# Europeiska unionens C 330/2 ok

| | ISSN 1977-1061 |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | C 330 |
| | |
| Svensk utgåva | Meddelanden och upplysningar | 60 årgången2 oktober 2017 |

ISSN 1977-1061

Europeiska unionens

officiella tidning

C 330

Svensk utgåva

Meddelanden och upplysningar

60 årgången2 oktober 2017

---

| Informationsnummer | Innehållsförteckning | Sida |
| --- | --- | --- |
| | IV   Upplysningar |
| | UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN |
| | Europeiska unionens domstol |
| 2017/C 330/01 | Europeiska unionens domstols senaste offentliggöranden i Europeiska unionens officiella tidning | 1 |

Informationsnummer

Innehållsförteckning

Sida

IV   Upplysningar

UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN

Europeiska unionens domstol

2017/C 330/01

Europeiska unionens domstols senaste offentliggöranden i Europeiska unionens officiella tidning

Europeiska unionens officiella tidning

1

---

| | V   Yttranden |
| --- | --- |
| | DOMSTOLSFÖRFARANDEN |
| | Domstolen |
| 2017/C 330/02 | Mål C-261/17 P: Överklagande ingett den 14 mars 2017 av Ccc Event Management GmbH mot det beslut som tribunalen (femte avdelningen) meddelade den 15 maj 2017 i mål T-889/16, Ccc Event Management GmbH mot Europeiska unionens domstol | 2 |
| 2017/C 330/03 | Mål C-327/17 P: Överklagande ingett den 31 maj 2017 av Cryo-Save AG av den dom som tribunalen (sjätte avdelningen) meddelade den 23 mars 2017 i mål T-239/15, Cryo-Save AG mot Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO) | 2 |
| 2017/C 330/04 | Mål C-344/17: Begäran om förhandsavgörande framställd av Tribunale di Torino (Italien) den 9 juni 2017 – IJDF Italy Srl mot Violeta Fernando Dionisio, Alex Del Rosario Fernando | 3 |
| 2017/C 330/05 | Mål C-350/17: Begäran om förhandsavgörande framställd av Consiglio di Stato (Italien) den 12 juni 2017 – Mobit Soc.cons.arl mot Regione Toscana | 4 |
| 2017/C 330/06 | Mål C-351/17: Begäran om förhandsavgörande framställd av Consiglio di Stato (Italien) den 12 juni 2017 – Autolinee Toscane SpA mot Mobit Soc.cons.arl | 5 |
| 2017/C 330/07 | Mål C-375/17: Begäran om förhandsavgörande framställd av Consiglio di Stato (Italien) den 21 juni 2017 – Stanley International Betting Ltd, Stanleybet Malta Ltd mot Ministero dell’Economia e delle Finanze, Agenzia delle Dogane e dei Monopoli | 5 |
| 2017/C 330/08 | Mål C-412/17: Begäran om förhandsavgörande framställd av Bundesverwaltungsgericht (Tyskland) den 10 juli 2017 – Förbundsrepubliken Tyskland mot Touring Tours und Travel GmbH | 6 |
| 2017/C 330/09 | Mål C-444/17: Begäran om förhandsavgörande framställd av Cour de cassation (Frankrike) den 21 juli 2017 – Préfet des Pyrénées-Orientales mot Abdelaziz Arib, Procureur de la République près le tribunal de grande instance de Montpellier, Procureur général près la cour d'appel de Montpellier | 7 |
| 2017/C 330/10 | Mål C-449/17: Begäran om förhandsavgörande framställd av Bundesfinanzhof (Tyskland) den 26 juli 2017 – A & G Fahrschul-Akademie GmbH mot Finanzamt Wolfenbüttel | 8 |
| 2017/C 330/11 | Mål C-451/17: Begäran om förhandsavgörande framställd av Administrativen sad Veliko Tarnovo (Bulgarien) den 27 juli 2017 – Walltopia AD mot Direktor na Teritorialna direktsia na Natsionalnata agentsia za prihodite – Veliko Tarnovo | 9 |
| 2017/C 330/12 | Mål C-465/17: Begäran om förhandsavgörande framställd av Oberlandesgerichts Düsseldorf (Tyskland) den 2 augusti 2017 – Falck Rettungsdienste GmbH, Falck A/S mot Stadt Solingen | 9 |
| | Tribunalen |
| 2017/C 330/13 | Mål T-454/17: Talan väckt den 14 juli 2017 – Pro NGO! mot kommissionen | 11 |
| 2017/C 330/14 | Mål T-463/17: Överklagande ingett den 25 juli 2017 – Raise Conseil mot EUIPO – Raizers (RAISE) | 11 |
| 2017/C 330/15 | Mål T-472/17: Överklagande ingett den 31 juli 2017 – Wilhelm Sihn jr. mot EUIPO – in edit (Camele’on) | 12 |
| 2017/C 330/16 | Mål T-482/17: Talan väckt den 28 juli 2017 – Comercial Vascongada Recalde mot kommissionen och SRB | 13 |
| 2017/C 330/17 | Mål T-483/17: Talan väckt den 28 juli 2017 – García Suárez m.fl. mot kommissionen och SRB | 13 |
| 2017/C 330/18 | Mål T-484/17: Talan väckt den 3 augusti 2017 – Fidesban m.fl. mot SRB | 14 |
| 2017/C 330/19 | Mål T-491/17: Talan väckt den 1 augusti 2017 – Opere Pie d’Onigo mot kommissionen | 14 |
| 2017/C 330/20 | Mål T-497/17: Talan väckt den 4 augusti 2017 – Sánchez del Valle och Calatrava Real State 2015 mot kommissionen och SRB | 15 |
| 2017/C 330/21 | Mål T-498/17: Talan väckt den 4 augusti 2017 – Álvarez de Linera Granda mot kommissionen och SRB | 16 |
| 2017/C 330/22 | Mål T-499/17: Talan väckt den 4 augusti 2017 – Esfera Capital Agencia de Valores mot Europeiska kommissionen och Gemensamma resolutionsnämnden | 17 |
| 2017/C 330/23 | Mål T-533/17: Överklagande ingett den 11 augusti 2017 – Next design+produktion mot EUIPO – Nanu-Nana Joachim Hoepp (nuuna) | 18 |

V   Yttranden

DOMSTOLSFÖRFARANDEN

Domstolen

2017/C 330/02

Mål C-261/17 P: Överklagande ingett den 14 mars 2017 av Ccc Event Management GmbH mot det beslut som tribunalen (femte avdelningen) meddelade den 15 maj 2017 i mål T-889/16, Ccc Event Management GmbH mot Europeiska unionens domstol

2

2017/C 330/03

Mål C-327/17 P: Överklagande ingett den 31 maj 2017 av Cryo-Save AG av den dom som tribunalen (sjätte avdelningen) meddelade den 23 mars 2017 i mål T-239/15, Cryo-Save AG mot Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO)

2

2017/C 330/04

Mål C-344/17: Begäran om förhandsavgörande framställd av Tribunale di Torino (Italien) den 9 juni 2017 – IJDF Italy Srl mot Violeta Fernando Dionisio, Alex Del Rosario Fernando

3

2017/C 330/05

Mål C-350/17: Begäran om förhandsavgörande framställd av Consiglio di Stato (Italien) den 12 juni 2017 – Mobit Soc.cons.arl mot Regione Toscana

4

2017/C 330/06

Mål C-351/17: Begäran om förhandsavgörande framställd av Consiglio di Stato (Italien) den 12 juni 2017 – Autolinee Toscane SpA mot Mobit Soc.cons.arl

5

2017/C 330/07

Mål C-375/17: Begäran om förhandsavgörande framställd av Consiglio di Stato (Italien) den 21 juni 2017 – Stanley International Betting Ltd, Stanleybet Malta Ltd mot Ministero dell’Economia e delle Finanze, Agenzia delle Dogane e dei Monopoli

5

2017/C 330/08

Mål C-412/17: Begäran om förhandsavgörande framställd av Bundesverwaltungsgericht (Tyskland) den 10 juli 2017 – Förbundsrepubliken Tyskland mot Touring Tours und Travel GmbH

6

2017/C 330/09

Mål C-444/17: Begäran om förhandsavgörande framställd av Cour de cassation (Frankrike) den 21 juli 2017 – Préfet des Pyrénées-Orientales mot Abdelaziz Arib, Procureur de la République près le tribunal de grande instance de Montpellier, Procureur général près la cour d'appel de Montpellier

7

2017/C 330/10

Mål C-449/17: Begäran om förhandsavgörande framställd av Bundesfinanzhof (Tyskland) den 26 juli 2017 – A & G Fahrschul-Akademie GmbH mot Finanzamt Wolfenbüttel

8

2017/C 330/11

Mål C-451/17: Begäran om förhandsavgörande framställd av Administrativen sad Veliko Tarnovo (Bulgarien) den 27 juli 2017 – Walltopia AD mot Direktor na Teritorialna direktsia na Natsionalnata agentsia za prihodite – Veliko Tarnovo

9

2017/C 330/12

Mål C-465/17: Begäran om förhandsavgörande framställd av Oberlandesgerichts Düsseldorf (Tyskland) den 2 augusti 2017 – Falck Rettungsdienste GmbH, Falck A/S mot Stadt Solingen

9

Tribunalen

2017/C 330/13

Mål T-454/17: Talan väckt den 14 juli 2017 – Pro NGO! mot kommissionen

11

2017/C 330/14

Mål T-463/17: Överklagande ingett den 25 juli 2017 – Raise Conseil mot EUIPO – Raizers (RAISE)

11

2017/C 330/15

Mål T-472/17: Överklagande ingett den 31 juli 2017 – Wilhelm Sihn jr. mot EUIPO – in edit (Camele’on)

12

2017/C 330/16

Mål T-482/17: Talan väckt den 28 juli 2017 – Comercial Vascongada Recalde mot kommissionen och SRB

13

2017/C 330/17

Mål T-483/17: Talan väckt den 28 juli 2017 – García Suárez m.fl. mot kommissionen och SRB

13

2017/C 330/18

Mål T-484/17: Talan väckt den 3 augusti 2017 – Fidesban m.fl. mot SRB

14

2017/C 330/19

Mål T-491/17: Talan väckt den 1 augusti 2017 – Opere Pie d’Onigo mot kommissionen

14

2017/C 330/20

Mål T-497/17: Talan väckt den 4 augusti 2017 – Sánchez del Valle och Calatrava Real State 2015 mot kommissionen och SRB

15

2017/C 330/21

Mål T-498/17: Talan väckt den 4 augusti 2017 – Álvarez de Linera Granda mot kommissionen och SRB

16

2017/C 330/22

Mål T-499/17: Talan väckt den 4 augusti 2017 – Esfera Capital Agencia de Valores mot Europeiska kommissionen och Gemensamma resolutionsnämnden

17

2017/C 330/23

Mål T-533/17: Överklagande ingett den 11 augusti 2017 – Next design+produktion mot EUIPO – Nanu-Nana Joachim Hoepp (nuuna)

18

---

| SV | |
| --- | --- |

SV

---

IV Upplysningar

UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN

Europeiska unionens domstol

| 2.10.2017 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 330/1 |
| --- | --- | --- | --- |

2.10.2017

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 330/1

---

Europeiska unionens domstols senaste offentliggöranden i Europeiska unionens officiella tidning

(2017/C 330/01)

Senaste offentliggörandet

EUT C 318, 25.9.2017

Senaste listan över offentliggöranden

EUT C 309, 18.9.2017

EUT C 300, 11.9.2017

EUT C 293, 4.9.2017

EUT C 283, 28.8.2017

EUT C 277, 21.8.2017

EUT C 269, 14.8.2017

Dessa texter är tillgängliga på

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Yttranden

DOMSTOLSFÖRFARANDEN

Domstolen

| 2.10.2017 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 330/2 |
| --- | --- | --- | --- |

2.10.2017

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 330/2

---

Överklagande ingett den 14 mars 2017 av Ccc Event Management GmbH mot det beslut som tribunalen (femte avdelningen) meddelade den 15 maj 2017 i mål T-889/16, Ccc Event Management GmbH mot Europeiska unionens domstol

(Mål C-261/17 P)

(2017/C 330/02)

Rättegångsspråk: tyska

Parter

Klagande: Ccc Event Management GmbH (ombud: A. Schuster, advokat)

Övrig part i målet: Europeiska unionens domstol

Europeiska unionens domstol (tionde avdelningen) har i beslut av den 13 juli 2017 avvisat överklagandet och förordnat att klaganden ska bära sina rättegångskostnader.

