# Jurnalul Oficial C 347/16 o

| | ISSN 1977-1029 |
| --- | --- |
| Jurnalul Oficial
  al Uniunii Europene | C 347 |
| | |
| Ediţia în limba română | Comunicări şi informări | Anul 6016 octombrie 2017 |

ISSN 1977-1029

Jurnalul Oficial

al Uniunii Europene

C 347

Ediţia în limba română

Comunicări şi informări

Anul 6016 octombrie 2017

---

| Informarea nr. | Cuprins | Pagina |
| --- | --- | --- |
| | IV   Informări |
| | INFORMĂRI PROVENIND DE LA INSTITUŢIILE, ORGANELE ȘI ORGANISMELE UNIUNII EUROPENE |
| | Curtea de Justiție a Uniunii Europene |
| 2017/C 347/01 | Ultimele publicații ale Curții de Justiție a Uniunii Europene în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | 1 |

Informarea nr.

Cuprins

Pagina

IV   Informări

INFORMĂRI PROVENIND DE LA INSTITUŢIILE, ORGANELE ȘI ORGANISMELE UNIUNII EUROPENE

Curtea de Justiție a Uniunii Europene

2017/C 347/01

Ultimele publicații ale Curții de Justiție a Uniunii Europene în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

1

---

| | V   Anunţuri |
| --- | --- |
| | PROCEDURI JURISDICŢIONALE |
| | Curtea de Justiție |
| 2017/C 347/02 | Cauza C-325/17 P: Recurs introdus la 31 mai 2017 de Windrush Aka LLP împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera întâi) din 22 martie 2017 în cauza T-336/15, Windrush Aka LLP/EUIPO | 2 |
| 2017/C 347/03 | Cauza C-340/17 P: Recurs introdus la 7 iunie 2017 de Alcohol Countermeasure Systems (International) Inc. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera întâi) din 29 martie 2017 în cauza T-638/15, Alcohol Countermeasure Systems (International)/EUIPO | 3 |
| 2017/C 347/04 | Cauza C-373/17 P: Recurs introdus la 20 iunie 2017 de Agria Polska sp. z o.o., Agria Chemicals Poland sp. z o.o., Star Agro Analyse und Handels GmbH și Agria Beteiligungsgesellschaft mbH împotriva Hotărârii Tribunalului din 16 mai 2017 în cauza T-480/15, Agria Polska și alții/Comisia | 4 |
| 2017/C 347/05 | Cauza C-395/17: Acțiune introdusă la 30 iunie 2017 – Comisia Europeană/Regatul Țărilor de Jos | 5 |
| 2017/C 347/06 | Cauza C-396/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesverwaltungsgericht (Austria) la 3 iulie 2017 – Martin Leitner/Landespolizeidirektion Tirol | 6 |
| 2017/C 347/07 | Cauza C-418/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Nürnberg (Germania) la 10 iulie 2017 – Andreas Fabri și Elisabeth Mathes/Sun Express Deutschland GmbH | 7 |
| 2017/C 347/08 | Cauza C-425/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Germania) la 14 iulie 2017 – Günter Hartmann Tabakvertrieb GmbH & Co. KG/Stadt Kempten | 8 |
| 2017/C 347/09 | Cauza C-430/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 17 iulie 2017 – Walbusch Walter Busch GmbH & Co. KG/Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs Frankfurt am Main eV | 9 |
| 2017/C 347/10 | Cauza C-438/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesverwaltungsgericht (Germania) la 20 iulie 2017 – Bundesrepublik Deutschland/Taus Magamadov | 9 |
| 2017/C 347/11 | Cauza C-439/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgericht Hamburg (Germania) la 20 iulie 2017 – British American Tobacco (Germany) GmbH/Freie und Hansestadt Hamburg | 10 |
| 2017/C 347/12 | Cauza C-445/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Commissione Tributaria Regionale del Lazio (Italia) la 24 iulie 2017 – Agenzia delle Dogane e dei Monopoli/Pilato SpA | 11 |
| 2017/C 347/13 | Cauza C-452/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de tribunal de commerce de Liège (Belgia) la 27 iulie 2017 – Zako SPRL/Sanidel SA | 11 |
| 2017/C 347/14 | Cauza C-457/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 31 iulie 2017 – Heiko Jonny Maniero/Studienstiftung des deutschen Volkes eV | 12 |
| 2017/C 347/15 | Cauza C-459/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Conseil d'État (Franța) la 31 iulie 2017 – SGI/Ministre de l'Action et des Comptes Publics | 12 |
| 2017/C 347/16 | Cauza C-460/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Conseil d'État (Franța) la 31 iulie 2017 – Valériane SNC/Ministre de l'Action et des Comptes Publics | 13 |
| 2017/C 347/17 | Cauza C-462/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht Hamburg (Germania) la 1 august 2017 – Tänzer & Trasper GmbH/Altenweddinger Geflügelhof Kommanditgesellschaft | 14 |
| 2017/C 347/18 | Cauza C-466/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale di Trento (Italia) la 3 august 2017 – Chiara Motter/Provincia autonoma di Trento | 14 |
| 2017/C 347/19 | Cauza C-472/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Giudice di pace di L’Aquila (Italia) la 7 august 2017 – Gabriele Di Girolamo/Ministero della Giustizia | 15 |
| 2017/C 347/20 | Cauza C-475/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Riigikohus (Estonia) la 8 august 2017 – AS Viking Motors, OÜ TKM Beauty Eesti, AS TKM King, Kaubamaja AS, Selver AS/Tallinna linn, Maksu- ja Tolliamet | 16 |
| 2017/C 347/21 | Cauza C-476/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 4 august 2017 – Pelham GmbH, Moses Pelham, Martin Haas/Ralf Hütter, Florian Schneider-Esleben | 16 |
| 2017/C 347/22 | Cauza C-478/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunalul Cluj (România) la data de 9 august 2017 – IQ/JP | 17 |
| 2017/C 347/23 | Cauza C-483/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Court of Appeal (Irlanda) la 9 august 2017 – Neculai Tarola/Minister for Social Protection | 18 |
| 2017/C 347/24 | Cauza C-491/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Supreme Court of the United Kingdom (Regatul Unit) la 14 august 2017 – Hoteles Piñero Canarias, S.L./Keefe (prin reprezentantul său Eyton, în calitate de reprezentant al unui major protejat) | 18 |
| 2017/C 347/25 | Cauza C-496/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Finanzgericht Düsseldorf (Germania) la 17 august 2017 – Deutsche Post AG/Hauptzollamt Köln | 19 |
| 2017/C 347/26 | Cauza C-497/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Cour administrative d'appel de Versailles (Franța) la 10 iulie 2017 – Oeuvre d’assistance aux bêtes d’abattoirs (OABA)/Ministre de l'agriculture et de l'alimentation, Premier ministre, Bionoor, Ecocert France, Institut national de l’origine et de la qualité (INAO) | 20 |
| 2017/C 347/27 | Cauza C-502/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Vestre Landsret (Danemarca) la 18 august 2017 – C&D Foods Acquisition ApS/Skatteministeriet | 20 |
| 2017/C 347/28 | Cauza C-503/17: Acțiune introdusă la 21 august 2017 – Comisia Europeană/Regatul Unit al Marii Britanii şi Irlandei de Nord | 21 |
| 2017/C 347/29 | Cauza C-504/17: Acțiune introdusă la 21 august 2017 – Comisia Europeană/Irlanda | 22 |
| 2017/C 347/30 | Cauza C-507/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Conseil d'État (Franța) la 21 august 2017 – Google Inc./Commission nationale de l'informatique et des libertés (CNIL) | 22 |
| 2017/C 347/31 | Cauza C-514/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Cour d'appel de Liège (Belgia) la 23 august 2017 – Ministère public/Marin-Simion Sut | 23 |
| 2017/C 347/32 | Cauza C-526/17: Acțiune introdusă la 4 septembrie 2017 – Comisia Europeană/Republica Italiană | 24 |
| | Tribunalul |
| 2017/C 347/33 | Cauza T-347/14 INTP: Ordonanța Tribunalului din 19 iulie 2017 – Yanukovych/Consiliul (Procedură — Interpretarea unei ordonanțe) | 25 |
| 2017/C 347/34 | Cauza T-440/17: Acțiune introdusă la 4 iulie 2017 – Arca Capital Bohemia/Comisia | 25 |
| 2017/C 347/35 | Cauza T-441/17: Acțiune introdusă la 4 iulie 2017 – Arca Capital Bohemia/Comisia | 26 |
| 2017/C 347/36 | Cauza T-447/17: Acțiune introdusă la 18 iulie 2017 – Bowles/BCE | 27 |
| 2017/C 347/37 | Cauza T-452/17: Acțiune introdusă la 20 iulie 2017 – TL/CEPD | 28 |
| 2017/C 347/38 | Cauza T-453/17: Acțiune introdusă la 20 iulie 2017 – TV/Consiliul | 29 |
| 2017/C 347/39 | Cauza T-458/17: Acțiune introdusă la 21 iulie 2017 – Shindler și alții/Consiliul | 30 |
| 2017/C 347/40 | Cauza T-461/17: Acțiune introdusă la 25 iulie 2017 – TN/ENISA | 31 |
| 2017/C 347/41 | Cauza T-462/17: Acțiune introdusă la 25 iulie 2017 – TO/AEM | 32 |
| 2017/C 347/42 | Cauza T-467/17: Acțiune introdusă la 26 iulie 2017 – Barata/Parlamentul | 33 |
| 2017/C 347/43 | Cauza T-477/17: Acțiune introdusă la 31 iulie 2017 – Haswani/Consiliul | 34 |
| 2017/C 347/44 | Cauza T-479/17: Acțiune introdusă la 2 august 2017 – PO/SEAE | 35 |
| 2017/C 347/45 | Cauza T-502/17: Acțiune introdusă la 7 august 2017 – SFP Asset Management și alții/SRB | 36 |
| 2017/C 347/46 | Cauza T-503/17: Acțiune introdusă la 4 august 2017 – Ruiz Sacristán și Arias Mosquera/Comisia și SRB | 36 |
| 2017/C 347/47 | Cauza T-504/17: Acțiune introdusă la 4 august 2017 – Estévez Puerto și alții/Comisia și SRB | 37 |
| 2017/C 347/48 | Cauza T-505/17: Acțiune introdusă la 4 august 2017 – Inverni și alții/Comisia și SRB | 37 |
| 2017/C 347/49 | Cauza T-506/17: Acțiune introdusă la 8 august 2017 – Makhlouf/Consiliul | 38 |
| 2017/C 347/50 | Cauza T-507/17: Acțiune introdusă la 4 august 2017 – Fundación Pedro Barrié de la Maza, Conde de Fenosa/Comisia și SRB | 39 |
| 2017/C 347/51 | Cauza T-508/17: Acțiune introdusă la 4 august 2017 – Financiere Tesalia și alții/Comisia și SRB | 39 |
| 2017/C 347/52 | Cauza T-509/17: Acțiune introdusă la 7 august – Cartera de Inversiones Melca și alții/Comisia și SRB | 40 |
| 2017/C 347/53 | Cauza T-537/17: Acțiune introdusă la 11 august 2017 – De Loecker/SEAE | 40 |
| 2017/C 347/54 | Cauza T-548/17: Acțiune introdusă la 16 august 2017 – VF International/EUIPO – Virmani (ANOKHI) | 41 |
| 2017/C 347/55 | Cauza T-549/17: Acțiune introdusă la 14 august 2017 – Duym/Consiliul | 42 |
| 2017/C 347/56 | Cauza T-556/17: Acțiune introdusă la 17 august 2017 – Staropilsen/EUIPO – Pivovary Staropramen (STAROPILSEN; STAROPLZEN) | 43 |
| 2017/C 347/57 | Cauza T-559/17: Acțiune introdusă la 9 august 2017 – Abdulkarim/Consiliul | 43 |
| 2017/C 347/58 | Cauza T-561/17: Acțiune introdusă la 15 august 2017 – L-Shop-Team/EUIPO (bags2GO) | 44 |
| 2017/C 347/59 | Cauza T-565/17: Acțiune introdusă la 18 august 2017 – CheapFlights International/EUIPO – Momondo Group (Cheapflights) | 45 |
| 2017/C 347/60 | Cauza T-567/17: Acțiune introdusă la 21 august 2017 – Disney Enterprises/EUIPO – Di Molfetta (DiSNEY FROZEN) | 46 |
| 2017/C 347/61 | Cauza T-577/17: Acțiune introdusă la 25 august 2017 – thyssenkrupp Electrical Steel și thyssenkrupp Electrical Steel Ugo/Comisia | 46 |
| 2017/C 347/62 | Cauza T-579/17: Acțiune introdusă la 28 august 2017 – Wall Street Systems UK/BCE | 47 |
| 2017/C 347/63 | Cauza T-587/17: Acțiune introdusă la 28 august 2017 – Unigroup/EUIPO – Pronova Laboratories (nailicin) | 48 |

V   Anunţuri

PROCEDURI JURISDICŢIONALE

Curtea de Justiție

2017/C 347/02

Cauza C-325/17 P: Recurs introdus la 31 mai 2017 de Windrush Aka LLP împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera întâi) din 22 martie 2017 în cauza T-336/15, Windrush Aka LLP/EUIPO

2

2017/C 347/03

Cauza C-340/17 P: Recurs introdus la 7 iunie 2017 de Alcohol Countermeasure Systems (International) Inc. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera întâi) din 29 martie 2017 în cauza T-638/15, Alcohol Countermeasure Systems (International)/EUIPO

