylla de begärda ändamålen, vilket inte får överstiga
  fem
  år. Denna tid får förlängas en gång på begäran av dataanvändaren, på grundval av argument och handlingar som motiverar denna förlängning och som tillhandahålls en månad innan datatillståndet upphör att gälla
  , för en period som inte får överstiga fem år
  . Genom undantag från artikel 42 får organet med ansvar för tillgång till hälsodata ta ut ökande avgifter för att återspegla kostnaderna och riskerna med att lagra e-hälsodata under en längre tidsperiod än de ursprungliga
  fem
  åren. För att minska sådana kostnader och avgifter får organet med ansvar för tillgång till hälsodata också föreslå att dataanvändaren lagrar datasetet i lagringssystem med begränsad kapacitet. Data i den säkra behandlingsmiljön ska raderas senast sex månader efter det att datatillståndet har upphört att gälla. På begäran av dataanvändaren ska formeln för skapandet av det begärda datasetet lagras av organet med ansvar för tillgång till hälsodata.

Ett datatillstånd ska utfärdas för den tid som är nödvändig för att uppfylla de begärda ändamålen, vilket inte får överstiga
  tio
  år. Denna tid får förlängas en gång
  med högst två år
  på begäran av dataanvändaren, på grundval av argument och handlingar som motiverar denna förlängning och som tillhandahålls en månad innan datatillståndet upphör att gälla. Genom undantag från artikel 42 får organet med ansvar för tillgång till hälsodata ta ut ökande avgifter för att återspegla kostnaderna och riskerna med att lagra e-hälsodata under en längre tidsperiod än de ursprungliga
  tio
  åren. För att minska sådana kostnader och avgifter får organet med ansvar för tillgång till hälsodata också föreslå att dataanvändaren lagrar datasetet i lagringssystem med begränsad kapacitet. Data i den säkra behandlingsmiljön ska raderas senast sex månader efter det att datatillståndet har upphört att gälla. På begäran av dataanvändaren ska formeln för skapandet av det begärda datasetet lagras av organet med ansvar för tillgång till hälsodata.

Motivering

I många forskningsprojekt kommer data att behöva lagras i mer än fem år. Ändringsrekommendationen ger större utrymme för att bedöma den ”nödvändiga perioden” så att lagringstiden kan vara upp till tio år. I gengäld är förlängningsperioden kortare än de föreslagna fem åren.

Ändringsrekommendation 30

Artikel 47.3

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Om en sökande har begärt ett resultat i anonymiserad form, inklusive ett statistiskt format, baserat på en begäran om data, ska det organ som ansvarar för tillgång till hälsodata göra en bedömning inom två månader och, om möjligt, tillhandahålla resultatet till dataanvändaren inom två månader. | Om en sökande har begärt ett resultat i anonymiserad form, inklusive ett statistiskt format, baserat på en begäran om data, ska det organ som ansvarar för tillgång till hälsodata göra en bedömning inom två månader och, om möjligt, tillhandahålla resultatet till dataanvändaren inom två månader.
  Om det inte är möjligt att tillhandahålla dessa data ska det organ som ansvarar för tillgång till hälsodata ge sökanden en motivering till avslaget. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Om en sökande har begärt ett resultat i anonymiserad form, inklusive ett statistiskt format, baserat på en begäran om data, ska det organ som ansvarar för tillgång till hälsodata göra en bedömning inom två månader och, om möjligt, tillhandahålla resultatet till dataanvändaren inom två månader.

Om en sökande har begärt ett resultat i anonymiserad form, inklusive ett statistiskt format, baserat på en begäran om data, ska det organ som ansvarar för tillgång till hälsodata göra en bedömning inom två månader och, om möjligt, tillhandahålla resultatet till dataanvändaren inom två månader.
  Om det inte är möjligt att tillhandahålla dessa data ska det organ som ansvarar för tillgång till hälsodata ge sökanden en motivering till avslaget.

Motivering

I artikeln föreskrivs att uppgifter ska tillhandahållas ”om möjligt”. Om det inte är möjligt att tillhandahålla uppgifterna bör sökanden få en motivering till varför detta inte är görligt.

Ändringsrekommendation 31

Artikel 49.1

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| 1. | Om en sökande begär tillgång till e-hälsodata endast från en enda datainnehavare i en enda medlemsstat får sökanden, genom undantag från artikel 45.1, lämna in en ansökan om datatillgång eller en begäran om data direkt till datainnehavaren. Ansökan om datatillgång ska uppfylla kraven i artikel 45 och begäran om data ska uppfylla kraven i artikel 47. Förfrågningar från flera länder och förfrågningar som kräver en kombination av dataset från flera datainnehavare ska riktas till organ med ansvar för tillgång till hälsodata. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

1.

Om en sökande begär tillgång till e-hälsodata endast från en enda datainnehavare i en enda medlemsstat får sökanden, genom undantag från artikel 45.1, lämna in en ansökan om datatillgång eller en begäran om data direkt till datainnehavaren. Ansökan om datatillgång ska uppfylla kraven i artikel 45 och begäran om data ska uppfylla kraven i artikel 47. Förfrågningar från flera länder och förfrågningar som kräver en kombination av dataset från flera datainnehavare ska riktas till organ med ansvar för tillgång till hälsodata.

| 1. | Om en sökande begär tillgång till e-hälsodata endast från en enda datainnehavare i en enda medlemsstat får sökanden, genom undantag från artikel 45.1, lämna in en ansökan om datatillgång eller en begäran om data direkt till datainnehavaren.
  Den enda datainnehavaren ska inte ge tillgång till data om enskilda fall kan tillskrivas en viss person trots pseudonymisering.
  Ansökan om datatillgång ska uppfylla kraven i artikel 45 och begäran om data ska uppfylla kraven i artikel 47. Förfrågningar från flera länder och förfrågningar som kräver en kombination av dataset från flera datainnehavare ska riktas till organ med ansvar för tillgång till hälsodata. |
| --- | --- |

1.

Om en sökande begär tillgång till e-hälsodata endast från en enda datainnehavare i en enda medlemsstat får sökanden, genom undantag från artikel 45.1, lämna in en ansökan om datatillgång eller en begäran om data direkt till datainnehavaren.
  Den enda datainnehavaren ska inte ge tillgång till data om enskilda fall kan tillskrivas en viss person trots pseudonymisering.
  Ansökan om datatillgång ska uppfylla kraven i artikel 45 och begäran om data ska uppfylla kraven i artikel 47. Förfrågningar från flera länder och förfrågningar som kräver en kombination av dataset från flera datainnehavare ska riktas till organ med ansvar för tillgång till hälsodata.

Motivering

Anonymitet är avgörande när det gäller hälsodata.

Ändringsrekommendation 32

Artikel 50.1 f

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| De organ som ansvarar för tillgång till hälsodata ska ge tillgång till e-hälsodata endast genom en säker behandlingsmiljö med tekniska och organisatoriska åtgärder samt krav på säkerhet och interoperabilitet. De ska särskilt vidta följande säkerhetsåtgärder: | De organ som ansvarar för tillgång till hälsodata ska ge tillgång till e-hälsodata endast genom en säker behandlingsmiljö med tekniska och organisatoriska åtgärder samt krav på säkerhet och interoperabilitet. De ska särskilt vidta följande säkerhetsåtgärder: |
| [...] | [...] |
| f) | Säkerställa efterlevnad och övervaka de säkerhetsåtgärder som avses i denna artikel för att
  minska
  potentiella säkerhetshot. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

De organ som ansvarar för tillgång till hälsodata ska ge tillgång till e-hälsodata endast genom en säker behandlingsmiljö med tekniska och organisatoriska åtgärder samt krav på säkerhet och interoperabilitet. De ska särskilt vidta följande säkerhetsåtgärder:

De organ som ansvarar för tillgång till hälsodata ska ge tillgång till e-hälsodata endast genom en säker behandlingsmiljö med tekniska och organisatoriska åtgärder samt krav på säkerhet och interoperabilitet. De ska särskilt vidta följande säkerhetsåtgärder:

[...]

[...]

f)

Säkerställa efterlevnad och övervaka de säkerhetsåtgärder som avses i denna artikel för att
  minska
  potentiella säkerhetshot.

| f) | Säkerställa efterlevnad och övervaka de säkerhetsåtgärder som avses i denna artikel för att
  minimera
  potentiella säkerhetshot. |
| --- | --- |

f)

Säkerställa efterlevnad och övervaka de säkerhetsåtgärder som avses i denna artikel för att
  minimera
  potentiella säkerhetshot.

Motivering

Syftet med säkerhetsåtgärder bör vara att minimera potentiella säkerhetshot och inte bara att minska dem.

