# Jurnalul Oficial C 318/25 s

| | ISSN 1977-1029 |
| --- | --- |
| Jurnalul Oficial
  al Uniunii Europene | C 318 |
| | |
| Ediţia în limba română | Comunicări şi informări | Anul 6025 septembrie 2017 |

ISSN 1977-1029

Jurnalul Oficial

al Uniunii Europene

C 318

Ediţia în limba română

Comunicări şi informări

Anul 6025 septembrie 2017

---

| Informarea nr. | Cuprins | Pagina |
| --- | --- | --- |
| | IV   Informări |
| | INFORMĂRI PROVENIND DE LA INSTITUŢIILE, ORGANELE ȘI ORGANISMELE UNIUNII EUROPENE |
| | Curtea de Justiție a Uniunii Europene |
| 2017/C 318/01 | Ultimele publicații ale Curții de Justiție a Uniunii Europene în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | 1 |

Informarea nr.

Cuprins

Pagina

IV   Informări

INFORMĂRI PROVENIND DE LA INSTITUŢIILE, ORGANELE ȘI ORGANISMELE UNIUNII EUROPENE

Curtea de Justiție a Uniunii Europene

2017/C 318/01

Ultimele publicații ale Curții de Justiție a Uniunii Europene în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

1

---

| | V   Anunţuri |
| --- | --- |
| | PROCEDURI JURISDICŢIONALE |
| | Curtea de Justiție |
| 2017/C 318/02 | Cauza C-123/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesverwaltungsgericht (Germania) la 10 martie 2017 – Nefiye Yön/Landeshauptstadt Stuttgart | 2 |
| 2017/C 318/03 | Cauza C-163/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg (Germania) la 3 aprilie 2017 – Abubacarr Jawo/Republica Federala Germania | 2 |
| 2017/C 318/04 | Cauza C-269/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hamburg (Germania) la 18 mai 2017 – Andreas Niemeyer/Brussels Airlines SA/NV | 3 |
| 2017/C 318/05 | Cauza C-309/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen (Germania) la 29 mai 2017 – Stadtwerke Delmenhorst GmbH/Manfred Bleckwehl | 4 |
| 2017/C 318/06 | Cauza C-329/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgerichtshof (Austria) la 1 iunie 2017 – Gerhard Prenninger și alții | 4 |
| 2017/C 318/07 | Cauza C-366/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hamburg (Germania) la 14 iunie 2017 – Jörg Scharnweber și Henning Kuhlmann/Société Air France SA | 5 |
| 2017/C 318/08 | Cauza C-371/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 19 iunie 2017 – Uber BV/Richard Leipold | 5 |
| 2017/C 318/09 | Cauza C-379/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 26 iunie 2017 – Società Immobiliare Al Bosco Srl | 6 |
| 2017/C 318/10 | Cauza C-384/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungaria) la 27 iunie 2017 – Dooel Uvoz-Izvoz Skopje Link Logistik N&N/Budapest Rendőrfőkapitánya | 6 |
| 2017/C 318/11 | Cauza C-385/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Arbeitsgericht Verden (Germania) la 26 iunie 2017 – Torsten Hein/Albert Holzkamm GmbH & Co. | 7 |
| 2017/C 318/12 | Cauza C-391/17: Acțiune introdusă la 30 iunie 2017 – Comisia Europeană/Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord | 7 |
| 2017/C 318/13 | Cauza C-423/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Gerechtshof Den Haag (Țările de Jos) la 13 iulie 2017 – Staat der Nederlanden/Warner-Lambert Company LLC | 8 |
| 2017/C 318/14 | Cauza C-432/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Supreme Court of the United Kingdom (Regatul Unit) la 17 iulie 2017 – Dermod Patrick O'Brien/Ministry of Justice (fost Department for Constitutional Affairs) | 9 |
| 2017/C 318/15 | Cauza C-434/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Zalaegerszegi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Republica Ungară) la 18 iulie 2017 – Human Operator Zrt./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság | 10 |
| 2017/C 318/16 | Cauza C-446/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Vredegerecht te Antwerpen (Belgia) la 24 iulie 2017 – Woonhaven Antwerpen/Khalid Berkani, Asmae Hajji | 10 |
| | Tribunalul |
| 2017/C 318/17 | Cauza T-336/17: Acțiune introdusă la 30 mai 2017 – The GB Foods/EUIPO – Yatecomeré (YATEKOMO) | 12 |
| 2017/C 318/18 | Cauza T-361/17: Acțiune introdusă la 6 iunie 2017 – Eco-Bat Technologies și alții/Comisia | 13 |
| 2017/C 318/19 | Cauza T-424/17: Acțiune introdusă la 10 iulie 2017 – Fruit of the Loom/EUIPO – Takko (FRUIT) | 14 |
| 2017/C 318/20 | Cauza T-434/17: Acțiune introdusă la 12 iulie 2017 – younique/EUIPO – Jafer Enterprises R&D (younique products) | 14 |
| 2017/C 318/21 | Cauza T-451/17: Acțiune introdusă la 20 iulie 2017 – Verband der Deutschen Biokraftstoffindustrie/Comisia | 15 |
| 2017/C 318/22 | Cauza T-466/17: Acțiune introdusă la 27 iulie 2017 – Printeos și alții/Comisia | 16 |
| 2017/C 318/23 | Cauza T-475/17: Acțiune introdusă la 2 august 2017 – Rogesa/Comisia | 17 |
| 2017/C 318/24 | Cauza T-478/17: Acțiune introdusă la 2 august 2017 – Mutualidad General de la Abogacía, Mutualidad de Previsión Social a prima fija și Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos, Mutualidad de Previsión Social a prima fija/SRB | 18 |
| 2017/C 318/25 | Cauza T-481/17: Acțiune introdusă la 2 august 2017 – Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno și SFL/SRB | 19 |
| 2017/C 318/26 | Cauza T-486/17: Acțiune introdusă la 2 august 2017 – Foodterapia/EUIPO – Cloetta Italia (DIETOX) | 20 |
| 2017/C 318/27 | Cauza T-492/17: Acțiune introdusă la 31 iulie 2017 – Fleig/SEAE | 20 |
| 2017/C 318/28 | Cauza T-493/17: Acțiune introdusă la 3 august 2017 – Stancu/ERCEA | 21 |
| 2017/C 318/29 | Cauza T-494/17: Acțiune introdusă la 28 iulie 2017 – Iccrea Banca/Comisia și SRB | 22 |
| 2017/C 318/30 | Cauza T-495/17: Acțiune introdusă la 26 iulie 2017 – Sedes Holding/EUIPO (gratis) | 24 |
| 2017/C 318/31 | Cauza T-496/17: Acțiune introdusă la 28 iulie 2017 – Sedes Holding/EUIPO (gratis) | 24 |
| 2017/C 318/32 | Cauza T-500/17: Acțiune introdusă la 7 august 2017 – Hubei Xinyegang Special Tube/Comisia | 25 |

V   Anunţuri

PROCEDURI JURISDICŢIONALE

Curtea de Justiție

2017/C 318/02

Cauza C-123/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesverwaltungsgericht (Germania) la 10 martie 2017 – Nefiye Yön/Landeshauptstadt Stuttgart

2

2017/C 318/03

Cauza C-163/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg (Germania) la 3 aprilie 2017 – Abubacarr Jawo/Republica Federala Germania

2

2017/C 318/04

Cauza C-269/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hamburg (Germania) la 18 mai 2017 – Andreas Niemeyer/Brussels Airlines SA/NV

3

2017/C 318/05

Cauza C-309/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen (Germania) la 29 mai 2017 – Stadtwerke Delmenhorst GmbH/Manfred Bleckwehl

4

2017/C 318/06

Cauza C-329/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgerichtshof (Austria) la 1 iunie 2017 – Gerhard Prenninger și alții

4

2017/C 318/07

Cauza C-366/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hamburg (Germania) la 14 iunie 2017 – Jörg Scharnweber și Henning Kuhlmann/Société Air France SA

5

2017/C 318/08

Cauza C-371/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 19 iunie 2017 – Uber BV/Richard Leipold

5

2017/C 318/09

Cauza C-379/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 26 iunie 2017 – Società Immobiliare Al Bosco Srl

6

2017/C 318/10

Cauza C-384/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungaria) la 27 iunie 2017 – Dooel Uvoz-Izvoz Skopje Link Logistik N&N/Budapest Rendőrfőkapitánya

6

2017/C 318/11

Cauza C-385/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Arbeitsgericht Verden (Germania) la 26 iunie 2017 – Torsten Hein/Albert Holzkamm GmbH & Co.

7

2017/C 318/12

Cauza C-391/17: Acțiune introdusă la 30 iunie 2017 – Comisia Europeană/Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord

7

2017/C 318/13

Cauza C-423/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Gerechtshof Den Haag (Țările de Jos) la 13 iulie 2017 – Staat der Nederlanden/Warner-Lambert Company LLC

8

2017/C 318/14

Cauza C-432/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Supreme Court of the United Kingdom (Regatul Unit) la 17 iulie 2017 – Dermod Patrick O'Brien/Ministry of Justice (fost Department for Constitutional Affairs)

9

2017/C 318/15

Cauza C-434/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Zalaegerszegi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Republica Ungară) la 18 iulie 2017 – Human Operator Zrt./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság

10

2017/C 318/16

Cauza C-446/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Vredegerecht te Antwerpen (Belgia) la 24 iulie 2017 – Woonhaven Antwerpen/Khalid Berkani, Asmae Hajji

10

Tribunalul

2017/C 318/17

Cauza T-336/17: Acțiune introdusă la 30 mai 2017 – The GB Foods/EUIPO – Yatecomeré (YATEKOMO)

12

2017/C 318/18

Cauza T-361/17: Acțiune introdusă la 6 iunie 2017 – Eco-Bat Technologies și alții/Comisia

13

2017/C 318/19

Cauza T-424/17: Acțiune introdusă la 10 iulie 2017 – Fruit of the Loom/EUIPO – Takko (FRUIT)

14

2017/C 318/20

Cauza T-434/17: Acțiune introdusă la 12 iulie 2017 – younique/EUIPO – Jafer Enterprises R&D (younique products)

14

2017/C 318/21

Cauza T-451/17: Acțiune introdusă la 20 iulie 2017 – Verband der Deutschen Biokraftstoffindustrie/Comisia

15

2017/C 318/22

Cauza T-466/17: Acțiune introdusă la 27 iulie 2017 – Printeos și alții/Comisia

16

2017/C 318/23

Cauza T-475/17: Acțiune introdusă la 2 august 2017 – Rogesa/Comisia

17

2017/C 318/24

Cauza T-478/17: Acțiune introdusă la 2 august 2017 – Mutualidad General de la Abogacía, Mutualidad de Previsión Social a prima fija și Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos, Mutualidad de Previsión Social a prima fija/SRB

18

2017/C 318/25

Cauza T-481/17: Acțiune introdusă la 2 august 2017 – Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno și SFL/SRB

19

2017/C 318/26

Cauza T-486/17: Acțiune introdusă la 2 august 2017 – Foodterapia/EUIPO – Cloetta Italia (DIETOX)

20

2017/C 318/27

Cauza T-492/17: Acțiune introdusă la 31 iulie 2017 – Fleig/SEAE

20

2017/C 318/28

Cauza T-493/17: Acțiune introdusă la 3 august 2017 – Stancu/ERCEA

21

2017/C 318/29

Cauza T-494/17: Acțiune introdusă la 28 iulie 2017 – Iccrea Banca/Comisia și SRB

22

2017/C 318/30

Cauza T-495/17: Acțiune introdusă la 26 iulie 2017 – Sedes Holding/EUIPO (gratis)

24

2017/C 318/31

Cauza T-496/17: Acțiune introdusă la 28 iulie 2017 – Sedes Holding/EUIPO (gratis)

24

2017/C 318/32

Cauza T-500/17: Acțiune introdusă la 7 august 2017 – Hubei Xinyegang Special Tube/Comisia

25

---

| RO | |
| --- | --- |

RO

---

IV Informări

INFORMĂRI PROVENIND DE LA INSTITUŢIILE, ORGANELE ȘI ORGANISMELE UNIUNII EUROPENE

Curtea de Justiție a Uniunii Europene

| 25.9.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 318/1 |
| --- | --- | --- | --- |

25.9.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 318/1

---

Ultimele publicații ale Curții de Justiție a Uniunii Europene în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

(2017/C 318/01)

Ultima publicație

JO C 309, 18.9.2017

Publicații anterioare

JO C 300, 11.9.2017

JO C 293, 4.9.2017

JO C 283, 28.8.2017

JO C 277, 21.8.2017

JO C 269, 14.8.2017

JO C 256, 7.8.2017

Aceste texte sunt disponibile pe

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Anunţuri

PROCEDURI JURISDICŢIONALE

Curtea de Justiție

| 25.9.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 318/2 |
| --- | --- | --- | --- |

25.9.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 318/2

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesverwaltungsgericht (Germania) la 10 martie 2017 – Nefiye Yön/Landeshauptstadt Stuttgart

(Cauza C-123/17)

(2017/C 318/02)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Bundesverwaltungsgericht

Părțile din procedura principală

Reclamantă și intimată: Nefiye Yön

Pârâtă și recurentă: Landeshauptstadt Stuttgart

Întrebările preliminare

| 1) | Clauza de stillstand de la articolul 7 din Acordul de asociere 2/76 a fost înlocuită în întregime de clauza de stillstand de la articolul 13 din Acordul de asociere 1/80 sau legalitatea noilor restricții ale libertății de circulație a lucrătorilor, introduse între data intrării în vigoare a Deciziei 2/76 și aplicabilitatea articolului 13 din Acordul de asociere 1/80, trebuie să fie apreciată în continuare în lumina articolului 7 din Acordul de asociere 2/76? |
| --- | --- |

1)

Clauza de stillstand de la articolul 7 din Acordul de asociere 2/76 a fost înlocuită în întregime de clauza de stillstand de la articolul 13 din Acordul de asociere 1/80 sau legalitatea noilor restricții ale libertății de circulație a lucrătorilor, introduse între data intrării în vigoare a Deciziei 2/76 și aplicabilitatea articolului 13 din Acordul de asociere 1/80, trebuie să fie apreciată în continuare în lumina articolului 7 din Acordul de asociere 2/76?

| 2) | În cazul în care la prima întrebare trebuie să se răspundă în sensul că articolul 7 din Acordul de asociere 2/76 nu a fost înlocuit în întregime: jurisprudența Curții de Justiție referitoare la articolul 13 din Acordul de asociere 1/80 trebuie să fie transferată în totalitate asupra aplicării articolului 7 din Acordul de asociere 2/76, consecința fiind că articolul 7 din Acordul de asociere 2/76 cuprinde, în fond, o dispoziție aplicabilă cu începere din data de 5 octombrie 1980, care prevede că venirea soției la soțul său turc, care are calitatea de lucrător în vederea reunirii lor depinde de acordarea unei vize naționale? |
| --- | --- |

2)

În cazul în care la prima întrebare trebuie să se răspundă în sensul că articolul 7 din Acordul de asociere 2/76 nu a fost înlocuit în întregime: jurisprudența Curții de Justiție referitoare la articolul 13 din Acordul de asociere 1/80 trebuie să fie transferată în totalitate asupra aplicării articolului 7 din Acordul de asociere 2/76, consecința fiind că articolul 7 din Acordul de asociere 2/76 cuprinde, în fond, o dispoziție aplicabilă cu începere din data de 5 octombrie 1980, care prevede că venirea soției la soțul său turc, care are calitatea de lucrător în vederea reunirii lor depinde de acordarea unei vize naționale?

| 3) | Introducerea unei asemenea dispoziții în legislația națională din motive imperative de interes general poate fi justificată prin scopul realizării unui control efectiv al migranților și al ghidării fluxurilor migratorii, în cazul în care în împrejurările speciale ale cauzei se ține seama de circumstanțele excepționale? |
| --- | --- |

3)

Introducerea unei asemenea dispoziții în legislația națională din motive imperative de interes general poate fi justificată prin scopul realizării unui control efectiv al migranților și al ghidării fluxurilor migratorii, în cazul în care în împrejurările speciale ale cauzei se ține seama de circumstanțele excepționale?