3

2017/C 347/04

Cauza C-373/17 P: Recurs introdus la 20 iunie 2017 de Agria Polska sp. z o.o., Agria Chemicals Poland sp. z o.o., Star Agro Analyse und Handels GmbH și Agria Beteiligungsgesellschaft mbH împotriva Hotărârii Tribunalului din 16 mai 2017 în cauza T-480/15, Agria Polska și alții/Comisia

4

2017/C 347/05

Cauza C-395/17: Acțiune introdusă la 30 iunie 2017 – Comisia Europeană/Regatul Țărilor de Jos

5

2017/C 347/06

Cauza C-396/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesverwaltungsgericht (Austria) la 3 iulie 2017 – Martin Leitner/Landespolizeidirektion Tirol

6

2017/C 347/07

Cauza C-418/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Nürnberg (Germania) la 10 iulie 2017 – Andreas Fabri și Elisabeth Mathes/Sun Express Deutschland GmbH

7

2017/C 347/08

Cauza C-425/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Germania) la 14 iulie 2017 – Günter Hartmann Tabakvertrieb GmbH & Co. KG/Stadt Kempten

8

2017/C 347/09

Cauza C-430/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 17 iulie 2017 – Walbusch Walter Busch GmbH & Co. KG/Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs Frankfurt am Main eV

9

2017/C 347/10

Cauza C-438/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesverwaltungsgericht (Germania) la 20 iulie 2017 – Bundesrepublik Deutschland/Taus Magamadov

9

2017/C 347/11

Cauza C-439/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgericht Hamburg (Germania) la 20 iulie 2017 – British American Tobacco (Germany) GmbH/Freie und Hansestadt Hamburg

10

2017/C 347/12

Cauza C-445/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Commissione Tributaria Regionale del Lazio (Italia) la 24 iulie 2017 – Agenzia delle Dogane e dei Monopoli/Pilato SpA

11

2017/C 347/13

Cauza C-452/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de tribunal de commerce de Liège (Belgia) la 27 iulie 2017 – Zako SPRL/Sanidel SA

11

2017/C 347/14

Cauza C-457/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 31 iulie 2017 – Heiko Jonny Maniero/Studienstiftung des deutschen Volkes eV

12

2017/C 347/15

Cauza C-459/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Conseil d'État (Franța) la 31 iulie 2017 – SGI/Ministre de l'Action et des Comptes Publics

12

2017/C 347/16

Cauza C-460/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Conseil d'État (Franța) la 31 iulie 2017 – Valériane SNC/Ministre de l'Action et des Comptes Publics

13

2017/C 347/17

Cauza C-462/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht Hamburg (Germania) la 1 august 2017 – Tänzer & Trasper GmbH/Altenweddinger Geflügelhof Kommanditgesellschaft

14

2017/C 347/18

Cauza C-466/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale di Trento (Italia) la 3 august 2017 – Chiara Motter/Provincia autonoma di Trento

14

2017/C 347/19

Cauza C-472/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Giudice di pace di L’Aquila (Italia) la 7 august 2017 – Gabriele Di Girolamo/Ministero della Giustizia

15

2017/C 347/20

Cauza C-475/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Riigikohus (Estonia) la 8 august 2017 – AS Viking Motors, OÜ TKM Beauty Eesti, AS TKM King, Kaubamaja AS, Selver AS/Tallinna linn, Maksu- ja Tolliamet

16

2017/C 347/21

Cauza C-476/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 4 august 2017 – Pelham GmbH, Moses Pelham, Martin Haas/Ralf Hütter, Florian Schneider-Esleben

16

2017/C 347/22

Cauza C-478/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunalul Cluj (România) la data de 9 august 2017 – IQ/JP

17

2017/C 347/23

Cauza C-483/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Court of Appeal (Irlanda) la 9 august 2017 – Neculai Tarola/Minister for Social Protection

18

2017/C 347/24

Cauza C-491/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Supreme Court of the United Kingdom (Regatul Unit) la 14 august 2017 – Hoteles Piñero Canarias, S.L./Keefe (prin reprezentantul său Eyton, în calitate de reprezentant al unui major protejat)

18

2017/C 347/25

Cauza C-496/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Finanzgericht Düsseldorf (Germania) la 17 august 2017 – Deutsche Post AG/Hauptzollamt Köln

19

2017/C 347/26

Cauza C-497/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Cour administrative d'appel de Versailles (Franța) la 10 iulie 2017 – Oeuvre d’assistance aux bêtes d’abattoirs (OABA)/Ministre de l'agriculture et de l'alimentation, Premier ministre, Bionoor, Ecocert France, Institut national de l’origine et de la qualité (INAO)

20

2017/C 347/27

Cauza C-502/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Vestre Landsret (Danemarca) la 18 august 2017 – C&D Foods Acquisition ApS/Skatteministeriet

20

2017/C 347/28

Cauza C-503/17: Acțiune introdusă la 21 august 2017 – Comisia Europeană/Regatul Unit al Marii Britanii şi Irlandei de Nord

21

2017/C 347/29

Cauza C-504/17: Acțiune introdusă la 21 august 2017 – Comisia Europeană/Irlanda

22

2017/C 347/30

Cauza C-507/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Conseil d'État (Franța) la 21 august 2017 – Google Inc./Commission nationale de l'informatique et des libertés (CNIL)

22

2017/C 347/31

Cauza C-514/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Cour d'appel de Liège (Belgia) la 23 august 2017 – Ministère public/Marin-Simion Sut

23

2017/C 347/32

Cauza C-526/17: Acțiune introdusă la 4 septembrie 2017 – Comisia Europeană/Republica Italiană

24

Tribunalul

2017/C 347/33

Cauza T-347/14 INTP: Ordonanța Tribunalului din 19 iulie 2017 – Yanukovych/Consiliul (Procedură — Interpretarea unei ordonanțe)

25

2017/C 347/34

Cauza T-440/17: Acțiune introdusă la 4 iulie 2017 – Arca Capital Bohemia/Comisia

25

2017/C 347/35

Cauza T-441/17: Acțiune introdusă la 4 iulie 2017 – Arca Capital Bohemia/Comisia

26

2017/C 347/36

Cauza T-447/17: Acțiune introdusă la 18 iulie 2017 – Bowles/BCE

27

2017/C 347/37

Cauza T-452/17: Acțiune introdusă la 20 iulie 2017 – TL/CEPD

28

2017/C 347/38

Cauza T-453/17: Acțiune introdusă la 20 iulie 2017 – TV/Consiliul

29

2017/C 347/39

Cauza T-458/17: Acțiune introdusă la 21 iulie 2017 – Shindler și alții/Consiliul

30

2017/C 347/40

Cauza T-461/17: Acțiune introdusă la 25 iulie 2017 – TN/ENISA

31

2017/C 347/41

Cauza T-462/17: Acțiune introdusă la 25 iulie 2017 – TO/AEM

32

2017/C 347/42

Cauza T-467/17: Acțiune introdusă la 26 iulie 2017 – Barata/Parlamentul

33

2017/C 347/43

Cauza T-477/17: Acțiune introdusă la 31 iulie 2017 – Haswani/Consiliul

34

2017/C 347/44

Cauza T-479/17: Acțiune introdusă la 2 august 2017 – PO/SEAE

35

2017/C 347/45

Cauza T-502/17: Acțiune introdusă la 7 august 2017 – SFP Asset Management și alții/SRB

36

2017/C 347/46

Cauza T-503/17: Acțiune introdusă la 4 august 2017 – Ruiz Sacristán și Arias Mosquera/Comisia și SRB

36

2017/C 347/47

Cauza T-504/17: Acțiune introdusă la 4 august 2017 – Estévez Puerto și alții/Comisia și SRB

37

2017/C 347/48

Cauza T-505/17: Acțiune introdusă la 4 august 2017 – Inverni și alții/Comisia și SRB

37

2017/C 347/49

Cauza T-506/17: Acțiune introdusă la 8 august 2017 – Makhlouf/Consiliul

38

2017/C 347/50

Cauza T-507/17: Acțiune introdusă la 4 august 2017 – Fundación Pedro Barrié de la Maza, Conde de Fenosa/Comisia și SRB

39

2017/C 347/51

Cauza T-508/17: Acțiune introdusă la 4 august 2017 – Financiere Tesalia și alții/Comisia și SRB

39

2017/C 347/52

Cauza T-509/17: Acțiune introdusă la 7 august – Cartera de Inversiones Melca și alții/Comisia și SRB

40

2017/C 347/53

Cauza T-537/17: Acțiune introdusă la 11 august 2017 – De Loecker/SEAE

40

2017/C 347/54

Cauza T-548/17: Acțiune introdusă la 16 august 2017 – VF International/EUIPO – Virmani (ANOKHI)

41

2017/C 347/55

Cauza T-549/17: Acțiune introdusă la 14 august 2017 – Duym/Consiliul

42

2017/C 347/56

Cauza T-556/17: Acțiune introdusă la 17 august 2017 – Staropilsen/EUIPO – Pivovary Staropramen (STAROPILSEN; STAROPLZEN)

43

2017/C 347/57

Cauza T-559/17: Acțiune introdusă la 9 august 2017 – Abdulkarim/Consiliul

43

2017/C 347/58

Cauza T-561/17: Acțiune introdusă la 15 august 2017 – L-Shop-Team/EUIPO (bags2GO)

44

2017/C 347/59

Cauza T-565/17: Acțiune introdusă la 18 august 2017 – CheapFlights International/EUIPO – Momondo Group (Cheapflights)

45

2017/C 347/60

Cauza T-567/17: Acțiune introdusă la 21 august 2017 – Disney Enterprises/EUIPO – Di Molfetta (DiSNEY FROZEN)

46

2017/C 347/61

Cauza T-577/17: Acțiune introdusă la 25 august 2017 – thyssenkrupp Electrical Steel și thyssenkrupp Electrical Steel Ugo/Comisia

46

2017/C 347/62

Cauza T-579/17: Acțiune introdusă la 28 august 2017 – Wall Street Systems UK/BCE

47

2017/C 347/63

Cauza T-587/17: Acțiune introdusă la 28 august 2017 – Unigroup/EUIPO – Pronova Laboratories (nailicin)

48

---

| RO | |
| --- | --- |

RO

---

IV Informări

INFORMĂRI PROVENIND DE LA INSTITUŢIILE, ORGANELE ȘI ORGANISMELE UNIUNII EUROPENE

Curtea de Justiție a Uniunii Europene

| 16.10.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 347/1 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 347/1

---

Ultimele publicații ale Curții de Justiție a Uniunii Europene în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

(2017/C 347/01)

Ultima publicație

JO C 338, 9.10.2017

Publicații anterioare

JO C 330, 2.10.2017

JO C 318, 25.9.2017

JO C 309, 18.9.2017

JO C 300, 11.9.2017

JO C 293, 4.9.2017

JO C 283, 28.8.2017

Aceste texte sunt disponibile pe

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Anunţuri

PROCEDURI JURISDICŢIONALE

Curtea de Justiție

| 16.10.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 347/2 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 347/2

---

Recurs introdus la 31 mai 2017 de Windrush Aka LLP împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera întâi) din 22 martie 2017 în cauza T-336/15, Windrush Aka LLP/EUIPO

(Cauza C-325/17 P)

(2017/C 347/02)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Recurentă: Windrush Aka LLP (reprezentanți: S. Britton, Solicitor, S. Malynicz QC, S. Tregear, Solicitor)

Celelalte părți din procedură: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO), Jerry Dammers

Concluziile recurentei

Recurenta solicită Curţii:

| — | anularea Hotărârii Tribunalului din 22 martie 2017 pronunţate în cauza T-366/15, |
| --- | --- |

—

anularea Hotărârii Tribunalului din 22 martie 2017 pronunţate în cauza T-366/15,

| — | obligarea EUIPO şi a domnului Jerry Dammers (proprietarul mărcii EU) să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum şi pe cele efectuate de recurentă. |
| --- | --- |

—

obligarea EUIPO şi a domnului Jerry Dammers (proprietarul mărcii EU) să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum şi pe cele efectuate de recurentă.

Motivele și principalele argumente

| 1) | În primul rând, Tribunalul a denaturat probele şi a evaluat greşit situaţia de fapt, iar hotărârea conţine constatări de fond inexacte care îşi pot avea originea în documentele depuse. |
| --- | --- |

1)

În primul rând, Tribunalul a denaturat probele şi a evaluat greşit situaţia de fapt, iar hotărârea conţine constatări de fond inexacte care îşi pot avea originea în documentele depuse.

| 2) | În al doilea rând, Tribunalul a încălcat articolul 113 din Regulamentul de procedură al Tribunalului 4 martie 2015 (JO 2015, L 105, p. 1), prin refuzul de a organiza o şedinţă de judecată ca urmare a renunţării de către proprietarul mărcii UE de a invoca părţi importante din probele depuse în susţinerea utilizării mărcii UE contestate ulterior şedinţei. |
| --- | --- |

2)

În al doilea rând, Tribunalul a încălcat articolul 113 din Regulamentul de procedură al Tribunalului 4 martie 2015 (JO 2015, L 105, p. 1), prin refuzul de a organiza o şedinţă de judecată ca urmare a renunţării de către proprietarul mărcii UE de a invoca părţi importante din probele depuse în susţinerea utilizării mărcii UE contestate ulterior şedinţei.

| 3) | În al treilea rând, Tribunalul a susţinut în mod eronat că recurenta a invocat un motiv nou pentru prima dată în şedinţă. |
| --- | --- |

3)

În al treilea rând, Tribunalul a susţinut în mod eronat că recurenta a invocat un motiv nou pentru prima dată în şedinţă.

| 4) | În al patrulea rând, Tribunalul a omis să evalueze efectul juridic al unei cesiuni privind dreptul la nume, spre exemplu, respectiva cesiune nu mai conferă cesionarului (de exemplu, proprietarul mărcii UE) dreptul de a da sau de a refuza acordul pentru utilizarea numelui (de exemplu, marca EU contestată), cu consecinţa că după cesiune nu mai este necesar un acord în temeiul dreptului Uniunii. |
| --- | --- |

4)

În al patrulea rând, Tribunalul a omis să evalueze efectul juridic al unei cesiuni privind dreptul la nume, spre exemplu, respectiva cesiune nu mai conferă cesionarului (de exemplu, proprietarul mărcii UE) dreptul de a da sau de a refuza acordul pentru utilizarea numelui (de exemplu, marca EU contestată), cu consecinţa că după cesiune nu mai este necesar un acord în temeiul dreptului Uniunii.