Ändringsrekommendation 33

Artikel 65.1

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Uppgifter för styrelsen för det europeiska hälsodataområdet | Uppgifter för styrelsen för det europeiska hälsodataområdet |
| 1. | Styrelsen för det europeiska hälsodataområdet ska ha följande uppgifter när det gäller den primära användningen av e-hälsodata i enlighet med kapitlen II och III:
  [...] |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Uppgifter för styrelsen för det europeiska hälsodataområdet

Uppgifter för styrelsen för det europeiska hälsodataområdet

1.

Styrelsen för det europeiska hälsodataområdet ska ha följande uppgifter när det gäller den primära användningen av e-hälsodata i enlighet med kapitlen II och III:

[...]

| 1. | Styrelsen för det europeiska hälsodataområdet ska ha följande uppgifter när det gäller den primära användningen av e-hälsodata i enlighet med kapitlen II och III:
  [...] |
| --- | --- |

1.

Styrelsen för det europeiska hälsodataområdet ska ha följande uppgifter när det gäller den primära användningen av e-hälsodata i enlighet med kapitlen II och III:

[...]

| | b) | Utfärda skriftliga bidrag och utbyta bästa praxis i frågor som rör samordningen av genomförandet på medlemsstatsnivå av denna förordning och av de delegerade akter och genomförandeakter som antagits i enlighet med den, särskilt när det gäller |
| --- | --- | --- |

b)

Utfärda skriftliga bidrag och utbyta bästa praxis i frågor som rör samordningen av genomförandet på medlemsstatsnivå av denna förordning och av de delegerade akter och genomförandeakter som antagits i enlighet med den, särskilt när det gäller

| | [...] |
| --- | --- |

[...]

| | b) | Utfärda skriftliga bidrag och utbyta bästa praxis i frågor som rör samordningen av genomförandet på medlemsstatsnivå av denna förordning och av de delegerade akter och genomförandeakter som antagits i enlighet med den,
  med hänsyn till regional och lokal nivå och
  särskilt när det gäller |
| --- | --- | --- |

b)

Utfärda skriftliga bidrag och utbyta bästa praxis i frågor som rör samordningen av genomförandet på medlemsstatsnivå av denna förordning och av de delegerade akter och genomförandeakter som antagits i enlighet med den,
  med hänsyn till regional och lokal nivå och
  särskilt när det gäller

| | [...] |
| --- | --- |

[...]

Motivering

Framhållande av vikten av att inkludera den lokala och regionala nivån.

II.   POLITISKA REKOMMENDATIONER

EUROPEISKA REGIONKOMMITTÉNS STÅNDPUNKT (ReK)

Om datasäkerhet och dataskydd:

| 1. | Europeiska regionkommittén välkomnar kommissionens förslag om ett europeiskt hälsodataområde och betonar behovet av att hälso- och sjukvården kan dra nytta av sådan infrastruktur, samtidigt som patienternas integritet och datarättigheter garanteras. (2) |
| --- | --- |

1.

| 2. | Vi understryker att medborgarnas hälsorelaterade förväntningar på EU återspeglades i slutsatserna från konferensen om Europas framtid, särskilt när det gäller att stärka hälso- och sjukvårdssystemens resiliens och kvalitet genom att ”[i]nrätta ett europeiskt hälsodataområde som underlättar utbyte av hälsodata. Individuella patientjournaler skulle kunna göras tillgängliga – på frivillig basis – genom ett individuellt elektroniskt EU-pass, i enlighet med dataskyddsreglerna”. |
| --- | --- |

2.

| 3. | Kommittén välkomnar förslagets ambition att skapa nya och ökade möjligheter till primär och sekundär användning av hälsodata till nytta för både patienter, hälso- och sjukvården, forskningen och samhället i stort. Ökad tillgång till hälsodata är en förutsättning för att utveckla en modern hälso- och sjukvård. |
| --- | --- |

3.

| 4. | Kommittén anser att patientens tillgång till sina egna hälsodata och möjligheter att dela denna med hälso- och sjukvården underlättar en sammanhållen vård, förbättrar patientsäkerheten och ökar möjligheterna för patienten att vara en aktiv medskapare i sin egen vård. En kontrollerad och integritetssäkrad användning av hälsodata för forskning, beslutsfattande och produktutveckling är också en viktig förutsättning för nya medicinska framsteg, ökad patientsäkerhet och förbättrad uppföljning av hälso- och sjukvårdens resultat. |
| --- | --- |

4.

| 5. | Kommittén vill framhålla att det överordnade syftet med hälsodata, och att dela dem, är att ge patienter bästa möjliga hälso- och sjukvård och att kvalitetssäkra den hälso- och sjukvård som ges. Det vore också önskvärt att man utvärderar hälso- och sjukvårdssystemets tillstånd, med särskilt fokus på byar och mindre städer, och att man utvecklar och organiserar hälso- och sjukvårdssystemen på grundval av resultaten av denna bedömning i syfte att minimera skillnaderna i vårdkvalitet. |
| --- | --- |

5.

| 6. | ReK anser att fri rörlighet för varor och tjänster inte får prioriteras högre än patientens möjligheter att få god hälso- och sjukvård i hemlandet, och att detta behöver beaktas i det fortsatta arbetet med förordningen. |
| --- | --- |

6.

| 7. | Kommittén betonar att patientjournaler är ett av de viktigaste verktygen som vårdgivare och hälso- och sjukvårdspersonal använder för att organisera och tillhandahålla säker hälso- och sjukvård av god kvalitet för patienterna. Det måste därför vara möjligt att utforma medicinsk dokumentation i enlighet med de gemensamma standarder som fastställs inom ramen för det europeiska hälsodataområdet, men också de ytterligare nationella och regionala standarder som varje medlemsstat har fastställt, beroende på de särskilda lokala behoven. |
| --- | --- |

7.

| 8. | ReK vill peka på behovet av att förtydliga huruvida socialtjänsten omfattas av den nya förordningen eller inte, eftersom vissa medlemsländer registrerar både social- och hälsodata tillsammans medan andra länder gör en åtskillnad. |
| --- | --- |

8.

| 9. | Kommittén bedömer att förordningen kommer att ställa krav på ett stort utvecklingsarbete på både europeisk, nationell, regional och lokal nivå, ett arbete som kommer att ta stora ekonomiska, tidsmässiga och personella resurser i anspråk. I de kostnadsberäkningar som ingår i förslaget syns inte lokala och regionala kostnader tillräckligt tydligt. Kostnaderna kan säkert delvis finansieras inom ramen för olika EU-program, men det är oklart i vilken omfattning medlemsstaterna får täckning för sina omställningskostnader och hur olika aktörers kostnader ska hanteras. |
| --- | --- |

9.

| 10. | I takt med att digitaliseringen av hälsodata leder till ökade cybersäkerhetsrisker måste alla berörda parter uppfylla de högsta standarderna för dataskydd och datasäkerhet. Medborgarna måste garanteras att deras personliga hälsouppgifter kommer att behandlas med största försiktighet, på grundval av en robust ram och robusta system för dataskydd och säkerhet med lämpliga skyddsåtgärder. |
| --- | --- |

10.

| 11. | När det gäller att ge enskilda personer ökad tillgång till och kontroll över sina e-hälsodata, måste förordningen se till att utsatta grupper inte försummas, särskilt äldre med begränsade digitala färdigheter eller tillgång till digitala verktyg (3). |
| --- | --- |

11.

| 12. | Kommittén betraktar fysiska personers rätt till självbestämmande som ytterst viktigt, och understryker vikten av att införa garantier avseende efterlevnaden av bestämmelserna i förordning (EU) 2016/679 (den allmänna dataskyddsförordningen). |
| --- | --- |

12.

| 13. | Kommittén vill uppmärksamma att inrättandet av ett europeiskt hälsodataområde försvåras av bristen på experter och tekniskt kunnande och av det begränsade antalet aktörer som har den sakkunskap som krävs för att kunna bygga upp och underhålla system och infrastruktur för hälsodata som lever upp till högt ställda krav på säkerhet och dataskydd. |
| --- | --- |

13.

| 14. | Kommissionen bör också diskutera och lägga fram förslag om hur unionen kan stödja utbyggnaden av ytterligare fysisk infrastruktur för datalagring i medlemsstaterna, även på lokal och regional nivå. |
| --- | --- |

14.