---

| 25.9.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 318/2 |
| --- | --- | --- | --- |

25.9.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 318/2

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg (Germania) la 3 aprilie 2017 – Abubacarr Jawo/Republica Federala Germania

(Cauza C-163/17)

(2017/C 318/03)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg

Părțile din procedura principală

Apelant: Abubacarr Jawo

Intimat: Republica Federala Germania

Întrebările preliminare

| 1) | Un solicitant de azil este considerat că se sustrage procedurii în sensul articolului 29 alineatul (2) a doua teză din Regulamentul (UE) nr. 604/2013 (1) numai în cazul în care acesta se sustrage în mod deliberat și conștient controlului autorităților naționale responsabile de transfer, pentru a contracara sau pentru a complica transferul, sau este suficient ca acesta să lipsească o perioadă îndelungată de la locuința care i-a fost alocată și ca autoritățile să nu fie informate cu privire la locul în care acesta se află și ca, din această cauză, să nu se poată efectua transferul preconizat?
  Persoana în cauză se poate prevala de aplicarea corectă a dispoziției citate și poate contesta, în cadrul unei proceduri declanșate împotriva unei decizii de transfer, faptul că termenul de transfer de șase luni a expirat pentru că nu s-a sustras procedurii? |
| --- | --- |

1)

Un solicitant de azil este considerat că se sustrage procedurii în sensul articolului 29 alineatul (2) a doua teză din Regulamentul (UE) nr. 604/2013 (1) numai în cazul în care acesta se sustrage în mod deliberat și conștient controlului autorităților naționale responsabile de transfer, pentru a contracara sau pentru a complica transferul, sau este suficient ca acesta să lipsească o perioadă îndelungată de la locuința care i-a fost alocată și ca autoritățile să nu fie informate cu privire la locul în care acesta se află și ca, din această cauză, să nu se poată efectua transferul preconizat?

Persoana în cauză se poate prevala de aplicarea corectă a dispoziției citate și poate contesta, în cadrul unei proceduri declanșate împotriva unei decizii de transfer, faptul că termenul de transfer de șase luni a expirat pentru că nu s-a sustras procedurii?

| 2) | Pentru prelungirea termenului în conformitate cu articolul 29 alineatul (1) primul paragraf din Regulamentul (UE) nr. 604/2013, este suficient ca statul membru care efectuează transferul să informeze statul membru competent, înainte de expirarea termenului, asupra faptului că persoana în cauză se sustrage procedurii, stabilind în același timp un termen concret care nu poate depăși 18 luni până la care se va efectua transferul, sau prelungirea este posibilă numai prin stabilirea de comun acord de către statele membre implicate a unui termen prelungit? |
| --- | --- |

2)

Pentru prelungirea termenului în conformitate cu articolul 29 alineatul (1) primul paragraf din Regulamentul (UE) nr. 604/2013, este suficient ca statul membru care efectuează transferul să informeze statul membru competent, înainte de expirarea termenului, asupra faptului că persoana în cauză se sustrage procedurii, stabilind în același timp un termen concret care nu poate depăși 18 luni până la care se va efectua transferul, sau prelungirea este posibilă numai prin stabilirea de comun acord de către statele membre implicate a unui termen prelungit?

| 3) | Transferul solicitantului de azil către statul membru responsabil este ilicit dacă solicitantul respectiv, în cazul acordării unui statut de protecție internațională, ar fi expus în acel stat, ținând seama de condițiile de viață previzibile, unui risc grav de a fi supus relelor tratamente în sensul articolului 4 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene?
  Această chestiune se înscrie în domeniul de aplicare al dreptului Uniunii?
  Conform căror criterii din dreptul Uniunii trebuie evaluate condițiile de viață ale unei persoane căreia i-a fost recunoscut dreptul de a beneficia de protecție internațională? |
| --- | --- |

3)

Transferul solicitantului de azil către statul membru responsabil este ilicit dacă solicitantul respectiv, în cazul acordării unui statut de protecție internațională, ar fi expus în acel stat, ținând seama de condițiile de viață previzibile, unui risc grav de a fi supus relelor tratamente în sensul articolului 4 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene?

Această chestiune se înscrie în domeniul de aplicare al dreptului Uniunii?

Conform căror criterii din dreptul Uniunii trebuie evaluate condițiile de viață ale unei persoane căreia i-a fost recunoscut dreptul de a beneficia de protecție internațională?

---

(1)  Regulamentul (UE) nr. 604/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 26 iunie 2013 de stabilire a criteriilor și mecanismelor de determinare a statului membru responsabil de examinarea unei cereri de protecție internațională prezentate într-unul dintre statele membre de către un resortisant al unei țări terțe sau de către un apatrid, JO L 180, p. 31.

---

| 25.9.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 318/3 |
| --- | --- | --- | --- |

25.9.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 318/3

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hamburg (Germania) la 18 mai 2017 – Andreas Niemeyer/Brussels Airlines SA/NV

(Cauza C-269/17)

(2017/C 318/04)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Amtsgericht Hamburg

Părțile din procedura principală

Reclamant: Andreas Niemeyer

Pârâtă: Brussels Airlines SA/NV

Întrebarea preliminară

Articolul 7 alineatul (1) al doilea paragraf din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 (1) trebuie interpretat în sensul că noțiunea „distanță” include numai distanța directă măsurată prin metoda rutei ortodromice între locul de plecare și ultima destinație, indiferent de distanța de zbor parcursă efectiv?

---

(1)  Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 (JO L 46, p.1, Ediție specială, 07/vol. 12, p. 218).

---

| 25.9.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 318/4 |
| --- | --- | --- | --- |

25.9.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 318/4

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen (Germania) la 29 mai 2017 – Stadtwerke Delmenhorst GmbH/Manfred Bleckwehl

(Cauza C-309/17)

(2017/C 318/05)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen

Părțile din procedura principală

Reclamantă: Stadtwerke Delmenhorst GmbH

Pârât: Manfred Bleckwehl

Întrebările preliminare

| 1) | Articolul 3 alineatul (3) coroborat cu literele (b) și (c) din anexa A la Directiva 2003/55/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 iunie 2003 privind normele comune pentru piața internă în sectorul gazelor naturale și de abrogare a Directivei 98/30/CE (1) trebuie interpretat în sensul că, în lipsa informării directe și în timp util a consumatorilor de gaze cu privire la condițiile, motivele și amploarea unei modificări tarifare iminente pentru aprovizionarea cu gaz se opune validității unei astfel de modificări tarifare? |
| --- | --- |

1)

Articolul 3 alineatul (3) coroborat cu literele (b) și (c) din anexa A la Directiva 2003/55/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 iunie 2003 privind normele comune pentru piața internă în sectorul gazelor naturale și de abrogare a Directivei 98/30/CE (1) trebuie interpretat în sensul că, în lipsa informării directe și în timp util a consumatorilor de gaze cu privire la condițiile, motivele și amploarea unei modificări tarifare iminente pentru aprovizionarea cu gaz se opune validității unei astfel de modificări tarifare?

| 2) | În cazul unui răspuns afirmativ la această întrebare:
  Articolul 3 alineatul (3) coroborat cu literele (b) și (c) din anexa A la Directiva 2003/55/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 iunie 2003 privind normele comune pentru piața internă în sectorul gazelor naturale și de abrogare a Directivei 98/30/CE se aplică începând cu 1 iulie 2004 în mod direct unui furnizor organizat conform dreptului privat (ca GmbH de drept german), întrucât dispozițiile menționate ale acestei directive sunt necondiționate în ceea ce privește conținutul lor și prin urmare aplicabile fără un alt act de transpunere, conferind particularilor drepturi față de o entitate, care în pofida formei juridice private este subordonată statului, care este unicul acționar al întreprinderii? |
| --- | --- |

2)

În cazul unui răspuns afirmativ la această întrebare:

Articolul 3 alineatul (3) coroborat cu literele (b) și (c) din anexa A la Directiva 2003/55/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 iunie 2003 privind normele comune pentru piața internă în sectorul gazelor naturale și de abrogare a Directivei 98/30/CE se aplică începând cu 1 iulie 2004 în mod direct unui furnizor organizat conform dreptului privat (ca GmbH de drept german), întrucât dispozițiile menționate ale acestei directive sunt necondiționate în ceea ce privește conținutul lor și prin urmare aplicabile fără un alt act de transpunere, conferind particularilor drepturi față de o entitate, care în pofida formei juridice private este subordonată statului, care este unicul acționar al întreprinderii?

---

(1)  JO 2003, L 176, p. 57, Ediție specială, 12/vol. 2, p. 80.

---

| 25.9.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 318/4 |
| --- | --- | --- | --- |

25.9.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 318/4

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgerichtshof (Austria) la 1 iunie 2017 – Gerhard Prenninger și alții

(Cauza C-329/17)

(2017/C 318/06)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Verwaltungsgerichtshof

Părțile din procedura principală

Reclamanți: Gerhard Prenninger, Karl Helmberger, Franziska Zimmer, Franz Scharinger, Norbert Pühringer, Agrargemeinschaft Pettenbach, Marktgemeinde Vorchdorf, Marktgemeinde Pettenbach, Gemeinde Steinbach am Ziehberg

Întrebarea preliminară

Directiva 2011/92/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 decembrie 2011 privind evaluarea efectelor anumitor proiecte publice și private asupra mediului (1) trebuie interpretată în sensul că „operațiunile de realizare a culoarelor prin pădure” în vederea construirii și pe perioada exploatării legale a unei rețele electrice eficiente din punct de vedere energetic reprezintă „defrișări în vederea reconversiei solului” în sensul anexei II punctul 1 litera (d) la Directiva EEM?

---

(1)  JO 2012, L 26, p. 1.

---

| 25.9.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 318/5 |
| --- | --- | --- | --- |

25.9.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 318/5

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hamburg (Germania) la 14 iunie 2017 – Jörg Scharnweber și Henning Kuhlmann/Société Air France SA

(Cauza C-366/17)

(2017/C 318/07)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Amtsgericht Hamburg

Părțile din procedura principală

Reclamant: Jörg Scharnweber și Henning Kuhlmann

Pârâtă: Société Air France SA

Prin ordonanța din 19 iulie 2017, cauza a fost radiată din registrul Curții de Justiție.

---

| 25.9.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 318/5 |
| --- | --- | --- | --- |

25.9.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 318/5

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 19 iunie 2017 – Uber BV/Richard Leipold

(Cauza C-371/17)

(2017/C 318/08)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Bundesgerichtshof

Părțile din procedura principală

Recurentă: Uber BV

Intimată: Richard Leipold

Întrebările preliminare

| 1) | O întreprindere care, în cooperare cu o întreprindere de închiriere de autovehicule autorizate pentru transportul de persoane, pune la dispoziție o aplicație pentru smartphone prin intermediul căreia utilizatorii pot comanda autovehicule închiriate cu șofer prestează un serviciu în domeniul transportului în sensul articolului 58 alineatul (1) TFUE și al articolului 2 alineatul (2) litera (d) din Directiva 2006/123 (1), în cazul în care serviciile de organizare ale acestei întreprinderi sunt strâns legate de serviciile de transport, în special prin aceea că ea






  — | se ocupă de stabilirea prețurilor, de gestionarea operațiunilor de plată și de condițiile serviciului de transport |
| --- | --- | --- |

1)

O întreprindere care, în cooperare cu o întreprindere de închiriere de autovehicule autorizate pentru transportul de persoane, pune la dispoziție o aplicație pentru smartphone prin intermediul căreia utilizatorii pot comanda autovehicule închiriate cu șofer prestează un serviciu în domeniul transportului în sensul articolului 58 alineatul (1) TFUE și al articolului 2 alineatul (2) litera (d) din Directiva 2006/123 (1), în cazul în care serviciile de organizare ale acestei întreprinderi sunt strâns legate de serviciile de transport, în special prin aceea că ea

—

se ocupă de stabilirea prețurilor, de gestionarea operațiunilor de plată și de condițiile serviciului de transport

și

| — | promovează autovehiculele intermediate prin utilizarea denumirii întreprinderii și prin aplicarea unor reduceri uniforme? |
| --- | --- |

—

promovează autovehiculele intermediate prin utilizarea denumirii întreprinderii și prin aplicarea unor reduceri uniforme?

În cazul unui răspuns negativ al Curții la prima întrebare:

| 2) | Având în vedere obiectivul de prezervare a concurenței și a eficacității transportului cu taxiul și în temeiul protecției ordinii publice potrivit articolului 16 alineatul (1) din Directiva 2006/123 poate fi justificată interzicerea, în situația actuală, a unui serviciu de tipul celui în cauză? |
| --- | --- |

2)

Având în vedere obiectivul de prezervare a concurenței și a eficacității transportului cu taxiul și în temeiul protecției ordinii publice potrivit articolului 16 alineatul (1) din Directiva 2006/123 poate fi justificată interzicerea, în situația actuală, a unui serviciu de tipul celui în cauză?

---

(1)  Directiva 2006/123/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 decembrie 2006 privind serviciile în cadrul pieței interne (JO L 376, p. 36, Ediție specială, 13/vol. 58, p. 50)

---

| 25.9.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 318/6 |
| --- | --- | --- | --- |

25.9.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 318/6

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 26 iunie 2017 – Società Immobiliare Al Bosco Srl

(Cauza C-379/17)

(2017/C 318/09)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Bundesgerichtshof

Partea din procedura principală

Reclamantă: Società Immobiliare Al Bosco Srl

Întrebarea preliminară

Este compatibil cu articolul 38 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (1) să se aplice termenul limită prevăzut în legislația statului solicitat, în temeiul căruia un titlu executoriu nu mai poate fi executat după scurgerea unui anumit interval de timp, cu privire la un titlu cu rol similar, dar care a fost emis în alt stat membru și care a fost recunoscut și declarat executoriu în statul solicitat?

---

(1)  JO 2001, L 12, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 3, p. 74.

---

| 25.9.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 318/6 |
| --- | --- | --- | --- |

25.9.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 318/6

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungaria) la 27 iunie 2017 – Dooel Uvoz-Izvoz Skopje Link Logistik N&N/Budapest Rendőrfőkapitánya

(Cauza C-384/17)

(2017/C 318/10)

Limba de procedură: maghiara

Instanța de trimitere

Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

Părțile din procedura principală

Reclamantă: Dooel Uvoz-Izvoz Skopje Link Logistik N&N

Pârâtă: Budapest Rendőrfőkapitánya

Întrebările preliminare

| 1) | Cerința caracterului proporțional prevăzută la articolul 9a din Directiva 1999/62/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 17 iunie 1999 de aplicare a taxelor la vehiculele grele de marfă pentru utilizarea anumitor infrastructuri (1) și interpretată de Curtea de Justiție a Uniunii Europene în Hotărârea din 22 martie 2017 pronunțată în cauzele conexate C-497/15 și C-498/15, Euro-Team (EU:C:2017:229) constituie o dispoziție direct aplicabilă a acestei directive? |
| --- | --- |

1)

Cerința caracterului proporțional prevăzută la articolul 9a din Directiva 1999/62/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 17 iunie 1999 de aplicare a taxelor la vehiculele grele de marfă pentru utilizarea anumitor infrastructuri (1) și interpretată de Curtea de Justiție a Uniunii Europene în Hotărârea din 22 martie 2017 pronunțată în cauzele conexate C-497/15 și C-498/15, Euro-Team (EU:C:2017:229) constituie o dispoziție direct aplicabilă a acestei directive?

| 2) | În cazul în care cerința caracterului proporțional prevăzută la articolul 9a din Directiva 1999/62/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 17 iunie 1999 de aplicare a taxelor la vehiculele grele de marfă pentru utilizarea anumitor infrastructuri și interpretată de Curtea de Justiție a Uniunii Europene în Hotărârea din 22 martie 2017 pronunțată în cauzele conexate C-497/15 și C-498/15, Euro-Team (EU:C:2017:229) nu constituie o dispoziție direct aplicabilă a acestei directive:
  Interpretarea dreptului național conform dreptului Uniunii permite și impune instanței naționale și autorității administrative naționale să completeze – fără o intervenție legislativă la nivel național — reglementarea maghiară aplicabilă în prezenta cauză cu criteriile materiale ale cerinței caracterului proporțional statuate în Hotărârea Curții de Justiție a Uniunii Europene din 22 martie 2017 pronunțată în cauzele conexate C-497/15 și C-498/15, Euro-Team (EU:C:2017:229)? |
| --- | --- |

2)

În cazul în care cerința caracterului proporțional prevăzută la articolul 9a din Directiva 1999/62/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 17 iunie 1999 de aplicare a taxelor la vehiculele grele de marfă pentru utilizarea anumitor infrastructuri și interpretată de Curtea de Justiție a Uniunii Europene în Hotărârea din 22 martie 2017 pronunțată în cauzele conexate C-497/15 și C-498/15, Euro-Team (EU:C:2017:229) nu constituie o dispoziție direct aplicabilă a acestei directive:

Interpretarea dreptului național conform dreptului Uniunii permite și impune instanței naționale și autorității administrative naționale să completeze – fără o intervenție legislativă la nivel național — reglementarea maghiară aplicabilă în prezenta cauză cu criteriile materiale ale cerinței caracterului proporțional statuate în Hotărârea Curții de Justiție a Uniunii Europene din 22 martie 2017 pronunțată în cauzele conexate C-497/15 și C-498/15, Euro-Team (EU:C:2017:229)?