---

| 16.10.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 347/3 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 347/3

---

Recurs introdus la 7 iunie 2017 de Alcohol Countermeasure Systems (International) Inc. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera întâi) din 29 martie 2017 în cauza T-638/15, Alcohol Countermeasure Systems (International)/EUIPO

(Cauza C-340/17 P)

(2017/C 347/03)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Recurentă: Alcohol Countermeasure Systems (International) Inc. (reprezentanți: E. Baud și P. Marchiset, avocați)

Cealaltă parte din procedură: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală

Concluziile recurentei

Recurenta solicită Curții:

| — | cu titlu preliminar și în lipsa consimțământului scris al EUIPO privind suspendarea executării hotărârii, dispunerea suspendării executării hotărârii; |
| --- | --- |

—

cu titlu preliminar și în lipsa consimțământului scris al EUIPO privind suspendarea executării hotărârii, dispunerea suspendării executării hotărârii;

| — | anularea hotărârii pentru motivele invocate în prezenta cerere introductivă [...]; |
| --- | --- |

—

anularea hotărârii pentru motivele invocate în prezenta cerere introductivă [...];

| — | anularea Deciziei camerei întâi de recurs a EUIPO în cauza R 1323/2014-1 din data de 11 august 2015; |
| --- | --- |

—

anularea Deciziei camerei întâi de recurs a EUIPO în cauza R 1323/2014-1 din data de 11 august 2015;

| — | cu titlu subsidiar, anularea hotărârii și dispunerea suspendării procedurii până la încheierea procesului Brexit sau cel mai târziu până la data de 31 mai 2019, respectiv până la termenul stabilit în articolul 50 din tratat; |
| --- | --- |

—

cu titlu subsidiar, anularea hotărârii și dispunerea suspendării procedurii până la încheierea procesului Brexit sau cel mai târziu până la data de 31 mai 2019, respectiv până la termenul stabilit în articolul 50 din tratat;

| — | obligarea Lion Laboratories și a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală la plata propriilor cheltuieli de judecată, precum și a cheltuielilor de judecată efectuate de ACS, atât în cadrul procedurii în primă instanță în cauza T-638/15, cât și în cadrul recursului. |
| --- | --- |

—

obligarea Lion Laboratories și a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală la plata propriilor cheltuieli de judecată, precum și a cheltuielilor de judecată efectuate de ACS, atât în cadrul procedurii în primă instanță în cauza T-638/15, cât și în cadrul recursului.

Motivele și principalele argumente

| 1) | Primul motiv se întemeiază pe denaturarea declarațiilor ACS din cererea sa introductivă, preluate la punctul 86 din hotărâre, potrivit cărora 64 aparate au fost vândute „în perioadele relevante”, în timp ce această cifră (necontestată) se referea exclusiv la prima perioadă (cuprinsă între 5 octombrie 2004 și 4 octombrie 2009). |
| --- | --- |

1)

Primul motiv se întemeiază pe denaturarea declarațiilor ACS din cererea sa introductivă, preluate la punctul 86 din hotărâre, potrivit cărora 64 aparate au fost vândute „în perioadele relevante”, în timp ce această cifră (necontestată) se referea exclusiv la prima perioadă (cuprinsă între 5 octombrie 2004 și 4 octombrie 2009).

| 2) | Al doilea motiv se întemeiază de asemenea pe denaturarea unei scrisori din data de 21 martie 2013, adresată EUIPO de avocatul societății Lion Laboratories, precum și pe încălcarea Regulamentului nr. 207/2009 (1), în special a articolului 57 alineatul (2) din acesta, și a Regulamentului nr. 2868/95 (2) [norma 22 alineatul (2) și norma 40 alineatul (5)]. Această scrisoare nu conținea nicio mențiune privind numărul de înregistrare al mărcii anterioare (marca britanică nr. 2040518), însă cuprindea două referințe privind marca britanică nr. 2371210, ceea ce implică faptul că Lion Laboratories i) nu și-a îndeplinit obligația de a furniza elemente de probă care să permită stabilirea utilizării mărcii britanice nr. 2040518 sau a mărcii pe care era întemeiată opoziția și/sau ii) a modificat marca pe care era întemeiată procedura respectivă. |
| --- | --- |

2)

Al doilea motiv se întemeiază de asemenea pe denaturarea unei scrisori din data de 21 martie 2013, adresată EUIPO de avocatul societății Lion Laboratories, precum și pe încălcarea Regulamentului nr. 207/2009 (1), în special a articolului 57 alineatul (2) din acesta, și a Regulamentului nr. 2868/95 (2) [norma 22 alineatul (2) și norma 40 alineatul (5)]. Această scrisoare nu conținea nicio mențiune privind numărul de înregistrare al mărcii anterioare (marca britanică nr. 2040518), însă cuprindea două referințe privind marca britanică nr. 2371210, ceea ce implică faptul că Lion Laboratories i) nu și-a îndeplinit obligația de a furniza elemente de probă care să permită stabilirea utilizării mărcii britanice nr. 2040518 sau a mărcii pe care era întemeiată opoziția și/sau ii) a modificat marca pe care era întemeiată procedura respectivă.

| 3) | Al treilea motiv are legătură cu modul în Tribunalul i) a încălcat noțiunea de „utilizare serioasă”, astfel cum este prevăzută în Regulamentul nr. 207/2009 și interpretată de Curte în Hotărârea din 11 martie 2003, Ansul (C-40/01, EU:C:2003:145) și ii) a aplicat o metodologie eronată. Tribunalul a omis să își limiteze analiza la prima perioadă și să țină seama de cifrele de vânzări prevăzute, convenite în acordul de licență exclusivă. De asemenea, și având în vedere utilizarea cantitativă foarte scăzută și limitată în timp în cadrul primei perioade, utilizarea serioasă nu a fost stabilită în raport cu diverși factori pe care Tribunalul a omis să îi analizeze [precum i) cifrele de vânzări prevăzute de părți în acordul de licență, ii) caracteristicile pieței (cuprinzând 30 milioane de clienți), iii) natura produselor (inclusiv a alcoolmetrelor) și iv) existența mărcii britanice nr. 2371210, depusă în 2004]. Tribunalul a acordat o atenție disproporționată anumitor documente, inclusiv elementelor referitoare la servicii, în timp ce marca anterioară era invocată exclusiv în susținerea opoziției pentru produse din clasa 9. |
| --- | --- |

3)

Al treilea motiv are legătură cu modul în Tribunalul i) a încălcat noțiunea de „utilizare serioasă”, astfel cum este prevăzută în Regulamentul nr. 207/2009 și interpretată de Curte în Hotărârea din 11 martie 2003, Ansul (C-40/01, EU:C:2003:145) și ii) a aplicat o metodologie eronată. Tribunalul a omis să își limiteze analiza la prima perioadă și să țină seama de cifrele de vânzări prevăzute, convenite în acordul de licență exclusivă. De asemenea, și având în vedere utilizarea cantitativă foarte scăzută și limitată în timp în cadrul primei perioade, utilizarea serioasă nu a fost stabilită în raport cu diverși factori pe care Tribunalul a omis să îi analizeze [precum i) cifrele de vânzări prevăzute de părți în acordul de licență, ii) caracteristicile pieței (cuprinzând 30 milioane de clienți), iii) natura produselor (inclusiv a alcoolmetrelor) și iv) existența mărcii britanice nr. 2371210, depusă în 2004]. Tribunalul a acordat o atenție disproporționată anumitor documente, inclusiv elementelor referitoare la servicii, în timp ce marca anterioară era invocată exclusiv în susținerea opoziției pentru produse din clasa 9.

| 4) | Al patrulea motiv analizează modul în care Tribunalul a încălcat de asemenea noțiunea de „utilizare serioasă”, aplicând un criteriu inadecvat pentru a stabili dacă marca anterioară a fost utilizată ca marcă. De asemenea, Hotărârea din 11 septembrie 2007, Céline (C-17/06, EU:C:2007:497) nu poate fi transpusă în cazul în care i) alte mărci sunt aplicate pe produse, ii) asemenea produse au alte nume și iii) marca era de asemenea percepută ca denumire comună de anumiți clienți. Aceste împrejurări constituie un obstacol suplimentar pentru stabilirea, în percepția clientului, a unei legături între marca anterioară și semnul utilizat ca denumire comună sau ca denumire de societate. |
| --- | --- |

4)

Al patrulea motiv analizează modul în care Tribunalul a încălcat de asemenea noțiunea de „utilizare serioasă”, aplicând un criteriu inadecvat pentru a stabili dacă marca anterioară a fost utilizată ca marcă. De asemenea, Hotărârea din 11 septembrie 2007, Céline (C-17/06, EU:C:2007:497) nu poate fi transpusă în cazul în care i) alte mărci sunt aplicate pe produse, ii) asemenea produse au alte nume și iii) marca era de asemenea percepută ca denumire comună de anumiți clienți. Aceste împrejurări constituie un obstacol suplimentar pentru stabilirea, în percepția clientului, a unei legături între marca anterioară și semnul utilizat ca denumire comună sau ca denumire de societate.

| 5) | Prin cel de al cincilea motiv, recurenta invocă un motiv de ordine publică: un drept anterior al Regatului Unit nu poate permite anularea unei mărci a Uniunii Europene în lumina procesului Brexit și a notificării adresate de Regatul Unit în temeiul articolului 50 TUE. Autorizarea acestei anulări ar avea ca efect creșterea cheltuielilor și crearea unor obstacole inutile și disproporționate pentru protecția unitară a mărcilor, ținând cont de faptul că în cel mult doi ani Regatul Unit nu va mai face parte din sistemul de marcă unitară al UE. Prin urmare, Tribunalul a încălcat principiul teritorialității consacrat prin Convenția de la Paris din 1883, precum și articolul 17 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene. |
| --- | --- |

5)

Prin cel de al cincilea motiv, recurenta invocă un motiv de ordine publică: un drept anterior al Regatului Unit nu poate permite anularea unei mărci a Uniunii Europene în lumina procesului Brexit și a notificării adresate de Regatul Unit în temeiul articolului 50 TUE. Autorizarea acestei anulări ar avea ca efect creșterea cheltuielilor și crearea unor obstacole inutile și disproporționate pentru protecția unitară a mărcilor, ținând cont de faptul că în cel mult doi ani Regatul Unit nu va mai face parte din sistemul de marcă unitară al UE. Prin urmare, Tribunalul a încălcat principiul teritorialității consacrat prin Convenția de la Paris din 1883, precum și articolul 17 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.

---

(1)  Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (JO 2009, L 78, p. 1).

(2)  Regulamentul (CE) nr. 2868/95 al Comisiei din 13 decembrie 1995 de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 40/94 al Consiliului privind marca comunitară (JO 1995, L 303, p. 1, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 189).

---

| 16.10.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 347/4 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 347/4

---

Recurs introdus la 20 iunie 2017 de Agria Polska sp. z o.o., Agria Chemicals Poland sp. z o.o., Star Agro Analyse und Handels GmbH și Agria Beteiligungsgesellschaft mbH împotriva Hotărârii Tribunalului din 16 mai 2017 în cauza T-480/15, Agria Polska și alții/Comisia

(Cauza C-373/17 P)

(2017/C 347/04)

Limba de procedură: polona

Părțile

Recurente: Agria Polska sp. z o.o., Agria Chemicals Poland sp. z o.o., Star Agro Analyse und Handels GmbH, Agria Beteiligungsgesellschaft mbH (reprezentanți: P. Graczyk și W. Rocławski)

Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană

Concluziile recurentelor

| — | Anularea în tot a Hotărârii Tribunalului din 16 mai 2017 în cauza T-480/15; |
| --- | --- |

—

Anularea în tot a Hotărârii Tribunalului din 16 mai 2017 în cauza T-480/15;

| — | soluționarea definitivă a litigiului, respectiv anularea deciziei Comisiei; |
| --- | --- |

—

soluționarea definitivă a litigiului, respectiv anularea deciziei Comisiei;

| — | obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

Prin intermediul primului motiv de recurs este invocată o încălcare a articolelor 101 și 102 TFUE coroborate cu articolul 17 alineatul (1) a doua teză TUE și cu articolul 7 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 773/2004 al Comisiei, precum și cu articolul 7 alineatele (1) și (2) din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 al Consiliului, întrucât Tribunalul nu a luat în considerare erorile vădite săvârșite de Comisie în cadrul aprecierii probabilității unei încălcări a articolului 101 sau 102 TFUE, a existenței unui interes al Uniunii pentru inițierea unei investigații și a întinderii măsurilor de investigare necesare.