---

| 2.10.2017 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 330/2 |
| --- | --- | --- | --- |

2.10.2017

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 330/2

---

Överklagande ingett den 31 maj 2017 av Cryo-Save AG av den dom som tribunalen (sjätte avdelningen) meddelade den 23 mars 2017 i mål T-239/15, Cryo-Save AG mot Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO)

(Mål C-327/17 P)

(2017/C 330/03)

Rättegångsspråk: tyska

Parter

Klagande: Cryo-Save AG (ombud: C. Onken, Rechtsanwältin)

Övriga parter i målet: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO), MedSkin Solutions Dr. Suwelack AG

Klagandens yrkanden

Klaganden yrkar att domstolen ska

| — | upphäva den dom som tribunalen meddelade den 23 mars 2017 i mål T-239/15, och |
| --- | --- |

—

upphäva den dom som tribunalen meddelade den 23 mars 2017 i mål T-239/15, och

| — | förplikta svaranden i första instans att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden i första instans att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Klaganden åberopar en grund för sitt överklagande, där det görs gällande att tribunalen åsidosatte artikel 64.1 i rådets förordning (EG) nr 207/2009 av den 26 februari 2009 om gemenskapsvarumärken, (1) av regel 50.1 i kommissionens förordning (EG) nr 2868/95 av den 13 december 1995 om genomförande av rådets förordning (EG) nr 40/94 om gemenskapsvarumärken, (2) jämförd med artikel 56.2 i förordning nr 207/2009, reglerna 37 och 39 i förordning nr 2868/95 och artikel 76.1 i förordning nr 207/2009. Klaganden anser att detta åsidosättande består i det att tribunalen avvisade den första rättsliga grund som klaganden åberopade vid tribunalen.

Som första grund bestred klaganden tillåtligheten av ansökan om upphävande av dess EU-varumärke. Till stöd härför gjorde klaganden gällande att ansökan, i strid med artikel 56.2 i förordning nr 207/2009 och regel 37 b (iv) i förordning nr 2868/95, inte hade tillräckligt utförliga grunder.

Tribunalen avvisade klagandens första grund, eftersom klaganden inte vid överklagandenämnden hade gjort gällande något åsidosättande av de formella kraven i artikel 56.2 i förordning nr 207/2009, jämförd med regel 37 b (iv) i förordning nr 2868/95, varvid prövningen av överklagandet endast avsåg frågan om verkligt bruk, och överklagandenämnden därför inte hade att pröva ansökan om upphävande. Tribunalen ansåg att om den prövade den första grunden, så skulle det innebära att tribunalen utvidgade de faktiska och rättsliga omständigheterna i målet, vilket var en fråga för överklagandenämnden.

Klaganden har genmält att upptagandet till sakprövning av en ansökan om upphävande utgör en förutsättning för att meddela beslut i sak, vilket EUIPO måste pröva ex officio under hela målets handläggning (artikel 76.1 första meningen i förordning nr 207/2009, regel 39.1 och regel 40.1 första meningen i förordning nr 2868/95, artikel 64.1 i förordning nr 207/2009 och regel 50.1 i förordning nr 2868/95). Det saknar därför betydelse huruvida klaganden specifikt hade aktualiserat frågan om upptagande till sakprövning av ansökan om upphävande vid överklagandenämnden.

Klaganden vidhåller att EUIPO:s annulleringsenhet ex officio prövade frågan om upptagande till sakprövning av ansökan om upphävande, och uttryckligen angav att kraven i artikel 56.2 i förordning nr 207/2009 och regel 37 i förordning nr 2868/95 var uppfyllda. Klaganden gör gällande att principen om funktionell kontinuitet, vilken slagits fast i rättspraxis från tribunalen, erfordrar att överklagandenämnden gör en full prövning av annulleringsenhetens beslut, inklusive en prövning av upptagandet till sakprövning av ansökningar om upphävande. Till stöd för detta argument hänvisar klaganden till bland annat tribunalens rättspraxis från dom av den 23 september 2003, KLEENCARE, T-308/01, punkterna 24-26, 28, 29 och 32, (3) och av den 1 februari 2005, HOOLIGAN, T-57/03, punkterna 22 och 25. (4)

Slutligen ifrågasatte klaganden tveklöst upptagandet till sakprövning av ansökan om upphävande, om än i andra ordalag, både i förfarandet vid annulleringsenheten och vid överklagandenämnden.

Mot bakgrund av nämnda tre grunder har frågan om upptagande till sakprövning av ansökan om upphävande alltid varit en del av den faktiska och rättsliga bakgrunden till ärendet vid överklagandenämnden. Klaganden anser att tribunalens prövning av upptagandet till sakprövning av ansökan om upphävande inte går utöver en sådan prövning. Klaganden vidhåller att, i denna utsträckning, ett bestridande av upptagande till sakprövning av en ansökan om upphävande skiljer sig från åberopandet av nya grunder för upphävande eller ogiltighet, och även från en sen begäran om bevis på verkligt bruk av ett äldre varumärke.

---

(1)  EUT L 78, 2009, s. 1.

(2)  EGT L 303, 1995, s. 1.

(3)  ECLI:EU:T:2003:241.

(4)  ECLI:EU:T:2005:29.

---

| 2.10.2017 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 330/3 |
| --- | --- | --- | --- |

2.10.2017

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 330/3

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Tribunale di Torino (Italien) den 9 juni 2017 – IJDF Italy Srl mot Violeta Fernando Dionisio, Alex Del Rosario Fernando

(Mål C-344/17)

(2017/C 330/04)

Rättegångsspråk: italienska

Hänskjutande domstol

Tribunale di Torino

Parter i målet vid den nationella domstolen

Kärande: IJDF Italy Srl

Svarande: Violeta Fernando Dionisio, Alex Del Rosario Fernando

Tolkningsfråga

Ska direktiv 93/13/EEG (1), artikel 19.1 andra stycket i fördraget om Europeiska unionen och artikel 47 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna tolkas så, att de utgör hinder för en nationell bestämmelse enligt vilken det vid mål som har samband med varandra, i synnerhet vid ansökan om infriande av borgensåtagande som har samband med huvudkäromålet, stadgas gemensam handläggning vid samma domstol, även om behörigheten att pröva ansökan om infriande av borgensåtagande till följd av denna bestämmelse visar sig ligga hos en annan domstol än den för den ort där konsumenten har hemvist eller delgivningsadress?

---

(1)  Rådets direktiv 93/13/EEG av den 5 april 1993 om oskäliga villkor i konsumentavtal (EGT L 95, s. 29).

---

| 2.10.2017 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 330/4 |
| --- | --- | --- | --- |

2.10.2017

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 330/4

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Consiglio di Stato (Italien) den 12 juni 2017 – Mobit Soc.cons.arl mot Regione Toscana

(Mål C-350/17)

(2017/C 330/05)

Rättegångsspråk: italienska

Hänskjutande domstol

Consiglio di Stato

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Mobit Soc.cons.arl

Motpart: Regione Toscana

Tolkningsfrågor

| 1) | Ska artikel 5.2 i förordning (EG) nr 1370/2007 (1) tillämpas även för anbudsförfaranden som genomfördes innan nämnda förordning trädde i kraft, i synnerhet vad gäller förbudet i leden b och d för ett internt företag att delta i anbudsförfaranden utanför det område för vilket avtalet om allmän trafik har tilldelats? |
| --- | --- |

1)

Ska artikel 5.2 i förordning (EG) nr 1370/2007 (1) tillämpas även för anbudsförfaranden som genomfördes innan nämnda förordning trädde i kraft, i synnerhet vad gäller förbudet i leden b och d för ett internt företag att delta i anbudsförfaranden utanför det område för vilket avtalet om allmän trafik har tilldelats?

| 2) | Kan en offentligrättslig juridisk person som av den statliga myndigheten direkt har tilldelats kontrakt avseende lokal kollektivtrafik teoretiskt sett anses utgöra ett ”internt företag” i den mening som avses i ovannämnda bestämmelse, eventuellt i analogi med rättspraxis avseende ”in-house-tilldelning”, när denna juridiska person är direkt kopplad till den statliga myndigheten i organisatoriskt och kontrollmässigt hänseende, och den juridiska personens kapital innehas av staten (antingen som ensam ägare eller tillsammans med andra offentliga organ). |
| --- | --- |

2)

Kan en offentligrättslig juridisk person som av den statliga myndigheten direkt har tilldelats kontrakt avseende lokal kollektivtrafik teoretiskt sett anses utgöra ett ”internt företag” i den mening som avses i ovannämnda bestämmelse, eventuellt i analogi med rättspraxis avseende ”in-house-tilldelning”, när denna juridiska person är direkt kopplad till den statliga myndigheten i organisatoriskt och kontrollmässigt hänseende, och den juridiska personens kapital innehas av staten (antingen som ensam ägare eller tillsammans med andra offentliga organ).

| 3) | När vid direkt tilldelning av tjänster som omfattas av tillämpningsområdet för förordning (EG) nr 1370/2007 den statliga myndighet som gjort denna tilldelning därefter inrättar en förvaltningsmyndighet med organisatoriska befogenheter avseende de aktuella tjänsterna (men staten behåller den exklusiva befogenheten att förfoga över koncessionen) – en myndighet som inte ”på samma sätt” kontrollerar den enhet som erhållit ett kontrakt genom direkt tilldelning – utgör detta en omständighet som kan medföra att den aktuella tilldelningen undantas från tillämpningsområdet för artikel 5.2 i direktivet? |
| --- | --- |

3)

När vid direkt tilldelning av tjänster som omfattas av tillämpningsområdet för förordning (EG) nr 1370/2007 den statliga myndighet som gjort denna tilldelning därefter inrättar en förvaltningsmyndighet med organisatoriska befogenheter avseende de aktuella tjänsterna (men staten behåller den exklusiva befogenheten att förfoga över koncessionen) – en myndighet som inte ”på samma sätt” kontrollerar den enhet som erhållit ett kontrakt genom direkt tilldelning – utgör detta en omständighet som kan medföra att den aktuella tilldelningen undantas från tillämpningsområdet för artikel 5.2 i direktivet?

| 4) | Om ett kontrakt som tilldelats genom direkt tilldelning har en ursprunglig löptid med ett slutdatum efter den 3 december 2039 (det slutdatum som följer av datumet för ikraftträdandet av förordning (EG) nr 1370/2007), innebär detta att tilldelningen strider mot de principer som följer av artikel 5 jämförd med artikel 8.3 i nämnda förordning, eller ska detta fel anses ha läkts automatiskt i alla rättsliga hänseenden genom den underförstådda avkortningen ”enligt lag” (artikel 8.3 andra stycket) till en 30-årig löptid? |
| --- | --- |

4)

Om ett kontrakt som tilldelats genom direkt tilldelning har en ursprunglig löptid med ett slutdatum efter den 3 december 2039 (det slutdatum som följer av datumet för ikraftträdandet av förordning (EG) nr 1370/2007), innebär detta att tilldelningen strider mot de principer som följer av artikel 5 jämförd med artikel 8.3 i nämnda förordning, eller ska detta fel anses ha läkts automatiskt i alla rättsliga hänseenden genom den underförstådda avkortningen ”enligt lag” (artikel 8.3 andra stycket) till en 30-årig löptid?