---

(1)  JO 1999, L 187, p. 42, Ediție specială, 07/vol. 7, p. 88.

---

| 25.9.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 318/7 |
| --- | --- | --- | --- |

25.9.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 318/7

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Arbeitsgericht Verden (Germania) la 26 iunie 2017 – Torsten Hein/Albert Holzkamm GmbH & Co.

(Cauza C-385/17)

(2017/C 318/11)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Arbeitsgericht Verden

Părțile din procedura principală

Reclamant: Torsten Hein

Pârâtă: Albert Holzkamm GmbH & Co.

Întrebările preliminare

| 1) | Articolul 31 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și articolul 7 alineatul (1) din Directiva 2003/88/CE (1) din 4 noiembrie 2003 privind anumite aspecte ale organizării timpului de lucru trebuie interpretate în sensul că se opun unei reglementări naționale conform căreia în contractele colective de muncă se poate stabili că reducerea veniturilor din perioada de calcul aferentă timpului de muncă redus afectează calculul indemnizației de concediu, ceea ce are drept consecință faptul că pentru durata concediului minim anual de patru săptămâni lucrătorul primește o indemnizație de concediu în cuantum mai redus, respectiv după încetarea raportului de muncă acesta beneficiază de o compensație în bani a concediului în cuantum mai redus decât ar fi primit în cazul în care la calcularea indemnizației de concediu s-ar lua în considerare drept bază de calcul salariul mediu pe care lucrătorul l-ar fi primit dacă nu ar fi existat astfel de reduceri ale venitului? În cazul unui răspuns afirmativ: care este cota procentuală maximă, calculată în raport cu salariul mediu neredus al lucrătorului, pe care poate să o aibă reducerea indemnizației de concediu din perioada de calcul aferentă timpului de lucru redus, permisă în cadrul unor reglementări naționale legale dintr-un contract colectiv de muncă, pentru a se putea prezuma existența unei interpretări conforme cu dreptul Uniunii a acestei reglementări naționale? |
| --- | --- |

1)

Articolul 31 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și articolul 7 alineatul (1) din Directiva 2003/88/CE (1) din 4 noiembrie 2003 privind anumite aspecte ale organizării timpului de lucru trebuie interpretate în sensul că se opun unei reglementări naționale conform căreia în contractele colective de muncă se poate stabili că reducerea veniturilor din perioada de calcul aferentă timpului de muncă redus afectează calculul indemnizației de concediu, ceea ce are drept consecință faptul că pentru durata concediului minim anual de patru săptămâni lucrătorul primește o indemnizație de concediu în cuantum mai redus, respectiv după încetarea raportului de muncă acesta beneficiază de o compensație în bani a concediului în cuantum mai redus decât ar fi primit în cazul în care la calcularea indemnizației de concediu s-ar lua în considerare drept bază de calcul salariul mediu pe care lucrătorul l-ar fi primit dacă nu ar fi existat astfel de reduceri ale venitului? În cazul unui răspuns afirmativ: care este cota procentuală maximă, calculată în raport cu salariul mediu neredus al lucrătorului, pe care poate să o aibă reducerea indemnizației de concediu din perioada de calcul aferentă timpului de lucru redus, permisă în cadrul unor reglementări naționale legale dintr-un contract colectiv de muncă, pentru a se putea prezuma existența unei interpretări conforme cu dreptul Uniunii a acestei reglementări naționale?

| 2) | În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare: principiile generale din dreptul Uniunii – principiul securității juridice și al neretroactivității – impun limitarea în timp a posibilității oricărei persoane interesate de a invoca interpretarea dată de Curtea de Justiție dispozițiilor articolului 31 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și ale articolului 7 alineatul (1) din Directiva 2003/88/CE din 4 noiembrie 2003 privind anumite aspecte ale organizării timpului de lucru în cadrul hotărârii preliminare care urmează să fie pronunțată în prezenta procedură, întrucât în jurisprudența instanței supreme naționale s-a statuat anterior că interpretarea conformă dreptului Uniunii a normelor relevante naționale legale și dintr-un contract colectiv de muncă se dovedește imposibilă? În cazul unui răspuns negativ din partea Curții la această întrebare: este compatibilă cu dreptul Uniunii situația în care instanțele naționale acordă în temeiul dreptului național protecția încrederii legitime angajatorilor, care s-au întemeiat pe continuitatea jurisprudenței instanței supreme naționale, sau acordarea protecției încrederii legitime este rezervată Curții de Justiție a Uniunii Europene? |
| --- | --- |

2)

În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare: principiile generale din dreptul Uniunii – principiul securității juridice și al neretroactivității – impun limitarea în timp a posibilității oricărei persoane interesate de a invoca interpretarea dată de Curtea de Justiție dispozițiilor articolului 31 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și ale articolului 7 alineatul (1) din Directiva 2003/88/CE din 4 noiembrie 2003 privind anumite aspecte ale organizării timpului de lucru în cadrul hotărârii preliminare care urmează să fie pronunțată în prezenta procedură, întrucât în jurisprudența instanței supreme naționale s-a statuat anterior că interpretarea conformă dreptului Uniunii a normelor relevante naționale legale și dintr-un contract colectiv de muncă se dovedește imposibilă? În cazul unui răspuns negativ din partea Curții la această întrebare: este compatibilă cu dreptul Uniunii situația în care instanțele naționale acordă în temeiul dreptului național protecția încrederii legitime angajatorilor, care s-au întemeiat pe continuitatea jurisprudenței instanței supreme naționale, sau acordarea protecției încrederii legitime este rezervată Curții de Justiție a Uniunii Europene?

---

(1)  Directiva 2003/88/CE a Parlamentului European şi a Consiliului din 4 noiembrie 2003 privind anumite aspecte ale organizării timpului de lucru (JO 2003, L 299, p. 9, Ediţie specială, 05/vol. 7, p. 3).

---

| 25.9.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 318/7 |
| --- | --- | --- | --- |

25.9.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 318/7

---

Acțiune introdusă la 30 iunie 2017 – Comisia Europeană/Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord

(Cauza C-391/17)

(2017/C 318/12)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: L. Flynn, A. Caeiros, agenți)

Pârât: Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | constatarea faptului că prin necompensarea pierderii unei părți din resursele proprii care ar fi trebuit să fie stabilite și puse la dispoziția bugetului Uniunii în temeiul articolelor 2, 6, 10, 11 și 17 din Regulamentul nr. 1552/1989 (1) (articolele 2, 6, 10, 12 și 13 din Regulamentul nr. 609/2014 (2)) în cazul în care certificatele de export nu au fost eliberate cu încălcarea articolului 101 alineatul (2) din Decizia 91/482/CEE (3) pentru importurile de aluminiu din Anguilla în 1999-2000, Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 5 (ulterior, articolul 10) din Tratatul de instituire a Comunității Europene (devenit articolul 4 alineatul (3) din Tratatul privind Uniunea Europeană), și |
| --- | --- |

—

constatarea faptului că prin necompensarea pierderii unei părți din resursele proprii care ar fi trebuit să fie stabilite și puse la dispoziția bugetului Uniunii în temeiul articolelor 2, 6, 10, 11 și 17 din Regulamentul nr. 1552/1989 (1) (articolele 2, 6, 10, 12 și 13 din Regulamentul nr. 609/2014 (2)) în cazul în care certificatele de export nu au fost eliberate cu încălcarea articolului 101 alineatul (2) din Decizia 91/482/CEE (3) pentru importurile de aluminiu din Anguilla în 1999-2000, Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 5 (ulterior, articolul 10) din Tratatul de instituire a Comunității Europene (devenit articolul 4 alineatul (3) din Tratatul privind Uniunea Europeană), și

| — | obligarea Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

| 1. | Între martie 1999 și iunie 2000 aluminiu originar din țări terțe și importat prima dată în Anguilla a fost, după reexportarea din Anguilla, importat în Italia. O indemnizație de expediere la export de 25 de dolari USA pe tonă metrică („ajutorul pentru transport”) a fost acordată de autoritățile din Anquilla pentru mărfurile care tranzitează Anguilla. Acel „ajutor pentru transport” acordat de Anguilla pentru mărfurile care tranzitează, care corespunde unei restituiri a taxelor vamale, ar lipsi de efect scutirile vamale în cazul reexportării din Anguilla și al importării în Uniunea Europeană. Articolul 101 alineatul (2) din Decizia 91/482/CEE a fost greșit aplicat de autoritățile din Anguilla întrucât acestea au eliberat certificate de transport deși nu erau îndeplinite condițiile în acest sens. Ca urmare a încălcării articolului 101 alineatul (2) din Decizia 91/482/CEE în urma eliberării greșite a certificatelor de export de către Anguilla, Italia a fost împiedicată sa colecteze taxe vamale în conformitate cu articolul 24 CE (devenit articolul 29 TFUE). |
| --- | --- |

1.

Între martie 1999 și iunie 2000 aluminiu originar din țări terțe și importat prima dată în Anguilla a fost, după reexportarea din Anguilla, importat în Italia. O indemnizație de expediere la export de 25 de dolari USA pe tonă metrică („ajutorul pentru transport”) a fost acordată de autoritățile din Anquilla pentru mărfurile care tranzitează Anguilla. Acel „ajutor pentru transport” acordat de Anguilla pentru mărfurile care tranzitează, care corespunde unei restituiri a taxelor vamale, ar lipsi de efect scutirile vamale în cazul reexportării din Anguilla și al importării în Uniunea Europeană. Articolul 101 alineatul (2) din Decizia 91/482/CEE a fost greșit aplicat de autoritățile din Anguilla întrucât acestea au eliberat certificate de transport deși nu erau îndeplinite condițiile în acest sens. Ca urmare a încălcării articolului 101 alineatul (2) din Decizia 91/482/CEE în urma eliberării greșite a certificatelor de export de către Anguilla, Italia a fost împiedicată sa colecteze taxe vamale în conformitate cu articolul 24 CE (devenit articolul 29 TFUE).

| 2. | Regatul Unit este responsabil din punct de vedere financiar pentru pierderea de resurse proprii tradiționale cauzată de certificatele de export eliberate cu încălcarea articolului 101 alineatul (2) din Decizia 91/482/CEE. Autoritățile din Regatul Unit nu au luat toate măsurile adecvate pentru protecția intereselor financiare ale Uniunii și pentru a se asigura că Decizia 91/482/CEE este corect aplicată de administrația din Anguilla. Fiecare stat membru trebuie să se asigure că teritoriile sale de peste mări aplică corect orice act juridic aplicabil acestora, precum Decizia 91/482/CEE, în scopul protejării eficiente a intereselor financiare ale UE. |
| --- | --- |

2.

Regatul Unit este responsabil din punct de vedere financiar pentru pierderea de resurse proprii tradiționale cauzată de certificatele de export eliberate cu încălcarea articolului 101 alineatul (2) din Decizia 91/482/CEE. Autoritățile din Regatul Unit nu au luat toate măsurile adecvate pentru protecția intereselor financiare ale Uniunii și pentru a se asigura că Decizia 91/482/CEE este corect aplicată de administrația din Anguilla. Fiecare stat membru trebuie să se asigure că teritoriile sale de peste mări aplică corect orice act juridic aplicabil acestora, precum Decizia 91/482/CEE, în scopul protejării eficiente a intereselor financiare ale UE.

| 3. | În cazul în care acțiunile sau omisiunile autorităților oricărui stat membru conduc la o pierdere de resurse proprii, Uniunea poate fi creditată cu echivalentul valorii pierderilor de resurse proprii. În consecință, Regatul Unit ar trebui să compenseze deficitul cauzat bugetului Uniunii pentru valoarea totală a pierderilor de resurse proprii și să plătească dobânzi de întârziere în temeiul articolului 11 din Regulamentul nr. 1150/2000 (4). |
| --- | --- |

3.

În cazul în care acțiunile sau omisiunile autorităților oricărui stat membru conduc la o pierdere de resurse proprii, Uniunea poate fi creditată cu echivalentul valorii pierderilor de resurse proprii. În consecință, Regatul Unit ar trebui să compenseze deficitul cauzat bugetului Uniunii pentru valoarea totală a pierderilor de resurse proprii și să plătească dobânzi de întârziere în temeiul articolului 11 din Regulamentul nr. 1150/2000 (4).

---

(1)  Regulamentul Consiliului (CEE, Euratom) nr. 1552/89 din 29 mai 1989 privind punerea în aplicare a Deciziei 88/376/CEE, Euratom referitoare la sistemul resurselor proprii ale Comunităților (JO L 155, p. 1).

(2)  Regulamentul (UE, Euratom) nr. 609/2014 al Consiliului din 26 mai 2014 privind metodele și procedura de punere la dispoziție a resurselor proprii tradiționale și a resurselor proprii bazate pe TVA și pe VNB și privind măsurile pentru a răspunde necesităților trezoreriei (reformare) (JO L 168, p. 39).

(3)  Decizia Consiliului din 25 iulie 1991 privind asocierea țărilor și teritoriilor de peste mări la Comunitatea Economică Europeană (JO L 263, p. 1).

(4)  Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1150 al Consiliului din 22 mai 2000 privind punerea în aplicare a Deciziei 94/728/EC, Euratom referitoare la sistemul resurselor proprii ale Comunităților (JO L 130, p. 1).

---

| 25.9.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 318/8 |
| --- | --- | --- | --- |

25.9.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 318/8

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Gerechtshof Den Haag (Țările de Jos) la 13 iulie 2017 – Staat der Nederlanden/Warner-Lambert Company LLC

(Cauza C-423/17)

(2017/C 318/13)

Limba de procedură: neerlandeza

Instanța de trimitere

Gerechtshof Den Haag

Părțile din procedura principală

Apelant: Staat der Nederlanden

Intimată: Warner-Lambert Company LLC

Întrebările preliminare

| 1) | Articolul 11 din Directiva 2001/83 (1) sau orice altă dispoziție a dreptului Uniunii trebuie interpretat/ă în sensul că o comunicare prin intermediul căreia solicitantul sau titularul unei autorizații de introducere pe piață a unui medicament generic în sensul articolului 10 din Directiva 2001/83 informează autoritatea competentă că nu va include în rezumatul caracteristicilor de produs și în prospectul însoțitor al medicamentului generic părțile din rezumatul caracteristicilor de produs al unui medicament de referință privitoare la indicații sau la concentrații care sunt protejate prin dreptul de brevet al unui terț, trebuie considerată o cerere de restricționare a autorizației de introducere pe piață, care trebuie să producă efectul ca autorizația de introducere pe piață să nu fie sau nu mai fie valabilă pentru indicațiile și concentrațiile protejate prin dreptul de brevet? |
| --- | --- |

1)

Articolul 11 din Directiva 2001/83 (1) sau orice altă dispoziție a dreptului Uniunii trebuie interpretat/ă în sensul că o comunicare prin intermediul căreia solicitantul sau titularul unei autorizații de introducere pe piață a unui medicament generic în sensul articolului 10 din Directiva 2001/83 informează autoritatea competentă că nu va include în rezumatul caracteristicilor de produs și în prospectul însoțitor al medicamentului generic părțile din rezumatul caracteristicilor de produs al unui medicament de referință privitoare la indicații sau la concentrații care sunt protejate prin dreptul de brevet al unui terț, trebuie considerată o cerere de restricționare a autorizației de introducere pe piață, care trebuie să producă efectul ca autorizația de introducere pe piață să nu fie sau nu mai fie valabilă pentru indicațiile și concentrațiile protejate prin dreptul de brevet?

| 2) | În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare, articolul 11 și articolul 21 alineatul (3) din Directiva 2001/83 sau orice alte dispoziții din dreptul Uniunii se opun ca, în cazul unei autorizații eliberate conform articolului 6 coroborat cu articolul 10 din Directiva 2001/83, autoritatea competentă să publice rezumatul caracteristicilor de produs ale medicamentului și prospectul însoțitor, care includ părțile privitoare la indicațiile și la concentrațiile protejate prin dreptul de brevet al unui terț, atunci când solicitantul sau titularul unei autorizații de introducere pe piață a comunicat autorității în discuție că nu va include în rezumatul caracteristicilor de produs și în prospectul însoțitor acele părți din rezumatul caracteristicilor de produs al medicamentului de referință care privesc indicații sau concentrații care sunt protejate prin dreptul de brevet al unui terț? |
| --- | --- |

2)

În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare, articolul 11 și articolul 21 alineatul (3) din Directiva 2001/83 sau orice alte dispoziții din dreptul Uniunii se opun ca, în cazul unei autorizații eliberate conform articolului 6 coroborat cu articolul 10 din Directiva 2001/83, autoritatea competentă să publice rezumatul caracteristicilor de produs ale medicamentului și prospectul însoțitor, care includ părțile privitoare la indicațiile și la concentrațiile protejate prin dreptul de brevet al unui terț, atunci când solicitantul sau titularul unei autorizații de introducere pe piață a comunicat autorității în discuție că nu va include în rezumatul caracteristicilor de produs și în prospectul însoțitor acele părți din rezumatul caracteristicilor de produs al medicamentului de referință care privesc indicații sau concentrații care sunt protejate prin dreptul de brevet al unui terț?

| 3) | Pentru răspunsul la a doua întrebare, prezintă relevanță faptul că autoritatea competentă impune titularului autorizației să includă în prospectul însoțitor pe care trebuie să îl adauge în ambalajul medicamentului o referire la pagina de internet a acestei autorități, pe care este publicat rezumatul caracteristicilor de produs al medicamentului respectiv, care include și părți privitoare la indicații și concentrații care sunt protejate prin dreptul de brevet al unui terț, în timp ce, potrivit articolului 11 din Directiva 2001/83, aceste părți nu sunt incluse în prospectul însoțitor? |
| --- | --- |

3)

Pentru răspunsul la a doua întrebare, prezintă relevanță faptul că autoritatea competentă impune titularului autorizației să includă în prospectul însoțitor pe care trebuie să îl adauge în ambalajul medicamentului o referire la pagina de internet a acestei autorități, pe care este publicat rezumatul caracteristicilor de produs al medicamentului respectiv, care include și părți privitoare la indicații și concentrații care sunt protejate prin dreptul de brevet al unui terț, în timp ce, potrivit articolului 11 din Directiva 2001/83, aceste părți nu sunt incluse în prospectul însoțitor?