În cadrul acestui motiv, recurentele invocă următoarele erori săvârșite de Tribunal, întrucât, printre altele, acesta (i) a considerat că caracterul simultan al acțiunilor întreprinse de concurenții recurentelor (plângeri formulate la autoritățile naționale) se întemeiază exclusiv pe explicațiile date de concurenți, (ii) nu a luat în considerare că cele mai multe decizii administrative și sancțiunile impuse recurentelor, adoptate în urma plângerilor formulate de concurenți, au fost anulate, (iii) nu a luat în considerare că unele plângeri au fost introduse și la autorități necompetente și s-a limitat să constate că, având în vedere riscul de atingere a reputației sau cel efectelor negative asupra stării inițiale a produselor comercializate, informarea autorităților competente poate fi legitimă, (iv) a admis constatarea Comisiei potrivit căreia nu exista un interes suficient al Uniunii pentru inițierea unei investigații, cu toate că activitățile vizate de plângerile recurentelor priveau teritoriul mai multor state membre și întreprinderi multinaționale și a considerat în mod neîntemeiat că plângerile introduse de recurente la autoritatea națională de concurență i-ar conferi acesteia competență exclusivă, (v) nu a luat în considerare că întinderea măsurilor de investigare necesare și necesitatea utilizării unor resurse substanțiale au pledat în favoarea competenței Comisiei și (vi) a considerat că, în speță, nu au existat condițiile unui așa-numit „abuz de procedură”.

Prin intermediul celui de al doilea motiv de recurs sunt invocate o încălcare a eficacității depline a dreptului Uniunii (effet utile) și o interpretare eronată a acestui principiu în privința aplicării în practică a articolelor 101 și 102 TFUE coroborate cu articolul 105 TFUE și cu articolul 17 alineatul (1) TUE întrucât Tribunalul (i) nu a luat în considerare rolul avut de Comisie în sistemul Uniunii de protecție a concurenței și a considerat că nu există o obligație a Comisiei să verifice dacă autoritățile naționale au dispus de mijloacele adecvate pentru a-și îndeplini obligațiile rezultate din Regulamentul nr. 1/2003, (ii) nu a luat în considerare argumentul recurentelor privind inexistența unor căi de atac efective în fața instanțelor naționale în cadrul aplicării private a normelor de concurență, din cauză că dreptul polonez nu prevede o procedură corespunzătoare, iar termenele de prescripție prevăzute de acesta expiraseră deja și (iii) a stabilit că recurentele nu au dovedit că autoritatea poloneză de concurență (Prezes Urzędu Ochrony Konkurencji i Konsumentów) (președintele Oficiului pentru Protecția Concurenței și a Consumatorilor [UOKiK]) nu a avut intenția să investigheze și să sancționeze încălcările, deși nu s-a contestat că președintele UOKiK a refuzat să inițieze o investigație din cauza expirării termenului de prescripție de un an, în vigoare la acel moment.

Prin intermediul celui de al treilea motiv de recurs sunt invocate încălcări ale principiului protecției jurisdicționale efective (articolul 13 din Convenția pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale), dreptului la o cale de atac efectivă și la un proces echitabil (articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene) și dreptului la bună administrare [articolul 41 alineatul (1) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene], întrucât Tribunalul (i) a menținut decizia Comisiei prin care aceasta a respins plângerile recurentelor fără a examina dacă pretinsele încălcări existau sau nu existau, deși anterior autoritatea națională de concurență refuzase, pe baza unor cerințe formale, să inițieze o anchetă și deși nu există nicio posibilitate efectivă de obținere, pe calea dreptului civil, a unor despăgubiri pentru prejudiciile produse, (ii) a negat în mod neîntemeiat existența unei încălcări a principiului protecției jurisdicționale efective pentru motivul că recurentele aveau posibilitatea să atace decizia Comisiei prin care plângerile acestora au fost respinse și (iii) nu a luat în considerare că dreptul la protecție jurisdicțională efectivă, dreptul la o cale de atac efectivă și la un proces echitabil și dreptul la bună administrare cuprind și dreptul de examinare a unei cauze într-un termen rezonabil, situație care nu se regăsește în speță, deoarece Comisia a adoptat decizia prin care refuză inițierea unei investigații abia la patru ani și jumătate de la introducerea plângerilor de către recurente.

---

| 16.10.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 347/5 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 347/5

---

Acțiune introdusă la 30 iunie 2017 – Comisia Europeană/Regatul Țărilor de Jos

(Cauza C-395/17)

(2017/C 347/05)

Limba de procedură: neerlandeza

Părțile

Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: J.-F. Brakeland și A. Caeiros, agenți)

Pârât: Regatul Țărilor de Jos

Concluziile reclamantei

| — | Constatarea faptului că Regatul Țărilor de Jos nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 5 din Tratatul de instituire a Comunității Europene [devenit ulterior articolul 10 CE, în prezent articolul 4 alineatul (3) din Tratatul privind Uniunea Europeană], întrucât nu a despăgubit pierderea cuantumurilor reprezentând resurse proprii care ar fi trebuit constatate în temeiul articolelor 2, 6, 10, 11 și 17 din Regulamentul 1552/1989 (1) (în prezent articolele 2, 6, 10, 11 și 17 din Regulamentul 1150/2000 (2)) și care ar fi trebuit să fie puse la dispoziția bugetului Uniunii, dat fiind că nu s-a emis niciun certificat de circulație a mărfurilor EUR.1, cu încălcarea articolului 101 alineatul (1) din Decizia 91/482 (3) a Consiliului și a articolului 12 alineatul (6) din anexa II la această decizie pentru importul de lapte praf și de orez din Curaçao în perioada 1997-2000, respectiv a articolului 35 alineatul (1) din Decizia 2001/822 (4) a Consiliului și a articolului 15 alineatul (4) din anexa III la această decizie pentru importul de crupe și de griș din Aruba în perioada 2002-2003; |
| --- | --- |

—

Constatarea faptului că Regatul Țărilor de Jos nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 5 din Tratatul de instituire a Comunității Europene [devenit ulterior articolul 10 CE, în prezent articolul 4 alineatul (3) din Tratatul privind Uniunea Europeană], întrucât nu a despăgubit pierderea cuantumurilor reprezentând resurse proprii care ar fi trebuit constatate în temeiul articolelor 2, 6, 10, 11 și 17 din Regulamentul 1552/1989 (1) (în prezent articolele 2, 6, 10, 11 și 17 din Regulamentul 1150/2000 (2)) și care ar fi trebuit să fie puse la dispoziția bugetului Uniunii, dat fiind că nu s-a emis niciun certificat de circulație a mărfurilor EUR.1, cu încălcarea articolului 101 alineatul (1) din Decizia 91/482 (3) a Consiliului și a articolului 12 alineatul (6) din anexa II la această decizie pentru importul de lapte praf și de orez din Curaçao în perioada 1997-2000, respectiv a articolului 35 alineatul (1) din Decizia 2001/822 (4) a Consiliului și a articolului 15 alineatul (4) din anexa III la această decizie pentru importul de crupe și de griș din Aruba în perioada 2002-2003;

| — | obligarea Regatului Țărilor de Jos la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea Regatului Țărilor de Jos la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

Autoritățile vamale din Curaçao și din Aruba, două țări de peste mări ale Regatului Țărilor de Jos, au emis în mod incorect certificate de origine EUR.1 pentru lapte praf, orez, crupe și griș. Într-adevăr, nu se contestă faptul că nu au fost îndeplinite condițiile pentru acordarea unei origini preferențiale în temeiul deciziilor relevante privind asocierea țărilor și teritoriilor de peste mări la Comunitatea Economică Europeană. Neregularitățile privind certificatele au condus la o pierdere de resurse proprii a Uniunii de 18 192 641,95 EUR pentru erori administrative în Curaçao și de 298 080 EUR pentru erori administrative în Aruba.

Comisia consideră că Țările de Jos, în calitate de stat membru, sunt răspunzătoare în temeiul dreptului Uniunii pentru pierderea de resurse proprii cauzată de teritoriile lor și că acestea, în temeiul obligației de cooperare loială, trebuie să pună la dispoziția bugetului Uniunii cuantumul total al taxelor vamale și al taxelor (majorate cu dobânzi) neconstatate și neîncasate.

---

(1)  Regulamentul (CEE, Euratom) nr. 1552/89 al Consiliului din 29 mai 1989 de punere în aplicare a Deciziei 88/376/CEE, Euratom privind resursele proprii ale Comunităților (JO 1989, L 155, p. 1).

(2)  Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1150/2000 al Consiliului din 22 mai 2000 privind punerea în aplicare a Deciziei 94/728/CE, Euratom referitoare la sistemul resurselor proprii ale Comunităților (JO 2000, L 130, p. 1, Ediție specială, 01/vol. 2, p. 184).

(3)  Decizia 91/482/CEE a Consiliului din 25 iulie 1991 privind asocierea țărilor și teritoriilor de peste mări la Comunitatea Economică Europeană (JO 1991, L 263, p. 1).

(4)  Decizia 2001/822/CE a Consiliului din 27 noiembrie 2001 privind asocierea țărilor și teritoriilor de peste mări la Comunitatea Europeană („decizie de asociere peste mări”) (JO 2001, L 314, p. 1, Ediție specială, 11/vol. 25, p. 74).

---

| 16.10.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 347/6 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 347/6

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesverwaltungsgericht (Austria) la 3 iulie 2017 – Martin Leitner/Landespolizeidirektion Tirol

(Cauza C-396/17)

(2017/C 347/06)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Bundesverwaltungsgericht

Părțile din procedura principală

Reclamant: Martin Leitner

Autoritatea pârâtă: Landespolizeidirektion Tirol

Întrebările preliminare

| 1.1) | Dreptul Uniunii, în special articolele 1, 2 și 6 din Directiva 2000/78/CE (1) coroborate cu articolul 21 din Carta drepturilor fundamentale, trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări naționale, care în vederea înlăturării unei discriminări a funcționarilor activi prevede o reglementare tranzitorie, în cadrul căreia, cu ajutorul unui „salariu de reîncadrare”, care, deși exprimat în bani, corespunde totuși unei încadrări determinate, concret atribuibile, are loc încadrarea din vechiul sistem bienal într-un nou sistem bienal (în sine nediscriminatoriu pentru funcționarii nou intrați în serviciu) și subzistă astfel fără a fi diminuată discriminarea în funcție de vârstă a funcționarilor activi? |
| --- | --- |

1.1)

Dreptul Uniunii, în special articolele 1, 2 și 6 din Directiva 2000/78/CE (1) coroborate cu articolul 21 din Carta drepturilor fundamentale, trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări naționale, care în vederea înlăturării unei discriminări a funcționarilor activi prevede o reglementare tranzitorie, în cadrul căreia, cu ajutorul unui „salariu de reîncadrare”, care, deși exprimat în bani, corespunde totuși unei încadrări determinate, concret atribuibile, are loc încadrarea din vechiul sistem bienal într-un nou sistem bienal (în sine nediscriminatoriu pentru funcționarii nou intrați în serviciu) și subzistă astfel fără a fi diminuată discriminarea în funcție de vârstă a funcționarilor activi?

| 1.2) | Dreptul Uniunii, în special articolul 17 din Directiva 2000/78/CE, precum și articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale, trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări naționale, care împiedică posibilitatea funcționarilor activi de a solicita, conform interpretării realizate de Curtea de Justiție a Uniunii Europene prin Hotărârea din 11 noiembrie 2014, C-530/13 (Schmitzer) a articolelor 9 și 16 din Directiva 2000/78, stabilirea încadrării în treapta salarială invocând articolul 2 din Directiva 2000/78 la momentul anterior reîncadrării în noul sistem de salarizare, prin faptul că temeiurile legale corespunzătoare au fost declarate retroactiv inaplicabile, odată cu intrarea în vigoare a legii originare și se exclude în special luarea în considerare a perioadelor de activitate realizate înainte de împlinirea vârstei de 18 ani? |
| --- | --- |

1.2)

Dreptul Uniunii, în special articolul 17 din Directiva 2000/78/CE, precum și articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale, trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări naționale, care împiedică posibilitatea funcționarilor activi de a solicita, conform interpretării realizate de Curtea de Justiție a Uniunii Europene prin Hotărârea din 11 noiembrie 2014, C-530/13 (Schmitzer) a articolelor 9 și 16 din Directiva 2000/78, stabilirea încadrării în treapta salarială invocând articolul 2 din Directiva 2000/78 la momentul anterior reîncadrării în noul sistem de salarizare, prin faptul că temeiurile legale corespunzătoare au fost declarate retroactiv inaplicabile, odată cu intrarea în vigoare a legii originare și se exclude în special luarea în considerare a perioadelor de activitate realizate înainte de împlinirea vârstei de 18 ani?

| 1.3) | În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea 1.2:
  Prevalarea aplicării dreptului Uniunii statuată în Hotărârea din 22 noiembrie 2005, C-144/04 (Mangold) și în alte cauze impune ca dispozițiile referitoare la funcționarii activi abrogate în mod retroactiv să fie aplicate în continuare la momentul anterior reîncadrării, astfel încât acești funcționari să poată fi încadrați retroactiv într-un mod nediscriminatoriu în sistemul vechi și să poată fi reîncadrați în mod nediscriminatoriu în noul sistem de salarizare? |
| --- | --- |

1.3)

În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea 1.2:

Prevalarea aplicării dreptului Uniunii statuată în Hotărârea din 22 noiembrie 2005, C-144/04 (Mangold) și în alte cauze impune ca dispozițiile referitoare la funcționarii activi abrogate în mod retroactiv să fie aplicate în continuare la momentul anterior reîncadrării, astfel încât acești funcționari să poată fi încadrați retroactiv într-un mod nediscriminatoriu în sistemul vechi și să poată fi reîncadrați în mod nediscriminatoriu în noul sistem de salarizare?

| 1.4) | Dreptul Uniunii, în special articolele 1, 2 și 6 din Directiva 2000/78/CE coroborate cu articolele 21 și 47 din Carta drepturilor fundamentale, trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări naționale care înlătură doar la nivel declarativ o discriminare existentă pentru motive de vârstă (cu privire la luarea în considerare a perioadelor de activitate realizate înainte de împlinirea vârstei de 18 ani), stabilind faptul că perioadele realizate în mod real în timpul discriminării nu mai sunt considerate în mod retroactiv ca fiind discriminatorii, cu toată că discriminarea subzistă de fapt neschimbată? |
| --- | --- |

1.4)

Dreptul Uniunii, în special articolele 1, 2 și 6 din Directiva 2000/78/CE coroborate cu articolele 21 și 47 din Carta drepturilor fundamentale, trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări naționale care înlătură doar la nivel declarativ o discriminare existentă pentru motive de vârstă (cu privire la luarea în considerare a perioadelor de activitate realizate înainte de împlinirea vârstei de 18 ani), stabilind faptul că perioadele realizate în mod real în timpul discriminării nu mai sunt considerate în mod retroactiv ca fiind discriminatorii, cu toată că discriminarea subzistă de fapt neschimbată?