---

(1)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1370/2007 av den 23 oktober 2007 om kollektivtrafik på järnväg och väg och om upphävande av rådets förordning (EEG) nr 1191/69 och (EEG) nr 1107/70 (EUT L 315, s. 1).

---

| 2.10.2017 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 330/5 |
| --- | --- | --- | --- |

2.10.2017

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 330/5

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Consiglio di Stato (Italien) den 12 juni 2017 – Autolinee Toscane SpA mot Mobit Soc.cons.arl

(Mål C-351/17)

(2017/C 330/06)

Rättegångsspråk: italienska

Hänskjutande domstol

Consiglio di Stato

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Autolinee Toscane SpA

Motpart: Mobit Soc.cons.arl

Tolkningsfrågor

| 1) | Ska artikel 5.2 i förordning (EG) nr 1370/2007 (1) tillämpas även för anbudsförfaranden som genomfördes innan nämnda förordning trädde i kraft, i synnerhet vad gäller förbudet i leden b och d för ett internt företag att delta i anbudsförfaranden utanför det område för vilket avtalet om allmän trafik har tilldelats? |
| --- | --- |

1)

Ska artikel 5.2 i förordning (EG) nr 1370/2007 (1) tillämpas även för anbudsförfaranden som genomfördes innan nämnda förordning trädde i kraft, i synnerhet vad gäller förbudet i leden b och d för ett internt företag att delta i anbudsförfaranden utanför det område för vilket avtalet om allmän trafik har tilldelats?

| 2) | Kan en offentligrättslig juridisk person som av den statliga myndigheten direkt har tilldelats kontrakt avseende lokal kollektivtrafik teoretiskt sett anses utgöra ett ”internt företag” i den mening som avses i ovannämnda bestämmelse, eventuellt i analogi med rättspraxis avseende ”in-house-tilldelning”, när denna juridiska person är direkt kopplad till den statliga myndigheten i organisatoriskt och kontrollmässigt hänseende, och den juridiska personens kapital innehas av staten (antingen som ensam ägare eller tillsammans med andra offentliga organ). |
| --- | --- |

2)

Kan en offentligrättslig juridisk person som av den statliga myndigheten direkt har tilldelats kontrakt avseende lokal kollektivtrafik teoretiskt sett anses utgöra ett ”internt företag” i den mening som avses i ovannämnda bestämmelse, eventuellt i analogi med rättspraxis avseende ”in-house-tilldelning”, när denna juridiska person är direkt kopplad till den statliga myndigheten i organisatoriskt och kontrollmässigt hänseende, och den juridiska personens kapital innehas av staten (antingen som ensam ägare eller tillsammans med andra offentliga organ).

| 3) | När vid direkt tilldelning av tjänster som omfattas av tillämpningsområdet för förordning (EG) nr 1370/2007 den statliga myndighet som gjort denna tilldelning därefter inrättar en förvaltningsmyndighet med organisatoriska befogenheter avseende de aktuella tjänsterna (men staten behåller den exklusiva befogenheten att förfoga över koncessionen) – en myndighet som inte ”på samma sätt” kontrollerar den enhet som erhållit ett kontrakt genom direkt tilldelning – utgör detta en omständighet som kan medföra att den aktuella tilldelningen undantas från tillämpningsområdet för artikel 5.2 i direktivet? |
| --- | --- |

3)

När vid direkt tilldelning av tjänster som omfattas av tillämpningsområdet för förordning (EG) nr 1370/2007 den statliga myndighet som gjort denna tilldelning därefter inrättar en förvaltningsmyndighet med organisatoriska befogenheter avseende de aktuella tjänsterna (men staten behåller den exklusiva befogenheten att förfoga över koncessionen) – en myndighet som inte ”på samma sätt” kontrollerar den enhet som erhållit ett kontrakt genom direkt tilldelning – utgör detta en omständighet som kan medföra att den aktuella tilldelningen undantas från tillämpningsområdet för artikel 5.2 i direktivet?

| 4) | Om ett kontrakt som tilldelats genom direkt tilldelning har en ursprunglig löptid med ett slutdatum efter den 3 december 2039 (det slutdatum som följer av datumet för ikraftträdandet av förordning (EG) nr 1370/2007), innebär detta att tilldelningen strider mot de principer som följer av artikel 5 jämförd med artikel 8.3 i nämnda förordning, eller ska detta fel anses ha läkts automatiskt i alla rättsliga hänseenden genom den underförstådda avkortningen ”enligt lag” (artikel 8.3 andra stycket) till en 30-årig löptid? |
| --- | --- |

4)

Om ett kontrakt som tilldelats genom direkt tilldelning har en ursprunglig löptid med ett slutdatum efter den 3 december 2039 (det slutdatum som följer av datumet för ikraftträdandet av förordning (EG) nr 1370/2007), innebär detta att tilldelningen strider mot de principer som följer av artikel 5 jämförd med artikel 8.3 i nämnda förordning, eller ska detta fel anses ha läkts automatiskt i alla rättsliga hänseenden genom den underförstådda avkortningen ”enligt lag” (artikel 8.3 andra stycket) till en 30-årig löptid?

---

(1)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1370/2007 av den 23 oktober 2007 om kollektivtrafik på järnväg och väg och om upphävande av rådets förordning (EEG) nr 1191/69 och (EEG) nr 1107/70 (EUT L 315, s. 1).

---

| 2.10.2017 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 330/5 |
| --- | --- | --- | --- |

2.10.2017

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 330/5

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Consiglio di Stato (Italien) den 21 juni 2017 – Stanley International Betting Ltd, Stanleybet Malta Ltd mot Ministero dell’Economia e delle Finanze, Agenzia delle Dogane e dei Monopoli

(Mål C-375/17)

(2017/C 330/07)

Rättegångsspråk: italienska

Hänskjutande domstol

Consiglio di Stato

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Stanley International Betting Ltd, Stanleybet Malta Ltd

Motparter: Ministero dell’Economia e delle Finanze, Agenzia delle Dogane e dei Monopoli

Tolkningsfrågor

| 1) | Ska unionsrätten – i synnerhet etableringsrätten och friheten att tillhandahålla tjänster samt principerna om icke-diskriminering, öppenhet, fri konkurrens, proportionalitet och samstämmighet – tolkas så, att den utgör hinder för bestämmelser såsom artikel 1.653 i 2015 års finanslag och relaterade genomförandeakter där det fastställs ett system med ensamrätt för en enda koncessionshavare i fråga om lottoverksamhet, men inte i fråga om övriga spel, tipstävlingar och vadhållningar? |
| --- | --- |

1)

Ska unionsrätten – i synnerhet etableringsrätten och friheten att tillhandahålla tjänster samt principerna om icke-diskriminering, öppenhet, fri konkurrens, proportionalitet och samstämmighet – tolkas så, att den utgör hinder för bestämmelser såsom artikel 1.653 i 2015 års finanslag och relaterade genomförandeakter där det fastställs ett system med ensamrätt för en enda koncessionshavare i fråga om lottoverksamhet, men inte i fråga om övriga spel, tipstävlingar och vadhållningar?

| 2) | Ska unionsrätten – i synnerhet etableringsrätten och friheten att tillhandahålla tjänster, direktiv 2014/23/EU (1) samt principerna om icke-diskriminering, öppenhet, fri konkurrens, proportionalitet och samstämmighet – tolkas så, att den utgör hinder för ett meddelande om upphandling där det fastställs ett utgångspris för upphandlingen som avsevärt överstiger och är omotiverat i förhållande till de ställda kraven på ekonomisk och finansiell ställning eller teknisk och yrkesmässig kapacitet, exempelvis dem som ställs i punkterna 5.3, 5.4, 11, 12.4 och 15.3 i kravspecifikationerna i förfarandet för tilldelning av koncession för att bedriva lottoverksamhet? |
| --- | --- |

2)

Ska unionsrätten – i synnerhet etableringsrätten och friheten att tillhandahålla tjänster, direktiv 2014/23/EU (1) samt principerna om icke-diskriminering, öppenhet, fri konkurrens, proportionalitet och samstämmighet – tolkas så, att den utgör hinder för ett meddelande om upphandling där det fastställs ett utgångspris för upphandlingen som avsevärt överstiger och är omotiverat i förhållande till de ställda kraven på ekonomisk och finansiell ställning eller teknisk och yrkesmässig kapacitet, exempelvis dem som ställs i punkterna 5.3, 5.4, 11, 12.4 och 15.3 i kravspecifikationerna i förfarandet för tilldelning av koncession för att bedriva lottoverksamhet?

| 3) | Ska unionsrätten – i synnerhet etableringsrätten och friheten att tillhandahålla tjänster, direktiv 2014/23/EU samt principerna om icke-diskriminering, öppenhet, fri konkurrens, proportionalitet och samstämmighet – tolkas så, att den utgör hinder för bestämmelser som till exempel artikel 30 i förslaget till avtal, vilka de facto innebär att ekonomiska aktörer försatts i en situation där de är tvungna att välja mellan att bli koncessionshavare av en ny koncession eller att fortsätta att utöva friheten att tillhandahålla olika sorters vadhållningstjänster på gränsöverskridande basis, med den följden att beslutet att delta i förfarandet för tilldelning av den nya koncessionen skulle innebära att koncessionshavaren tvingas avstå från gränsöverskridande verksamhet, trots att EU-domstolen vid flera tillfällen har slagit fast att nämnda verksamhet är rättsenlig? |
| --- | --- |

3)

Ska unionsrätten – i synnerhet etableringsrätten och friheten att tillhandahålla tjänster, direktiv 2014/23/EU samt principerna om icke-diskriminering, öppenhet, fri konkurrens, proportionalitet och samstämmighet – tolkas så, att den utgör hinder för bestämmelser som till exempel artikel 30 i förslaget till avtal, vilka de facto innebär att ekonomiska aktörer försatts i en situation där de är tvungna att välja mellan att bli koncessionshavare av en ny koncession eller att fortsätta att utöva friheten att tillhandahålla olika sorters vadhållningstjänster på gränsöverskridande basis, med den följden att beslutet att delta i förfarandet för tilldelning av den nya koncessionen skulle innebära att koncessionshavaren tvingas avstå från gränsöverskridande verksamhet, trots att EU-domstolen vid flera tillfällen har slagit fast att nämnda verksamhet är rättsenlig?