---

(1)  Directiva 2001/83/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 noiembrie 2001 de instituire a unui cod comunitar cu privire la medicamentele de uz uman (JO 2001, L 311, p. 67, Ediție specială, 13/vol. 33, p. 3).

---

| 25.9.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 318/9 |
| --- | --- | --- | --- |

25.9.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 318/9

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Supreme Court of the United Kingdom (Regatul Unit) la 17 iulie 2017 – Dermod Patrick O'Brien/Ministry of Justice (fost Department for Constitutional Affairs)

(Cauza C-432/17)

(2017/C 318/14)

Limba de procedură: engleza

Instanța de trimitere

Supreme Court of the United Kingdom

Părțile din procedura principală

Recurent: Dermod Patrick O'Brien

Intimat: Ministry of Justice (fost Department for Constitutional Affairs)

Întrebarea preliminară

Directiva 97/81 (1), în special clauza 4 din acordul-cadru anexat la aceasta, referitoare la principiul nediscriminării, impune ca perioadele de serviciu anterioare datei de expirare a termenului de transpunere a directivei să fie luate în considerare la calcularea cuantumului pensiei pentru limită de vârstă a unui lucrător cu fracțiune de normă, în cazul în care ar fi luate în considerare la calcularea pensiei unui lucrător cu normă întreagă comparabil?

---

(1)  Directiva 97/81/CE a Consiliului din 15 decembrie 1997 privind acordul-cadru cu privire la munca pe fracțiune de normă, încheiat de UCIPE, CEIP și CES – Anexa: Acordul-cadru cu privire la munca pe fracțiune de normă (JO 1998, L 14, p. 9, Ediție specială, 05/vol. 5, p. 35).

---

| 25.9.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 318/10 |
| --- | --- | --- | --- |

25.9.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 318/10

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Zalaegerszegi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Republica Ungară) la 18 iulie 2017 – Human Operator Zrt./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság

(Cauza C-434/17)

(2017/C 318/15)

Limba de procedură: maghiara

Instanța de trimitere

Zalaegerszegi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

Părțile din procedura principală

Reclamantă: Human Operator Zrt.

Pârâtă: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság

Întrebarea preliminară

Decizia de punere în aplicare (UE) 2015/2349 a Consiliului din 10 decembrie 2015 (1) trebuie interpretată în sensul că se opune practicii existente în Ungaria, conform căreia se consideră că dispoziția din legislația națională, autorizată în temeiul deciziei de punere în aplicare menționate și care prevede o derogare de la articolul 193 din Directiva 2006/112/CE a Consiliului, a intrat în vigoare la 1 ianuarie 2015, dată de la care trebuie aplicată, în condițiile în care decizia de punere în aplicare nu conține nicio dispoziție privind retroactivitatea efectelor sau a aplicabilității sale, dar, în cererea sa de autorizare a derogării, Ungaria a indicat această dată drept dată inițială de aplicare?

---

(1)  Decizia de punere în aplicare (UE) 2015/2349 a Consiliului din 10 decembrie 2015 privind autorizarea Ungariei de a aplica o măsură de derogare de la articolul 193 din Directiva 2006/112/CE privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO L 330, p. 53).

---

| 25.9.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 318/10 |
| --- | --- | --- | --- |

25.9.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 318/10

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Vredegerecht te Antwerpen (Belgia) la 24 iulie 2017 – Woonhaven Antwerpen/Khalid Berkani, Asmae Hajji

(Cauza C-446/17)

(2017/C 318/16)

Limba de procedură: neerlandeza

Instanța de trimitere

Vredegerecht te Antwerpen

Părțile din procedura principală

Reclamantă: Woonhaven Antwerpen

Pârâți: Khalid Berkani, Asmae Hajji

Întrebările preliminare

| 1) | O societate de gestionare a locuințelor sociale, recunoscută de guvernul flamand, care închiriază o locuință socială unui consumator, în schimbul unei chirii, care depinde, pe de o parte, de valoarea de piață care a fost stabilită chiar de către această societate și, pe de altă parte, de venitul și de structura familiei locatarului, trebuie să fie considerată ca fiind o întreprindere, în sensul dreptului european? |
| --- | --- |

1)

O societate de gestionare a locuințelor sociale, recunoscută de guvernul flamand, care închiriază o locuință socială unui consumator, în schimbul unei chirii, care depinde, pe de o parte, de valoarea de piață care a fost stabilită chiar de către această societate și, pe de altă parte, de venitul și de structura familiei locatarului, trebuie să fie considerată ca fiind o întreprindere, în sensul dreptului european?

| 2) | Raportul dintre o societate recunoscută de gestionare a locuințelor sociale și un consumator, în cazul în care consumatorul închiriază o locuință socială de la această societate de gestionare a locuințelor sociale, și mai precis articolul 11 din contractul de locațiune-tip, care face parte din acest raport, este un contract, în sensul Directivei 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii (1)? |
| --- | --- |

2)

Raportul dintre o societate recunoscută de gestionare a locuințelor sociale și un consumator, în cazul în care consumatorul închiriază o locuință socială de la această societate de gestionare a locuințelor sociale, și mai precis articolul 11 din contractul de locațiune-tip, care face parte din acest raport, este un contract, în sensul Directivei 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii (1)?

| 3) | Un contract sau un raport normativ, în cadrul căruia o societate recunoscută de gestionare a locuințelor sociale închiriază o locuință socială unui consumator, intră în domeniul de aplicare al Directivei 93/13/CEE [...], iar o asemenea societate de gestionare a locuințelor, care închiriază o locuință socială unui consumator, în schimbul unei chirii care depinde, pe de o parte, de valoarea de piață care a fost stabilită chiar de către această societate și, pe de altă parte, de venitul și de structura familiei locatarului va fi considerată, în cadrul acestei închirieri, ca fiind un profesionist, în sensul acestei directive? |
| --- | --- |

3)

Un contract sau un raport normativ, în cadrul căruia o societate recunoscută de gestionare a locuințelor sociale închiriază o locuință socială unui consumator, intră în domeniul de aplicare al Directivei 93/13/CEE [...], iar o asemenea societate de gestionare a locuințelor, care închiriază o locuință socială unui consumator, în schimbul unei chirii care depinde, pe de o parte, de valoarea de piață care a fost stabilită chiar de către această societate și, pe de altă parte, de venitul și de structura familiei locatarului va fi considerată, în cadrul acestei închirieri, ca fiind un profesionist, în sensul acestei directive?

---

(1)  JO 1993, L 95, p. 29, Ediție specială 15/vol.2, p. 273.

---

Tribunalul

| 25.9.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 318/12 |
| --- | --- | --- | --- |

25.9.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 318/12

---

Acțiune introdusă la 30 mai 2017 – The GB Foods/EUIPO – Yatecomeré (YATEKOMO)

(Cauza T-336/17)

(2017/C 318/17)

Limba în care a fost formulată acțiunea: spaniola

Părțile

Reclamantă: The GB Foods, SA (L’Hospitalet de Llobregat, Spania) (reprezentanți: M. Buganza González și E. Torner Lasalle, avocați)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Yatecomeré, SL (Ribadumia, Spania)

Datele privind procedura în fața EUIPO

Titularul mărcii în litigiu: reclamanta

Marca în litigiu: marca verbală a Uniunii Europene „YATEKOMO” – Marca Uniunii Europene nr. 11 703 568

Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 13 martie 2017 în cauza R 1506/2016-5

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | declararea admisibilității prezentei acțiuni formulate împotriva deciziei din 13 martie 2017 (cauza R 1506/2016-5) a camerei de recurs a EUIPO și admiterea acesteia, prin anularea deciziei camerei de recurs a EUIPO și prin restabilirea și constatarea valabilității mărcii nr. 11 703 568 „YATEKOMO” pentru toate produsele din clasele 29 și 30 pentru care înregistrarea a fost solicitată inițial; |
| --- | --- |

—

declararea admisibilității prezentei acțiuni formulate împotriva deciziei din 13 martie 2017 (cauza R 1506/2016-5) a camerei de recurs a EUIPO și admiterea acesteia, prin anularea deciziei camerei de recurs a EUIPO și prin restabilirea și constatarea valabilității mărcii nr. 11 703 568 „YATEKOMO” pentru toate produsele din clasele 29 și 30 pentru care înregistrarea a fost solicitată inițial;

| — | declararea notorietății mărcii „YATEKOMO”; |
| --- | --- |

—

declararea notorietății mărcii „YATEKOMO”;

| — | obligarea EUIPO să pună la dispoziția Tribunalului toată documentația prezentată de reclamantă și care constituie dosarul pentru procedura de anulare a mărcii „YATEKOMO” desfășurată la EUIPO, pentru ca toate documentele depuse în cadrul acestei proceduri să poată fi analizate; |
| --- | --- |

—

obligarea EUIPO să pună la dispoziția Tribunalului toată documentația prezentată de reclamantă și care constituie dosarul pentru procedura de anulare a mărcii „YATEKOMO” desfășurată la EUIPO, pentru ca toate documentele depuse în cadrul acestei proceduri să poată fi analizate;

| — | obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată în conformitate cu articolul 134 din Regulamentul de procedură al Tribunalului. |
| --- | --- |

—

obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată în conformitate cu articolul 134 din Regulamentul de procedură al Tribunalului.

Motivele invocate

| — | Marca „YATEKOMO” nu încălcă articolul 8 din Regulamentul nr. 207/2009. Marca verbală a Uniunii nu este în conflict cu marca spaniolă mixtă anterioară „ya te comeré el vacío que te llena”. |
| --- | --- |

—

Marca „YATEKOMO” nu încălcă articolul 8 din Regulamentul nr. 207/2009. Marca verbală a Uniunii nu este în conflict cu marca spaniolă mixtă anterioară „ya te comeré el vacío que te llena”.

| — | Notorietatea dobândită de marca nr. 11 703 568 „YATEKOMO”. |
| --- | --- |

—

Notorietatea dobândită de marca nr. 11 703 568 „YATEKOMO”.

---

| 25.9.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 318/13 |
| --- | --- | --- | --- |

25.9.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 318/13

---

Acțiune introdusă la 6 iunie 2017 – Eco-Bat Technologies și alții/Comisia

(Cauza T-361/17)

(2017/C 318/18)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamante: Eco-Bat Technologies Ltd (Matlock, Regatul Unit), Berzelius Metall GmbH (Braubach, Germania) și Société Traitements Chimiques des Métaux (STCM) (Bazoches-les-Gallerandes, Franța) (reprezentanți: M. Brealey, QC, I. Vandenborre și S. Dionnet, avocați)

Pârâtă: Comisia Europeană

Concluziile

Reclamantele solicită Tribunalului:

| — | anularea articolului 2 alineatul (1) litera (b) din Decizia C(2017) 900 final a Comisiei, astfel cum a fost modificată în data de 6 aprilie 2017 prin Decizia C(2017)2223 final din 6 aprilie 2017 în Cazul AT.40018 – Reciclarea bateriilor pentru autovehicule și reducerea corespunzătoare a amenzii aplicate reclamantelor pentru a lua în considerare o valoare reprezentativă a achizițiilor în perioada de încălcare și durata corectă a participării reclamantelor la manifestări ale încălcării în Franța și eliminarea creșterii de 10 % bazată pe aplicarea punctului 37 din Orientări (1); și |
| --- | --- |

—

anularea articolului 2 alineatul (1) litera (b) din Decizia C(2017) 900 final a Comisiei, astfel cum a fost modificată în data de 6 aprilie 2017 prin Decizia C(2017)2223 final din 6 aprilie 2017 în Cazul AT.40018 – Reciclarea bateriilor pentru autovehicule și reducerea corespunzătoare a amenzii aplicate reclamantelor pentru a lua în considerare o valoare reprezentativă a achizițiilor în perioada de încălcare și durata corectă a participării reclamantelor la manifestări ale încălcării în Franța și eliminarea creșterii de 10 % bazată pe aplicarea punctului 37 din Orientări (1); și

| — | obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamantele invocă șapte motive.

| 1. | Primul motiv întemeiat pe încălcarea de către Comisie a principiului bunei administrări și a dreptului de apărare al reclamantelor prin identificarea valorii achizițiilor reclamantelor pe baza căreia se calculează amenda pentru prima dată în decizia atacată. |
| --- | --- |

1.

Primul motiv întemeiat pe încălcarea de către Comisie a principiului bunei administrări și a dreptului de apărare al reclamantelor prin identificarea valorii achizițiilor reclamantelor pe baza căreia se calculează amenda pentru prima dată în decizia atacată.

| 2. | Al doilea motiv întemeiat pe încălcarea de către Comisie a principiului proporționalității prin utilizarea valorii achizițiilor reclamantelor din 2011 drept referință la calculul amenzii. |
| --- | --- |

2.

Al doilea motiv întemeiat pe încălcarea de către Comisie a principiului proporționalității prin utilizarea valorii achizițiilor reclamantelor din 2011 drept referință la calculul amenzii.

| 3. | Al treilea motiv întemeiat pe încălcarea de către Comisie a principiilor răspunderii personale, egalității de tratament și proporționalității și a obligației de motivare prin neluarea în calcul a implicării mai limitate a reclamantelor în manifestările cartelului în Franța. |
| --- | --- |

3.

Al treilea motiv întemeiat pe încălcarea de către Comisie a principiilor răspunderii personale, egalității de tratament și proporționalității și a obligației de motivare prin neluarea în calcul a implicării mai limitate a reclamantelor în manifestările cartelului în Franța.

| 4. | Al patrulea motiv întemeiat pe încălcarea de către Comisie a obligației de motivare și a principiului securității juridice și a principiului încrederii legitime întrucât nu a justificat în mod adecvat aplicarea punctului 37 din Orientări și creșterea exactă a amenzii aplicate. |
| --- | --- |

4.

Al patrulea motiv întemeiat pe încălcarea de către Comisie a obligației de motivare și a principiului securității juridice și a principiului încrederii legitime întrucât nu a justificat în mod adecvat aplicarea punctului 37 din Orientări și creșterea exactă a amenzii aplicate.

| 5. | Al cincilea motiv întemeiat pe încălcarea de către Comisie a principiilor proporționalității și egalității de tratament prin tratarea înțelegerilor privind achizițiile diferit de înțelegerile privind vânzările. |
| --- | --- |

5.