---

(1)  Directiva 2000/78/CE a Consiliului din 27 noiembrie 2000 de creare a unui cadru general în favoarea egalității de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă (JO L 303, p. 16., Ediție specială, 05/vol. 6, p. 7).

---

| 16.10.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 347/7 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 347/7

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Nürnberg (Germania) la 10 iulie 2017 – Andreas Fabri și Elisabeth Mathes/Sun Express Deutschland GmbH

(Cauza C-418/17)

(2017/C 347/07)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Amtsgericht Nürnberg

Părțile din procedura principală

Reclamanți: Andreas Fabri, Elisabeth Mathes

Pârâtă: Sun Express Deutschland GmbH

Întrebările preliminare

| 1) | Schimbarea unei rezervări prin transferul pe un alt zbor decât cel prevăzut inițial reprezintă o situație care se încadrează în domeniul de aplicare al articolului 4 alineatul (3) din Regulamentul nr. 261/2004 (1)?
  În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare: |
| --- | --- |

1)

Schimbarea unei rezervări prin transferul pe un alt zbor decât cel prevăzut inițial reprezintă o situație care se încadrează în domeniul de aplicare al articolului 4 alineatul (3) din Regulamentul nr. 261/2004 (1)?

În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare:

| 2) | Această dispoziție este aplicabilă în cazul unei schimbări a rezervării care nu a fost decisă de operatorul de transport aerian, ci exclusiv de tour operator? |
| --- | --- |

2)

Această dispoziție este aplicabilă în cazul unei schimbări a rezervării care nu a fost decisă de operatorul de transport aerian, ci exclusiv de tour operator?

---

(1)  Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91(JO 2004, L 46, p. 1, Ediție specială, 07/vol. 12, p. 218).

---

| 16.10.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 347/8 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 347/8

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Germania) la 14 iulie 2017 – Günter Hartmann Tabakvertrieb GmbH & Co. KG/Stadt Kempten

(Cauza C-425/17)

(2017/C 347/08)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Bayerischer Verwaltungsgerichtshof

Părțile din procedura principală

Reclamantă: Günter Hartmann Tabakvertrieb GmbH & Co. KG

Pârâtă: Stadt Kempten

Intervenient: Landesanwaltschaft Bayern

Întrebările preliminare

| 1) | Articolul 2 punctul 8 din Directiva 2014/40/UE (1) trebuie interpretat în sensul că „produse destinate a fi mestecate” înseamnă produse din tutun pentru mestecat în sensul clasic al noțiunii? |
| --- | --- |

1)

Articolul 2 punctul 8 din Directiva 2014/40/UE (1) trebuie interpretat în sensul că „produse destinate a fi mestecate” înseamnă produse din tutun pentru mestecat în sensul clasic al noțiunii?

| 2) | Articolul 2 punctul 8 din Directiva 2014/40/UE trebuie interpretat în sensul că „produse destinate a fi mestecate” este sinonim cu „tutun pentru mestecat”, în sensul articolului 2 punctul 6? |
| --- | --- |

2)

Articolul 2 punctul 8 din Directiva 2014/40/UE trebuie interpretat în sensul că „produse destinate a fi mestecate” este sinonim cu „tutun pentru mestecat”, în sensul articolului 2 punctul 6?

| 3) | Aspectul dacă un produs din tutun în sensul articolului 2 punctul 8 din Directiva 2014/40/UE „este destinat a fi mestecat” trebuie abordat în mod obiectiv, cu referire la produs, iar nu la informațiile oferite de producător sau la utilizarea efectivă de către consumator? |
| --- | --- |

3)

Aspectul dacă un produs din tutun în sensul articolului 2 punctul 8 din Directiva 2014/40/UE „este destinat a fi mestecat” trebuie abordat în mod obiectiv, cu referire la produs, iar nu la informațiile oferite de producător sau la utilizarea efectivă de către consumator?

| 4) | Articolul 2 punctul 8 din Directiva 2014/40/UE trebuie interpretat în sensul că, pentru ca un produs din tutun să fie destinat a fi mestecat, este necesar ca acesta să fie adecvat în mod obiectiv, din punctul de vedere al consistenței și al solidității, pentru mestecat și că mestecatul produsului din tutun trebuie să conducă la eliberarea ingredientelor produsului? |
| --- | --- |

4)

Articolul 2 punctul 8 din Directiva 2014/40/UE trebuie interpretat în sensul că, pentru ca un produs din tutun să fie destinat a fi mestecat, este necesar ca acesta să fie adecvat în mod obiectiv, din punctul de vedere al consistenței și al solidității, pentru mestecat și că mestecatul produsului din tutun trebuie să conducă la eliberarea ingredientelor produsului?

| 5) | Articolul 2 punctul 8 din Directiva 2014/40/UE trebuie interpretat în sensul că, pentru ca un produs din tutun să fie destinat „a fi mestecat”, este necesar și suficient ca, în plus, printr-o apăsare ușoară și recurentă a produsului din tutun, cu dinții sau cu limba, să se elibereze o cantitate mai mare de ingrediente ale produsului, decât în situația în care produsul ar fi doar ținut în gură? |
| --- | --- |

5)

Articolul 2 punctul 8 din Directiva 2014/40/UE trebuie interpretat în sensul că, pentru ca un produs din tutun să fie destinat „a fi mestecat”, este necesar și suficient ca, în plus, printr-o apăsare ușoară și recurentă a produsului din tutun, cu dinții sau cu limba, să se elibereze o cantitate mai mare de ingrediente ale produsului, decât în situația în care produsul ar fi doar ținut în gură?

| 6) | Sau, pentru ca acesta să fie „destinat a fi mestecat”, este necesar ca ingredientele sale să nu fie eliberate atunci când produsul se suge sau se ține în gură? |
| --- | --- |

6)

Sau, pentru ca acesta să fie „destinat a fi mestecat”, este necesar ca ingredientele sale să nu fie eliberate atunci când produsul se suge sau se ține în gură?

| 7) | Natura de produs din tutun destinat „a fi mestecat”, în sensul articolului 2 punctul 8 din Directiva 2014/40/UE, poate fi recunoscută și prin forma de prezentare exterioară a tutunului prelucrat, ca de exemplu un săculeț din celuloză? |
| --- | --- |

7)

Natura de produs din tutun destinat „a fi mestecat”, în sensul articolului 2 punctul 8 din Directiva 2014/40/UE, poate fi recunoscută și prin forma de prezentare exterioară a tutunului prelucrat, ca de exemplu un săculeț din celuloză?

---

(1)  Directiva 2014/40/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 3 aprilie 2014 privind apropierea actelor cu putere de lege și a actelor administrative ale statelor membre în ceea ce privește fabricarea, prezentarea și vânzarea produselor din tutun și a produselor conexe și de abrogare a Directivei 2001/37/CE, JO. 2014, L 127, p. 1.

---

| 16.10.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 347/9 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 347/9

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 17 iulie 2017 – Walbusch Walter Busch GmbH & Co. KG/Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs Frankfurt am Main eV

(Cauza C-430/17)

(2017/C 347/09)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Bundesgerichtshof

Părțile din procedura principală

Recurentă: Walbusch Walter Busch GmbH & Co. KG

Intimată: Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs Frankfurt am Main eV

Întrebările preliminare

| 1) | În cadrul aplicării articolului 8 alineatul (4) din Directiva 2011/83/UE (1), în cazul unui mijloc de comunicare la distanță (în speță: prospect publicitar cu carte poștală pentru comandă) ce permite un spațiu sau un timp limitat pentru afișarea informației prezintă relevanță






  a) | dacă mijlocul de comunicare la distanță (în mod abstract) permite, potrivit tipului său, un spațiu sau un timp limitat
  sau |
| --- | --- | --- |

1)

În cadrul aplicării articolului 8 alineatul (4) din Directiva 2011/83/UE (1), în cazul unui mijloc de comunicare la distanță (în speță: prospect publicitar cu carte poștală pentru comandă) ce permite un spațiu sau un timp limitat pentru afișarea informației prezintă relevanță

a)

dacă mijlocul de comunicare la distanță (în mod abstract) permite, potrivit tipului său, un spațiu sau un timp limitat

sau

| b) | dacă acesta (în mod concret), în forma aleasă de către comerciant, oferă un spațiu sau un timp limitat? |
| --- | --- |

b)

dacă acesta (în mod concret), în forma aleasă de către comerciant, oferă un spațiu sau un timp limitat?

| 2) | Este compatibil cu articolul 8 alineatul (4) și cu articolul 6 alineatul (1) litera (h) din Directiva 2011/83/UE ca informația despre dreptul de retragere în cazul posibilității limitate de afișare, în sensul articolului 8 alineatul (4) din Directiva 2011/83/UE, să fie limitată la informația privind existența unui drept de retragere? |
| --- | --- |

2)

Este compatibil cu articolul 8 alineatul (4) și cu articolul 6 alineatul (1) litera (h) din Directiva 2011/83/UE ca informația despre dreptul de retragere în cazul posibilității limitate de afișare, în sensul articolului 8 alineatul (4) din Directiva 2011/83/UE, să fie limitată la informația privind existența unui drept de retragere?

| 3) | Este întotdeauna absolut necesar, conform articolului 8 alineatul (4) și articolului 6 alineatul (1) litera (h) din Directiva 2011/83/UE, ca înaintea încheierii unui contract la distanță să se atașeze mijlocului de comunicare la distanță, chiar și în cazul posibilității de afișare limitate, formularul tipizat de retragere prezentat în anexa I partea B la Directiva 2011/83/UE? |
| --- | --- |

3)

Este întotdeauna absolut necesar, conform articolului 8 alineatul (4) și articolului 6 alineatul (1) litera (h) din Directiva 2011/83/UE, ca înaintea încheierii unui contract la distanță să se atașeze mijlocului de comunicare la distanță, chiar și în cazul posibilității de afișare limitate, formularul tipizat de retragere prezentat în anexa I partea B la Directiva 2011/83/UE?

---

(1)  Directiva 2011/83/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 25 octombrie 2011 privind drepturile consumatorilor, de modificare a Directivei 93/13/CEE a Consiliului și a Directivei 1999/44/CE a Parlamentului European și a Consiliului și de abrogare a Directivei 85/577/CEE a Consiliului și a Directivei 97/7/CE a Parlamentului European și a Consiliului (JO 2011, L 304, p. 64).

---

| 16.10.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 347/9 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 347/9

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesverwaltungsgericht (Germania) la 20 iulie 2017 – Bundesrepublik Deutschland/Taus Magamadov

(Cauza C-438/17)

(2017/C 347/10)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Bundesverwaltungsgericht

Părțile din procedura principală

Recurentă: Bundesrepublik Deutschland

Intimat: Taus Magamadov

Întrebările preliminare

| 1) | Dispoziția tranzitorie de la articolul 52 primul paragraf din Directiva 2013/32/UE (1) se opune aplicării unei prevederi naționale potrivit căreia, în vederea transpunerii abilitării extinse față de reglementarea anterioară de la articolul 33 alineatul (2) litera (a) din Directiva 2013/32/UE, o cerere de protecție internațională este inadmisibilă în cazul în care solicitantului i s-a acordat protecție subsidiară într-un alt stat membru, în măsura în care, în lipsa unei prevederi tranzitorii, reglementarea națională se aplică și cererilor depuse înainte de 20 iulie 2015? Această interpretare se aplică în orice caz atunci când cererea de azil depusă în temeiul articolului 49 din Regulamentul (UE) nr. 604/2013 intră încă în totalitate sub incidența Regulamentului (CE) nr. 343/2003? |
| --- | --- |

1)

Dispoziția tranzitorie de la articolul 52 primul paragraf din Directiva 2013/32/UE (1) se opune aplicării unei prevederi naționale potrivit căreia, în vederea transpunerii abilitării extinse față de reglementarea anterioară de la articolul 33 alineatul (2) litera (a) din Directiva 2013/32/UE, o cerere de protecție internațională este inadmisibilă în cazul în care solicitantului i s-a acordat protecție subsidiară într-un alt stat membru, în măsura în care, în lipsa unei prevederi tranzitorii, reglementarea națională se aplică și cererilor depuse înainte de 20 iulie 2015? Această interpretare se aplică în orice caz atunci când cererea de azil depusă în temeiul articolului 49 din Regulamentul (UE) nr. 604/2013 intră încă în totalitate sub incidența Regulamentului (CE) nr. 343/2003?

| 2) | Dispoziția tranzitorie de la articolul 52 primul paragraf din Directiva 2013/32/UE permite statelor membre să transpună, cu efect retroactiv, abilitarea extinsă prevăzută la articolul 33 alineatul (2) litera (a) din Directiva 2013/32/UE, cu consecința că sunt inadmisibile și cererile de azil formulate înainte de intrarea în vigoare a Directivei 2013/32/UE și înainte de transpunerea acestei abilitări extinse, dar care nu au fost soluționate definitiv la data transpunerii? |
| --- | --- |

2)

Dispoziția tranzitorie de la articolul 52 primul paragraf din Directiva 2013/32/UE permite statelor membre să transpună, cu efect retroactiv, abilitarea extinsă prevăzută la articolul 33 alineatul (2) litera (a) din Directiva 2013/32/UE, cu consecința că sunt inadmisibile și cererile de azil formulate înainte de intrarea în vigoare a Directivei 2013/32/UE și înainte de transpunerea acestei abilitări extinse, dar care nu au fost soluționate definitiv la data transpunerii?