---

(1)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/23/EU av den 26 februari 2014 om tilldelning av koncessioner (EUT L 94, 2014, s. 1).

---

| 2.10.2017 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 330/6 |
| --- | --- | --- | --- |

2.10.2017

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 330/6

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Bundesverwaltungsgericht (Tyskland) den 10 juli 2017 – Förbundsrepubliken Tyskland mot Touring Tours und Travel GmbH

(Mål C-412/17)

(2017/C 330/08)

Rättegångsspråk: tyska

Hänskjutande domstol

Bundesverwaltungsgericht

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Förbundsrepubliken Tyskland

Motpart: Touring Tours und Travel GmbH

Tolkningsfrågor

| 1. | Utgör artikel 67.2 FEUF och artiklarna 22 och 23 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/399 av den 9 mars 2016 om en unionskodex om gränspassage för personer (kodex om Schengengränserna) (1) hinder för en nationell bestämmelse enligt vilken bussföretag i linjetrafik över en inre gräns i Schengen, för att förhindra att utlänningar utan pass och uppehållshandling transporteras till Förbundsrepubliken Tyskland, är skyldiga att kontrollera sina passagerares dokument för gränspassage innan de passerar en inre gräns?
  I synnerhet:






  a) | Utgör en generell i lag föreskriven skyldighet eller en administrativ skyldighet för enskilda transportörer att inte transportera utlänningar utan erforderligt pass eller erforderlig uppehållshandling till tyskt territorium, vilket transportörerna bara kan uppfylla genom att kontrollera alla passagerares resehandlingar innan de passerar den inre gränsen, en personkontroll vid passage av inre gränser i den mening som avses i artikel 22 i kodexen om Schengengränserna, eller kan den jämställas med en sådan? |
| --- | --- | --- |

1.

Utgör artikel 67.2 FEUF och artiklarna 22 och 23 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/399 av den 9 mars 2016 om en unionskodex om gränspassage för personer (kodex om Schengengränserna) (1) hinder för en nationell bestämmelse enligt vilken bussföretag i linjetrafik över en inre gräns i Schengen, för att förhindra att utlänningar utan pass och uppehållshandling transporteras till Förbundsrepubliken Tyskland, är skyldiga att kontrollera sina passagerares dokument för gränspassage innan de passerar en inre gräns?

I synnerhet:

a)

Utgör en generell i lag föreskriven skyldighet eller en administrativ skyldighet för enskilda transportörer att inte transportera utlänningar utan erforderligt pass eller erforderlig uppehållshandling till tyskt territorium, vilket transportörerna bara kan uppfylla genom att kontrollera alla passagerares resehandlingar innan de passerar den inre gränsen, en personkontroll vid passage av inre gränser i den mening som avses i artikel 22 i kodexen om Schengengränserna, eller kan den jämställas med en sådan?

| b) | Omfattas de skyldigheter som anges i fråga 1 av artikel 23 a i kodexen om Schengengränserna trots att transportörerna inte utövar ”polisiära befogenheter” i den mening som avses i denna bestämmelse och formellt inte heller ges rätt att utöva offentlig makt genom att staten ålägger dem att utföra kontroller? |
| --- | --- |

b)

Omfattas de skyldigheter som anges i fråga 1 av artikel 23 a i kodexen om Schengengränserna trots att transportörerna inte utövar ”polisiära befogenheter” i den mening som avses i denna bestämmelse och formellt inte heller ges rätt att utöva offentlig makt genom att staten ålägger dem att utföra kontroller?

| c) | Om fråga 1 b besvaras jakande utgör då de kontroller som krävs av transportörerna med hänsyn till kriterierna i artikel 23 a andra meningen i kodexen om Schengengränserna en otillåten åtgärd med samma verkan som in- och utresekontroller? |
| --- | --- |

c)

Om fråga 1 b besvaras jakande utgör då de kontroller som krävs av transportörerna med hänsyn till kriterierna i artikel 23 a andra meningen i kodexen om Schengengränserna en otillåten åtgärd med samma verkan som in- och utresekontroller?

| d) | Omfattas åläggandet av de i fråga 1 angivna skyldigheterna, i den mån det riktas mot bussföretag i linjetrafik, av artikel 23 b i kodexen om Schengengränserna, enligt vilken avsaknaden av gränskontroller vid de inre gränserna inte påverkar transportörers befogenhet att utföra säkerhetskontroller av personer i hamnar och på flygplatser? Följer av detta att kontroller i den mening som avses i fråga 1 inte heller är tillåtna utanför hamnar och flygplatser, om de inte utgör säkerhetskontroller och också personer som reser inom medlemsstaten kontrolleras? |
| --- | --- |

d)

Omfattas åläggandet av de i fråga 1 angivna skyldigheterna, i den mån det riktas mot bussföretag i linjetrafik, av artikel 23 b i kodexen om Schengengränserna, enligt vilken avsaknaden av gränskontroller vid de inre gränserna inte påverkar transportörers befogenhet att utföra säkerhetskontroller av personer i hamnar och på flygplatser? Följer av detta att kontroller i den mening som avses i fråga 1 inte heller är tillåtna utanför hamnar och flygplatser, om de inte utgör säkerhetskontroller och också personer som reser inom medlemsstaten kontrolleras?

| 2. | Tillåter artiklarna 22 och 23 i kodexen för Schengengränserna nationella regler enligt vilka, för att skyldigheten ska uppfyllas, ett förbudsföreläggande och vitesföreläggande kan utfärdas mot ett bussföretag, om också utlänningar utan pass och uppehållshandlingar har transporterats till tyskt territorium till följd av de uteblivna kontrollerna. |
| --- | --- |

2.

Tillåter artiklarna 22 och 23 i kodexen för Schengengränserna nationella regler enligt vilka, för att skyldigheten ska uppfyllas, ett förbudsföreläggande och vitesföreläggande kan utfärdas mot ett bussföretag, om också utlänningar utan pass och uppehållshandlingar har transporterats till tyskt territorium till följd av de uteblivna kontrollerna.

---

(1)  EUT L 77, s. 1.

---

| 2.10.2017 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 330/7 |
| --- | --- | --- | --- |

2.10.2017

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 330/7

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Cour de cassation (Frankrike) den 21 juli 2017 – Préfet des Pyrénées-Orientales mot Abdelaziz Arib, Procureur de la République près le tribunal de grande instance de Montpellier, Procureur général près la cour d'appel de Montpellier

(Mål C-444/17)

(2017/C 330/09)

Rättegångsspråk: franska

Hänskjutande domstol

Cour de cassation

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Préfet des Pyrénées-Orientales

Motparter: Abdelaziz Arib, Procureur de la République près le tribunal de grande instance de Montpellier, Procureur général près la cour d'appel de Montpellier

Tolkningsfrågor

| 1) | Ska artikel 32 i förordning (EU) 2016/399 av den 9 mars 2016 (1) – i vilken det föreskrivs att, när gränskontroller vid de inre gränserna återinförs, ska de tillämpliga bestämmelserna i avdelning II (om yttre gränser) gälla i tillämpliga delar – tolkas så, att den återinförda kontrollen vid en inre gräns i en medlemsstat ska likställas med en gränskontroll som utförs vid en yttre gräns när en tredjelandsmedborgare passerar den utan rätt till inresa? |
| --- | --- |

1)

Ska artikel 32 i förordning (EU) 2016/399 av den 9 mars 2016 (1) – i vilken det föreskrivs att, när gränskontroller vid de inre gränserna återinförs, ska de tillämpliga bestämmelserna i avdelning II (om yttre gränser) gälla i tillämpliga delar – tolkas så, att den återinförda kontrollen vid en inre gräns i en medlemsstat ska likställas med en gränskontroll som utförs vid en yttre gräns när en tredjelandsmedborgare passerar den utan rätt till inresa?

| 2) | Ska förordningen och Europaparlamentets och rådets direktiv nr 2008/115/EG av den 16 december 2008 om gemensamma normer och förfaranden för återvändande av tredjelandsmedborgare som vistas olagligt i medlemsstaterna (2) – under samma omständigheter när gränskontroller vid de inre gränserna återinförts – tolkas så, att det är tillåtet i en situation där en tredjelandsmedborgare passerar en gräns där gränskontrollen är återinförd att tillämpa möjligheten i artikel 2.2 a i direktivet som ger medlemsstaterna fortsatt möjlighet att tillämpa förenklade nationella återvändandeförfaranden vid sina yttre gränser? |
| --- | --- |

2)

Ska förordningen och Europaparlamentets och rådets direktiv nr 2008/115/EG av den 16 december 2008 om gemensamma normer och förfaranden för återvändande av tredjelandsmedborgare som vistas olagligt i medlemsstaterna (2) – under samma omständigheter när gränskontroller vid de inre gränserna återinförts – tolkas så, att det är tillåtet i en situation där en tredjelandsmedborgare passerar en gräns där gränskontrollen är återinförd att tillämpa möjligheten i artikel 2.2 a i direktivet som ger medlemsstaterna fortsatt möjlighet att tillämpa förenklade nationella återvändandeförfaranden vid sina yttre gränser?

| 3) | Utgör bestämmelserna i artiklarna 2.2 a och 4.4 i direktivet, för det fall att den senare frågan besvaras jakande, hinder mot en nationell bestämmelse såsom artikel L. 621-2 i lagen om utlänningars inresa, vistelse och asylrätt (code de l’entrée et du séjour des étrangers et du droit d’asile), som bestraffar tredjelandsmedborgare som olovligen reser in på det nationella territoriet med fängelse avseende vilken återvändandeförfarandet enligt detta direktiv inte ännu har avslutats? |
| --- | --- |

3)

Utgör bestämmelserna i artiklarna 2.2 a och 4.4 i direktivet, för det fall att den senare frågan besvaras jakande, hinder mot en nationell bestämmelse såsom artikel L. 621-2 i lagen om utlänningars inresa, vistelse och asylrätt (code de l’entrée et du séjour des étrangers et du droit d’asile), som bestraffar tredjelandsmedborgare som olovligen reser in på det nationella territoriet med fängelse avseende vilken återvändandeförfarandet enligt detta direktiv inte ännu har avslutats?

---

(1)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/399 av den 9 mars 2016 om en unionskodex om gränspassage för personer (kodex om Schengengränserna) (EUT L 77, s. 1).

(2)  EUT L 348, s. 98.