Al cincilea motiv întemeiat pe încălcarea de către Comisie a principiilor proporționalității și egalității de tratament prin tratarea înțelegerilor privind achizițiile diferit de înțelegerile privind vânzările.

| 6. | Al șaselea motiv întemeiat pe încălcarea de către Comisie a dreptului la apărare al reclamantelor prin aplicarea creșterii amenzii în temeiul punctului 37 din Orientări fără menționarea acesteia în comunicarea privind obiecțiunile și prin omiterea emiterii unei comunicări suplimentare privind obiecțiunile și a organizării unei noi audieri. |
| --- | --- |

6.

Al șaselea motiv întemeiat pe încălcarea de către Comisie a dreptului la apărare al reclamantelor prin aplicarea creșterii amenzii în temeiul punctului 37 din Orientări fără menționarea acesteia în comunicarea privind obiecțiunile și prin omiterea emiterii unei comunicări suplimentare privind obiecțiunile și a organizării unei noi audieri.

| 7. | Al șaptelea motiv întemeiat pe încălcarea de către Comisie a principiului bunei administrări prin faptul că nu și-a exprimat intenția de a aplica punctul 37 din Orientări într-un stadiu anterior al procedurii administrative. |
| --- | --- |

7.

Al șaptelea motiv întemeiat pe încălcarea de către Comisie a principiului bunei administrări prin faptul că nu și-a exprimat intenția de a aplica punctul 37 din Orientări într-un stadiu anterior al procedurii administrative.

---

(1)  Orientări privind calcularea amenzilor aplicate în temeiul articolului 23 alineatul (2) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 (JO 2006, C 210, p. 2, Ediție specială, 08/vol. 4, p. 264).

---

| 25.9.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 318/14 |
| --- | --- | --- | --- |

25.9.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 318/14

---

Acțiune introdusă la 10 iulie 2017 – Fruit of the Loom/EUIPO – Takko (FRUIT)

(Cauza T-424/17)

(2017/C 318/19)

Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

Părțile

Reclamantă: Fruit of the Loom, Inc. (Bowling Green, Kentucky, Statele Unite) (reprezentanți: S. Malynicz, QC și V. Marsland, Solicitor)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Takko Holding GmbH (Telgte, Germania)

Datele privind procedura în fața EUIPO

Titularul mărcii în litigiu: reclamanta

Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală „FRUIT” – marca Uniunii Europene nr. 5 077 508

Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedura de decădere

Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 25 aprilie 2017 în cauza R 2119/2016-4

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea deciziei atacate; |
| --- | --- |

—

anularea deciziei atacate;

| — | obligarea EUIPO şi a celeilalte părţi din procedură să suporte propriile cheltuieli de judecată şi pe cele efectuate de reclamantă. |
| --- | --- |

—

obligarea EUIPO şi a celeilalte părţi din procedură să suporte propriile cheltuieli de judecată şi pe cele efectuate de reclamantă.

Motivele invocate

| — | încălcarea articolului 15 alineatul (1) din Regulamentul nr. 207/2009, |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 15 alineatul (1) din Regulamentul nr. 207/2009,

| — | încălcarea articolului 65 alineatul (6) din Regulamentul nr. 207/2009. |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 65 alineatul (6) din Regulamentul nr. 207/2009.

---

| 25.9.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 318/14 |
| --- | --- | --- | --- |

25.9.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 318/14

---

Acțiune introdusă la 12 iulie 2017 – younique/EUIPO – Jafer Enterprises R&D (younique products)

(Cauza T-434/17)

(2017/C 318/20)

Limba în care a fost formulată acțiunea: spaniola

Părțile

Reclamantă: younique LLC (Utah, Statele Unite) (reprezentant: M. Edenborough, QC)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Jafer Enterprises R&D, SLU (Granollers, Spania)

Datele privind procedura în fața EUIPO

Solicitantul mărcii în litigiu: reclamantul

Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă care cuprinde elementele verbale „younique products” – Cererea de înregistrare nr. 1 191 504

Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 25 aprilie 2017 în cauza R 1564/2016-2

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea deciziei atacate; |
| --- | --- |

—

anularea deciziei atacate;

| — | obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă în legătură cu şi ocazionate de prezenta procedură, precum şi a celor aferente procedurii care s-a aflat pe rolul camerei de recurs; sau, în cazul în care cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs s-ar constitui intervenientă, obligarea în solidar a acesteia din urmă și a pârâtului la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă în legătură cu şi ocazionate de prezenta procedură, precum şi a celor aferente procedurii care s-a aflat pe rolul camerei de recurs. |
| --- | --- |

—

obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă în legătură cu şi ocazionate de prezenta procedură, precum şi a celor aferente procedurii care s-a aflat pe rolul camerei de recurs; sau, în cazul în care cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs s-ar constitui intervenientă, obligarea în solidar a acesteia din urmă și a pârâtului la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă în legătură cu şi ocazionate de prezenta procedură, precum şi a celor aferente procedurii care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

Motivul invocat

| — | Încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009, întrucât camera de recurs a efectuat o apreciere eronată a nivelului de atenţie a consumatorului vizat şi a similitudinii dintre mărcile în conflict. |
| --- | --- |

—

Încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009, întrucât camera de recurs a efectuat o apreciere eronată a nivelului de atenţie a consumatorului vizat şi a similitudinii dintre mărcile în conflict.

---

| 25.9.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 318/15 |
| --- | --- | --- | --- |

25.9.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 318/15

---

Acțiune introdusă la 20 iulie 2017 – Verband der Deutschen Biokraftstoffindustrie/Comisia

(Cauza T-451/17)

(2017/C 318/21)

Limba de procedură: germana

Părțile

Reclamantă: Verband der Deutschen Biokraftstoffindustrie e.V. (Berlin, Germania) (reprezentanți: R. Stein, P. Friton și H.-J. Prieß, avocați)

Pârâtă: Comisia Europeană

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea Comunicării Comisiei având numărul de înregistrare BK/abd/ener.c.1(2017)2122195, în măsura în care, la calcularea emisiilor de gaze cu efect de seră provenite de la biomotorină, la pagina 5 a acesteia se prevede utilizarea unei cantități de emisii de 99,57 g CO2eq per MJ de metanol și |
| --- | --- |

—

anularea Comunicării Comisiei având numărul de înregistrare BK/abd/ener.c.1(2017)2122195, în măsura în care, la calcularea emisiilor de gaze cu efect de seră provenite de la biomotorină, la pagina 5 a acesteia se prevede utilizarea unei cantități de emisii de 99,57 g CO2eq per MJ de metanol și

| — | obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamanta invocă două motive.

| 1. | Primul motiv: încălcarea Directivei 2009/28/CE (1) prin derogarea de la metodologia de calcul prestabilită






  — | Reclamanta susține că, potrivit articolului 19 alineatul (1) litera (b), în cazul în care la calcularea unei cantități de emisii se recurge la valorile efective, se aplică metodologia prevăzută în partea C a anexei V la Directiva 2009/28/CE. Potrivit punctului 13 din partea C a anexei V la Directiva 2009/28/CE, emisiile provenite de la combustibilul utilizat, eu, se consideră ca având valoarea zero pentru biocarburanți și biolichide. Comunicarea atacată impune sistemelor de certificare voluntară să utilizeze într-un anumit termen un mod de calcul care derogă de la cel prevăzut la punctul 13 din partea C a anexei V la Directiva 2009/28/CE, care cuprinde și emisiile provenite din utilizarea carburanților. |
| --- | --- | --- |

1.

Primul motiv: încălcarea Directivei 2009/28/CE (1) prin derogarea de la metodologia de calcul prestabilită

—

Reclamanta susține că, potrivit articolului 19 alineatul (1) litera (b), în cazul în care la calcularea unei cantități de emisii se recurge la valorile efective, se aplică metodologia prevăzută în partea C a anexei V la Directiva 2009/28/CE. Potrivit punctului 13 din partea C a anexei V la Directiva 2009/28/CE, emisiile provenite de la combustibilul utilizat, eu, se consideră ca având valoarea zero pentru biocarburanți și biolichide. Comunicarea atacată impune sistemelor de certificare voluntară să utilizeze într-un anumit termen un mod de calcul care derogă de la cel prevăzut la punctul 13 din partea C a anexei V la Directiva 2009/28/CE, care cuprinde și emisiile provenite din utilizarea carburanților.

| — | Derogarea față de punctul 13 din partea C a anexei V la Directiva 2009/28/CE încalcă dispozițiile procedurale ale acestei directive. Potrivit articolului 19 alineatul (7) a doua teză din directivă, o adaptare a metodologiei prevăzute în anexa V la directivă necesită întotdeauna respectarea procedurii prevăzute la articolul 25 alineatul (4) din directivă. Această normă face trimitere la rândul său la articolul 5a alineatele (1)-(4) și la articolul 7 din Decizia 1999/468/CE (2), având în vedere articolul 8 din această decizie, potrivit căruia trebuie convocat un comitet pentru procedura de reglementare cu control, iar Parlamentul European și Consiliul European trebuie să exercite un control. În opinia reclamantei, nu ar fi trebuit să se aleagă o formă a comunicării pe termen scurt și informală. |
| --- | --- |

—

Derogarea față de punctul 13 din partea C a anexei V la Directiva 2009/28/CE încalcă dispozițiile procedurale ale acestei directive. Potrivit articolului 19 alineatul (7) a doua teză din directivă, o adaptare a metodologiei prevăzute în anexa V la directivă necesită întotdeauna respectarea procedurii prevăzute la articolul 25 alineatul (4) din directivă. Această normă face trimitere la rândul său la articolul 5a alineatele (1)-(4) și la articolul 7 din Decizia 1999/468/CE (2), având în vedere articolul 8 din această decizie, potrivit căruia trebuie convocat un comitet pentru procedura de reglementare cu control, iar Parlamentul European și Consiliul European trebuie să exercite un control. În opinia reclamantei, nu ar fi trebuit să se aleagă o formă a comunicării pe termen scurt și informală.

| 2. | Al doilea motiv: încălcarea principiilor dreptului Uniunii ale proporționalității, securității juridice și încrederii legitime, prin stabilirea unui termen de tranziție nerezonabil, până la 1 septembrie 2017, în care sistemele de certificare au obligația implementării metodologiei care încalcă directiva






  — | Nu este garantată încrederea legitimă, întrucât termenele de procedură și de transpunere sunt nerezonabil de scurte. |
| --- | --- | --- |

2.

Al doilea motiv: încălcarea principiilor dreptului Uniunii ale proporționalității, securității juridice și încrederii legitime, prin stabilirea unui termen de tranziție nerezonabil, până la 1 septembrie 2017, în care sistemele de certificare au obligația implementării metodologiei care încalcă directiva

—

Nu este garantată încrederea legitimă, întrucât termenele de procedură și de transpunere sunt nerezonabil de scurte.

| — | Există o încălcare a principiului securității juridice din cauza dificultăților de transpunere excesive. |
| --- | --- |

—

Există o încălcare a principiului securității juridice din cauza dificultăților de transpunere excesive.

---

(1)  Directiva 2009/28/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2009 privind promovarea utilizării energiei din surse regenerabile, de modificare și ulterior de abrogare a Directivelor 2001/77/CE și 2003/30/CE (JO 2009, L 140, p. 16).

(2)  Decizia 1999/468/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 de stabilire a normelor privind exercitarea competențelor de executare conferite Comisiei (JO 1999, L 184, p. 23, Ediție specială, 01/vol. 2, p. 159).

---

| 25.9.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 318/16 |
| --- | --- | --- | --- |

25.9.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 318/16

---

Acțiune introdusă la 27 iulie 2017 – Printeos și alții/Comisia

(Cauza T-466/17)

(2017/C 318/22)

Limba de procedură: spaniola

Părțile

Reclamante: Printeos, SA (Alcalá de Henares, Spania), Printeos Cartera Industrial, SL (Alcalá de Henares), Tompla Scandinavia AB (Stockholm, Suedia), Tompla France (Fleury Mérogis, Franța) și Tompla Druckerzeugnisse Vertriebs GmbH (Leonberg, Germania) (reprezentanți: H. Brokelmann și P. Martínez-Lage Sobredo, avocați)

Pârâtă: Comisia Europeană

Concluziile

Reclamantele solicită Tribunalului:

| — | Anularea Deciziei C (2017) 4112 final a Comisiei din 16 iunie 2017 de modificare a Deciziei C (2014) 9295 final a Comisiei din 10 decembrie 2014 privind o procedură inițiată în temeiul articolului 101 TFUE și al articolului 53 din Acordul privind SEE (Cazul AT.39780 – Plicuri); |
| --- | --- |

—

Anularea Deciziei C (2017) 4112 final a Comisiei din 16 iunie 2017 de modificare a Deciziei C (2014) 9295 final a Comisiei din 10 decembrie 2014 privind o procedură inițiată în temeiul articolului 101 TFUE și al articolului 53 din Acordul privind SEE (Cazul AT.39780 – Plicuri);

| — | În subsidiar, în exercitarea plenitudinii sale de competență, reducerea cuantumului amenzii impuse prin articolul 1 din decizia atacată, ca o consecință a (i) reducerii cuantumului de bază al amenzii cu 95,3671 % în temeiul punctului 37 din Orientările privind calcularea amenzilor și (ii) reducerea suplimentară a cuantumului amenzii, după aplicarea reducerilor pentru clemență și tranzacție, cu încă cel puțin 33 %; |
| --- | --- |

—

În subsidiar, în exercitarea plenitudinii sale de competență, reducerea cuantumului amenzii impuse prin articolul 1 din decizia atacată, ca o consecință a (i) reducerii cuantumului de bază al amenzii cu 95,3671 % în temeiul punctului 37 din Orientările privind calcularea amenzilor și (ii) reducerea suplimentară a cuantumului amenzii, după aplicarea reducerilor pentru clemență și tranzacție, cu încă cel puțin 33 %;

| — | Obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată aferente prezentei proceduri. |
| --- | --- |

—

Obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată aferente prezentei proceduri.

Motivele și principalele argumente

Prin Hotărârea din 13 decembrie 2016 (cauza T-95/15, Printeos și alții/Comisia), Tribunalul a anulat articolul 2 alineatul (1) litera (e) din Decizia C(2014) 9295 final a Comisiei din 10 decembrie 2014 în cazul AT.39780 , prin care s-a impus reclamantelor o sancțiune în cuantum de 4 729 000 euro.

Decizia atacată oferă informații suplimentare în ceea ce privește metodologia aplicată și faptele luate în considerare de Comisie la ajustarea și adaptarea cuantumului de bază al amenzilor din Decizia din 2014 și la impunerea unei amenzi în același cuantum cu cea impusă în virtutea Deciziei din 2014.

În susținerea acțiunii, reclamantele invocă trei motive.

| 1. | Primul motiv, întemeiat pe încălcarea principiilor securității juridice, încrederii legitime și non bis in idem.






  — | Se arată sub acest aspect că decizia atacată modifică Decizia din 2014, deși definitivă, cu excepția articolului 2 alineatul (1) litera (e) din aceasta, care a fost anulat de Tribunal, reimpunând aceeași amendă ca și cea impusă prin Decizia din 2014 și anulată de Tribunal. |
| --- | --- | --- |

1.

Primul motiv, întemeiat pe încălcarea principiilor securității juridice, încrederii legitime și non bis in idem.

—

Se arată sub acest aspect că decizia atacată modifică Decizia din 2014, deși definitivă, cu excepția articolului 2 alineatul (1) litera (e) din aceasta, care a fost anulat de Tribunal, reimpunând aceeași amendă ca și cea impusă prin Decizia din 2014 și anulată de Tribunal.

| 2. | Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului egalității de tratament în cadrul stabilirii cuantumului amenzii.






  — | Se arată sub acest aspect că decizia atacată aplică adaptări excepționale ale cuantumului de bază al amenzilor în temeiul punctului 37 din Orientările privind calcularea amenzilor, care conduc la o discriminare în dauna reclamantelor. |
| --- | --- | --- |

2.

Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului egalității de tratament în cadrul stabilirii cuantumului amenzii.

—

Se arată sub acest aspect că decizia atacată aplică adaptări excepționale ale cuantumului de bază al amenzilor în temeiul punctului 37 din Orientările privind calcularea amenzilor, care conduc la o discriminare în dauna reclamantelor.

| 3. | Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea principiilor proporționalității și nediscriminării în cadrul stabilirii cuantumului amenzii.






  — | Se arată sub acest aspect că decizia atacată nu ia în considerare amenda care le fusese deja aplicată la 25 martie 2013 de Autoritatea spaniolă de concurență pentru practici anticoncurențiale în sectorul plicurilor de hârtie și nici nu ia în considerare faptul că reclamantele sunt singurele întreprinderi dintre cele sancționate de Comisie care au fost sancționate și de o autoritate națională de concurență. |
| --- | --- | --- |

3.

Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea principiilor proporționalității și nediscriminării în cadrul stabilirii cuantumului amenzii.

—

Se arată sub acest aspect că decizia atacată nu ia în considerare amenda care le fusese deja aplicată la 25 martie 2013 de Autoritatea spaniolă de concurență pentru practici anticoncurențiale în sectorul plicurilor de hârtie și nici nu ia în considerare faptul că reclamantele sunt singurele întreprinderi dintre cele sancționate de Comisie care au fost sancționate și de o autoritate națională de concurență.

---

| 25.9.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 318/17 |
| --- | --- | --- | --- |

25.9.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 318/17

---

Acțiune introdusă la 2 august 2017 – Rogesa/Comisia

(Cauza T-475/17)

(2017/C 318/23)

Limba de procedură: germana

Părțile

Reclamantă: Rogesa Roheisengesellschaft Saar mbH (Dillingen, Germania) (reprezentanți: S. Altenschmidt și A. Sitzer, avocați)

Pârâtă: Comisia Europeană

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea deciziei Comisiei din 20 iunie 2017 și în subsidiar a deciziei Comisiei din 11 iulie 2017 prin care a fost respinsă cererea de confirmare formulată de reclamantă la 29 mai 2017 (cazul GestDem nr. 2017/1788), precum și |
| --- | --- |

—

anularea deciziei Comisiei din 20 iunie 2017 și în subsidiar a deciziei Comisiei din 11 iulie 2017 prin care a fost respinsă cererea de confirmare formulată de reclamantă la 29 mai 2017 (cazul GestDem nr. 2017/1788), precum și

| — | obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive.

| 1. | Primul motiv întemeiat pe faptul că sunt îndeplinite condițiile de acces la documente






  — | Reclamanta susține că decizia atacată încalcă articolul 3 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1367/2006 (1) coroborat cu articolul 2 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1049/2001 (2), deoarece ea are dreptul de acces la documentele solicitate. |
| --- | --- | --- |

1.

Primul motiv întemeiat pe faptul că sunt îndeplinite condițiile de acces la documente

—

Reclamanta susține că decizia atacată încalcă articolul 3 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1367/2006 (1) coroborat cu articolul 2 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1049/2001 (2), deoarece ea are dreptul de acces la documentele solicitate.

| 2. | Al doilea motiv întemeiat pe faptul că nu există motive de derogare în sensul articolului 4 din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001






  — | Reclamanta arată că documentele solicitate nu conțin date economice sensibile în sensul articolului 4 alineatul (2) prima liniuță din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 și că un interes public superior justifică în orice caz divulgarea documentelor. |
| --- | --- | --- |

2.

Al doilea motiv întemeiat pe faptul că nu există motive de derogare în sensul articolului 4 din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001

—

Reclamanta arată că documentele solicitate nu conțin date economice sensibile în sensul articolului 4 alineatul (2) prima liniuță din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 și că un interes public superior justifică în orice caz divulgarea documentelor.

| — | Reclamanta susține în continuare că nu este aplicabil nici cel de al doilea motiv de respingere a accesului la documente în sensul articolului 4 alineatul (2) a doua liniuță din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001, potrivit căruia cererea de acces la documente poate fi respinsă în cazul în care divulgarea acestora ar putea aduce atingere protecției procedurilor judiciare și consultanței juridice, întrucât cauza C-80/16 (ArcelorMittal Atlantique și Lorraine) aflată pe rolul Curții a fost soluționată de curând prin Hotărârea din 26 iulie 2017. |
| --- | --- |

—

Reclamanta susține în continuare că nu este aplicabil nici cel de al doilea motiv de respingere a accesului la documente în sensul articolului 4 alineatul (2) a doua liniuță din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001, potrivit căruia cererea de acces la documente poate fi respinsă în cazul în care divulgarea acestora ar putea aduce atingere protecției procedurilor judiciare și consultanței juridice, întrucât cauza C-80/16 (ArcelorMittal Atlantique și Lorraine) aflată pe rolul Curții a fost soluționată de curând prin Hotărârea din 26 iulie 2017.

| — | Reclamanta susține totodată că, în orice caz, Comisia ar fi trebuit să încuviințeze accesul, eventual, prin ocultarea datelor care trebuie să rămână secrete. Decizia Comisiei încalcă astfel și articolul 4 alineatul (6) din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001, precum și principiul proporționalității prevăzut la articolul 5 alineatul (4) TUE, |
| --- | --- |

—

Reclamanta susține totodată că, în orice caz, Comisia ar fi trebuit să încuviințeze accesul, eventual, prin ocultarea datelor care trebuie să rămână secrete. Decizia Comisiei încalcă astfel și articolul 4 alineatul (6) din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001, precum și principiul proporționalității prevăzut la articolul 5 alineatul (4) TUE,

| 3. | Al treilea motiv întemeiat pe erorile de procedură săvârșite de Comisie






  — | În final, reclamanta invocă încălcarea articolului 8 din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001. Deși termenul a fost prelungit în două rânduri, ultima dată pentru o perioadă nedeterminată, până la data introducerii acțiunii, nu a intervenit nicio decizie în privința cererii de confirmare formulată de reclamantă la 29 mai 2017. Articolul 8 din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 prevede numai posibilitatea unei prelungiri a termenului cu 15 zile lucrătoare și nu pentru o perioadă nedeterminată. |
| --- | --- | --- |

3.

Al treilea motiv întemeiat pe erorile de procedură săvârșite de Comisie

—

În final, reclamanta invocă încălcarea articolului 8 din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001. Deși termenul a fost prelungit în două rânduri, ultima dată pentru o perioadă nedeterminată, până la data introducerii acțiunii, nu a intervenit nicio decizie în privința cererii de confirmare formulată de reclamantă la 29 mai 2017. Articolul 8 din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 prevede numai posibilitatea unei prelungiri a termenului cu 15 zile lucrătoare și nu pentru o perioadă nedeterminată.

---

(1)  Regulamentul (CE) nr. 1367/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 6 septembrie 2006 privind aplicarea, pentru instituțiile și organismele comunitare, a dispozițiilor Convenției de la Aarhus privind accesul la informație, participarea publicului la luarea deciziilor și accesul la justiție în domeniul mediului (JO L 145, p. 43, Ediție specială, 15/vol. 17, p. 126)

(2)  Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (JO L 264, p. 13, Ediție specială, 01/vol. 3, p. 76)

---

| 25.9.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 318/18 |
| --- | --- | --- | --- |

25.9.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 318/18

---

Acțiune introdusă la 2 august 2017 – Mutualidad General de la Abogacía, Mutualidad de Previsión Social a prima fija și Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos, Mutualidad de Previsión Social a prima fija/SRB

(Cauza T-478/17)

(2017/C 318/24)

Limba de procedură: spaniola

Părțile

Reclamante: La Mutualidad General de la Abogacía, Mutualidad de Previsión Social a prima fija (Madrid, Spania) și Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos, Mutualidad de Previsión Social a prima fija (Madrid) (reprezentanți: R. Pelayo Jiménez și A. Muñoz Aranguren, avocați)

Pârât: Comitetul unic de rezoluție

Concluziile

Reclamantele solicită Tribunalului:

| — | anularea Deciziei Comitetului unic de rezoluție din 7 iunie 2017 (SRB/EES/2017/08); |
| --- | --- |

—

anularea Deciziei Comitetului unic de rezoluție din 7 iunie 2017 (SRB/EES/2017/08);

| — | obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

Decizia atacată în prezenta procedură a stabilit o procedură de rezoluţie aplicabilă Banco Popular Español.

În susținerea acțiunii, reclamantele invocă zece motive.

| 1. | Primul motiv, întemeiat pe lipsa motivării deciziei atacate și pe încălcarea drepturilor la o bună administrare și la protecție jurisdicțională efectivă [articolul 41 alineatul (2) literele (b) şi (c) și articolul 17 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene]. |
| --- | --- |

1.

Primul motiv, întemeiat pe lipsa motivării deciziei atacate și pe încălcarea drepturilor la o bună administrare și la protecție jurisdicțională efectivă [articolul 41 alineatul (2) literele (b) şi (c) și articolul 17 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene].

| 2. | Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului la apărare [articolul 41 alineatul (2) litera (a) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene].






  — | În acest sens, se precizează că procedura de rezoluţie reglementată la articolul 18, la articolul 24 alineatul (2) litera (a) și la articolul 27 din Regulamentul (UE) nr. 806/2014 (1) este contrară dreptului la apărare, întrucât nu permite persoanelor afectate de această decizie nicio intervenție în procedură. În opinia reclamantelor, articolele 32, 38 și 43 din Directiva 2014/59/UE (2) sunt afectate de aceeași nelegalitate, deoarece nu prevăd nicio audiere a persoanelor interesate. |
| --- | --- | --- |

2.

Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului la apărare [articolul 41 alineatul (2) litera (a) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene].

—

În acest sens, se precizează că procedura de rezoluţie reglementată la articolul 18, la articolul 24 alineatul (2) litera (a) și la articolul 27 din Regulamentul (UE) nr. 806/2014 (1) este contrară dreptului la apărare, întrucât nu permite persoanelor afectate de această decizie nicio intervenție în procedură. În opinia reclamantelor, articolele 32, 38 și 43 din Directiva 2014/59/UE (2) sunt afectate de aceeași nelegalitate, deoarece nu prevăd nicio audiere a persoanelor interesate.

| 3. | Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului de proprietate [articolul 17 alineatul (1) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene] și a principiului libertății de a desfășura o activitate comercială (articolul 16 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene).






  — | În acest sens, se precizează că articolele 21, 22, 24 și 27 din Regulamentul (UE) nr. 806/2014, precum și articolele 38 și 63 din Directiva 2014/59/UE, încalcă dreptul de proprietate și principiul libertății de a desfășura o activitate comercială, întrucât permit vânzarea de acțiuni ale unei instituții financiare fără a permite observaţii din partea acționarilor şi fără a cere consimțământul acestora și atribuie autorităților de rezoluție competențe de reducere a capitalului la zero, prin anularea acțiunilor, fără audierea şi fără consimțământul acționarilor sau al organelor competente ale societății. |
| --- | --- | --- |

3.

Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului de proprietate [articolul 17 alineatul (1) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene] și a principiului libertății de a desfășura o activitate comercială (articolul 16 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene).

—

În acest sens, se precizează că articolele 21, 22, 24 și 27 din Regulamentul (UE) nr. 806/2014, precum și articolele 38 și 63 din Directiva 2014/59/UE, încalcă dreptul de proprietate și principiul libertății de a desfășura o activitate comercială, întrucât permit vânzarea de acțiuni ale unei instituții financiare fără a permite observaţii din partea acționarilor şi fără a cere consimțământul acestora și atribuie autorităților de rezoluție competențe de reducere a capitalului la zero, prin anularea acțiunilor, fără audierea şi fără consimțământul acționarilor sau al organelor competente ale societății.

| 4. | Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului la protecție jurisdicțională efectivă, recunoscut la articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și la articolul 6 din Convenția europeană pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale, prin încălcarea principiului egalității armelor și, în consecință, a dreptului la un proces echitabil. |
| --- | --- |

4.

Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului la protecție jurisdicțională efectivă, recunoscut la articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și la articolul 6 din Convenția europeană pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale, prin încălcarea principiului egalității armelor și, în consecință, a dreptului la un proces echitabil.

| 5. | Al cincilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 18 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 806/2014 şi a articolului 32 din Directiva 2014/59/UE, întrucât Comitetul unic de rezoluție a săvârșit o eroare vădită de apreciere a faptelor, prin nerespectarea cerințelor prevăzute de dispozițiile menționate pentru adoptarea unei scheme de rezoluție. |
| --- | --- |

5.

Al cincilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 18 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 806/2014 şi a articolului 32 din Directiva 2014/59/UE, întrucât Comitetul unic de rezoluție a săvârșit o eroare vădită de apreciere a faptelor, prin nerespectarea cerințelor prevăzute de dispozițiile menționate pentru adoptarea unei scheme de rezoluție.

| 6. | Al șaselea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului prudenței bancare (principiul precauției), întrucât existau alte măsuri alternative celor cuprinse în decizia atacată, inclusiv cele privind intervenția timpurie, care împiedicau adoptarea schemei de rezoluție. |
| --- | --- |

6.

Al șaselea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului prudenței bancare (principiul precauției), întrucât existau alte măsuri alternative celor cuprinse în decizia atacată, inclusiv cele privind intervenția timpurie, care împiedicau adoptarea schemei de rezoluție.

| 7. | Al șaptelea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului protecției încrederii legitime. |
| --- | --- |

7.

Al șaptelea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului protecției încrederii legitime.

| 8. | Al optulea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului proporționalității în ceea ce privește dreptul la proprietate. |
| --- | --- |

8.

Al optulea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului proporționalității în ceea ce privește dreptul la proprietate.

| 9. | Al nouălea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 20 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 806/2014, în măsura în care evaluarea expertului independent nu poate fi considerată „echitabilă, prudentă și realistă”. |
| --- | --- |

9.

Al nouălea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 20 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 806/2014, în măsura în care evaluarea expertului independent nu poate fi considerată „echitabilă, prudentă și realistă”.

| 10. | Al zecelea motiv, întemeiat pe încălcarea de către pârât a articolului 24 din Regulamentul (UE) nr. 806/2014 şi a articolului 39 alineatul (2) literele (a), (b), (d) şi (f) din Directiva 2014/59/UE, întrucât dispozițiile referitoare la procedura de vânzare competitivă a entității stabilite în sesiunea executivă extinsă din 3 iunie 2017 nu au fost transparente, a fost favorizat un potențial cumpărător (Banco de Santander) și prețul de vânzare nu a fost maximizat. |
| --- | --- |

10.

Al zecelea motiv, întemeiat pe încălcarea de către pârât a articolului 24 din Regulamentul (UE) nr. 806/2014 şi a articolului 39 alineatul (2) literele (a), (b), (d) şi (f) din Directiva 2014/59/UE, întrucât dispozițiile referitoare la procedura de vânzare competitivă a entității stabilite în sesiunea executivă extinsă din 3 iunie 2017 nu au fost transparente, a fost favorizat un potențial cumpărător (Banco de Santander) și prețul de vânzare nu a fost maximizat.

---

(1)  Regulamentul (UE) nr. 806/2014 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 iulie 2014 de stabilire a unor norme uniforme și a unei proceduri uniforme de rezoluție a instituțiilor de credit și a anumitor firme de investiții în cadrul unui mecanism unic de rezoluție și al unui fond unic de rezoluție și de modificare a Regulamentului (UE) nr. 1093/2010 (JO 2014, L 225, p. 1).

(2)  Directiva 2014/59/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 mai 2014 de instituire a unui cadru pentru redresarea și rezoluția instituțiilor de credit și a firmelor de investiții (JO 2014, L 173, p. 190).

---

| 25.9.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 318/19 |
| --- | --- | --- | --- |

25.9.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 318/19

---

Acțiune introdusă la 2 august 2017 – Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno și SFL/SRB

(Cauza T-481/17)

(2017/C 318/25)

Limba de procedură: spaniola

Părțile

Reclamante: Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno (Madrid, Spania) și SFL – Stiftung für Forschung und Lehre (Zürich, Elveția) (reprezentanți: R. Pelayo Jiménez și A. Muñoz Aranguren, avocați)

Pârât: Comitetul unic de rezoluție (SRB)

Concluziile

Reclamantele solicită Tribunalului:

| — | anularea Deciziei Comitetului unic de rezoluție din 7 iunie 2017 (SRB/EES/2017/08); |
| --- | --- |

—

anularea Deciziei Comitetului unic de rezoluție din 7 iunie 2017 (SRB/EES/2017/08);

| — | obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

Motivele și principalele argumente sunt cele invocate în cauza T-478/17, Mutualidad de la Abogacía și Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/SRB

---

| 25.9.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 318/20 |
| --- | --- | --- | --- |

25.9.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 318/20

---

Acțiune introdusă la 2 august 2017 – Foodterapia/EUIPO – Cloetta Italia (DIETOX)

(Cauza T-486/17)

(2017/C 318/26)

Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

Părțile

Reclamantă: Foodterapia, SL (Barcelona, Spania) (reprezentanți: J. Erdozain López și J. Galán López, avocați)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Cloetta Italia Srl (Cremona, Italia)

Datele privind procedura în fața EUIPO

Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă care cuprinde elementul verbal „DIETOX” – cererea de înregistrare nr. 13 072 798

Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 12 mai 2017 în cauza R 1611/2016-5

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea deciziei atacate; |
| --- | --- |

—

anularea deciziei atacate;

| — | obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

Motivul invocat

| — | încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009. |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.