---

(1)  Directiva 2013/32/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 iunie 2013 privind procedurile comune de acordare și retragere a protecției internaționale (JO 2013, L 180, p. 60).

---

| 16.10.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 347/10 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 347/10

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgericht Hamburg (Germania) la 20 iulie 2017 – British American Tobacco (Germany) GmbH/Freie und Hansestadt Hamburg

(Cauza C-439/17)

(2017/C 347/11)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Verwaltungsgericht Hamburg

Părțile din procedura principală

Reclamantă: British American Tobacco (Germany) GmbH

Pârâtă: Freie und Hansestadt Hamburg

Întrebările preliminare

| 1) | Articolul 7 alineatul (7) prima teză din Directiva 2014/40/UE a Parlamentului European și a Consiliului privind apropierea actelor cu putere de lege și a actelor administrative ale statelor membre în ceea ce privește fabricarea, prezentarea și vânzarea produselor din tutun și a produselor conexe și de abrogare a Directivei 2001/37/CE (1) (denumită în continuare „directiva”) trebuie interpretat în sensul că interdicția introducerii pe piață a produselor din tutun care conțin arome în oricare dintre componentele lor nu cuprinde produsele din tutun, care, datorită aromelor din componentele lor, prezintă o aromă caracteristică, în sensul definiției de la articolul 2 punctul 25 din directivă? |
| --- | --- |

1)

Articolul 7 alineatul (7) prima teză din Directiva 2014/40/UE a Parlamentului European și a Consiliului privind apropierea actelor cu putere de lege și a actelor administrative ale statelor membre în ceea ce privește fabricarea, prezentarea și vânzarea produselor din tutun și a produselor conexe și de abrogare a Directivei 2001/37/CE (1) (denumită în continuare „directiva”) trebuie interpretat în sensul că interdicția introducerii pe piață a produselor din tutun care conțin arome în oricare dintre componentele lor nu cuprinde produsele din tutun, care, datorită aromelor din componentele lor, prezintă o aromă caracteristică, în sensul definiției de la articolul 2 punctul 25 din directivă?

| 2) | În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare:
  Articolul 7 alineatul (14) din directivă trebuie interpretat în sensul că dispoziția tranzitorie cuprinde doar interdicția introducerii pe piață a produselor din tutun cu o aromă caracteristică, în conformitate cu articolul 7 alineatul (1) prima teză din directivă sau – și – interdicția introducerii pe piață a produselor din tutun care conțin arome în oricare dintre componentele lor, conform articolului 7 alineatul (7) prima teză din directivă? |
| --- | --- |

2)

În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare:

Articolul 7 alineatul (14) din directivă trebuie interpretat în sensul că dispoziția tranzitorie cuprinde doar interdicția introducerii pe piață a produselor din tutun cu o aromă caracteristică, în conformitate cu articolul 7 alineatul (1) prima teză din directivă sau – și – interdicția introducerii pe piață a produselor din tutun care conțin arome în oricare dintre componentele lor, conform articolului 7 alineatul (7) prima teză din directivă?

| 3) | În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare sau dacă se va răspunde la a doua întrebare în sensul că articolul 7 alineatul (14) din directivă cuprinde și interdicția introducerii pe piață a produselor din tutun care conțin arome în oricare dintre componentele lor, conform articolului 7 alineatul (7) prima teză din directivă:
  Cum trebuie interpretate formulările „produs din tutun cu o aromă caracteristică” și „o anumită categorie de produse” de la articolul 7 alineatul (14) din directivă? |
| --- | --- |

3)

În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare sau dacă se va răspunde la a doua întrebare în sensul că articolul 7 alineatul (14) din directivă cuprinde și interdicția introducerii pe piață a produselor din tutun care conțin arome în oricare dintre componentele lor, conform articolului 7 alineatul (7) prima teză din directivă:

Cum trebuie interpretate formulările „produs din tutun cu o aromă caracteristică” și „o anumită categorie de produse” de la articolul 7 alineatul (14) din directivă?

---

(1)  JO 2014, L 127, p. 1.

---

| 16.10.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 347/11 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 347/11

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Commissione Tributaria Regionale del Lazio (Italia) la 24 iulie 2017 – Agenzia delle Dogane e dei Monopoli/Pilato SpA

(Cauza C-445/17)

(2017/C 347/12)

Limba de procedură: italiana

Instanța de trimitere

Commissione Tributaria Regionale del Lazio

Părțile din procedura principală

Apelantă: Agenzia delle Dogane e dei Monopoli

Intimată: Pilato SpA

Întrebarea preliminară

Poziția NC 8704 din Nomenclatura combinată trebuie interpretată în sensul că autovehiculele funerare trebuie incluse la această poziție? În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare preliminară, autovehiculele funerare trebuie clasificate la poziția NC 8705 sau la poziția NC 8703?

---

| 16.10.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 347/11 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 347/11

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de tribunal de commerce de Liège (Belgia) la 27 iulie 2017 – Zako SPRL/Sanidel SA

(Cauza C-452/17)

(2017/C 347/13)

Limba de procedură: franceza

Instanța de trimitere

Tribunal de commerce de Liège

Părțile din procedura principală

Reclamantă: Zako SPRL

Pârâtă: Sanidel SA

Întrebările preliminare

| 1) | Articolul 1 alineatul (2) din Directiva 86/653/CEE a Consiliului din 18 decembrie 1986 privind coordonarea legislației statelor membre referitoare la agenții comerciali independenți (1) trebuie interpretat în sensul că impune agentului comercial să prospecteze și să viziteze clientela sau furnizorii în afara sediului întreprinderii comitentului? |
| --- | --- |

1)

Articolul 1 alineatul (2) din Directiva 86/653/CEE a Consiliului din 18 decembrie 1986 privind coordonarea legislației statelor membre referitoare la agenții comerciali independenți (1) trebuie interpretat în sensul că impune agentului comercial să prospecteze și să viziteze clientela sau furnizorii în afara sediului întreprinderii comitentului?

| 2) | Articolul 1 alineatul (2) din Directiva 86/653/CEE citată anterior trebuie interpretat în sensul că nu permite agentului comercial să îndeplinească alte sarcini decât cele legate de negocierea vânzării sau a cumpărării de mărfuri pentru comitent și a celor legate de negocierea și de încheierea acestor tranzacții pentru și în numele comitentului? |
| --- | --- |

2)

Articolul 1 alineatul (2) din Directiva 86/653/CEE citată anterior trebuie interpretat în sensul că nu permite agentului comercial să îndeplinească alte sarcini decât cele legate de negocierea vânzării sau a cumpărării de mărfuri pentru comitent și a celor legate de negocierea și de încheierea acestor tranzacții pentru și în numele comitentului?

| 3) | În ipoteza unui răspuns negativ la cea de a doua întrebare preliminară, articolul 1 alineatul (2) din Directiva 86/653/CEE citată anterior trebuie interpretat în sensul că impune ca agentul comercial să îndeplinească numai cu titlu accesoriu alte sarcini decât cele legate de negocierea vânzării sau a cumpărării de mărfuri pentru comitent și a celor legate de negocierea și de încheierea acestor tranzacții pentru și în numele comitentului? |
| --- | --- |

3)

În ipoteza unui răspuns negativ la cea de a doua întrebare preliminară, articolul 1 alineatul (2) din Directiva 86/653/CEE citată anterior trebuie interpretat în sensul că impune ca agentul comercial să îndeplinească numai cu titlu accesoriu alte sarcini decât cele legate de negocierea vânzării sau a cumpărării de mărfuri pentru comitent și a celor legate de negocierea și de încheierea acestor tranzacții pentru și în numele comitentului?

---

(1)  JO L 382, p. 17, Ediție specială, 06/vol. 1, p. 176.

---

| 16.10.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 347/12 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 347/12

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 31 iulie 2017 – Heiko Jonny Maniero/Studienstiftung des deutschen Volkes eV

(Cauza C-457/17)

(2017/C 347/14)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Bundesgerichtshof

Părțile din procedura principală

Recurent: Heiko Jonny Maniero

Intimată: Studienstiftung des deutschen Volkes eV

Întrebările preliminare

| 1) | Faptul că o asociație înregistrată acordă burse menite să susțină proiecte de cercetare sau de studiu în străinătate intră sub incidența noțiunii „educație” în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (g) din Directiva 2000/43/CE (1)? |
| --- | --- |

1)

Faptul că o asociație înregistrată acordă burse menite să susțină proiecte de cercetare sau de studiu în străinătate intră sub incidența noțiunii „educație” în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (g) din Directiva 2000/43/CE (1)?

| 2) | În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare:
  Condiția promovării primului examen juridic de stat în Germania, impusă în cadrul selecției pentru acordarea burselor menționate în prima întrebare preliminară constituie o discriminare indirectă a candidatului în sensul articolului 2 alineatul (2) litera (b) din Directiva 2000/43/CE atunci când candidatul, resortisant al Uniunii, a obținut o diplomă similară într-un stat din afara Uniunii, fără ca alegerea acestui loc de absolvire a studiilor să fie legată de originea sa etnică, dar, având în vedere că are domiciliul în Germania și că stăpânește limba germană la nivelul de fluență al unui resortisant național, după absolvirea de studii juridice pe teritoriul național, acesta din urmă a avut posibilitatea să susțină primul examen juridic de stat?
  Faptul că, prin susținerea unor proiecte de cercetare sau de studii în străinătate, programul de burse are drept scop, fără nicio legătură cu criterii discriminatorii, ca absolvenții de științe juridice din Germania să beneficieze de transmiterea unor cunoștințe privind sistemele juridice din străinătate și să acumuleze experiență în străinătate, precum și cunoștințe lingvistice prezintă relevanță în acest sens? |
| --- | --- |

2)

În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare:

Condiția promovării primului examen juridic de stat în Germania, impusă în cadrul selecției pentru acordarea burselor menționate în prima întrebare preliminară constituie o discriminare indirectă a candidatului în sensul articolului 2 alineatul (2) litera (b) din Directiva 2000/43/CE atunci când candidatul, resortisant al Uniunii, a obținut o diplomă similară într-un stat din afara Uniunii, fără ca alegerea acestui loc de absolvire a studiilor să fie legată de originea sa etnică, dar, având în vedere că are domiciliul în Germania și că stăpânește limba germană la nivelul de fluență al unui resortisant național, după absolvirea de studii juridice pe teritoriul național, acesta din urmă a avut posibilitatea să susțină primul examen juridic de stat?

Faptul că, prin susținerea unor proiecte de cercetare sau de studii în străinătate, programul de burse are drept scop, fără nicio legătură cu criterii discriminatorii, ca absolvenții de științe juridice din Germania să beneficieze de transmiterea unor cunoștințe privind sistemele juridice din străinătate și să acumuleze experiență în străinătate, precum și cunoștințe lingvistice prezintă relevanță în acest sens?

---

(1)  Directiva 2000/43/CE a Consiliului din 29 iunie 2000 de punere în aplicare a principiului egalității de tratament între persoane, fără deosebire de rasă sau origine etnică (JO L 180, p. 22, Ediție specială 20/vol.1, p. 19).

---

| 16.10.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 347/12 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 347/12

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Conseil d'État (Franța) la 31 iulie 2017 – SGI/Ministre de l'Action et des Comptes Publics

(Cauza C-459/17)

(2017/C 347/15)

Limba de procedură: franceza

Instanța de trimitere

Conseil d'État

Părțile din procedura principală

Reclamantă: SGI

Pârât: Ministre de l'Action et des Comptes Publics

Întrebarea preliminară

Dispozițiile articolului 17 din A șasea directivă TVA din 17 mai 1977 (1), ale cărui dispoziții au fost preluate în esență la articolul 168 din Directiva [2006/112/CE a Consiliului] din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (2), trebuie să fie interpretate în sensul că, pentru a se refuza unei persoane impozabile dreptul de deducere, din taxa pe valoarea adăugată pe care are obligația să o plătească pentru propriile operațiuni, a taxei aplicate pentru facturile aferente unor bunuri sau unor prestări de servicii în legătură cu care administrația fiscală stabilește că nu i-au fost furnizate efectiv, este necesar, în toate cazurile, să se examineze dacă s-a stabilit că persoana impozabilă respectivă știa sau ar fi trebuit să știe că operațiunea menționată era implicată într-o fraudă privind taxa pe valoarea adăugată, indiferent dacă această fraudă a fost săvârșită la inițiativa emitentului facturii, a destinatarului acesteia sau a unui terț?

---

(1)  A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri – sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare (JO L 145, p. 1).

(2)  Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7).