Om interoperabilitet:

| 15. | Det är problematiskt att genomförandet av det europeiska hälsodataområdet i avsaknad av tydliga riktlinjer skulle kunna leda till en splittrad strategi, vilket blev fallet med den allmänna dataskyddsförordningen, på grund av ojämnt genomförande och olika tolkningar på nationell och till och med regional nivå i olika delar av unionen. |
| --- | --- |

15.

| 16. | Därför behövs det gemensamma specifika regler, verksamhetsmodeller och lösningar för ett enhetligt genomförande av förordningen i alla medlemsstater och för en gränsöverskridande användning av hälsouppgifter som respekterar medborgarnas rätt till integritet. I detta sammanhang är det glädjande att användningen av det elektroniska formatet för utbyte av patientjournaler har gjorts obligatorisk i det aktuella förslaget. |
| --- | --- |

16.

Om uppgifternas kvalitet:

| 17. | De uppgifter som används för forskning eller beslutsfattande, men även för tillhandahållande av hälso- och sjukvård, måste vara tillförlitliga, enhetligt utformade, konsekventa, ändamålsenliga, representativa och mätbara. Kommittén välkomnar de krav som anges i förslaget när det gäller att identifiera de olika typerna av – och de viktigaste särdragen hos – hälsodata, men anser att kvalitetskraven bör uppmärksammas mer. |
| --- | --- |

17.

| 18. | Kommittén noterar dock att flera medlemsstater redan arbetar, på nationell eller decentraliserad nivå, för att hitta digitala lösningar avseende utbyte av data mellan olika sektorer, samt många andra punkter som tas upp i förordningen. Det vore därför önskvärt att använda erfarenheterna från sådana initiativ och i framtiden bygga vidare på dem inom ramen för det europeiska hälsodataområdet. |
| --- | --- |

18.

| 19. | Vidare påpekar kommittén att det bör säkerställas att utvecklingen av ramen för utbyte av data mellan medlemsstaterna bygger på internationella standarder såsom FHIR-profilering och SNOMED CT-standarder. På så sätt blir EU:s arbete relevant även för tredjeländer, som redan i dag hämtar inspiration från och samarbetar med olika medlemsstater för att säkerställa ett smidigt utbyte av data mellan olika system osv. |
| --- | --- |

19.

| 20. | Att ge enskilda personer rätt och möjlighet att ändra och föra in uppgifter i sina personliga elektroniska patientjournaler skulle kunna leda till problem som rör kvaliteten på dessa journaler, och ReK föreslår att man närmare undersöker hur dessa frågor skulle kunna hanteras. |
| --- | --- |

20.

Om styrning:

| 21. | För att det europeiska hälsodataområdet ska bli framgångsrikt krävs en infallsvinkel med styrning och lösningar på flera nivåer, inte bara på EU-nivå och nationell nivå, utan även på regional och lokal nivå. |
| --- | --- |

21.

| 22. | En av utmaningarna i samband med genomförandet av det europeiska hälsodataområdet kommer att vara tillhandahållandet av lämpliga resurser och infrastrukturer, inbegripet fysisk infrastruktur på nationell, regional och lokal nivå, för att täcka lagring och utbyte av samt tillgång till hälsodata som kan användas inom hälso- och sjukvård, forskning, beslutsfattande och regleringsverksamhet. |
| --- | --- |

22.

| 23. | ReK betonar behovet av att ytterligare klargöra rollen och befogenheterna avseende styrelsen för det europeiska hälsodataområdet. Även om företrädare för digitala hälso- och sjukvårdsmyndigheter och organ för tillgång till hälsodata från alla medlemsstater kommer att ingå i styrelsen, är det inte klart vilken roll och vilka villkor för deltagande i styrelsens arbete som gäller i fråga om observatörer, experter, berörda parter och andra tredje parter. |
| --- | --- |

23.

| 24. | Kommittén noterar att det enligt förslaget ska ske en standardisering av data bland medlemsstaterna för att möjliggöra utbyte av data. Detta skulle kunna få stora administrativa och ekonomiska konsekvenser för de lokala och regionala myndigheterna, eftersom eventuella nya datastandarder måste integreras i myndigheternas befintliga it-system och de anställda måste utbildas i att arbeta med dessa nya standarder. |
| --- | --- |

24.

| 25. | ReK bör i egenskap av företrädare för lokala och regionala myndigheter vara representerad i styrelsen för det europeiska hälsodataområdet. |
| --- | --- |

25.

| 26. | Eftersom det nuvarande förslaget lämnar manöverutrymme när det gäller en rad konkreta aspekter som ska genomföras via genomförandeakter, vill kommittén uppmärksamma de svårigheter som finns att i nuläget överblicka vad förordningen i praktiken kommer att innebära för patienter, hälso- och sjukvården, forskningen, innovatörer och andra användare av hälsodata. |
| --- | --- |

26.

Om subsidiaritet:

| 27. | I sin nuvarande form verkar förslaget till förordning inte ge upphov till några problem när det gäller dess förenlighet med subsidiaritetsprincipen i fråga om de föreslagna målen om portabilitet och interoperabilitet för data, eftersom dessa aspekter inte kan regleras ordentligt av medlemsländerna/regionerna och/eller de lokala myndigheterna på egen hand. Dessutom bidrar fördelarna med det europeiska hälsodataområdet till att minska ojämlikheten mellan olika regioner i EU och till att det tillhandahålls information av hög kvalitet för utarbetandet av hälso- och sjukvårdspolitik som är anpassad till lokala behov. Man får heller inte bortse från de vetenskapliga fördelarna när det gäller att lära känna de positiva eller negativa (skadliga) effekterna av de olika medicinska tekniker som används, vars resultat snabbt kommer att kunna spridas ända till de mer avlägset belägna eller mer missgynnade regionerna. Större uppmärksamhet måste dock ägnas åt att se till att den föreslagna förordningen inte går utöver EU:s befogenheter och respekterar medlemsstaternas och/eller de regionala eller lokala myndigheternas rätt att besluta om hur hälso- och sjukvårdssystemet ska organiseras, med tanke på att många länder har valt att ge de regionala och lokala myndigheterna mer ansvar när det gäller att organisera hälso- och sjukvården, så att besluten kan fattas så nära medborgarna som möjligt. |
| --- | --- |

27.

Bryssel den 8 februari 2023.

Vasco ALVES CORDEIRO

Europeiska regionkommitténs ordförande

---

(1)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/679 av den 27 april 2016 om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv 95/46/EG (allmän dataskyddsförordning) (EUT L 119, 4.5.2016, s. 1).

1

(2)  ReK:s yttrande ”En läkemedelsstrategi för Europa och lagstiftningsförslag om ändring av mandatet för Europeiska läkemedelsmyndigheten (EMA)”.(EUT C 300, 27.7.2021, s. 87).

2

(3)  Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2016/2102 av den 26 oktober 2016 om tillgänglighet avseende offentliga myndigheters webbplatser och mobila applikationer (EUT L 327, 2.12.2016, s. 1).

3

---

| 3.5.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 157/82 |
| --- | --- | --- | --- |

3.5.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 157/82

---

Yttrande från Europeiska regionkommittén – Krisinstrument för den inre marknaden

(2023/C 157/11)

| Föredragande: | Muhterem ARAS (DE–De gröna), talman, Baden-Württembergs delstatspa:rlament |
| --- | --- |
| Referensdokument: | Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om inrättande av ett krisinstrument för den inre marknaden och om upphävande av rådets förordning (EG) nr 2679/98
  COM(2022) 459 final
  Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om ändring av förordningarna (EU) 2016/424, (EU) 2016/425, (EU) 2016/426, (EU) 2019/1009 och (EU) nr 305/2011 vad gäller krisförfaranden för bedömning av överensstämmelse, antagande av gemensamma specifikationer och marknadskontroll till följd av en krissituation på den inre marknaden
  COM(2022) 461 final
  Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av direktiven 2000/14/EG, 2006/42/EG, 2010/35/EU, 2013/29/EU, 2014/28/EU, 2014/29/EU, 2014/30/EU, 2014/31/EU, 2014/32/EU, 2014/33/EU, 2014/34/EU, 2014/35/EU, 2014/53/EU och 2014/68/EU vad gäller krisförfaranden för bedömning av överensstämmelse, antagande av gemensamma specifikationer och marknadskontroll till följd av en krissituation på den inre marknaden
  COM(2022) 462 final |

Föredragande:

Muhterem ARAS (DE–De gröna), talman, Baden-Württembergs delstatspa:rlament

Referensdokument:

Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om inrättande av ett krisinstrument för den inre marknaden och om upphävande av rådets förordning (EG) nr 2679/98

COM(2022) 459 final

Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om ändring av förordningarna (EU) 2016/424, (EU) 2016/425, (EU) 2016/426, (EU) 2019/1009 och (EU) nr 305/2011 vad gäller krisförfaranden för bedömning av överensstämmelse, antagande av gemensamma specifikationer och marknadskontroll till följd av en krissituation på den inre marknaden