---

| 2.10.2017 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 330/8 |
| --- | --- | --- | --- |

2.10.2017

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 330/8

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Bundesfinanzhof (Tyskland) den 26 juli 2017 – A & G Fahrschul-Akademie GmbH mot Finanzamt Wolfenbüttel

(Mål C-449/17)

(2017/C 330/10)

Rättegångsspråk: tyska

Hänskjutande domstol

Bundesfinanzhof

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: A & G Fahrschul-Akademie GmbH

Motpart: Finanzamt Wolfenbüttel

Tolkningsfrågor

| 1) | Omfattar begreppet skolundervisning eller universitetsutbildning i artikel 132.1 i och j i rådets direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt (1) undervisning vid en trafikskola för att förvärva körkort för kategorierna B och C1? |
| --- | --- |

1)

Omfattar begreppet skolundervisning eller universitetsutbildning i artikel 132.1 i och j i rådets direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt (1) undervisning vid en trafikskola för att förvärva körkort för kategorierna B och C1?

| 2) | Om den första frågan besvaras jakande:
  Kan ett erkännande av klaganden som ett organ med liknande syften i den mening som avses i artikel 132.1 i i rådets direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt följa av lagbestämmelserna om prov för trafiklärare och godkännande av trafiklärare och trafikskolor i lagen om trafikskolutbildning av den 25 augusti 1969 (Bundesgesetzblatt I 1969, 1336), senast ändrad genom lag av den 28 november 2016 (Bundesgesetzblatt I 2016, 2722, Fahrlehrergesetz), och av allmänintresset att säkerställa att trafikskoleelever utbildas till säkra, ansvarsfulla och miljömedvetna trafikanter? |
| --- | --- |

2)

Om den första frågan besvaras jakande:

Kan ett erkännande av klaganden som ett organ med liknande syften i den mening som avses i artikel 132.1 i i rådets direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt följa av lagbestämmelserna om prov för trafiklärare och godkännande av trafiklärare och trafikskolor i lagen om trafikskolutbildning av den 25 augusti 1969 (Bundesgesetzblatt I 1969, 1336), senast ändrad genom lag av den 28 november 2016 (Bundesgesetzblatt I 2016, 2722, Fahrlehrergesetz), och av allmänintresset att säkerställa att trafikskoleelever utbildas till säkra, ansvarsfulla och miljömedvetna trafikanter?

| 3) | Om den andra frågan ska besvaras nekande:
  Förutsätter uttrycket ”[u]ndervisning som ges privat av lärare” i artikel 132.1 j i rådets direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system att den beskattningsbara personen är en enmansföretagare? |
| --- | --- |

3)

Om den andra frågan ska besvaras nekande:

Förutsätter uttrycket ”[u]ndervisning som ges privat av lärare” i artikel 132.1 j i rådets direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system att den beskattningsbara personen är en enmansföretagare?

| 4) | Om den första och den andra frågan ska besvaras nekande:
  Är en person som ger undervisning redan en privatlärare i den mening som avses i artikel 132.1 j i rådets direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt om denne handlar för egen räkning och på eget ansvar eller ska det ställas ytterligare krav för rekvisitet privatlärare? |
| --- | --- |

4)

Om den första och den andra frågan ska besvaras nekande:

Är en person som ger undervisning redan en privatlärare i den mening som avses i artikel 132.1 j i rådets direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt om denne handlar för egen räkning och på eget ansvar eller ska det ställas ytterligare krav för rekvisitet privatlärare?

---

(1)  EUT L 347, s. 1.

---

| 2.10.2017 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 330/9 |
| --- | --- | --- | --- |

2.10.2017

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 330/9

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Administrativen sad Veliko Tarnovo (Bulgarien) den 27 juli 2017 – Walltopia AD mot Direktor na Teritorialna direktsia na Natsionalnata agentsia za prihodite – Veliko Tarnovo

(Mål C-451/17)

(2017/C 330/11)

Rättegångsspråk: bulgariska

Hänskjutande domstol

Administrativen sad Veliko Tarnovo

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Walltopia AD

Motpart: Direktor na Teritorialna direktsia na Natsionalnata agentsia za prihodite – Veliko Tarnovo

Tolkningsfrågor

| 1) | Ska artikel 14.1 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 987/2009 (1) av den 16 september 2009 om tillämpningsbestämmelser till förordning (EG) nr 883/2004 om samordning av de sociala trygghetssystemen jämförd med artikel 12.1 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 883/2004 av den 29 april 2004 om samordning av de sociala trygghetssystemen tolkas så, att en person som arbetar som anställd inte omfattas av lagstiftningen i den medlemsstat där det företag där denne är anställd är etablerat om denna person enligt den nationella lagstiftning som anges i artikel 1.1 i grundförordningen inte var försäkrad i denna medlemsstat omedelbart innan denne tillträdde anställningen? |
| --- | --- |

1)

Ska artikel 14.1 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 987/2009 (1) av den 16 september 2009 om tillämpningsbestämmelser till förordning (EG) nr 883/2004 om samordning av de sociala trygghetssystemen jämförd med artikel 12.1 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 883/2004 av den 29 april 2004 om samordning av de sociala trygghetssystemen tolkas så, att en person som arbetar som anställd inte omfattas av lagstiftningen i den medlemsstat där det företag där denne är anställd är etablerat om denna person enligt den nationella lagstiftning som anges i artikel 1.1 i grundförordningen inte var försäkrad i denna medlemsstat omedelbart innan denne tillträdde anställningen?

| 2) | Om den första tolkningsfrågan besvaras nekande: Är det tillåtet för den nationella domstolen att vid tolkningen av innebörden av och syftet med begreppet ”omfattas” i artikel 14.1 i förordning nr 987/2009 och i artikel 12.1 i förordning nr 883/2004 beakta i vilken medlemsstat personen är medborgare om den person som utför ett arbete ändå omfattades av den nationella lagstiftningen bara på grund av sitt medborgarskap? |
| --- | --- |

2)

Om den första tolkningsfrågan besvaras nekande: Är det tillåtet för den nationella domstolen att vid tolkningen av innebörden av och syftet med begreppet ”omfattas” i artikel 14.1 i förordning nr 987/2009 och i artikel 12.1 i förordning nr 883/2004 beakta i vilken medlemsstat personen är medborgare om den person som utför ett arbete ändå omfattades av den nationella lagstiftningen bara på grund av sitt medborgarskap?

| 3) | Om även den andra frågan besvaras nekande: Har den nationella domstolen rätt att vid tillämpningen av det begrepp som anges i den andra tolkningsfrågan beakta var den person som utför ett arbete är stadigvarande bosatt i den mening som avses i artikel 1 j i förordning nr 883/2004? |
| --- | --- |

3)

Om även den andra frågan besvaras nekande: Har den nationella domstolen rätt att vid tillämpningen av det begrepp som anges i den andra tolkningsfrågan beakta var den person som utför ett arbete är stadigvarande bosatt i den mening som avses i artikel 1 j i förordning nr 883/2004?

| 4) | Om även den tredje tolkningsfrågan besvaras nekande: Vilka tolkningskriterier ska den nationella domstolen beakta för att fastställa innebörden av begreppet ”omfattas av lagstiftningen” i artikel 12.1 i grundförordningen och artikel 14.1 i förordning [nr 987/2009] för att kunna tillämpa dessa bestämmelser i överensstämmelse med deras exakta betydelse? |
| --- | --- |

4)

Om även den tredje tolkningsfrågan besvaras nekande: Vilka tolkningskriterier ska den nationella domstolen beakta för att fastställa innebörden av begreppet ”omfattas av lagstiftningen” i artikel 12.1 i grundförordningen och artikel 14.1 i förordning [nr 987/2009] för att kunna tillämpa dessa bestämmelser i överensstämmelse med deras exakta betydelse?

---

(1)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 987/2009 av den 16 september 2009 om tillämpningsbestämmelser till förordning (EG) nr 883/2004 om samordning av de sociala trygghetssystemen (EUT L 284, 2009, s. 1).

---

| 2.10.2017 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 330/9 |
| --- | --- | --- | --- |

2.10.2017

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 330/9

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Oberlandesgerichts Düsseldorf (Tyskland) den 2 augusti 2017 – Falck Rettungsdienste GmbH, Falck A/S mot Stadt Solingen

(Mål C-465/17)

(2017/C 330/12)

Rättegångsspråk: tyska

Hänskjutande domstol

Oberlandesgericht Düsseldorf

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Falck Rettungsdienste GmbH, Falck A/S

Motpart: Stadt Solingen

Ytterligare deltagare i rättegången: Arbeiter-Samariter-Bund Regionalverband Bergisch Land e.V., Malteser Hilfsdienst e.V., Deutsches Rotes Kreuz, Kreisverband Solingen e.V.

Tolkningsfrågor

| 1) | Är behandling och vård av akutpatienter i en ambulans som utförs av en räddningstjänstassistent eller ambulanspersonal samt behandling och vård av patienter i en sjuktransport med ambulans som utförs av ambulanspersonal eller hjälparbetare att anse som ”civilförsvarstjänster, räddningstjänster och tjänster för förebyggande av fara” i den mening som avses i artikel 10 h i direktiv 2014/24/EU (1) som omfattas av CPV-koderna 7525000-7 (brandkårs- och räddningstjänster) och 85143000-3 (ambulanstjänster)? |
| --- | --- |

1)

Är behandling och vård av akutpatienter i en ambulans som utförs av en räddningstjänstassistent eller ambulanspersonal samt behandling och vård av patienter i en sjuktransport med ambulans som utförs av ambulanspersonal eller hjälparbetare att anse som ”civilförsvarstjänster, räddningstjänster och tjänster för förebyggande av fara” i den mening som avses i artikel 10 h i direktiv 2014/24/EU (1) som omfattas av CPV-koderna 7525000-7 (brandkårs- och räddningstjänster) och 85143000-3 (ambulanstjänster)?

| 2) | Kan artikel 10 h i direktiv 2014/24/EU förstås på så sätt att ”icke-vinstdrivande organisationer eller sammanslutningar” i synnerhet avser sådana hjälporganisationer som erkänts i nationell rätt som civilförsvars- och räddningstjänstorganisationer? |
| --- | --- |

2)

Kan artikel 10 h i direktiv 2014/24/EU förstås på så sätt att ”icke-vinstdrivande organisationer eller sammanslutningar” i synnerhet avser sådana hjälporganisationer som erkänts i nationell rätt som civilförsvars- och räddningstjänstorganisationer?

| 3) | Är ”icke-vinstdrivande organisationer eller sammanslutningar” i den mening som avses i artikel 10 h i direktiv 2014/24/EU sådana vars mål är att utföra ett allmännyttigt uppdrag, som inte utövar ekonomisk verksamhet och som återinvesterar eventuella vinster för att uppnå organisationens mål? |
| --- | --- |

3)

Är ”icke-vinstdrivande organisationer eller sammanslutningar” i den mening som avses i artikel 10 h i direktiv 2014/24/EU sådana vars mål är att utföra ett allmännyttigt uppdrag, som inte utövar ekonomisk verksamhet och som återinvesterar eventuella vinster för att uppnå organisationens mål?

| 4) | Är transport av en patient i en ambulans under behandling av ambulanspersonal eller hjälparbetare (kvalificerad sjuktransport) att anse som ”ambulanstjänster för transport av patienter” i den mening som avses i artikel 10 h i direktiv [orig. s. 4] 2014/24/EU, vilka inte omfattas av undantaget och för vilka direktiv 2014/24/EU är tillämplig? |
| --- | --- |

4)

Är transport av en patient i en ambulans under behandling av ambulanspersonal eller hjälparbetare (kvalificerad sjuktransport) att anse som ”ambulanstjänster för transport av patienter” i den mening som avses i artikel 10 h i direktiv [orig. s. 4] 2014/24/EU, vilka inte omfattas av undantaget och för vilka direktiv 2014/24/EU är tillämplig?