---

| 16.10.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 347/13 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 347/13

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Conseil d'État (Franța) la 31 iulie 2017 – Valériane SNC/Ministre de l'Action et des Comptes Publics

(Cauza C-460/17)

(2017/C 347/16)

Limba de procedură: franceza

Instanța de trimitere

Conseil d'État

Părțile din procedura principală

Reclamantă: Valériane SNC

Pârât: Ministre de l'Action et des Comptes Publics

Întrebarea preliminară

Dispozițiile articolului 17 din A șasea directivă TVA din 17 mai 1977 (1), ale cărui dispoziții au fost preluate în esență la articolul 168 din Directiva [2006/112/CE a Consiliului] din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (2), trebuie să fie interpretate în sensul că, pentru a se refuza unei persoane impozabile dreptul de deducere, din taxa pe valoarea adăugată pe care are obligația să o plătească pentru propriile operațiuni, a taxei aplicate pentru facturile aferente unor bunuri sau unor prestări de servicii în legătură cu care administrația fiscală stabilește că nu i-au fost furnizate efectiv, este necesar, în toate cazurile, să se examineze dacă s-a stabilit că persoana impozabilă respectivă știa sau ar fi trebuit să știe că operațiunea menționată era implicată într-o fraudă privind taxa pe valoarea adăugată, indiferent dacă această fraudă a fost săvârșită la inițiativa emitentului facturii, a destinatarului acesteia sau a unui terț?

---

(1)  A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri – sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare (JO L 145, p. 1).

(2)  Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7).

---

| 16.10.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 347/14 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 347/14

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht Hamburg (Germania) la 1 august 2017 – Tänzer & Trasper GmbH/Altenweddinger Geflügelhof Kommanditgesellschaft

(Cauza C-462/17)

(2017/C 347/17)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Landgericht Hamburg

Părțile din procedura principală

Reclamantă: Tänzer & Trasper GmbH

Pârâtă: Altenweddinger Geflügelhof Kommanditgesellschaft

Întrebarea preliminară

Componentele enumerate la punctul 41 din anexa II la Regulamentul (CE) nr. 110/2008 (1) sunt componente minime pe care o băutură spirtoasă trebuie să le conțină pentru a putea purta denumirea de „lichior pe bază de ouă” (specificație minimă) sau enumerarea de la punctul 41 din anexa II la Regulamentul (CE) nr. 110/2008 constituie lista exhaustivă a componentelor unui produs menit să poarte denumirea comercială „lichior pe bază de ouă”?

---

(1)  Regulamentul (CE) nr. 110/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 ianuarie 2008 privind definirea, desemnarea, prezentarea, etichetarea și protecția indicațiilor geografice ale băuturilor spirtoase și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 1576/89 al Consiliului (JO 2008, L 39, p. 16).

---

| 16.10.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 347/14 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 347/14

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale di Trento (Italia) la 3 august 2017 – Chiara Motter/Provincia autonoma di Trento

(Cauza C-466/17)

(2017/C 347/18)

Limba de procedură: italiana

Instanța de trimitere

Tribunale di Trento

Părțile din procedura principală

Reclamantă: Chiara Motter

Pârâtă: Provincia autonoma di Trento

Întrebările preliminare

| 1) | În scopul aplicării principiului nediscriminării prevăzut la clauza 4 din acordul-cadru, instituirea unei examinări obiective inițiale a competențelor profesionale prin intermediul unui concurs public încheiat cu succes constituie un element care se încadrează în condițiile de formare pe care instanța națională trebuie să le ia în considerare pentru a stabili dacă situația unui lucrător pe durată nedeterminată este comparabilă cu cea a unui lucrător pe durată determinată, precum și pentru a verifica dacă există un motiv obiectiv care să justifice o diferență de tratament între un lucrător pe durată nedeterminată și un lucrător pe durată determinată[?] |
| --- | --- |

1)

În scopul aplicării principiului nediscriminării prevăzut la clauza 4 din acordul-cadru, instituirea unei examinări obiective inițiale a competențelor profesionale prin intermediul unui concurs public încheiat cu succes constituie un element care se încadrează în condițiile de formare pe care instanța națională trebuie să le ia în considerare pentru a stabili dacă situația unui lucrător pe durată nedeterminată este comparabilă cu cea a unui lucrător pe durată determinată, precum și pentru a verifica dacă există un motiv obiectiv care să justifice o diferență de tratament între un lucrător pe durată nedeterminată și un lucrător pe durată determinată[?]

| 2) | Principiul nediscriminării prevăzut la clauza 4 din acordul-cadru se opune unei reglementări interne, precum cea de la articolul 485 alineatul l din Decretul legislativ nr. 297 din 16 aprilie 1994, care prevede că, în scopul stabilirii vechimii în muncă la data titularizării prin intermediul unui contract pe durată nedeterminată, luarea în considerare a serviciilor efectuate pe durată determinată este integrală în limita a patru ani, în timp ce pentru anii ulteriori se reduce cu o treime în scopuri juridice și cu două treimi în scopuri economice, pentru motivul că exercitarea unei activități pe durată determinată nu este supusă unei examinări obiective inițiale a competențelor profesionale prin intermediul unui concurs public încheiat cu succes[?] |
| --- | --- |

2)

Principiul nediscriminării prevăzut la clauza 4 din acordul-cadru se opune unei reglementări interne, precum cea de la articolul 485 alineatul l din Decretul legislativ nr. 297 din 16 aprilie 1994, care prevede că, în scopul stabilirii vechimii în muncă la data titularizării prin intermediul unui contract pe durată nedeterminată, luarea în considerare a serviciilor efectuate pe durată determinată este integrală în limita a patru ani, în timp ce pentru anii ulteriori se reduce cu o treime în scopuri juridice și cu două treimi în scopuri economice, pentru motivul că exercitarea unei activități pe durată determinată nu este supusă unei examinări obiective inițiale a competențelor profesionale prin intermediul unui concurs public încheiat cu succes[?]

| 3) | Principiul nediscriminării prevăzut la clauza 4 din acordul-cadru se opune unei reglementări interne, precum cea de la articolul 485 alineatul l din Decretul legislativ nr. 297 din 16 aprilie 1994, care prevede că, în scopul stabilirii vechimii în muncă la data titularizării prin intermediul unui contract pe durată nedeterminată, luarea în considerare a serviciilor efectuate pe durată determinată este integrală în limita a patru ani, în timp ce pentru anii ulteriori se reduce cu o treime în scopuri juridice și cu două treimi în scopuri economice, în scopul de a evita producerea unor discriminări inverse împotriva funcționarilor titularizați în urma reușitei la un concurs public[?] |
| --- | --- |

3)

Principiul nediscriminării prevăzut la clauza 4 din acordul-cadru se opune unei reglementări interne, precum cea de la articolul 485 alineatul l din Decretul legislativ nr. 297 din 16 aprilie 1994, care prevede că, în scopul stabilirii vechimii în muncă la data titularizării prin intermediul unui contract pe durată nedeterminată, luarea în considerare a serviciilor efectuate pe durată determinată este integrală în limita a patru ani, în timp ce pentru anii ulteriori se reduce cu o treime în scopuri juridice și cu două treimi în scopuri economice, în scopul de a evita producerea unor discriminări inverse împotriva funcționarilor titularizați în urma reușitei la un concurs public[?]

---

| 16.10.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 347/15 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 347/15

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Giudice di pace di L’Aquila (Italia) la 7 august 2017 – Gabriele Di Girolamo/Ministero della Giustizia

(Cauza C-472/17)

(2017/C 347/19)

Limba de procedură: italiana

Instanța de trimitere

Giudice di pace di L’Aquila

Părțile din procedura principală

Reclamant: Gabriele Di Girolamo

Pârât: Ministero della Giustizia

Întrebările preliminare

| 1) | Activitatea judecătorului de pace reclamant intră în noțiunea „lucrător pe durată determinată”prevăzută de articolul 1 alineatul (3) și de articolul 7 din directiva 2003/88 (1) coroborate cu clauza 2 din Acordul-cadru privind munca pe durată determinată, transpus prin Directiva 1999/70 (2), și cu articolul 31 alineatul (2) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene? |
| --- | --- |

1)

Activitatea judecătorului de pace reclamant intră în noțiunea „lucrător pe durată determinată”prevăzută de articolul 1 alineatul (3) și de articolul 7 din directiva 2003/88 (1) coroborate cu clauza 2 din Acordul-cadru privind munca pe durată determinată, transpus prin Directiva 1999/70 (2), și cu articolul 31 alineatul (2) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene?

| 2) | În cazul unui răspuns afirmativ întrebarea 1), magistratul [de drept comun] sau „magistratul care îmbracă toga” poate fi considerat lucrător pe durată nedeterminată echivalent cu lucrătorul pe durată determinată „judecător de pace” în scopul aplicării clauzei 4 din Acordul-cadru privind munca pe durată determinată transpus prin Directiva 1999/70? |
| --- | --- |

2)

În cazul unui răspuns afirmativ întrebarea 1), magistratul [de drept comun] sau „magistratul care îmbracă toga” poate fi considerat lucrător pe durată nedeterminată echivalent cu lucrătorul pe durată determinată „judecător de pace” în scopul aplicării clauzei 4 din Acordul-cadru privind munca pe durată determinată transpus prin Directiva 1999/70?

| 3) | În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea 2), caracterul diferit al procedurii de recrutare stabilă a magistraților de drept comun, în comparație cu procedurile de selectare prevăzute de lege adoptate pentru recrutarea pentru o anumită durată a judecătorilor de pace, constituie motive obiective în sensul clauzei 4 punctul alineatul (1) și/sau alineatul (4) din Acordul-cadru privind munca pe durată determinată transpus prin Directiva 1999/70/CE pentru a justifica neaplicarea – din partea „dreptului pozitiv” al Cassazione a Sezioni unite [Curtea de casație, Secțiile Unite] în sentința nr. 13721/2017 și a Consiglio di Stato [Consiliul de Stat] în avizul nr. 464/2017 din 8 aprilie 2017 – la judecătorii de pace, precum în cazul reclamantului lucrător pe durată determinată, a acelorași condiții de muncă aplicate magistraților de drept comun pe durată nedeterminată comparabili, precum și pentru a justifica neaplicarea măsurilor preventive și sancționatorii împotriva recurgerii abuzive la contracte pe durată determinată, prevăzută în clauza 5 din acordul-cadru menționat anterior, transpus prin Directiva 1999/70/CE, și a normei interne de transpunere prevăzute la articolul 5 alineatul 4 bis din d.lgs. [Decretul Legislativ] nr. 368/2001. Astfel, în lipsa unui principiu fundamental în ordinea juridică internă sau a unei norme constituționale care să poată legitima fie discriminarea privind condițiile de muncă, fie interzicerea absolută a încadrării pe o perioadă nedeterminată a judecătorilor de pace și în lumina normei interne anterioare (art. 1 din Legea nr. 217/1974) care prevăzute deja echivalarea condițiilor de muncă și stabilizarea raporturilor de muncă succesive pe durată determinată ale judecătorilor onorifici? |
| --- | --- |

3)

În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea 2), caracterul diferit al procedurii de recrutare stabilă a magistraților de drept comun, în comparație cu procedurile de selectare prevăzute de lege adoptate pentru recrutarea pentru o anumită durată a judecătorilor de pace, constituie motive obiective în sensul clauzei 4 punctul alineatul (1) și/sau alineatul (4) din Acordul-cadru privind munca pe durată determinată transpus prin Directiva 1999/70/CE pentru a justifica neaplicarea – din partea „dreptului pozitiv” al Cassazione a Sezioni unite [Curtea de casație, Secțiile Unite] în sentința nr. 13721/2017 și a Consiglio di Stato [Consiliul de Stat] în avizul nr. 464/2017 din 8 aprilie 2017 – la judecătorii de pace, precum în cazul reclamantului lucrător pe durată determinată, a acelorași condiții de muncă aplicate magistraților de drept comun pe durată nedeterminată comparabili, precum și pentru a justifica neaplicarea măsurilor preventive și sancționatorii împotriva recurgerii abuzive la contracte pe durată determinată, prevăzută în clauza 5 din acordul-cadru menționat anterior, transpus prin Directiva 1999/70/CE, și a normei interne de transpunere prevăzute la articolul 5 alineatul 4 bis din d.lgs. [Decretul Legislativ] nr. 368/2001. Astfel, în lipsa unui principiu fundamental în ordinea juridică internă sau a unei norme constituționale care să poată legitima fie discriminarea privind condițiile de muncă, fie interzicerea absolută a încadrării pe o perioadă nedeterminată a judecătorilor de pace și în lumina normei interne anterioare (art. 1 din Legea nr. 217/1974) care prevăzute deja echivalarea condițiilor de muncă și stabilizarea raporturilor de muncă succesive pe durată determinată ale judecătorilor onorifici?

| 4) | În orice caz, într-o situație precum cea în discuție în prezenta cauză, contravine articolului 47 alineatul (2) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și noțiunii de instanță judecătorească independentă și imparțială din dreptul Uniunii Europene activitatea unui judecător de pace care, interesat cu privire la o soluție determinată a litigiului în favoarea reclamantului care desfășoară ca activitate lucrativă exclusivă funcții judiciare identice, se poate substitui instanței competente potrivit legii ca urmare a refuzului organului de justiție intern de cel mai înalt grad – Cassazione a Sezioni unite [Curtea de Casație, Secțiile Unite]- pentru a asigura protecția efectivă a drepturilor solicitate, impunând în acest fel instanței competente potrivit legii să își decline, în cazul în care se solicită acest lucru, propria competență cu privire la recunoașterea dreptului solicitat, în pofida faptului că dreptul în discuție – precum concediul retribuit în litigiul principal – își găsește temei în dreptul primar și derivat al Uniunii Europene într-o situație de aplicare directă verticală a dreptului „comunitar” față de stat? În cazul în care Curtea constată încălcarea articolului 47 din Cartă, se solicită să se stabilească, în plus, remediile interne pentru a evita ca încălcarea dreptului primar al Uniunii să includă și refuzul absolut al ordinii juridice interne de a proteja drepturile fundamentale asigurate de dreptul Uniunii în prezenta cauză. |
| --- | --- |

4)

În orice caz, într-o situație precum cea în discuție în prezenta cauză, contravine articolului 47 alineatul (2) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și noțiunii de instanță judecătorească independentă și imparțială din dreptul Uniunii Europene activitatea unui judecător de pace care, interesat cu privire la o soluție determinată a litigiului în favoarea reclamantului care desfășoară ca activitate lucrativă exclusivă funcții judiciare identice, se poate substitui instanței competente potrivit legii ca urmare a refuzului organului de justiție intern de cel mai înalt grad – Cassazione a Sezioni unite [Curtea de Casație, Secțiile Unite]- pentru a asigura protecția efectivă a drepturilor solicitate, impunând în acest fel instanței competente potrivit legii să își decline, în cazul în care se solicită acest lucru, propria competență cu privire la recunoașterea dreptului solicitat, în pofida faptului că dreptul în discuție – precum concediul retribuit în litigiul principal – își găsește temei în dreptul primar și derivat al Uniunii Europene într-o situație de aplicare directă verticală a dreptului „comunitar” față de stat? În cazul în care Curtea constată încălcarea articolului 47 din Cartă, se solicită să se stabilească, în plus, remediile interne pentru a evita ca încălcarea dreptului primar al Uniunii să includă și refuzul absolut al ordinii juridice interne de a proteja drepturile fundamentale asigurate de dreptul Uniunii în prezenta cauză.