---

| 25.9.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 318/20 |
| --- | --- | --- | --- |

25.9.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 318/20

---

Acțiune introdusă la 31 iulie 2017 – Fleig/SEAE

(Cauza T-492/17)

(2017/C 318/27)

Limba de procedură: germana

Părțile

Reclamant: Stephan Fleig (Berlin, Germania) (reprezentant: H. Tettenborn, avocat)

Pârât: Serviciul European de Acțiune Externă (SEAE)

Concluziile

Reclamantul solicită Tribunalului:

| — | anularea deciziei, adoptate la 19 septembrie 2019 de către directorul Direcției „Resurse umane” a Serviciului European de Acțiune Externă (SEAE), acționând în calitate de autoritate abilitată să încheie contracte de muncă, de a rezilia contractul de muncă pe durată nedeterminată al reclamantului începând cu 19 iunie 2017 (în versiunea deciziei de reziliere rezultate din respingerea reclamației reclamantului, intervenită la 19 aprilie 2017); |
| --- | --- |

—

anularea deciziei, adoptate la 19 septembrie 2019 de către directorul Direcției „Resurse umane” a Serviciului European de Acțiune Externă (SEAE), acționând în calitate de autoritate abilitată să încheie contracte de muncă, de a rezilia contractul de muncă pe durată nedeterminată al reclamantului începând cu 19 iunie 2017 (în versiunea deciziei de reziliere rezultate din respingerea reclamației reclamantului, intervenită la 19 aprilie 2017);

| — | obligarea SEAE la plata către reclamant, cu titlu de reparare a prejudiciului moral suferit de către acesta din urmă, a unei sume adecvate, al cărei cuantum exact este lăsat la aprecierea Tribunalului; |
| --- | --- |

—

obligarea SEAE la plata către reclamant, cu titlu de reparare a prejudiciului moral suferit de către acesta din urmă, a unei sume adecvate, al cărei cuantum exact este lăsat la aprecierea Tribunalului;

| — | obligarea SEAE la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea SEAE la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamantul invocă trei motive.

| 1. | Primul motiv se întemeiază pe o eroare vădită de apreciere a Serviciului European de Acțiune Externă (SEAE). |
| --- | --- |

1.

Primul motiv se întemeiază pe o eroare vădită de apreciere a Serviciului European de Acțiune Externă (SEAE).

| 2. | Al doilea motiv se întemeiază pe încălcarea obligației de diligență, a principiului bunei administrări (articolul 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene), a principiului proporționalității, precum și a protecției împotriva oricărei concedieri nejustificate (articolul 30 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene). |
| --- | --- |

2.

Al doilea motiv se întemeiază pe încălcarea obligației de diligență, a principiului bunei administrări (articolul 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene), a principiului proporționalității, precum și a protecției împotriva oricărei concedieri nejustificate (articolul 30 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene).

| 3. | Al treilea motiv se întemeiază pe încălcarea dreptului de a fi ascultat consacrat la articolul 41 alineatul (1) și la articolul 41 alineatul (2) litera (a) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene. |
| --- | --- |

3.

Al treilea motiv se întemeiază pe încălcarea dreptului de a fi ascultat consacrat la articolul 41 alineatul (1) și la articolul 41 alineatul (2) litera (a) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.

---

| 25.9.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 318/21 |
| --- | --- | --- | --- |

25.9.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 318/21

---

Acțiune introdusă la 3 august 2017 – Stancu/ERCEA

(Cauza T-493/17)

(2017/C 318/28)

Limba de procedură: italiana

Părțile

Reclamantă: Magdalena Catalina Stancu (București, România) (reprezentant: F. Elia, avocat)

Pârâtă: Agenția Executivă a Consiliului European pentru Cercetare (ERCEA) (Bruxelles, Belgia)

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | A) Pe fond: declararea nulității/nelegalității actului care lezează reprezentat de decizia de concediere a angajatei prin comunicarea orală din data de 10.1.2017 și restabilirea imediată a raportului de muncă cu obligarea la plata tuturor retribuțiilor scadente între timp; |
| --- | --- |

—

A) Pe fond: declararea nulității/nelegalității actului care lezează reprezentat de decizia de concediere a angajatei prin comunicarea orală din data de 10.1.2017 și restabilirea imediată a raportului de muncă cu obligarea la plata tuturor retribuțiilor scadente între timp;

| — | B) Pe fond: declararea nulității actului care lezează reprezentat de decizia de prelungire a perioadei de probă din data de 28.10. 2016, și confirmarea inexistenței unui acord privind o perioadă de probă începând cu 1 noiembrie 2016; |
| --- | --- |

—

B) Pe fond: declararea nulității actului care lezează reprezentat de decizia de prelungire a perioadei de probă din data de 28.10. 2016, și confirmarea inexistenței unui acord privind o perioadă de probă începând cu 1 noiembrie 2016;

| — | C) Pe fond: declararea nulității/nelegalității actelor care alcătuiesc raportul administrativ final CMS 16/035 – Administrative inquiry report din data de 7.11.2016 și comunicat în data de 16.11.2016, pentru toate motivele prezentate, și obligarea la eliminarea raportului administrativ final din sistemul Sysper și din orice alte baze de date din instituțiile UE; |
| --- | --- |

—

C) Pe fond: declararea nulității/nelegalității actelor care alcătuiesc raportul administrativ final CMS 16/035 – Administrative inquiry report din data de 7.11.2016 și comunicat în data de 16.11.2016, pentru toate motivele prezentate, și obligarea la eliminarea raportului administrativ final din sistemul Sysper și din orice alte baze de date din instituțiile UE;

| — | D) Pe fond: declararea nulității/nelegalității actului care lezează reprezentat de concedierea din data de 22.12. 2016 denumită „note to the attention of ms catalina stancu”, primită în data de 24.1.2017, pentru motivele prezentate, și restabilirea imediată a raportului de muncă, precum și obligarea la plata despăgubirilor pentru prejudiciul reprezentând retribuțiile scadente de la data concedierii până la pronunțarea deciziei. În subsidiar, în lipsa reintegrării în funcția deținută, obligarea ERCEA la plata despăgubirilor pentru venitul nerealizat până la încheierea termenului contractului (ianuarie 2018) în valoare de 39 000 de euro; |
| --- | --- |

—

D) Pe fond: declararea nulității/nelegalității actului care lezează reprezentat de concedierea din data de 22.12. 2016 denumită „note to the attention of ms catalina stancu”, primită în data de 24.1.2017, pentru motivele prezentate, și restabilirea imediată a raportului de muncă, precum și obligarea la plata despăgubirilor pentru prejudiciul reprezentând retribuțiile scadente de la data concedierii până la pronunțarea deciziei. În subsidiar, în lipsa reintegrării în funcția deținută, obligarea ERCEA la plata despăgubirilor pentru venitul nerealizat până la încheierea termenului contractului (ianuarie 2018) în valoare de 39 000 de euro;

| — | E) Pe fond: în orice caz, obligarea ERCEA la plata către angajată a sumei de 300 000 de euro, sau a unei sume diferite, superioară sau inferioară, care va fi reținută de instanță, cu titlu de despăgubiri pentru lezarea gravă a imaginii și a reputației personale și profesionale a reclamantei. |
| --- | --- |

—

E) Pe fond: în orice caz, obligarea ERCEA la plata către angajată a sumei de 300 000 de euro, sau a unei sume diferite, superioară sau inferioară, care va fi reținută de instanță, cu titlu de despăgubiri pentru lezarea gravă a imaginii și a reputației personale și profesionale a reclamantei.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive.

| 1. | Concedierea orală și nemotivată încalcă articolul 25 din Staff Regulation, care prevede „any decision relating to a specific individual under Staff Regulation shall at once be communicated in writing to the agent concerned. Any decision adversely affecting an agent shall state the grounds on wich is based [...]”; forma scrisă a notificării către angajat este un mod de a garanta că acesta din urmă este informat în legătură cu pentru deciziile adoptate în cadrul raportului său de muncă. |
| --- | --- |

1.

Concedierea orală și nemotivată încalcă articolul 25 din Staff Regulation, care prevede „any decision relating to a specific individual under Staff Regulation shall at once be communicated in writing to the agent concerned. Any decision adversely affecting an agent shall state the grounds on wich is based [...]”; forma scrisă a notificării către angajat este un mod de a garanta că acesta din urmă este informat în legătură cu pentru deciziile adoptate în cadrul raportului său de muncă.

| 2. | Prelungirea perioadei de probă încalcă articolul 84 din Staff Regulation, care prevede la articolul 84 alineatul (3) că perioada de probă se prelungește în cazuri excepționale „în conformitate cu alineatul (1)”, aceasta fiind o trimitere precisă care nu justifică o prelungire pe termen nedeterminat sau incert; încalcă articolul 84 alineatul (2), care prevede că perioada de probă poate fi încheiată la orice moment anterior termenului normal, cu posibilitatea persoanei în cauză să formuleze observații în termen de opt zile cu privire la propunerea de concediere și – în orice caz – „cu un preaviz de o lună”. |
| --- | --- |

2.

Prelungirea perioadei de probă încalcă articolul 84 din Staff Regulation, care prevede la articolul 84 alineatul (3) că perioada de probă se prelungește în cazuri excepționale „în conformitate cu alineatul (1)”, aceasta fiind o trimitere precisă care nu justifică o prelungire pe termen nedeterminat sau incert; încalcă articolul 84 alineatul (2), care prevede că perioada de probă poate fi încheiată la orice moment anterior termenului normal, cu posibilitatea persoanei în cauză să formuleze observații în termen de opt zile cu privire la propunerea de concediere și – în orice caz – „cu un preaviz de o lună”.

| 3. | Raportul administrativ final este nelegal, întrucât se întemeiază pe un email trimis de angajat, conținutul căruia – astfel cum recunoaște partea adversă – a fost modificat și întrucât exprimă simple îndoieli subiective legate de autenticitatea documentelor prezentate de angajat, fără să dispună efectuarea oricăror verificări tehnice. |
| --- | --- |

3.

Raportul administrativ final este nelegal, întrucât se întemeiază pe un email trimis de angajat, conținutul căruia – astfel cum recunoaște partea adversă – a fost modificat și întrucât exprimă simple îndoieli subiective legate de autenticitatea documentelor prezentate de angajat, fără să dispună efectuarea oricăror verificări tehnice.

| 4. | Decizia angajatorului din 22 decembrie 2016 este vădit nulă întrucât urmărește să pună capăt unui raport de muncă ce nu mai exista, raportul de muncă luând sfârșit ca urmare a concedierii orale. În plus, (A) concedierea unui angajat pentru lipsa încheierii cu succes a perioadei de probă este nelegală întrucât, de la 1 noiembrie 2016, nu mai exista o perioadă de probă; și (B) natura nelegală a afirmațiilor din raportul administrativ final realizate ca urmare a constatării lipsei încheierii cu succes a perioadei de probă conduce la calificarea actului de concediere drept complet și absolut arbitrar și nelegal. |
| --- | --- |

4.

Decizia angajatorului din 22 decembrie 2016 este vădit nulă întrucât urmărește să pună capăt unui raport de muncă ce nu mai exista, raportul de muncă luând sfârșit ca urmare a concedierii orale. În plus, (A) concedierea unui angajat pentru lipsa încheierii cu succes a perioadei de probă este nelegală întrucât, de la 1 noiembrie 2016, nu mai exista o perioadă de probă; și (B) natura nelegală a afirmațiilor din raportul administrativ final realizate ca urmare a constatării lipsei încheierii cu succes a perioadei de probă conduce la calificarea actului de concediere drept complet și absolut arbitrar și nelegal.

---

| 25.9.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 318/22 |
| --- | --- | --- | --- |

25.9.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 318/22

---

Acțiune introdusă la 28 iulie 2017 – Iccrea Banca/Comisia și SRB

(Cauza T-494/17)

(2017/C 318/29)

Limba de procedură: italiana

Părțile

Reclamantă: Iccrea Banca SpA Istituto Centrale del Credito Cooperativo (Roma, Italia) (reprezentanți: P. Messina, F. Isgrò și A. Dentoni Litta, avocați)

Pârâte: Comisia Europeană și Comitetul unic de rezoluție

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea Deciziei SRB/ES/SRF/2016/06 a Comitetului unic de rezoluție din 15 aprilie 2016, precum și a tuturor deciziilor sale ulterioare care au constituit temeiul pentru adoptarea de către Banca d’Italia a deciziilor următoare: nr. 1547337/16 din 29 decembrie 2016, nr. 0333162/17 din 14 martie 2017, nr. 0334520/17 din 14 martie 2017, nr. 1249264/15 din 24 noiembrie 2015 și nr. 1262091/15 din 26 noiembrie 2015; |
| --- | --- |

—

anularea Deciziei SRB/ES/SRF/2016/06 a Comitetului unic de rezoluție din 15 aprilie 2016, precum și a tuturor deciziilor sale ulterioare care au constituit temeiul pentru adoptarea de către Banca d’Italia a deciziilor următoare: nr. 1547337/16 din 29 decembrie 2016, nr. 0333162/17 din 14 martie 2017, nr. 0334520/17 din 14 martie 2017, nr. 1249264/15 din 24 noiembrie 2015 și nr. 1262091/15 din 26 noiembrie 2015;

| — | despăgubirea Iccrea Banca pentru prejudiciul cauzat de Comitetul unic de rezoluție în cadrul exercitării funcțiilor sale de stabilire a contribuțiilor datorate de reclamantă, care constă în plățile efectuate de Iccrea Banca; |
| --- | --- |

—

despăgubirea Iccrea Banca pentru prejudiciul cauzat de Comitetul unic de rezoluție în cadrul exercitării funcțiilor sale de stabilire a contribuțiilor datorate de reclamantă, care constă în plățile efectuate de Iccrea Banca;

| — | cu titlu subsidiar, în cazul în care nu sunt admise cererile formulate mai sus, declararea lipsei de validitate a articolului 5 alineatul (1) literele (a) și (f) [din Regulamentul (UE) 2015/63] (sau, după caz, a regulamentului în totalitate) pentru încălcarea principiilor egalității de tratament, nediscriminării și proporționalității; |
| --- | --- |

—

cu titlu subsidiar, în cazul în care nu sunt admise cererile formulate mai sus, declararea lipsei de validitate a articolului 5 alineatul (1) literele (a) și (f) [din Regulamentul (UE) 2015/63] (sau, după caz, a regulamentului în totalitate) pentru încălcarea principiilor egalității de tratament, nediscriminării și proporționalității;

| — | în orice caz, obligarea Comitetului unic de rezoluție la plata cheltuielilor de judecată efectuate în prezenta procedură. |
| --- | --- |

—

în orice caz, obligarea Comitetului unic de rezoluție la plata cheltuielilor de judecată efectuate în prezenta procedură.

Motivele și principalele argumente

Prezenta acțiune este îndreptată împotriva Deciziei SRB/ES/SRF/2016/06 a Comitetului unic de rezoluție din 15 aprilie 2016, precum și a tuturor deciziilor sale ulterioare care au constituit temeiul pentru adoptarea de către Banca d’Italia a deciziilor prin care a solicitat plata contribuțiilor la Fondul unic de rezoluție.

În susținerea acțiunii, reclamanta invocă șase motive.

| 1. | Primul motiv, întemeiat pe lipsa comunicării deciziilor, pe încălcarea principiului transparenței, pe aplicarea eronată a articolului 15 TFUE, precum și pe încălcarea principiului încrederii legitime






  — | În această privință, reclamanta susține că nu a fost niciodată în măsură să ia cunoștință de deciziile Comitetului unic de rezoluție și nici să înțeleagă rolul material avut de Banca d’Italia în cadrul executării deciziilor respective. |
| --- | --- | --- |

1.

Primul motiv, întemeiat pe lipsa comunicării deciziilor, pe încălcarea principiului transparenței, pe aplicarea eronată a articolului 15 TFUE, precum și pe încălcarea principiului încrederii legitime

—

În această privință, reclamanta susține că nu a fost niciodată în măsură să ia cunoștință de deciziile Comitetului unic de rezoluție și nici să înțeleagă rolul material avut de Banca d’Italia în cadrul executării deciziilor respective.

| 2. | Al doilea motiv, întemeiat pe lipsa examinării, pe aprecierea eronată a situației de fapt, pe încălcarea și aplicarea eronată a articolului 5 [alineatul (1)] litera (a) din Regulamentul 2015/63, precum și pe încălcarea principiilor nediscriminării și bunei administrări






  — | În această privință, reclamanta susține că, în cadrul stabilirii cuantumului contribuțiilor datorate de reclamantă, Comitetul unic de rezoluție a aplicat în mod eronat articolul 5 [alineatul (1)] litera (a) din Regulamentul 2015/63 (1) întrucât nu a luat în considerare aplicarea datoriilor intragrup. |
| --- | --- | --- |

2.