---

(1)  Europaparlamentets och Rådets direktiv 2004/18/EG av den 31 mars 2004 om samordning av förfarandena vid offentlig upphandling av byggentreprenader, varor och tjänster (EUT L 94, 2004, s. 65)

---

Tribunalen

| 2.10.2017 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 330/11 |
| --- | --- | --- | --- |

2.10.2017

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 330/11

---

Talan väckt den 14 juli 2017 – ”Pro NGO!” mot kommissionen

(Mål T-454/17)

(2017/C 330/13)

Rättegångsspråk: tyska

Parter

Sökande:”Pro NGO!” (Non-Governmental-Organisations/Nicht-Regierungs-Organisationen) e.V. (Köln, Tyskland) (ombud: advokaten M. Scheid)

Svarande: Europeiska kommissionen

Yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara kommissionens beslut ARES (2017) 2484833 av den 16 maj 2017, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara kommissionens beslut ARES (2017) 2484833 av den 16 maj 2017, och

| — | förplikta Europeiska kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta Europeiska kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökanden tre grunder.

| 1. | Första grunden: Ofullständig utredning av de faktiska omständigheter som var relevanta för beslutet.






  — | Sökanden gör gällande att kommissionen inte har beaktat vare sig att den utomstående revisionsbyrån, Ernst & Young, i efterhand har korrigerat sina ursprungliga slutsatser, eller att projektledaren har uppgett att hon själv ingett dokumenten. |
| --- | --- | --- |

1.

Första grunden: Ofullständig utredning av de faktiska omständigheter som var relevanta för beslutet.

—

Sökanden gör gällande att kommissionen inte har beaktat vare sig att den utomstående revisionsbyrån, Ernst & Young, i efterhand har korrigerat sina ursprungliga slutsatser, eller att projektledaren har uppgett att hon själv ingett dokumenten.

| 2. | Andra grunden: Bedömning av sakomständigheter i strid med andra rapporter






  — | Kommissionen har gjort en felaktig bedömning av huruvida sökanden uppfyllt sina avtalsenliga skyldigheter och denna bedömning strider mot slutsatserna i den slutliga revisionsrapporten och i rapporten från Olaf. |
| --- | --- | --- |

2.

Andra grunden: Bedömning av sakomständigheter i strid med andra rapporter

—

Kommissionen har gjort en felaktig bedömning av huruvida sökanden uppfyllt sina avtalsenliga skyldigheter och denna bedömning strider mot slutsatserna i den slutliga revisionsrapporten och i rapporten från Olaf.

| 3. | Tredje grunden: Åsidosättande av rätten att yttra sig






  — | Först efter att förfarandet pågått i flera år gavs sökanden möjlighet att ta del av viktiga handlingar, vilka dock delvis hade maskerats. |
| --- | --- | --- |

3.

Tredje grunden: Åsidosättande av rätten att yttra sig

—

Först efter att förfarandet pågått i flera år gavs sökanden möjlighet att ta del av viktiga handlingar, vilka dock delvis hade maskerats.

| — | Det föreligger ingen rättslig skyldighet för sökanden att genomföra upphandlingsförfaranden eller att faktiskt iaktta upphandlingsbestämmelser inom ramen för projektet. |
| --- | --- |

—

Det föreligger ingen rättslig skyldighet för sökanden att genomföra upphandlingsförfaranden eller att faktiskt iaktta upphandlingsbestämmelser inom ramen för projektet.

| — | Sökanden bär inget ansvar för hur projektspartner till Europeiska unionen har agerat. |
| --- | --- |

—

Sökanden bär inget ansvar för hur projektspartner till Europeiska unionen har agerat.

---

| 2.10.2017 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 330/11 |
| --- | --- | --- | --- |

2.10.2017

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 330/11

---

Överklagande ingett den 25 juli 2017 – Raise Conseil mot EUIPO – Raizers (RAISE)

(Mål T-463/17)

(2017/C 330/14)

Överklagandet är avfattat på: franska

Parter

Klagande: Raise Conseil (Paris, Frankrike) (ombud: advokaten F. Fajgenbaum)

Motpart: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO)

Motpart vid överklagandenämnden: Raizers (Paris)

Uppgifter om förfarandet vid EUIPO

Innehavare av det omtvistade varumärket: Klaganden

Omtvistat varumärke: EU-ordmärket ”RAISE” – EU-varumärke nr 11 508 967

Förfarande vid EUIPO: Ogiltighetsförfarande

Överklagat beslut: Beslut meddelat av femte överklagandenämnden vid EUIPO den 24 maj 2017 i ärende R 1606/2016-5

Yrkanden

Klaganden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara det överklagade beslutet, i den mån det ogiltigförklarade EU-varumärket RAISE, nr 11 508 967, på grund av att det saknade särskiljningsförmåga i den mening som avses i artikel 7.1 b i förordning nr 207/2009, när det gäller följande tjänster i klass 36: ”Bankrörelse; finansiell information; finansiell förvaltning; finansieringstjänster; finansiell analys; bildande eller investering av kapital; finansiella konsulttjänster; finansiell sponsring; kreditgivning; finansiella värderingar (försäkring, bank, fastighet); bildande och placering av fonder; factoring; utfärdande av presentkort och presentcheckar; börsnotering; börsmäkleri; tjänster rörande monetära frågor; valutamarknad och valutaväxling; skatteberäkning; understödsfondstjänster; banktjänster utförda hemifrån; utställande av resecheckar eller kreditkort; fastighetsmäkleri; fastighetsvärderingar”, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det överklagade beslutet, i den mån det ogiltigförklarade EU-varumärket RAISE, nr 11 508 967, på grund av att det saknade särskiljningsförmåga i den mening som avses i artikel 7.1 b i förordning nr 207/2009, när det gäller följande tjänster i klass 36: ”Bankrörelse; finansiell information; finansiell förvaltning; finansieringstjänster; finansiell analys; bildande eller investering av kapital; finansiella konsulttjänster; finansiell sponsring; kreditgivning; finansiella värderingar (försäkring, bank, fastighet); bildande och placering av fonder; factoring; utfärdande av presentkort och presentcheckar; börsnotering; börsmäkleri; tjänster rörande monetära frågor; valutamarknad och valutaväxling; skatteberäkning; understödsfondstjänster; banktjänster utförda hemifrån; utställande av resecheckar eller kreditkort; fastighetsmäkleri; fastighetsvärderingar”, och

| — | förplikta bolaget Raizers, motpart i ogiltighetsförfarandet, att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta bolaget Raizers, motpart i ogiltighetsförfarandet, att ersätta rättegångskostnaderna.

Grund

| — | Åsidosättande av artikel 7.1 b i förordning nr 207/2009. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av artikel 7.1 b i förordning nr 207/2009.

---

| 2.10.2017 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 330/12 |
| --- | --- | --- | --- |

2.10.2017

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 330/12

---

Överklagande ingett den 31 juli 2017 – Wilhelm Sihn jr. mot EUIPO – in edit (Camele’on)

(Mål T-472/17)

(2017/C 330/15)

Överklagandet är avfattat på engelska

Parter

Klagande: Wilhelm Sihn jr. GmbH & Co. KG (Niefern-Öschelbronn, Tyskland) (ombud: advokaten H. Twelmeier)

Motpart: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO)

Motpart vid överklagandenämnden: in-edit Sàrl (Mondorf-les-Bains, Luxemburg)

Uppgifter om förfarandet vid EUIPO

Varumärkessökande av det omtvistade varumärket: Motparten vid överklagandenämnden

Omtvistat varumärke: EU-figurmärke innehållande ordelementet ”Camele’on” – Registreringsansökan nr 13 317 714

Förfarande vid EUIPO: Invändningsförfarande

Överklagat beslut: Beslut meddelat av fjärde överklagandenämnden vid EUIPO den 25 maj 2017 i ärende R 570/2016-4

Yrkanden

Klaganden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara det överklagade beslutet, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det överklagade beslutet, och

| — | förplikta EUIPO att ersätta rättegångskostnaderna och ersätta de kostnader som uppkommit för Wilhelm Sihn jr. GmbH & Co. KG. |
| --- | --- |

—

förplikta EUIPO att ersätta rättegångskostnaderna och ersätta de kostnader som uppkommit för Wilhelm Sihn jr. GmbH & Co. KG.

| — | förplikta in-edit S.à.r.l. att bära sina rättegångskostnader i den händelse en interventionsansökan inges. |
| --- | --- |

—

förplikta in-edit S.à.r.l. att bära sina rättegångskostnader i den händelse en interventionsansökan inges.

Grund

| — | Åsidosättande av artikel 8.1 b förordning nr 207/2009. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av artikel 8.1 b förordning nr 207/2009.

---

| 2.10.2017 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 330/13 |
| --- | --- | --- | --- |

2.10.2017

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 330/13

---

Talan väckt den 28 juli 2017 – Comercial Vascongada Recalde mot kommissionen och SRB

(Mål T-482/17)

(2017/C 330/16)

Rättegångsspråk: spanska

Rättegångsdeltagare

Sökande: Comercial Vascongada Recalde (Madrid, Spanien) (ombud: advokaten A. Rivas Rodríguez)

Svarande: Europeiska kommissionen och Gemensamma resolutionsnämnden

Yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara Gemensamma resolutionsnämndens beslut av den 7 juni 2017 (SEB/EES/2017/08) avseende antagandet av en resolutionsordning för Banco Popular Español SA, och kommissionens beslut (EU) 2017/1246 av den 7 juni 2017 om godkännande av resolutionsordningen för Banco Popular Español SA, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara Gemensamma resolutionsnämndens beslut av den 7 juni 2017 (SEB/EES/2017/08) avseende antagandet av en resolutionsordning för Banco Popular Español SA, och kommissionens beslut (EU) 2017/1246 av den 7 juni 2017 om godkännande av resolutionsordningen för Banco Popular Español SA, och

| — | förplikta svaranden att ersätta den skada och de förluster som sökanden åsamkats på grund av den värdeförlust som orsakats de aktier hos Banco Popular Español, S.A. vilka Comercial Vascongada Recalde SA. äger, med skillnaden mellan aktiernas värde den 6 juni 2017, nämligen 133 385,04 euro, jämte eventuell ränta, som referenspunkt för ersättningsbeloppet. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta den skada och de förluster som sökanden åsamkats på grund av den värdeförlust som orsakats de aktier hos Banco Popular Español, S.A. vilka Comercial Vascongada Recalde SA. äger, med skillnaden mellan aktiernas värde den 6 juni 2017, nämligen 133 385,04 euro, jämte eventuell ränta, som referenspunkt för ersättningsbeloppet.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökanden två grunder.

| 1. | Första grunden: Europeiska kommissionen och Gemensamma resolutionsnämnden har åsidosatt artiklarna 18.1 a och 18.4 c i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 806/2014 av den 15 juni 2014 om fastställande av enhetliga regler och ett enhetligt förfarande för resolution av kreditinstitut och vissa värdepappersföretag inom ramen för en gemensam resolutionsmekanism och en gemensam resolutionsfond och om ändring av förordning (EU) nr 1093/2010 (1), såtillvida Banco Popular inte var ”fallerande” enligt beskrivningen i dessa bestämmelser. |
| --- | --- |

1.