COM(2022) 461 final

Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av direktiven 2000/14/EG, 2006/42/EG, 2010/35/EU, 2013/29/EU, 2014/28/EU, 2014/29/EU, 2014/30/EU, 2014/31/EU, 2014/32/EU, 2014/33/EU, 2014/34/EU, 2014/35/EU, 2014/53/EU och 2014/68/EU vad gäller krisförfaranden för bedömning av överensstämmelse, antagande av gemensamma specifikationer och marknadskontroll till följd av en krissituation på den inre marknaden

COM(2022) 462 final

I.   ÄNDRINGSREKOMMENDATIONER

Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om inrättande av ett krisinstrument för den inre marknaden och om upphävande av rådets förordning (EG) nr 2679/98

COM(2022) 459 final

Ändringsrekommendation 1

Skäl 33

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| För att säkerställa tillgången på krisnödvändiga varor under en krissituation på den inre marknaden kan kommissionen dessutom rekommendera att medlemsstaterna fördelar strategiska reserver, med vederbörlig hänsyn till principerna om solidaritet, nödvändighet och proportionalitet. | För att säkerställa tillgången på krisnödvändiga varor under en krissituation på den inre marknaden kan kommissionen dessutom rekommendera att medlemsstaterna fördelar strategiska reserver, med vederbörlig hänsyn till principerna om solidaritet, nödvändighet och proportionalitet.
  Då måste man ta hänsyn till de olika lokala och regionala behoven, såsom de yttersta randområdenas, de tätbefolkade städernas, landsbygdsområdenas och gränsregionernas behov. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

För att säkerställa tillgången på krisnödvändiga varor under en krissituation på den inre marknaden kan kommissionen dessutom rekommendera att medlemsstaterna fördelar strategiska reserver, med vederbörlig hänsyn till principerna om solidaritet, nödvändighet och proportionalitet.

För att säkerställa tillgången på krisnödvändiga varor under en krissituation på den inre marknaden kan kommissionen dessutom rekommendera att medlemsstaterna fördelar strategiska reserver, med vederbörlig hänsyn till principerna om solidaritet, nödvändighet och proportionalitet.
  Då måste man ta hänsyn till de olika lokala och regionala behoven, såsom de yttersta randområdenas, de tätbefolkade städernas, landsbygdsområdenas och gränsregionernas behov.

Motivering

Självförklarande.

Ändringsrekommendation 2

Artikel 1.3

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Medlemsstaterna ska regelbundet utbyta information om alla frågor som faller inom tillämpningsområdet för denna förordning både sinsemellan och med kommissionen. | Medlemsstaterna ska regelbundet utbyta information om alla frågor som faller inom tillämpningsområdet för denna förordning både sinsemellan och med kommissionen
  , Europaparlamentet, Europeiska regionkommittén samt Europeiska ekonomiska och sociala kommittén
  . |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Medlemsstaterna ska regelbundet utbyta information om alla frågor som faller inom tillämpningsområdet för denna förordning både sinsemellan och med kommissionen.

Medlemsstaterna ska regelbundet utbyta information om alla frågor som faller inom tillämpningsområdet för denna förordning både sinsemellan och med kommissionen
  , Europaparlamentet, Europeiska regionkommittén samt Europeiska ekonomiska och sociala kommittén
  .

Motivering

De lokala och regionala myndigheterna uppmanas att genomföra många av de åtgärder som aktiveras inom ramen för krisinstrumentet för den inre marknaden. Följaktligen bör de åtminstone informeras genom ReK.

Ändringsrekommendation 3

Artikel 2.8

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Denna förordning påverkar inte medlemsstaternas ansvar att skydda den nationella säkerheten eller deras befogenhet att skydda väsentliga statliga funktioner, inklusive säkerställandet av statens territoriella integritet och upprätthållandet av lag och ordning. | Denna förordning påverkar inte medlemsstaternas
  allmänna
  ansvar att skydda den nationella säkerheten eller deras befogenhet att skydda väsentliga statliga funktioner, inklusive säkerställandet av statens territoriella integritet och upprätthållandet av lag och ordning. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Denna förordning påverkar inte medlemsstaternas ansvar att skydda den nationella säkerheten eller deras befogenhet att skydda väsentliga statliga funktioner, inklusive säkerställandet av statens territoriella integritet och upprätthållandet av lag och ordning.

Denna förordning påverkar inte medlemsstaternas
  allmänna
  ansvar att skydda den nationella säkerheten eller deras befogenhet att skydda väsentliga statliga funktioner, inklusive säkerställandet av statens territoriella integritet och upprätthållandet av lag och ordning.

Motivering

Ordet ”allmän” måste läggas till av tydlighetsskäl för att bibehålla den praktiska verkan av bestämmelserna om fri rörlighet i artikel 16ff.

Ändringsrekommendation 4

Artikel 4.3

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Kommissionen ska vara ordförande i den rådgivande gruppen och ansvara för dess sekretariat. Kommissionen får bjuda in
  en företrädare för Europaparlamentet,
  företrädare för Eftastater som är avtalsslutande parter i avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, företrädare för ekonomiska aktörer, intresseorganisationer, arbetsmarknadens parter och experter att delta i den rådgivande gruppens möten som observatörer. Den ska bjuda in företrädare för andra krisrelevanta organ på unionsnivå som observatörer till den rådgivande gruppens relevanta möten. | Kommissionen ska vara ordförande i den rådgivande gruppen och ansvara för dess sekretariat.
  Företrädare för Europaparlamentet och Europeiska regionkommittén ska dessutom vara ständiga medlemmar i den rådgivande gruppen.
  Kommissionen får bjuda in företrädare för Eftastater som är avtalsslutande parter i avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, företrädare för ekonomiska aktörer, intresseorganisationer, arbetsmarknadens parter och experter att delta i den rådgivande gruppens möten som observatörer. Den ska bjuda in företrädare för andra krisrelevanta organ på unionsnivå som observatörer till den rådgivande gruppens relevanta möten. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Kommissionen ska vara ordförande i den rådgivande gruppen och ansvara för dess sekretariat. Kommissionen får bjuda in
  en företrädare för Europaparlamentet,
  företrädare för Eftastater som är avtalsslutande parter i avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, företrädare för ekonomiska aktörer, intresseorganisationer, arbetsmarknadens parter och experter att delta i den rådgivande gruppens möten som observatörer. Den ska bjuda in företrädare för andra krisrelevanta organ på unionsnivå som observatörer till den rådgivande gruppens relevanta möten.

Kommissionen ska vara ordförande i den rådgivande gruppen och ansvara för dess sekretariat.
  Företrädare för Europaparlamentet och Europeiska regionkommittén ska dessutom vara ständiga medlemmar i den rådgivande gruppen.
  Kommissionen får bjuda in företrädare för Eftastater som är avtalsslutande parter i avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, företrädare för ekonomiska aktörer, intresseorganisationer, arbetsmarknadens parter och experter att delta i den rådgivande gruppens möten som observatörer. Den ska bjuda in företrädare för andra krisrelevanta organ på unionsnivå som observatörer till den rådgivande gruppens relevanta möten.

Motivering

Europaparlamentet och Europeiska regionkommittén måste vara företrädda i den rådgivande gruppen genom ständiga medlemmar för att säkerställa parlamentarisk kontroll och involvera lokala och regionala myndigheter som genomför EU-lagstiftningen på fältet. De lokala och regionala myndigheterna är också direkt utsatta för problemen och konsekvenserna vid kriser och kan ge förstahandsrapporter. Genom Europeiska regionkommittén kan de lokala och regionala myndigheternas intressen beaktas i den rådgivande gruppen.

Ändringsrekommendation 5

Artikel 5.1

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Medlemsstaterna ska utse centrala sambandskontor med ansvar för kontakter, samordning och informationsutbyte med andra medlemsstaters centrala sambandskontor och unionens centrala sambandskontor enligt denna förordning. Dessa sambandskontor ska samordna och sammanställa uppgifter från relevanta nationella behöriga myndigheter. | Medlemsstaterna ska
  , med deltagande av de lokala och regionala myndigheterna,
  utse centrala sambandskontor med ansvar för kontakter, samordning och informationsutbyte med andra medlemsstaters centrala sambandskontor och unionens centrala sambandskontor enligt denna förordning. Dessa sambandskontor ska samordna och sammanställa uppgifter från relevanta nationella
  , regionala och lokala
  behöriga myndigheter. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Medlemsstaterna ska utse centrala sambandskontor med ansvar för kontakter, samordning och informationsutbyte med andra medlemsstaters centrala sambandskontor och unionens centrala sambandskontor enligt denna förordning. Dessa sambandskontor ska samordna och sammanställa uppgifter från relevanta nationella behöriga myndigheter.