Al doilea motiv, întemeiat pe lipsa examinării, pe aprecierea eronată a situației de fapt, pe încălcarea și aplicarea eronată a articolului 5 [alineatul (1)] litera (a) din Regulamentul 2015/63, precum și pe încălcarea principiilor nediscriminării și bunei administrări

—

În această privință, reclamanta susține că, în cadrul stabilirii cuantumului contribuțiilor datorate de reclamantă, Comitetul unic de rezoluție a aplicat în mod eronat articolul 5 [alineatul (1)] litera (a) din Regulamentul 2015/63 (1) întrucât nu a luat în considerare aplicarea datoriilor intragrup.

| 3. | Al treilea motiv, întemeiat pe lipsa examinării, pe aprecierea eronată a situației de fapt, pe încălcarea și aplicarea eronată a articolului 5 [alineatul (1)] litera (f) din Regulamentul 2015/63, precum și pe încălcarea principiilor nediscriminării și bunei administrări






  — | În această privință, reclamanta susține că Comitetul unic de rezoluție a aplicat în mod eronat articolul 5 [alineatul (1)] litera (f) din Regulamentul 2015/63, determinând o situație de contabilizare dublă. |
| --- | --- | --- |

3.

Al treilea motiv, întemeiat pe lipsa examinării, pe aprecierea eronată a situației de fapt, pe încălcarea și aplicarea eronată a articolului 5 [alineatul (1)] litera (f) din Regulamentul 2015/63, precum și pe încălcarea principiilor nediscriminării și bunei administrări

—

În această privință, reclamanta susține că Comitetul unic de rezoluție a aplicat în mod eronat articolul 5 [alineatul (1)] litera (f) din Regulamentul 2015/63, determinând o situație de contabilizare dublă.

| 4. | Al patrulea motiv, întemeiat pe caracterul nelegal al comportamentului unui organ al Uniunii, precum și pe o cerere privind constatarea răspunderii extracontractuale potrivit articolului 268 TFUE






  — | În această privință, reclamanta susține că comportamentul Comitetului unic de rezoluție cuprinde toate elementele pe care jurisprudența europeană le-a impus întotdeauna pentru formularea unei asemenea cereri, și anume caracterul nelegal al comportamentului contestat al instituțiilor, un prejudiciu efectiv și existența unei legături de cauzalitate între comportamentul respectiv și prejudiciu. |
| --- | --- | --- |

4.

Al patrulea motiv, întemeiat pe caracterul nelegal al comportamentului unui organ al Uniunii, precum și pe o cerere privind constatarea răspunderii extracontractuale potrivit articolului 268 TFUE

—

În această privință, reclamanta susține că comportamentul Comitetului unic de rezoluție cuprinde toate elementele pe care jurisprudența europeană le-a impus întotdeauna pentru formularea unei asemenea cereri, și anume caracterul nelegal al comportamentului contestat al instituțiilor, un prejudiciu efectiv și existența unei legături de cauzalitate între comportamentul respectiv și prejudiciu.

| 5. | Al cincilea motiv, invocat cu titlu subsidiar și incidental, referitor la încălcarea principiilor efectivității, echivalenței și egalității de tratament, care determină inaplicabilitatea Regulamentului 2015/63






  — | În această privință, reclamanta susține că o eventuală contradicție între regulamentul menționat și situația reclamantei ar încălca principiile sus-menționate, în sensul că, pe de o parte, persoanelor care se află în aceeași situație de fapt ca Iccrea li s-ar reduce contribuțiile, ceea ce ar agrava în mod nelegal situația reclamantei, având ca efect tratarea diferită a unor situații analoge. |
| --- | --- | --- |

5.

Al cincilea motiv, invocat cu titlu subsidiar și incidental, referitor la încălcarea principiilor efectivității, echivalenței și egalității de tratament, care determină inaplicabilitatea Regulamentului 2015/63

—

În această privință, reclamanta susține că o eventuală contradicție între regulamentul menționat și situația reclamantei ar încălca principiile sus-menționate, în sensul că, pe de o parte, persoanelor care se află în aceeași situație de fapt ca Iccrea li s-ar reduce contribuțiile, ceea ce ar agrava în mod nelegal situația reclamantei, având ca efect tratarea diferită a unor situații analoge.

| 6. | Al șaselea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 15 TFUE, pe imposibilitatea reclamantei de a lua cunoștință de deciziile Comitetului unic de rezoluție, precum și pe cererea ca acesta din urmă să fie obligat să depună deciziile respective






  — | În această privință, reclamanta susține că nu este încă în măsură să ia cunoștință de deciziile referitoare la anii 2015, 2016 și 2017 referitoare la poziția sa, comportament care încalcă în mod vădit articolul 15 TFUE și dreptul de acces la documentele instituțiilor, organelor și organismelor Uniunii, indiferent de suportul pe care se află aceste documente. |
| --- | --- | --- |

6.

Al șaselea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 15 TFUE, pe imposibilitatea reclamantei de a lua cunoștință de deciziile Comitetului unic de rezoluție, precum și pe cererea ca acesta din urmă să fie obligat să depună deciziile respective

—

În această privință, reclamanta susține că nu este încă în măsură să ia cunoștință de deciziile referitoare la anii 2015, 2016 și 2017 referitoare la poziția sa, comportament care încalcă în mod vădit articolul 15 TFUE și dreptul de acces la documentele instituțiilor, organelor și organismelor Uniunii, indiferent de suportul pe care se află aceste documente.

---

(1)  Regulamentul delegat (UE) 2015/63 al Comisiei din 21 octombrie 2014 de completare a Directivei 2014/59/UE a Parlamentului European și a Consiliului în ceea ce privește contribuțiile ex ante la mecanismele de finanțare a rezoluției (JO 2015, L 11, p. 44).

---

| 25.9.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 318/24 |
| --- | --- | --- | --- |

25.9.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 318/24

---

Acțiune introdusă la 26 iulie 2017 – Sedes Holding/EUIPO (gratis)

(Cauza T-495/17)

(2017/C 318/30)

Limba de procedură: neerlandeza

Părțile

Reclamantă: Sedes Holding AŞ (Istambul, Turcia) (reprezentanți: K. Ongena și C. Du Jardin, avocați)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

Datele privind procedura în fața EUIPO

Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă care cuprinde elementul verbal „gratis” – cererea de înregistrare nr. 15 950 637

Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 30/05/2017 în cauza R 507/2017-2

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | pentru buna desfășurare a fazei orale a procedurii, conexarea prezentei cauze și a acțiunii împotriva deciziei EUIPO în cauza R 506/2017-2 în aplicarea articolului 68 din Regulamentul de procedură al Tribunalului, ca urmare a conexității; |
| --- | --- |

—

pentru buna desfășurare a fazei orale a procedurii, conexarea prezentei cauze și a acțiunii împotriva deciziei EUIPO în cauza R 506/2017-2 în aplicarea articolului 68 din Regulamentul de procedură al Tribunalului, ca urmare a conexității;

| — | declararea acțiunii ca admisibilă și întemeiată și, în consecință:






  — | cu titlu principal, anularea deciziei atacate și obligarea EUIPO să înscrie în registrul mărcilor cererea de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative GRATIS nr. 15 950 637 pentru toate produsele revendicate; |
| --- | --- | --- |

—

declararea acțiunii ca admisibilă și întemeiată și, în consecință:

—

cu titlu principal, anularea deciziei atacate și obligarea EUIPO să înscrie în registrul mărcilor cererea de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative GRATIS nr. 15 950 637 pentru toate produsele revendicate;

| — | cu titlu subsidiar, anularea deciziei atacate și obligarea EUIPO să înscrie în registrul mărcilor cererea de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative GRATIS nr. 15 950 637 pentru „produse de parfumerie, produse cosmetice, parfumuri și deodorante pentru uz personal”; |
| --- | --- |

—

cu titlu subsidiar, anularea deciziei atacate și obligarea EUIPO să înscrie în registrul mărcilor cererea de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative GRATIS nr. 15 950 637 pentru „produse de parfumerie, produse cosmetice, parfumuri și deodorante pentru uz personal”;

| — | obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele invocate

| — | încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) și a articolului 7 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009; |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) și a articolului 7 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009;

| — | încălcarea principiilor generale ale dreptului Uniunii. |
| --- | --- |

—

încălcarea principiilor generale ale dreptului Uniunii.

---

| 25.9.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 318/24 |
| --- | --- | --- | --- |

25.9.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 318/24

---

Acțiune introdusă la 28 iulie 2017 – Sedes Holding/EUIPO (gratis)

(Cauza T-496/17)

(2017/C 318/31)

Limba de procedură: neerlandeza

Părțile

Reclamantă: Sedes Holding AŞ (Istambul, Turcia) (reprezentanți: K. Ongena și C. Du Jardin, avocați)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

Datele privind procedura în fața EUIPO

Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă care cuprinde elementul verbal „gratis” – cererea de înregistrare nr. 15 950 603

Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 30/05/2017 în cauza R 506/2017-2

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | pentru buna desfășurare a fazei orale a procedurii, conexarea prezentei cauze și a acțiunii împotriva deciziei EUIPO în cauza R 507/2017-2 în aplicarea articolului 68 din Regulamentul de procedură al Tribunalului, ca urmare a conexității; |
| --- | --- |

—

pentru buna desfășurare a fazei orale a procedurii, conexarea prezentei cauze și a acțiunii împotriva deciziei EUIPO în cauza R 507/2017-2 în aplicarea articolului 68 din Regulamentul de procedură al Tribunalului, ca urmare a conexității;

| — | declararea acțiunii ca admisibilă și întemeiată și, în consecință:






  — | cu titlu principal, anularea deciziei atacate și obligarea EUIPO să înscrie în registrul mărcilor cererea de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative GRATIS nr. 15 950 603 pentru toate produsele revendicate; |
| --- | --- | --- |

—

declararea acțiunii ca admisibilă și întemeiată și, în consecință:

—

cu titlu principal, anularea deciziei atacate și obligarea EUIPO să înscrie în registrul mărcilor cererea de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative GRATIS nr. 15 950 603 pentru toate produsele revendicate;

| — | cu titlu subsidiar, anularea deciziei atacate și obligarea EUIPO să înscrie în registrul mărcilor cererea de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative GRATIS nr. 15 950 603 pentru „produse de parfumerie, produse cosmetice, parfumuri și deodorante pentru uz personal”; |
| --- | --- |

—

cu titlu subsidiar, anularea deciziei atacate și obligarea EUIPO să înscrie în registrul mărcilor cererea de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative GRATIS nr. 15 950 603 pentru „produse de parfumerie, produse cosmetice, parfumuri și deodorante pentru uz personal”;

| — | obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

Motivul invocat (Motivele invocate)

| — | încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) și a articolului 7 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009; |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) și a articolului 7 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009;

| — | încălcarea principiilor generale ale dreptului Uniunii. |
| --- | --- |

—

încălcarea principiilor generale ale dreptului Uniunii.

---

| 25.9.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 318/25 |
| --- | --- | --- | --- |

25.9.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 318/25

---

Acțiune introdusă la 7 august 2017 – Hubei Xinyegang Special Tube/Comisia

(Cauza T-500/17)

(2017/C 318/32)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamantă: Hubei Xinyegang Special Tube Co. Ltd (Huangshi, China) (reprezentanți: E. Vermulst și J. Cornelis, avocați)

Pârâtă: Comisia Europeană

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2017/804 al Comisiei din 11 mai 2017 de instituire a unei taxe antidumping definitive asupra importurilor de anumite țevi și tuburi fără sudură din fier (cu excepția fontei) sau din oțel (cu excepția celui inoxidabil), cu secțiune transversală circulară, cu un diametru exterior mai mare de 406,4 mm, originare din Republica Populară Chineză (JO 2017 L 121, p. 3) cel puțin în ceea ce o privește pe reclamantă; și |
| --- | --- |

—

anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2017/804 al Comisiei din 11 mai 2017 de instituire a unei taxe antidumping definitive asupra importurilor de anumite țevi și tuburi fără sudură din fier (cu excepția fontei) sau din oțel (cu excepția celui inoxidabil), cu secțiune transversală circulară, cu un diametru exterior mai mare de 406,4 mm, originare din Republica Populară Chineză (JO 2017 L 121, p. 3) cel puțin în ceea ce o privește pe reclamantă; și

| — | obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată ale reclamantei. |
| --- | --- |

—

obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată ale reclamantei.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive.

| 1. | Primul motiv întemeiat pe încălcarea de către Comisie a articolului 3 alineatele (2) și (3) din Regulamentul de bază (1), precum și a articolelor 3.1 și 3.2 din Acordul antidumping al OMC, la stabilirea subcotării prețului. Potrivit reclamantei, Comisia s-a limitat doar la efectuarea unei comparații matematice între prețurile anului 2015 fără efectuarea unei evaluări dinamice a evoluției și a tendințelor prețurilor în relația dintre prețurile importurilor și prețurile interne. Reclamanta susține că Comisia nici nu a stabilit subcotarea prețului produsului în ansamblu. |
| --- | --- |

1.

Primul motiv întemeiat pe încălcarea de către Comisie a articolului 3 alineatele (2) și (3) din Regulamentul de bază (1), precum și a articolelor 3.1 și 3.2 din Acordul antidumping al OMC, la stabilirea subcotării prețului. Potrivit reclamantei, Comisia s-a limitat doar la efectuarea unei comparații matematice între prețurile anului 2015 fără efectuarea unei evaluări dinamice a evoluției și a tendințelor prețurilor în relația dintre prețurile importurilor și prețurile interne. Reclamanta susține că Comisia nici nu a stabilit subcotarea prețului produsului în ansamblu.

| 2. | Al doilea motiv întemeiat pe încălcarea de către Comisie a articolului 3 alineatul (6) din Regulamentul de bază (articolul 3.5 din Acordul antidumping al OMC) prin întemeierea analizei raportului de cauzalitate pe o determinare nelegală a subcotării. |
| --- | --- |

2.

Al doilea motiv întemeiat pe încălcarea de către Comisie a articolului 3 alineatul (6) din Regulamentul de bază (articolul 3.5 din Acordul antidumping al OMC) prin întemeierea analizei raportului de cauzalitate pe o determinare nelegală a subcotării.

| 3. | Al treilea motiv întemeiat pe faptul că prin stabilirea unei legături cauzale între importurile care fac obiectul unui dumping și prejudiciul suferit de industria din Uniune, Comisia a săvârșit o eroare vădită atunci când a constatat că (1) a existat o corelație între importurile care fac obiectul unui dumping și prejudiciul suferit de industria din Uniune; (2) că alți factori (scăderea rezultatelor la export și a cererii și o creștere a importurilor din alte țări) nu rup, în mod individual sau împreună această legătură de cauzalitate. |
| --- | --- |

3.

Al treilea motiv întemeiat pe faptul că prin stabilirea unei legături cauzale între importurile care fac obiectul unui dumping și prejudiciul suferit de industria din Uniune, Comisia a săvârșit o eroare vădită atunci când a constatat că (1) a existat o corelație între importurile care fac obiectul unui dumping și prejudiciul suferit de industria din Uniune; (2) că alți factori (scăderea rezultatelor la export și a cererii și o creștere a importurilor din alte țări) nu rup, în mod individual sau împreună această legătură de cauzalitate.

| 4. | Al patrulea motiv întemeiat pe faptul că Comisia și-a încălcat obligația de diligență și de bună administrare întrucât a refuzat să realizeze analize ale prejudiciului și de cauzalitate pe segmente, nereușind astfel să garanteze faptul că constatările sale cu privire la prejudiciu și la legătura de cauzalitate nu au fost denaturate. |
| --- | --- |

4.

Al patrulea motiv întemeiat pe faptul că Comisia și-a încălcat obligația de diligență și de bună administrare întrucât a refuzat să realizeze analize ale prejudiciului și de cauzalitate pe segmente, nereușind astfel să garanteze faptul că constatările sale cu privire la prejudiciu și la legătura de cauzalitate nu au fost denaturate.

---

(1)  Regulamentul (UE) 2016/1036 al Parlamentului European și al Consiliului din 6 iunie 2016 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Uniunii Europene (JO 2016 L 176, p. 21).

---