Första grunden: Europeiska kommissionen och Gemensamma resolutionsnämnden har åsidosatt artiklarna 18.1 a och 18.4 c i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 806/2014 av den 15 juni 2014 om fastställande av enhetliga regler och ett enhetligt förfarande för resolution av kreditinstitut och vissa värdepappersföretag inom ramen för en gemensam resolutionsmekanism och en gemensam resolutionsfond och om ändring av förordning (EU) nr 1093/2010 (1), såtillvida Banco Popular inte var ”fallerande” enligt beskrivningen i dessa bestämmelser.

| 2. | Andra grunden: Europeiska kommissionen och Gemensamma resolutionsnämnden har åsidosatt artikel 10.10 och 10.11 och artikel 21.2 b i förordning nr 806/2014, såtillvida det fanns alternativa åtgärder till resolutionen av Banco Popular. |
| --- | --- |

2.

Andra grunden: Europeiska kommissionen och Gemensamma resolutionsnämnden har åsidosatt artikel 10.10 och 10.11 och artikel 21.2 b i förordning nr 806/2014, såtillvida det fanns alternativa åtgärder till resolutionen av Banco Popular.

---

(1)  EUT L 225, 2014, s. 1.

---

| 2.10.2017 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 330/13 |
| --- | --- | --- | --- |

2.10.2017

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 330/13

---

Talan väckt den 28 juli 2017 – García Suárez m.fl. mot kommissionen och SRB

(Mål T-483/17)

(2017/C 330/17)

Rättegångsspråk: spanska

Rättegångsdeltagare

Sökande: María de la Soledad García Suárez (Madrid, Spanien), María del Carmen Chueca García (Madrid), Sol María Chueca García (Madrid), Alejandro María Chueca García (Madrid), José María Chueca García (Madrid) och Ignacio María Chueca García (Madrid) (ombud: advokaten A. Rivas Rodríguez)

Svarande: Europeiska kommissionen och Gemensamma resolutionsnämnden

Yrkanden

Sökandena yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara Gemensamma resolutionsnämndens beslut av den 7 juni 2017 (SEB/EES/2017/08) avseende antagandet av en resolutionsordning för Banco Popular Español SA, och kommissionens beslut (EU) 2017/1246 av den 7 juni 2017 om godkännande av resolutionsordningen för Banco Popular Español SA, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara Gemensamma resolutionsnämndens beslut av den 7 juni 2017 (SEB/EES/2017/08) avseende antagandet av en resolutionsordning för Banco Popular Español SA, och kommissionens beslut (EU) 2017/1246 av den 7 juni 2017 om godkännande av resolutionsordningen för Banco Popular Español SA, och

| — | förplikta svaranden att ersätta den skada och de förluster som sökandena åsamkats på grund av den värdeförlust som orsakats de aktier hos Banco Popular Español, S.A. vilka sökanden[a] äger, med skillnaden mellan aktiernas värde den 6 juni 2017, nämligen 9 212,34 euro, jämte eventuell ränta, som referenspunkt för ersättningsbeloppet. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta den skada och de förluster som sökandena åsamkats på grund av den värdeförlust som orsakats de aktier hos Banco Popular Español, S.A. vilka sökanden[a] äger, med skillnaden mellan aktiernas värde den 6 juni 2017, nämligen 9 212,34 euro, jämte eventuell ränta, som referenspunkt för ersättningsbeloppet.

Grunder och huvudargument

De grunder och huvudargument som åberopas är desamma som i mål T-482/17, Comercial Vascongada Rrecalde/Gemensamma resolutionsnämnden.

---

| 2.10.2017 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 330/14 |
| --- | --- | --- | --- |

2.10.2017

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 330/14

---

Talan väckt den 3 augusti 2017 – Fidesban m.fl. mot SRB

(Mål T-484/17)

(2017/C 330/18)

Rättegångsspråk: spanska

Parter

Sökande: Fidesban, SA (Madrid, Spanien) och 69 andra sökande (ombud: advokaten R. Pelayo Jiménez)

Svarande: Gemensamma resolutionsnämnden

Yrkanden

Sökandena yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara Gemensamma resolutionsnämndens beslut av den 7 juni 2017 (SRB/EES/2017/08), och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara Gemensamma resolutionsnämndens beslut av den 7 juni 2017 (SRB/EES/2017/08), och

| — | förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Grunderna och huvudargumenten liknar de som åberopats i mål T-478/17, Mutualidad General de la Abogacía m.fl. mot Gemensamma resolutionsnämnden.

---

| 2.10.2017 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 330/14 |
| --- | --- | --- | --- |

2.10.2017

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 330/14

---

Talan väckt den 1 augusti 2017 – Opere Pie d’Onigo mot kommissionen

(Mål T-491/17)

(2017/C 330/19)

Rättegångsspråk: italienska

Parter

Sökande: Istituzione Pubblica di Assistenza e Beneficienza ”Opere Pie d’Onigo” (Pederobba, Italien) (ombud: advokaten G. Maso)

Svarande: Europeiska kommissionen

Yrkanden

Sökandena yrkar att tribunalen ska

Ogiltigförklara, antingen som en helhet eller avsnitt för avsnitt, kommissionens beslut av den 27 mars 2017 (SA.38825) Statligt stöd – Italien, påstått statligt stöd till privata producenter av social- och hälsovårdstjänster.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökanden fyra grunder.

| 1. | Första grunden: Åsidosättande av artikel 107 FEUF och oriktig bedömning av kommissionen att det var motiverat att selektivt utesluta offentliga enheter som tillhandahåller social- och hälsovårdstjänster från ersättning vid mammaledighet från INPS (Istituto nazionale di previdenza, försäkringskassan) och från ersättning av kostnader vid frånvaro för anställda som hjälper svårt funktionshindrade familjemedlemmar. |
| --- | --- |

1.

Första grunden: Åsidosättande av artikel 107 FEUF och oriktig bedömning av kommissionen att det var motiverat att selektivt utesluta offentliga enheter som tillhandahåller social- och hälsovårdstjänster från ersättning vid mammaledighet från INPS (Istituto nazionale di previdenza, försäkringskassan) och från ersättning av kostnader vid frånvaro för anställda som hjälper svårt funktionshindrade familjemedlemmar.

| 2. | Andra grunden: Stödet härrör från staten, eftersom de medel som täcker kostnaderna för privata företag i samband med mammaledighet och ersättning av kostnader vid frånvaro för anställda som hjälper svårt funktionshindrade familjemedlemmar betalas av INPS och följaktligen av den italienska staten genom statliga medel. |
| --- | --- |

2.

Andra grunden: Stödet härrör från staten, eftersom de medel som täcker kostnaderna för privata företag i samband med mammaledighet och ersättning av kostnader vid frånvaro för anställda som hjälper svårt funktionshindrade familjemedlemmar betalas av INPS och följaktligen av den italienska staten genom statliga medel.

| 3. | Tredje grunden: Åtgärderna gynnar de privata företagen genom att ge dem en fördel gentemot offentliga enheter som tillhandahåller samma tjänster och som måste bära alla kostnader för frånvaroperioden på grund av mammaledighet hjälp till svårt funktionshindrade familjemedlemmar, vilket har betydande finansiella konsekvenser. |
| --- | --- |

3.

Tredje grunden: Åtgärderna gynnar de privata företagen genom att ge dem en fördel gentemot offentliga enheter som tillhandahåller samma tjänster och som måste bära alla kostnader för frånvaroperioden på grund av mammaledighet hjälp till svårt funktionshindrade familjemedlemmar, vilket har betydande finansiella konsekvenser.

| 4. | Fjärde grunden: De omtvistade åtgärderna påverkar handeln mellan medlemsstaterna, eftersom de gynnar behandlar multinationella koncerner och italienska företag i förhållande till utländskt kapital som investerar i Italien för vinst och straffar å andra sidan mindre offentliga enheter utan vinstsyfte, genom att snedvrida strukturen av arbetskraftskostnaderna. |
| --- | --- |

4.

Fjärde grunden: De omtvistade åtgärderna påverkar handeln mellan medlemsstaterna, eftersom de gynnar behandlar multinationella koncerner och italienska företag i förhållande till utländskt kapital som investerar i Italien för vinst och straffar å andra sidan mindre offentliga enheter utan vinstsyfte, genom att snedvrida strukturen av arbetskraftskostnaderna.

---

| 2.10.2017 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 330/15 |
| --- | --- | --- | --- |

2.10.2017

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 330/15

---

Talan väckt den 4 augusti 2017 – Sánchez del Valle och Calatrava Real State 2015 mot kommissionen och SRB

(Mål T-497/17)

(2017/C 330/20)

Rättegångsspråk: spanska

Parter

Sökande: Manuel Alfonso Sánchez del Valle (Madrid, Spanien) och Calatrava Real State 2015, SL (Madrid) (ombud: advokaterna B. Gutiérrez de la Roza Pérez, P. Rubio Escobar, R. Ruiz de la Torre Esporrín och B. Fernández García)

Svarande: Europeiska kommissionen och Gemensamma resolutionsnämnden

Yrkanden

Sökandena yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara det beslut (SRB/EES/2017/08) som Gemensamma resolutionsnämnden fattade vid sitt verkställande möte den 7 juni 2017, om antagande av en resolutionsordning för insitutet Banco Popular Español SA, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det beslut (SRB/EES/2017/08) som Gemensamma resolutionsnämnden fattade vid sitt verkställande möte den 7 juni 2017, om antagande av en resolutionsordning för insitutet Banco Popular Español SA,

| — | ogiltigförklara kommissionens beslut (EU) 2017/1246 av den 7 juni 2017, om godkännande av resolutionsordningen för Banco Popular Español SA, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara kommissionens beslut (EU) 2017/1246 av den 7 juni 2017, om godkännande av resolutionsordningen för Banco Popular Español SA, och

| — | förplikta svaranden och de parter som interverat till stöd, helt eller delvis, för svarandens yrkanden att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden och de parter som interverat till stöd, helt eller delvis, för svarandens yrkanden att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökanden elva grunder.

| 1. | Första grunden: Avsaknad eller otillräcklig motivering av det angripna beslutet i strid med artikel 41.2 och artikel 47 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna (nedan kallad stadgan). |
| --- | --- |

1.

Första grunden: Avsaknad eller otillräcklig motivering av det angripna beslutet i strid med artikel 41.2 och artikel 47 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna (nedan kallad stadgan).

| 2. | Andra grunden: Åsidosättande av artikel 20.1 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 806/2014 av den 15 juli 2014, i den mån det inte gjordes någon skälig, försiktig och realistisk värdering av Banco Populars tillgångar och skulder av en oberoende person innan resolutionsbeslutet antogs. |
| --- | --- |

2.