Medlemsstaterna ska
  , med deltagande av de lokala och regionala myndigheterna,
  utse centrala sambandskontor med ansvar för kontakter, samordning och informationsutbyte med andra medlemsstaters centrala sambandskontor och unionens centrala sambandskontor enligt denna förordning. Dessa sambandskontor ska samordna och sammanställa uppgifter från relevanta nationella
  , regionala och lokala
  behöriga myndigheter.

Motivering

Inbegripande av de regionala och lokala myndigheterna, eftersom nationella sambandskontor inte är tillräckliga för att säkerställa informationsutbytet. Beroende på medlemsstaternas politiska och konstitutionella struktur kan regionala eller lokala kontor göras delaktiga.

Ändringsrekommendation 6

Artikel 6.1 a

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| a) | Samarbete mellan behöriga myndigheter på nationell nivå och unionsnivå vad gäller hanteringen av bevaknings- och krislägena för den inre marknaden under bevaknings- och krislägena inom den inre marknadens sektorer. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

a)

Samarbete mellan behöriga myndigheter på nationell nivå och unionsnivå vad gäller hanteringen av bevaknings- och krislägena för den inre marknaden under bevaknings- och krislägena inom den inre marknadens sektorer.

| a) | Samarbete mellan behöriga myndigheter på
  lokal, regional och
  nationell nivå och unionsnivå vad gäller hanteringen av bevaknings- och krislägena för den inre marknaden under bevaknings- och krislägena inom den inre marknadens sektorer. |
| --- | --- |

a)

Samarbete mellan behöriga myndigheter på
  lokal, regional och
  nationell nivå och unionsnivå vad gäller hanteringen av bevaknings- och krislägena för den inre marknaden under bevaknings- och krislägena inom den inre marknadens sektorer.

Motivering

Inbegripande av den lokala och regionala nivån.

Ändringsrekommendation 7

Artikel 6.2 a

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| En förteckning över relevanta nationella behöriga myndigheter, de centrala sambandskontor som utsetts i enlighet med artikel 5 och de gemensamma kontaktpunkter som avses i artikel 21, deras kontaktuppgifter, tilldelade roller och ansvarsområden under de bevaknings- och krislägen som föreskrivs i denna förordning, i enlighet med nationell lagstiftning. | En förteckning över relevanta nationella
  samt lokala och regionala
  behöriga myndigheter, de centrala sambandskontor som utsetts i enlighet med artikel 5 och de gemensamma kontaktpunkter som avses i artikel 21, deras kontaktuppgifter, tilldelade roller och ansvarsområden under de bevaknings- och krislägen som föreskrivs i denna förordning, i enlighet med nationell lagstiftning. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

En förteckning över relevanta nationella behöriga myndigheter, de centrala sambandskontor som utsetts i enlighet med artikel 5 och de gemensamma kontaktpunkter som avses i artikel 21, deras kontaktuppgifter, tilldelade roller och ansvarsområden under de bevaknings- och krislägen som föreskrivs i denna förordning, i enlighet med nationell lagstiftning.

En förteckning över relevanta nationella
  samt lokala och regionala
  behöriga myndigheter, de centrala sambandskontor som utsetts i enlighet med artikel 5 och de gemensamma kontaktpunkter som avses i artikel 21, deras kontaktuppgifter, tilldelade roller och ansvarsområden under de bevaknings- och krislägen som föreskrivs i denna förordning, i enlighet med nationell lagstiftning.

Motivering

Inbegripande av den lokala och regionala nivån, beroende på medlemsstaternas struktur.

Ändringsrekommendation 8

Artikel 8.3 c

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Det geografiska området, hur stor del av den inre marknaden som påverkas av störningen eller den potentiella störningen och påverkan på specifika geografiska områden som är särskilt sårbara eller utsatta för störningar i leveranskedjan, inklusive EU:s yttersta randområden. | Det geografiska området, hur stor del av den inre marknaden som påverkas av störningen eller den potentiella störningen och påverkan på specifika geografiska områden som är särskilt sårbara eller utsatta för störningar i leveranskedjan, inklusive EU:s
  gränsregioner och
  yttersta randområden. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Det geografiska området, hur stor del av den inre marknaden som påverkas av störningen eller den potentiella störningen och påverkan på specifika geografiska områden som är särskilt sårbara eller utsatta för störningar i leveranskedjan, inklusive EU:s yttersta randområden.

Det geografiska området, hur stor del av den inre marknaden som påverkas av störningen eller den potentiella störningen och påverkan på specifika geografiska områden som är särskilt sårbara eller utsatta för störningar i leveranskedjan, inklusive EU:s
  gränsregioner och
  yttersta randområden.

Motivering

Självförklarande.

Ändringsrekommendation 9

Artikel 9.1 a

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Om kommissionen, med beaktande av yttrandet från den rådgivande gruppen, anser att det hot som avses i artikel 3.2 föreligger ska den aktivera bevakningsläget under en period om högst sex månader genom en genomförandeakt. Denna genomförandeakt ska innehålla följande:






  a) | En bedömning av krisens potentiella påverkan. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Om kommissionen, med beaktande av yttrandet från den rådgivande gruppen, anser att det hot som avses i artikel 3.2 föreligger ska den aktivera bevakningsläget under en period om högst sex månader genom en genomförandeakt. Denna genomförandeakt ska innehålla följande:

a)

En bedömning av krisens potentiella påverkan.

Om kommissionen, med beaktande av yttrandet från den rådgivande gruppen, anser att det hot som avses i artikel 3.2 föreligger ska den aktivera bevakningsläget under en period om högst sex månader genom en genomförandeakt. Denna genomförandeakt ska innehålla följande:

| a) | En bedömning av krisens potentiella påverkan
  , där gränsregionernas särskilda situation beaktas
  . |
| --- | --- |

a)

En bedömning av krisens potentiella påverkan
  , där gränsregionernas särskilda situation beaktas
  .

Motivering

Självförklarande.

Ändringsrekommendation 10

Artikel 11.5

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Nationella behöriga myndigheter ska ta vederbörlig hänsyn till den administrativa bördan för ekonomiska aktörer, i synnerhet små och medelstora företag, i samband med begäranden om information och säkerställa att
  den begränsas
  till
  ett minimum
  . | Nationella behöriga myndigheter ska ta vederbörlig hänsyn till den administrativa bördan för ekonomiska aktörer, i synnerhet små och medelstora företag, i samband med begäranden om information och säkerställa att
  innehållet i begärandena är proportionerligt och strikt begränsat
  till
  vad som är nödvändigt för att uppfylla kraven i artikel 9
  . |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Nationella behöriga myndigheter ska ta vederbörlig hänsyn till den administrativa bördan för ekonomiska aktörer, i synnerhet små och medelstora företag, i samband med begäranden om information och säkerställa att
  den begränsas
  till
  ett minimum
  .

Nationella behöriga myndigheter ska ta vederbörlig hänsyn till den administrativa bördan för ekonomiska aktörer, i synnerhet små och medelstora företag, i samband med begäranden om information och säkerställa att
  innehållet i begärandena är proportionerligt och strikt begränsat
  till
  vad som är nödvändigt för att uppfylla kraven i artikel 9
  .

Motivering

För att undvika onödiga bördor för företagen.

Ändringsrekommendation 11

Artikel 12.2 a

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Kommissionen får genom genomförandeakter begära att medlemsstaterna tillhandahåller information om de varor som förtecknas i en genomförandeakt som antagits i enlighet med artikel 9.1, vad gäller följande:






  a) | Nuvarande lager på deras territorium. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Kommissionen får genom genomförandeakter begära att medlemsstaterna tillhandahåller information om de varor som förtecknas i en genomförandeakt som antagits i enlighet med artikel 9.1, vad gäller följande:

a)

Nuvarande lager på deras territorium.

Kommissionen får genom genomförandeakter begära att medlemsstaterna tillhandahåller information om de varor som förtecknas i en genomförandeakt som antagits i enlighet med artikel 9.1, vad gäller följande:

| a) | Nuvarande lager
  och lagringsplatser
  på deras territorium. |
| --- | --- |

a)

Nuvarande lager
  och lagringsplatser
  på deras territorium.

Motivering

Det är viktigt att kontrollera var medlemsstaterna lagrar krisnödvändiga varor så att de i en nödsituation snabbt kan distribueras även till avlägsna områden.

Ändringsrekommendation 12

Artikel 12.3

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Med vederbörligt beaktande av de lager som ekonomiska aktörer innehar eller håller på att bygga upp på sitt territorium ska medlemsstaterna göra sitt yttersta för att bygga upp strategiska reserver med de varor av strategisk betydelse som identifierats i enlighet med punkt 1. Kommissionen ska tillhandahålla stöd till medlemsstaterna för att samordna och rationalisera deras insatser. | Med vederbörligt beaktande av de lager som ekonomiska aktörer innehar eller håller på att bygga upp på sitt territorium
  , samt den territoriella balansen med särskild hänsyn tagen till ö- och bergsområden och andra avlägsna områden,
  ska medlemsstaterna göra sitt yttersta för att bygga upp strategiska reserver med de varor av strategisk betydelse som identifierats i enlighet med punkt 1. Kommissionen ska tillhandahålla stöd till medlemsstaterna för att samordna och rationalisera deras insatser. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Med vederbörligt beaktande av de lager som ekonomiska aktörer innehar eller håller på att bygga upp på sitt territorium ska medlemsstaterna göra sitt yttersta för att bygga upp strategiska reserver med de varor av strategisk betydelse som identifierats i enlighet med punkt 1. Kommissionen ska tillhandahålla stöd till medlemsstaterna för att samordna och rationalisera deras insatser.

Med vederbörligt beaktande av de lager som ekonomiska aktörer innehar eller håller på att bygga upp på sitt territorium
  , samt den territoriella balansen med särskild hänsyn tagen till ö- och bergsområden och andra avlägsna områden,
  ska medlemsstaterna göra sitt yttersta för att bygga upp strategiska reserver med de varor av strategisk betydelse som identifierats i enlighet med punkt 1. Kommissionen ska tillhandahålla stöd till medlemsstaterna för att samordna och rationalisera deras insatser.

Motivering

Självförklarande.

Ändringsrekommendation 13

Artikel 15.1

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Om kommissionen, med beaktande av yttrandet från den rådgivande gruppen, anser att en förlängning av aktiveringen av krisläget för den inre marknaden är nödvändig ska den föreslå rådet att förlänga aktiveringen av krisläget för den inre marknaden. Med förbehåll för akuta och exceptionella förändringar av omständligheterna ska kommissionen sträva efter att göra detta senast 30 dagar före utgången av den period under vilken krisläget för den inre marknaden är aktiverat. Rådet får förlänga aktiveringen av krisläget för den inre marknaden med högst sex månader åt gången genom en genomförandeakt. | Om kommissionen, med beaktande av yttrandet från den rådgivande gruppen, anser att en förlängning av aktiveringen av krisläget för den inre marknaden är nödvändig ska den föreslå rådet att förlänga aktiveringen av krisläget för den inre marknaden. Med förbehåll för akuta och exceptionella förändringar av omständigheterna ska kommissionen sträva efter att göra detta senast 30 dagar före utgången av den period under vilken krisläget för den inre marknaden är aktiverat. Rådet får förlänga aktiveringen av krisläget för den inre marknaden med högst sex månader åt gången genom en genomförandeakt.
  Om krisläget för den inre marknaden inte förlängs ska det automatiskt upphöra att gälla. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Om kommissionen, med beaktande av yttrandet från den rådgivande gruppen, anser att en förlängning av aktiveringen av krisläget för den inre marknaden är nödvändig ska den föreslå rådet att förlänga aktiveringen av krisläget för den inre marknaden. Med förbehåll för akuta och exceptionella förändringar av omständligheterna ska kommissionen sträva efter att göra detta senast 30 dagar före utgången av den period under vilken krisläget för den inre marknaden är aktiverat. Rådet får förlänga aktiveringen av krisläget för den inre marknaden med högst sex månader åt gången genom en genomförandeakt.

Om kommissionen, med beaktande av yttrandet från den rådgivande gruppen, anser att en förlängning av aktiveringen av krisläget för den inre marknaden är nödvändig ska den föreslå rådet att förlänga aktiveringen av krisläget för den inre marknaden. Med förbehåll för akuta och exceptionella förändringar av omständigheterna ska kommissionen sträva efter att göra detta senast 30 dagar före utgången av den period under vilken krisläget för den inre marknaden är aktiverat. Rådet får förlänga aktiveringen av krisläget för den inre marknaden med högst sex månader åt gången genom en genomförandeakt.
  Om krisläget för den inre marknaden inte förlängs ska det automatiskt upphöra att gälla.

Motivering

Krisåtgärder måste alltid vara tidsbegränsade och upphöra automatiskt för att förebygga missbruk. Detta nämns visserligen i artikel 14.3 om aktivering, men inte i artikeln om avaktivering. Därför görs ett förtydligande.

Ändringsrekommendation 14

Artikel 16.1

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| När medlemsstaterna antar och tillämpar nationella åtgärder till följd av en krissituation på den inre marknaden och den bakomliggande krisen ska de säkerställa att åtgärderna är helt förenliga med fördraget och unionsrätten och i synnerhet med de krav som fastställs i denna artikel. | När medlemsstaterna antar och tillämpar nationella åtgärder till följd av en krissituation på den inre marknaden och den bakomliggande krisen ska de säkerställa att åtgärderna är helt förenliga med fördraget och unionsrätten och i synnerhet med de
  i detta avseende prioriterade
  krav som fastställs i denna artikel
  , framför allt när det gäller åtgärder enligt kodexen om Schengengränserna
  . |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

När medlemsstaterna antar och tillämpar nationella åtgärder till följd av en krissituation på den inre marknaden och den bakomliggande krisen ska de säkerställa att åtgärderna är helt förenliga med fördraget och unionsrätten och i synnerhet med de krav som fastställs i denna artikel.

När medlemsstaterna antar och tillämpar nationella åtgärder till följd av en krissituation på den inre marknaden och den bakomliggande krisen ska de säkerställa att åtgärderna är helt förenliga med fördraget och unionsrätten och i synnerhet med de
  i detta avseende prioriterade
  krav som fastställs i denna artikel
  , framför allt när det gäller åtgärder enligt kodexen om Schengengränserna
  .

Motivering

För att reglerna om fri rörlighet i krisinstrumentet för den inre marknaden ska kunna få praktisk verkan måste de delvis ha företräde framför kodexen om Schengengränserna. Annars kan medlemsstaterna införa ensidiga och icke samordnade gränskontroller, vilket till sin natur skulle kunna vara liktydigt med att gränserna stängs.

Ändringsrekommendation 15

Artikel 16.2

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Varje begränsning ska vara tidsbegränsad och hävas så snart situationen tillåter det. Dessutom bör varje begränsning ta hänsyn till situationen i gränsregioner. | Varje begränsning ska vara tidsbegränsad
  , ses över regelbundet
  och hävas så snart situationen tillåter det. Dessutom bör varje begränsning ta hänsyn till situationen i gränsregioner. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Varje begränsning ska vara tidsbegränsad och hävas så snart situationen tillåter det. Dessutom bör varje begränsning ta hänsyn till situationen i gränsregioner.

Varje begränsning ska vara tidsbegränsad
  , ses över regelbundet
  och hävas så snart situationen tillåter det. Dessutom bör varje begränsning ta hänsyn till situationen i gränsregioner.

Motivering

Självförklarande.

Ändringsrekommendation 16

Artikel 16.5

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Medlemsstaterna ska säkerställa att alla berörda parter som påverkas informeras om åtgärder som inskränker den fria rörligheten för varor, tjänster och personer, däribland arbetstagare och tjänsteleverantörer, innan åtgärderna träder i kraft. Medlemsstaterna ska säkerställa en kontinuerlig dialog med berörda parter, däribland kommunikation med arbetsmarknadens parter och internationella partner. | Medlemsstaterna ska säkerställa att alla berörda parter som påverkas
  samt de lokala och regionala myndigheterna
  informeras om åtgärder som inskränker den fria rörligheten för varor, tjänster och personer, däribland arbetstagare och tjänsteleverantörer, innan åtgärderna träder i kraft. Medlemsstaterna ska säkerställa en kontinuerlig dialog med berörda parter, däribland kommunikation med
  Europeiska regionkommittén,
  arbetsmarknadens parter och internationella partner. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Medlemsstaterna ska säkerställa att alla berörda parter som påverkas informeras om åtgärder som inskränker den fria rörligheten för varor, tjänster och personer, däribland arbetstagare och tjänsteleverantörer, innan åtgärderna träder i kraft. Medlemsstaterna ska säkerställa en kontinuerlig dialog med berörda parter, däribland kommunikation med arbetsmarknadens parter och internationella partner.

Medlemsstaterna ska säkerställa att alla berörda parter som påverkas
  samt de lokala och regionala myndigheterna
  informeras om åtgärder som inskränker den fria rörligheten för varor, tjänster och personer, däribland arbetstagare och tjänsteleverantörer, innan åtgärderna träder i kraft. Medlemsstaterna ska säkerställa en kontinuerlig dialog med berörda parter, däribland kommunikation med
  Europeiska regionkommittén,
  arbetsmarknadens parter och internationella partner.