Andra grunden: Åsidosättande av artikel 20.1 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 806/2014 av den 15 juli 2014, i den mån det inte gjordes någon skälig, försiktig och realistisk värdering av Banco Populars tillgångar och skulder av en oberoende person innan resolutionsbeslutet antogs.

| 3. | Tredje grunden: Åsidosättande av artikel 18.1 a, jämförd med artikel 18.4 c i förordning (EU) nr 806/2014, i den mån de angripna besluten godkänner resolutionen avseende Banco Popular trots att detta bankinstitut, per den 6 juni 2017, inte hade några solvensproblem och dess likviditetsproblem endast var tillfälliga. |
| --- | --- |

3.

Tredje grunden: Åsidosättande av artikel 18.1 a, jämförd med artikel 18.4 c i förordning (EU) nr 806/2014, i den mån de angripna besluten godkänner resolutionen avseende Banco Popular trots att detta bankinstitut, per den 6 juni 2017, inte hade några solvensproblem och dess likviditetsproblem endast var tillfälliga.

| 4. | Fjärde grunden: Åsidosättande av artikel 18.1 b i förordning (EU) nr 806/2014, i den mån de angripna besluten godkänner resolutionen avseende Banco Popular trots att det förelåg rimliga utsikter för att andra åtgärder inom den privata sektorn skulle hindra att banken från att gå omkull inom skälig tid. |
| --- | --- |

4.

Fjärde grunden: Åsidosättande av artikel 18.1 b i förordning (EU) nr 806/2014, i den mån de angripna besluten godkänner resolutionen avseende Banco Popular trots att det förelåg rimliga utsikter för att andra åtgärder inom den privata sektorn skulle hindra att banken från att gå omkull inom skälig tid.

| 5. | Femte grunden: Åsidosättande av artikel 14.2 i förordning (EU) nr 806/2014, i den mån det inte har gjorts några försök att minimera resolutionskostnaden och undvika onödig värdeförstörelse vid genomförandet av resolutionsmålen. |
| --- | --- |

5.

Femte grunden: Åsidosättande av artikel 14.2 i förordning (EU) nr 806/2014, i den mån det inte har gjorts några försök att minimera resolutionskostnaden och undvika onödig värdeförstörelse vid genomförandet av resolutionsmålen.

| 6. | Sjätte grunden: Åsidosättande av artikel 22 i förordning (EU) nr 806/2014, eftersom det inte har skett någon avvägning av de angripna besluten och genom att inga alternativa resolutionsåtgärder har antagits än försäljning av affärsverksamheten såsom anges i artikel 22.2 med beaktande av villkoren i artikel 22.3. |
| --- | --- |

6.

Sjätte grunden: Åsidosättande av artikel 22 i förordning (EU) nr 806/2014, eftersom det inte har skett någon avvägning av de angripna besluten och genom att inga alternativa resolutionsåtgärder har antagits än försäljning av affärsverksamheten såsom anges i artikel 22.2 med beaktande av villkoren i artikel 22.3.

| 7. | Sjunde grunden: Åsidosättande av artikel 15.1 g i förordning (EU) nr 806/2014, i den mån aktieägarna borde ha haft rätt till mer än vad de hade haft rätt till vid konkurs. |
| --- | --- |

7.

Sjunde grunden: Åsidosättande av artikel 15.1 g i förordning (EU) nr 806/2014, i den mån aktieägarna borde ha haft rätt till mer än vad de hade haft rätt till vid konkurs.

| 8. | Åttonde grunden: Åsidosättande av artikel 29 i förordning (EU) nr 806/2014. |
| --- | --- |

8.

Åttonde grunden: Åsidosättande av artikel 29 i förordning (EU) nr 806/2014.

| 9. | Nionde grunden: Åsidosättande av rätten till egendom och, i konsekvens därmed, av artikel 17 i stadgan. |
| --- | --- |

9.

Nionde grunden: Åsidosättande av rätten till egendom och, i konsekvens därmed, av artikel 17 i stadgan.

| 10. | Tionde grunden: Åsidosättande av rätten till ett effektivt rättsmedel, eftersom aktieägarna inte har kunnat försvara sig. |
| --- | --- |

10.

Tionde grunden: Åsidosättande av rätten till ett effektivt rättsmedel, eftersom aktieägarna inte har kunnat försvara sig.

| 11. | Elfte grunden: Åsidosättande av rätten för aktieägarna och andra värdepappersinnehavare som berörs av nedskrivningen och konverteringen, eftersom de hördes innan de individuella nedskrivningsåtgärderna av deras tillgångar antogs. |
| --- | --- |

11.

Elfte grunden: Åsidosättande av rätten för aktieägarna och andra värdepappersinnehavare som berörs av nedskrivningen och konverteringen, eftersom de hördes innan de individuella nedskrivningsåtgärderna av deras tillgångar antogs.

---

| 2.10.2017 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 330/16 |
| --- | --- | --- | --- |

2.10.2017

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 330/16

---

Talan väckt den 4 augusti 2017 – Álvarez de Linera Granda mot kommissionen och SRB

(Mål T-498/17)

(2017/C 330/21)

Rättegångsspråk: spanska

Parter

Sökande: Pablo Álvarez de Linera Granda (Madrid, Spanien) (ombud: advokaterna E. Pastor Palomar, F. Arroyo Romero och N. Subuh Falero)

Svarande: Europeiska kommissionen och Gemensamma resolutionsnämnden

Yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara Gemensamma resolutionsnämndens beslut av den 7 juni 2017 (SRB/EES/2017/08) gentemot FROB om godkännande av en omstruktureringsplan för Banco Popular Español, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara Gemensamma resolutionsnämndens beslut av den 7 juni 2017 (SRB/EES/2017/08) gentemot FROB om godkännande av en omstruktureringsplan för Banco Popular Español,

| — | ogiltigförklara kommissionens beslut (EU) 2017/1246 av den 7 juni 2017, om godkännande av resolutionsordningen för Banco Popular Español SA, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara kommissionens beslut (EU) 2017/1246 av den 7 juni 2017, om godkännande av resolutionsordningen för Banco Popular Español SA, och

| — | med stöd av artikel 340 FEUF fastställa SRB:s och Europeiska kommissionens utomobligatoriska ansvar och förplikta dem att utge ersättning för de skador sökanden har orsakats. |
| --- | --- |

—

med stöd av artikel 340 FEUF fastställa SRB:s och Europeiska kommissionens utomobligatoriska ansvar och förplikta dem att utge ersättning för de skador sökanden har orsakats.

Grunder och huvudargument

Grunderna och huvudargumenten liknar de som åberopats i mål T-478/17, Mutualidad de la Abogacía och Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Gemensamma resolutionsnämnden, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno och SFL/Gemensamma resolutionsnämnden, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Gemensamma resolutionsnämnden, T-483/17, García Suárez m.fl./Gemensamma resolutionsnämnden, T-484/17, Fidesban m.fl./Gemensamma resolutionsnämnden, och T-497/17, Sáchez del Valle och Calatrava Real State 2015/kommissionen och Gemensamma resolutionsnämnden.

Sökanden har i synnerhet gjort gällande att nämnden i förevarande fall har gjort sig skyldig till maktmissbruk.

---

| 2.10.2017 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 330/17 |
| --- | --- | --- | --- |

2.10.2017

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 330/17

---

Talan väckt den 4 augusti 2017 – Esfera Capital Agencia de Valores mot Europeiska kommissionen och Gemensamma resolutionsnämnden

(Mål T-499/17)

(2017/C 330/22)

Rättegångsspråk: spanska

Parter

Sökande: Esfera Capital Agencia de Valores, SA (Madrid, Spanien) (ombud: advokaterna E. Pastor Palomar, F. Arroyo Romero och N. Subuh Falero)

Svarande: Europeiska kommissionen och Gemensamma resolutionsnämnden

Yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara Gemensamma resolutionsnämndens beslut av den 7 juni 2017 (SRB/EES/2017/08) gentemot FROB om godkännande av en omstruktureringsplan för Banco Popular Español, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara Gemensamma resolutionsnämndens beslut av den 7 juni 2017 (SRB/EES/2017/08) gentemot FROB om godkännande av en omstruktureringsplan för Banco Popular Español,

| — | ogiltigförklara kommissionens beslut (EU) 2017/1246 av den 7 juni 2017, om godkännande av resolutionsordningen för Banco Popular Español SA, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara kommissionens beslut (EU) 2017/1246 av den 7 juni 2017, om godkännande av resolutionsordningen för Banco Popular Español SA, och

| — | med stöd av artikel 340 FEUF fastställa SRB:s och Europeiska kommissionens utomobligatoriska ansvar och förplikta dem att utge ersättning för de skador sökanden har orsakats. |
| --- | --- |

—

med stöd av artikel 340 FEUF fastställa SRB:s och Europeiska kommissionens utomobligatoriska ansvar och förplikta dem att utge ersättning för de skador sökanden har orsakats.

Grunder och huvudargument

Grunderna och huvudargumenten liknar de som åberopats i mål T-478/17, Mutualidad de la Abogacía och Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Gemensamma resolutionsnämnden, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno och SFL/Gemensamma resolutionsnämnden, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Gemensamma resolutionsnämnden, T-483/17, García Suárez m.fl./Gemensamma resolutionsnämnden, T-484/17, Fidesban m.fl./Gemensamma resolutionsnämnden, och T-497/17, Sáchez del Valle och Calatrava Real State 2015/kommissionen och Gemensamma resolutionsnämnden.

Sökanden har i synnerhet gjort gällande att nämnden i förevarande fall har gjort sig skyldig till maktmissbruk.

---

| 2.10.2017 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 330/18 |
| --- | --- | --- | --- |

2.10.2017

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 330/18

---

Överklagande ingett den 11 augusti 2017 – Next design+produktion mot EUIPO – Nanu-Nana Joachim Hoepp (nuuna)

(Mål T-533/17)

(2017/C 330/23)

Överklagandet är avfattat på tyska

Parter

Klagande: Next design+produktion GmbH (Frankfurt am Main, Tyskland) (ombud: advokaten M. Hirsch)

Motpart: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO)

Motpart vid överklagandenämnden: Nanu-Nana Joachim Hoepp GmbH & Co. KG (Bremen, Tyskland)

Uppgifter om förfarandet vid EUIPO

Varumärkessökande: Klaganden

Omtvistat varumärke: EU-figurmärke (återgivning ”nuuna”) – Registreringsansökan nr 10 772 606

Förfarande vid EUIPO: Invändningsförfarande

Överklagat beslut: Beslut meddelat av första överklagandenämnden vid EUIPO den 24 maj 2017 i ärende R 1448/2016-1

Yrkanden

Klaganden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara det överklagade beslutet, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det överklagade beslutet, och

| — | förplikta EUIPO att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta EUIPO att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder

| — | Åsidosättande av artikel 8.1 b i förordning nr 207/2009. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av artikel 8.1 b i förordning nr 207/2009.

| — | Åsidosättande av artikel 1.1 i förordning nr 207/2009 och principen om autonomi. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av artikel 1.1 i förordning nr 207/2009 och principen om autonomi.

| — | Åsidosättande av rättssäkerhetsprincipen samt principerna om laglig handel och om god förvaltning |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av rättssäkerhetsprincipen samt principerna om laglig handel och om god förvaltning

---