Motivering

Se till att de lokala och regionala myndigheterna är delaktiga.

Ändringsrekommendation 17

Artikel 19.2

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Medlemsstaterna ska lämna en redogörelse till kommissionen för de skäl som gör att införandet av en sådan åtgärd är motiverat och proportionerligt, såvida inte dessa skäl redan har klargjorts i den anmälda åtgärden. Medlemsstaterna ska delge kommissionen hela texten till de
  nationella
  lagar
  eller andra föreskrifter
  som innehåller åtgärden eller ändras genom den. | Medlemsstaterna ska lämna en redogörelse till kommissionen för de skäl som gör att införandet av en sådan åtgärd är motiverat och proportionerligt, såvida inte dessa skäl redan har klargjorts i den anmälda åtgärden. Medlemsstaterna ska delge kommissionen hela texten till de lagar som
  i detta avseende är tillämpliga i respektive medlemsstat och som
  innehåller åtgärden eller ändras genom den. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Medlemsstaterna ska lämna en redogörelse till kommissionen för de skäl som gör att införandet av en sådan åtgärd är motiverat och proportionerligt, såvida inte dessa skäl redan har klargjorts i den anmälda åtgärden. Medlemsstaterna ska delge kommissionen hela texten till de
  nationella
  lagar
  eller andra föreskrifter
  som innehåller åtgärden eller ändras genom den.

Medlemsstaterna ska lämna en redogörelse till kommissionen för de skäl som gör att införandet av en sådan åtgärd är motiverat och proportionerligt, såvida inte dessa skäl redan har klargjorts i den anmälda åtgärden. Medlemsstaterna ska delge kommissionen hela texten till de lagar som
  i detta avseende är tillämpliga i respektive medlemsstat och som
  innehåller åtgärden eller ändras genom den.

Motivering

I vissa medlemsstater kan regionerna anta egna eller kompletterande bestämmelser, vilket gör att inte bara de nationella lagarna bör nämnas, utan alla bestämmelser som är tillämpliga i respektive medlemsstat.

Ändringsrekommendation 18

Artikel 21.2

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Medlemsstaterna ska säkerställa att medborgare, konsumenter, ekonomiska aktörer och arbetstagare och deras företrädare på egen begäran och via respektive gemensam kontaktpunkt kan få information från de behöriga myndigheterna om hur respektive nationella krishanteringsåtgärder generellt tolkas och tillämpas. När så är lämpligt ska sådan information innehålla en steg-för-steg-vägledning. Informationen ska tillhandahållas på klart, begripligt och tydligt språk. Den ska vara lättillgänglig på distans och på elektronisk väg och ska hållas uppdaterad. | Medlemsstaterna ska säkerställa att medborgare, konsumenter,
  lokala och regionala myndigheter,
  ekonomiska aktörer och arbetstagare och deras företrädare på egen begäran och via respektive gemensam kontaktpunkt kan få information från de behöriga myndigheterna om hur respektive nationella krishanteringsåtgärder generellt tolkas och tillämpas. När så är lämpligt ska sådan information innehålla en steg-för-steg-vägledning. Informationen ska tillhandahållas på klart, begripligt och tydligt språk. Den ska vara lättillgänglig på distans och på elektronisk väg och ska hållas uppdaterad. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Medlemsstaterna ska säkerställa att medborgare, konsumenter, ekonomiska aktörer och arbetstagare och deras företrädare på egen begäran och via respektive gemensam kontaktpunkt kan få information från de behöriga myndigheterna om hur respektive nationella krishanteringsåtgärder generellt tolkas och tillämpas. När så är lämpligt ska sådan information innehålla en steg-för-steg-vägledning. Informationen ska tillhandahållas på klart, begripligt och tydligt språk. Den ska vara lättillgänglig på distans och på elektronisk väg och ska hållas uppdaterad.

Medlemsstaterna ska säkerställa att medborgare, konsumenter,
  lokala och regionala myndigheter,
  ekonomiska aktörer och arbetstagare och deras företrädare på egen begäran och via respektive gemensam kontaktpunkt kan få information från de behöriga myndigheterna om hur respektive nationella krishanteringsåtgärder generellt tolkas och tillämpas. När så är lämpligt ska sådan information innehålla en steg-för-steg-vägledning. Informationen ska tillhandahållas på klart, begripligt och tydligt språk. Den ska vara lättillgänglig på distans och på elektronisk väg och ska hållas uppdaterad.

Motivering

Alla bör ha tillgång till medlemsstaternas gemensamma kontaktpunkter. Detta kan underlättas av den regionala nivån. Detta är särskilt viktigt i gränsregioner och randområden.

Ändringsrekommendation 19

Artikel 22.2

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Den gemensamma kontaktpunkten på unionsnivå ska bistå medborgare, konsumenter, ekonomiska aktörer och arbetstagare och deras företrädare med följande: [...] | Den gemensamma kontaktpunkten på unionsnivå ska bistå medborgare, konsumenter,
  lokala och regionala myndigheter,
  ekonomiska aktörer och arbetstagare och deras företrädare med följande: [...] |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Den gemensamma kontaktpunkten på unionsnivå ska bistå medborgare, konsumenter, ekonomiska aktörer och arbetstagare och deras företrädare med följande: [...]

Den gemensamma kontaktpunkten på unionsnivå ska bistå medborgare, konsumenter,
  lokala och regionala myndigheter,
  ekonomiska aktörer och arbetstagare och deras företrädare med följande: [...]

Motivering

Se till att de lokala och regionala myndigheterna är delaktiga.

Ändringsrekommendation 20

Artikel 24.1

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Om det föreligger allvarliga krisrelaterade brister eller ett omedelbart hot om sådana brister får kommissionen uppmana företrädande organisationer eller ekonomiska aktörer i krisnödvändiga leveranskedjor att på frivillig basis och inom en fastställd tidsfrist översända specifik information till kommissionen om produktionskapaciteten för och eventuella befintliga lager av krisnödvändiga varor och delar av varor på produktionsanläggningar i unionen och produktionsanläggningar i tredjeländer som organisationen eller aktören driver, har avtal med eller köper varor från samt information om eventuella relevanta störningar i leveranskedjan inom en viss tidsfrist. | Om det föreligger allvarliga krisrelaterade brister eller ett omedelbart hot om sådana brister får kommissionen uppmana företrädande organisationer eller ekonomiska aktörer i krisnödvändiga leveranskedjor att på frivillig basis och inom en fastställd tidsfrist översända specifik information till kommissionen om produktionskapaciteten för och eventuella befintliga lager av krisnödvändiga varor och delar av varor på produktionsanläggningar i unionen och produktionsanläggningar i tredjeländer som organisationen eller aktören driver, har avtal med eller köper varor från samt information om eventuella relevanta störningar i leveranskedjan inom en viss tidsfrist.
  Kommissionen ska säkerställa att den administrativa och kommersiella bördan för ekonomiska aktörer, i synnerhet små och medelstora företag, begränsas till ett minimum, att tidsfristerna för svar är realistiska och att innehållet i begärandena är proportionerligt och absolut nödvändigt. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Om det föreligger allvarliga krisrelaterade brister eller ett omedelbart hot om sådana brister får kommissionen uppmana företrädande organisationer eller ekonomiska aktörer i krisnödvändiga leveranskedjor att på frivillig basis och inom en fastställd tidsfrist översända specifik information till kommissionen om produktionskapaciteten för och eventuella befintliga lager av krisnödvändiga varor och delar av varor på produktionsanläggningar i unionen och produktionsanläggningar i tredjeländer som organisationen eller aktören driver, har avtal med eller köper varor från samt information om eventuella relevanta störningar i leveranskedjan inom en viss tidsfrist.

Om det föreligger allvarliga krisrelaterade brister eller ett omedelbart hot om sådana brister får kommissionen uppmana företrädande organisationer eller ekonomiska aktörer i krisnödvändiga leveranskedjor att på frivillig basis och inom en fastställd tidsfrist översända specifik information till kommissionen om produktionskapaciteten för och eventuella befintliga lager av krisnödvändiga varor och delar av varor på produktionsanläggningar i unionen och produktionsanläggningar i tredjeländer som organisationen eller aktören driver, har avtal med eller köper varor från samt information om eventuella relevanta störningar i leveranskedjan inom en viss tidsfrist.
  Kommissionen ska säkerställa att den administrativa och kommersiella bördan för ekonomiska aktörer, i synnerhet små och medelstora företag, begränsas till ett minimum, att tidsfristerna för svar är realistiska och att innehållet i begärandena är proportionerligt och absolut nödvändigt.

Motivering

För att undvika onödiga bördor för företagen.

II.   POLITISKA REKOMMENDATIONER

EUROPEISKA REGIONKOMMITTÉNS STÅNDPUNKT

| 1. | Europeiska regionkommittén (ReK) välkomnar kommissionens förslag till krisinstrument för den inre marknaden för att säkerställa en fungerande inre marknad, inbegripet fri rörlighet för personer, i framtida krissituationer. |
| --- | --- |

1.

| 2. | Samordnade EU-åtgärder gjorde det möjligt att återupprätta den inre marknadens friheter under covid-19-pandemin, och Rysslands folkrättsvidriga anfallskrig mot Ukraina visar hur snabbt en ny kris kan uppstå. |
| --- | --- |

2.

| 3. | Kriser kan medföra allvarliga konsekvenser för den inre marknaden. Kommittén betonar vikten av behovsbaserade åtgärder för att motverka krisrelaterade skillnader på europeisk, nationell, regional och lokal nivå och av en behovsbaserad sammanhållningspolitik som främjar resiliens mot kriser med samma mål. |
| --- | --- |

3.

| 4. | ReK upprepar sin åsikt att i synnerhet den fria rörligheten för varor, personer och tjänster måste skyddas mot kriser. Vi betonar gränsregionernas särskilda roll för en fungerande inre marknad. |
| --- | --- |

4.

| 5. | ReK betonar att de områden som omfattas av artikel 174 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt är särskilt drabbade av krisernas följder, eftersom de redan står inför utmaningar som hänger samman med deras situation. |
| --- | --- |

5.

| 6. | Följaktligen behövs det en gedigen allmän EU-krisram för den inre marknaden som kompletterar befintliga och planerade sektorsspecifika regler. |
| --- | --- |

6.

Gränsförvaltning inom ramen för krisinstrumentet för den inre marknaden

| 7. | Särskilt gränsregioner drabbas av krisrelaterade och i synnerhet ensidiga och kortsiktiga stängningar av gränserna. Detta gäller allt gränsöverskridande samarbete på områden såsom utbildning, hälso- och sjukvård och energi samt varutransporter, gränsarbetare och tjänsteleverantörer, men även familjer och andra kontakter mellan människor. |
| --- | --- |

7.

| 8. | ReK påpekar i synnerhet att gränskontroller i realiteten upplevs som en stängning av gränserna på grund av de kilometerlånga trafikstockningar som uppstår vid gränsövergångar. |
| --- | --- |

8.

| 9. | Därför uppmanas kommissionen att delvis ge bestämmelserna om fri rörlighet i krisinstrumentet för den inre marknaden företräde framför kodexen om Schengengränserna för att säkerställa fri rörlighet för personer, tjänster och varor i kristider. |
| --- | --- |

9.

| 10. | Rådet uppmanas att efter förordningens ikraftträdande inleda förhandlingar med tredjeländer vid EU:s yttre gränser för att verkställa motsvarande regler om fri rörlighet. |
| --- | --- |

10.

| 11. | Kommittén hänvisar i detta avseende till sitt yttrande ”Ändrad styrning av Schengenområdet” (1), där ReK rekommenderar att kontrollerna vid de inre gränserna strikt begränsas till högst 24 månader sammanlagt samt att man ska förklara varför alternativa åtgärder inte är lämpliga. |
| --- | --- |

11.

| 12. | Rådet uppmanas också med kraft att häva sin blockering av inrättandet av den europeiska gränsöverskridande mekanismen så att mellanstatliga lösningar kan genomföras enkelt längs gränserna. |
| --- | --- |

12.

Krisinstrumentet för den inre marknaden ur ett regionalt perspektiv

| 13. | Kommittén välkomnar generellt den platsbaserade strategin i förslaget och dess fokus på rese- och affärsverksamhet. Samtidigt efterlyser vi en starkare territoriell inriktning hos krisinstrumentet för att säkerställa dess effektivitet på fältet. |
| --- | --- |

13.

| 14. | Mot bakgrund av detta efterlyser ReK ett permanent deltagande av företrädare för Europeiska regionkommittén i den rådgivande gruppen. |
| --- | --- |

14.

| 15. | Dessutom bör de lokala och regionala myndigheterna göras delaktiga i utformningen av de centrala sambandskontoren samt ges lika tillgång till de nationella gemensamma kontaktpunkterna och den gemensamma kontaktpunkten på unionsnivå. |
| --- | --- |

15.

| 16. | (Potentiellt) krisnödvändiga varor är ojämnt fördelade på den inre marknaden. Det är absolut nödvändigt med europeisk solidaritet i handling för att säkerställa distributionen av sådana varor till hårt drabbade områden. I detta avseende välkomnas förbudet mot exportrestriktioner. |
| --- | --- |

16.

| 17. | Kommittén föreslår att de relevanta definitionerna och kriterierna görs mer enhetliga i hela förslaget och att man i detta sammanhang tar större hänsyn till regionala intressen. |
| --- | --- |

17.

Styrning av krisinstrumentet för den inre marknaden

| 18. | ReK understryker i detta sammanhang att vissa definitioner måste förtydligas för att skapa rättssäkerhet och klargöra på vilka villkor och under vilka omständigheter samt vid vilka kriser krisinstrumentet kommer att användas. |
| --- | --- |

18.

| 19. | ReK välkomnar det föreslagna trafikljussystemet med de tre faserna beredskapsplanering, bevakning av den inre marknaden och krissituation på den inre marknaden för bättre krisförebyggande, krisberedskap och krishantering. |
| --- | --- |

19.

| 20. | Kommittén välkomnar varmt inriktningen på informationsutbyte, kommunikation och samordning mellan medlemsstaterna, och rekommenderar att man inrättar ett gemensamt onlinegränssnitt för information, såsom ”Re-open EU” under covid-19-pandemin, för framtida kriser. |
| --- | --- |

20.

| 21. | Komplementariteten och samstämmigheten med sektorsspecifika och andra allmänna regler, särskilt kodexen om Schengengränserna, måste säkerställas för att inte orsaka större rättsosäkerhet. |
| --- | --- |

21.

| 22. | ReK påminner om subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna och konstaterar att kommissionens förslag är mycket långtgående. Det är därför mycket viktigt att säkerställa tillräckliga kontroller och transparens när instrumentet tillämpas, bl.a. för att granska och kompensera för den potentiellt långtgående utvidgningen av de befogenheter som kommissionen ges. Detta kan bara uppnås med hjälp av klara och tydliga kriterier och kvantifierbara tröskelvärden inom ramen för ett korrekt förfarande där inte bara medlemsstaternas och Europaparlamentets deltagande säkerställs, utan även de nationella och regionala parlamentens. |
| --- | --- |

22.

| 23. | ReK betonar att alla krisåtgärder måste vara förenliga med och garantera det faktiska genomförandet av och full respekt för arbetslagstiftningen och de grundläggande rättigheterna, inbegripet sociala rättigheter, arbetstagarrättigheter och fackliga rättigheter. |
| --- | --- |

23.

| 24. | Kommittén efterlyser en omprövning av nödvändigheten och proportionaliteten när det gäller att övervaka leveranskedjor, samla in information från företag och ålägga prioritetsklassade order. Just i kristider bör nämligen ytterligare bördor för företag, särskilt små och medelstora företag, minimeras. Som ett minimum bör korta tidsfrister för svar förlängas. |
| --- | --- |

24.

| 25. | ReK välkomnar att bedömningarna av överensstämmelse för strategiskt viktiga produkter ska påskyndas. Vi föreslår att detta utvidgas till att omfatta andra produktgrupper. |
| --- | --- |

25.

| 26. | Kommissionen uppmanas att utforma de gemensamma upphandlingarna på ett transparent sätt och dra lärdom av de misstag som begicks i samband med ingåendet av avtal med tillverkare av covid-19-vacciner. |
| --- | --- |

26.

| 27. | Slutligen välkomnar kommittén de aktuella debatterna om att oberoende av kriser stärka EU:s strategiska oberoende, och ser fram emot kommissionens lagförslag om råvaror av avgörande betydelse. I detta sammanhang uppmanar vi kommissionen att i sitt lagförslag inkludera förslagen i ReK:s yttrande ”Åtgärdsplan för råvaror av avgörande betydelse” (2). |
| --- | --- |

27.

Bryssel den 8 februari 2023.

Vasco ALVES CORDEIRO

Europeiska regionkommitténs ordförande

---

(1)  Yttrande från Europeiska regionkommittén – Ändrad styrning av Schengenområdet (EUT C 498, 30.12.2022, s. 114).

1

(2)  Yttrande från Europeiska regionkommittén – Åtgärdsplan för råvaror av avgörande betydelse (EUT C 175, 7.5.2021, s. 10).

2

---