---

(1)  Directiva 2003/88/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 4 noiembrie 2003 privind anumite aspecte ale organizării timpului de lucru (JO 2003 L 299, p. 9, Ediție specială, 05/vol. 7, p. 3).

(2)  Directiva 1999/70/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 privind Acordul-cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat între CES, UNICE și CEEP (JO 1999, L 175, p. 43, Ediție specială, 05/vol. 5, p. 129).

---

| 16.10.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 347/16 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 347/16

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Riigikohus (Estonia) la 8 august 2017 – AS Viking Motors, OÜ TKM Beauty Eesti, AS TKM King, Kaubamaja AS, Selver AS/Tallinna linn, Maksu- ja Tolliamet

(Cauza C-475/17)

(2017/C 347/20)

Limba de procedură: estona

Instanța de trimitere

Riigikohus

Părțile din procedura principală

Recurente: AS Viking Motors, OÜ TKM Beauty Eesti, AS TKM King, Kaubamaja AS, Selver AS

Intimați: Tallinna linn, Maksu- ja Tolliamet

Întrebarea preliminară

Articolul 401 din Directiva 2006/112/CE (1) a Consiliului trebuie interpretat în sensul că se opune unei taxe naționale care se aplică în mod general și proporțional cu prețul, dar care, în temeiul dispozițiilor pertinente, se percepe numai în etapa vânzării unui bun sau a unui serviciu către un consumator, astfel încât consumatorul suportă în definitiv sarcina fiscală finală, ceea ce compromite funcționarea sistemului comun al TVA-ului și denaturează concurența?

---

(1)  Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO 2006, L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7).

---

| 16.10.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 347/16 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 347/16

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 4 august 2017 – Pelham GmbH, Moses Pelham, Martin Haas/Ralf Hütter, Florian Schneider-Esleben

(Cauza C-476/17)

(2017/C 347/21)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Bundesgerichtshof

Părțile din procedura principală

Recurenți: Pelham GmbH, Moses Pelham, Martin Haas

Intimați: Ralf Hütter, Florian Schneider-Esleben

Întrebările preliminare

| 1) | Există o încălcare a dreptului exclusiv al producătorului de fonograme de reproducere a fonogramei sale, prevăzut la articolul 2 litera (c) din Directiva 2001/29/CE (1), atunci când din fonograma respectivă se extrag fragmente sonore foarte scurte care se transferă pe altă fonogramă? |
| --- | --- |

1)

Există o încălcare a dreptului exclusiv al producătorului de fonograme de reproducere a fonogramei sale, prevăzut la articolul 2 litera (c) din Directiva 2001/29/CE (1), atunci când din fonograma respectivă se extrag fragmente sonore foarte scurte care se transferă pe altă fonogramă?

| 2) | O fonogramă care conține fragmente sonore foarte scurte transferate de pe altă fonogramă constituie o copie a acesteia din urmă, în sensul articolului 9 alineatul (1) litera (b) din Directiva 2006/115/CE (2)? |
| --- | --- |

2)

O fonogramă care conține fragmente sonore foarte scurte transferate de pe altă fonogramă constituie o copie a acesteia din urmă, în sensul articolului 9 alineatul (1) litera (b) din Directiva 2006/115/CE (2)?

| 3) | Statele membre pot prevedea o dispoziție – precum articolul 24 alineatul 1 din UrhG – care prevede în mod clar că domeniul de protecție juridică a dreptului exclusiv al producătorului de fonograme de reproducere [articolul 2 litera (c) din Directiva 2001/29/CE] și de distribuție [articolul 9 alineatul (1) litera (b) din Directiva 2006/115/CE] a unei fonograme este limitat în mod intrinsec astfel încât o operă autonomă, creată prin utilizarea liberă a fonogramei sale, poate fi exploatată fără acordul acestuia? |
| --- | --- |

3)

Statele membre pot prevedea o dispoziție – precum articolul 24 alineatul 1 din UrhG – care prevede în mod clar că domeniul de protecție juridică a dreptului exclusiv al producătorului de fonograme de reproducere [articolul 2 litera (c) din Directiva 2001/29/CE] și de distribuție [articolul 9 alineatul (1) litera (b) din Directiva 2006/115/CE] a unei fonograme este limitat în mod intrinsec astfel încât o operă autonomă, creată prin utilizarea liberă a fonogramei sale, poate fi exploatată fără acordul acestuia?

| 4) | O operă sau un alt obiect protejat este utilizat în sensul articolului 5 alineatul (3) litera (d) din Directiva 2001/29/CE în scopul citării atunci când nu se poate recunoaște că s-a utilizat o operă străină sau un alt obiect protejat străin? |
| --- | --- |

4)

O operă sau un alt obiect protejat este utilizat în sensul articolului 5 alineatul (3) litera (d) din Directiva 2001/29/CE în scopul citării atunci când nu se poate recunoaște că s-a utilizat o operă străină sau un alt obiect protejat străin?

| 5) | Potrivit dispozițiilor dreptului Uniunii, referitoare la dreptul producătorului de fonograme de reproducere și de distribuție a unei fonograme [articolul 2 litera (c) din Directiva 2001/29/CE și articolul 9 alineatul (1) litera (b) din Directiva 2006/115/CE] și la excepțiile și limitările de la aceste drepturi [articolul 5 alineatele (2) și (3) din Directiva 2001/29/CE și articolul 10 alineatul (2) prima teză din Directiva 2006/115/CE], e permisă o marjă de manevră în cadrul transpunerii acestor dispoziții în dreptul național? |
| --- | --- |

5)

Potrivit dispozițiilor dreptului Uniunii, referitoare la dreptul producătorului de fonograme de reproducere și de distribuție a unei fonograme [articolul 2 litera (c) din Directiva 2001/29/CE și articolul 9 alineatul (1) litera (b) din Directiva 2006/115/CE] și la excepțiile și limitările de la aceste drepturi [articolul 5 alineatele (2) și (3) din Directiva 2001/29/CE și articolul 10 alineatul (2) prima teză din Directiva 2006/115/CE], e permisă o marjă de manevră în cadrul transpunerii acestor dispoziții în dreptul național?

| 6) | În ce măsură trebuie să se țină seama de drepturile fundamentale din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene atunci când se stabilește domeniul de aplicare al protecției juridice a dreptului exclusiv al producătorului de fonograme de reproducere [articolul 2 litera (c) din Directiva 2001/29/CE] și de distribuție [articolul 9 alineatul (1) litera (b) din Directiva 2006/115/CE] a unei fonograme, precum și domeniul de aplicare al excepțiilor și limitărilor la aceste drepturi [articolul 5 alineatele (2) și (3) din Directiva 2001/29/CE și articolul 10 alineatul (2) prima teză din Directiva 2006/115/CE]? |
| --- | --- |

6)

În ce măsură trebuie să se țină seama de drepturile fundamentale din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene atunci când se stabilește domeniul de aplicare al protecției juridice a dreptului exclusiv al producătorului de fonograme de reproducere [articolul 2 litera (c) din Directiva 2001/29/CE] și de distribuție [articolul 9 alineatul (1) litera (b) din Directiva 2006/115/CE] a unei fonograme, precum și domeniul de aplicare al excepțiilor și limitărilor la aceste drepturi [articolul 5 alineatele (2) și (3) din Directiva 2001/29/CE și articolul 10 alineatul (2) prima teză din Directiva 2006/115/CE]?

---

(1)  Directiva 2001/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 mai 2001 privind armonizarea anumitor aspecte ale dreptului de autor și drepturilor conexe în societatea informațională, (JO 2001, L 167, p. 10, Ediţie specială, 17/vol. 1, p. 230).

(2)  Directiva 2006/115/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 decembrie 2006 privind dreptul de închiriere și de împrumut și anumite drepturi conexe dreptului de autor în domeniul proprietății intelectuale (JO 2006, L 376 , p. 28, Ediţie specială, 17/vol. 3, p. 14).

---

| 16.10.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 347/17 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 347/17

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunalul Cluj (România) la data de 9 august 2017 – IQ/JP

(Cauza C-478/17)

(2017/C 347/22)

Limba de procedură: română

Instanţa de trimitere

Tribunalul Cluj

Părţile din acţiunea principală

Reclamantă: IQ

Pârât: JP

Întrebările preliminare

| 1) | Dacă sintagma „instanţele judecătoreşti dintr-un stat membru competente pentru a soluţiona cauza pe fond” utilizată în alineatul 15 se referă atât la instanţele care soluţionează cauza în primă instanţă, cât şi la cele care soluţionează căile de atac. Interesează dacă poate avea loc o trimitere a cauzei în temeiul articolului 15 din Regulamentul nr. 2201/2003 (1) către o instanţă mai bine plasată, în cazul în care instanţa competentă căreia i se solicită trimiterea cauzei unei instanţe mai bine plasate este o instanţă de apel, în timp ce instanţa mai bine plasată este o instanţă care judecă în primul grad de jurisdicţie. |
| --- | --- |

1)

Dacă sintagma „instanţele judecătoreşti dintr-un stat membru competente pentru a soluţiona cauza pe fond” utilizată în alineatul 15 se referă atât la instanţele care soluţionează cauza în primă instanţă, cât şi la cele care soluţionează căile de atac. Interesează dacă poate avea loc o trimitere a cauzei în temeiul articolului 15 din Regulamentul nr. 2201/2003 (1) către o instanţă mai bine plasată, în cazul în care instanţa competentă căreia i se solicită trimiterea cauzei unei instanţe mai bine plasate este o instanţă de apel, în timp ce instanţa mai bine plasată este o instanţă care judecă în primul grad de jurisdicţie.

| 2) | În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare, care este ar trebui să fie în opinia Curții soarta hotărârii pronunțate în primă instanţă de instanţa competentă care procedează la trimiterea cauzei instanţei mai bine plasate? |
| --- | --- |

2)

În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare, care este ar trebui să fie în opinia Curții soarta hotărârii pronunțate în primă instanţă de instanţa competentă care procedează la trimiterea cauzei instanţei mai bine plasate?

---

(1)  Regulamentul (CE) nr. 2201/2003 al Consiliului din 27 noiembrie 2003privind competența, recunoașterea și executarea hotărârilor judecătorești în materie matrimonială și în materia răspunderii părintești, de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1347/2000 (JO 2003 L 338, p.1, Ediţie specială, 19/vol. 6, p. 183)

---

| 16.10.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 347/18 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 347/18

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Court of Appeal (Irlanda) la 9 august 2017 – Neculai Tarola/Minister for Social Protection

(Cauza C-483/17)

(2017/C 347/23)

Limba de procedură: engleza

Instanța de trimitere

Court of Appeal

Părțile din procedura principală

Reclamant: Neculai Tarola

Pârât: Minister for Social Protection

Întrebarea preliminară

În cazul în care un cetățean al altui stat membru al Uniunii, după primele douăsprezece luni de exercitare a dreptului său la liberă circulație, ajunge în statul gazdă și lucrează (altfel decât cu contract de muncă pe termen limitat) pentru o perioadă de două săptămâni în care este remunerat, iar apoi devine șomer în mod involuntar, cetățeanul respectiv își menține astfel statutul de lucrător pentru o perioadă de încă cel puțin șase luni în sensul articolului 7 alineatul (3) litera (c) și al articolului 7 alineatul (1) litera (a) din Directiva 2004/38/CE (1), astfel încât să aibă dreptul la prestații de asistență socială sau, după caz, prestații de securitate socială în aceleași condiții ca un cetățean rezident al statului gazdă?

---

(1)  Directiva 2004/38/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind dreptul la liberă circulație și ședere pe teritoriul statelor membre pentru cetățenii Uniunii și membrii familiilor acestora, de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 1612/68 și de abrogare a Directivelor 64/221/CEE, 68/360/CEE, 72/194/CEE, 73/148/CEE, 75/34/CEE, 75/35/CEE, 90/364/CEE, 90/365/CEE și 93/96/CEE (JO L 158, p. 77, Ediție specială, 05/vol. 7, p. 56).

---

| 16.10.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 347/18 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 347/18

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Supreme Court of the United Kingdom (Regatul Unit) la 14 august 2017 – Hoteles Piñero Canarias, S.L./Keefe (prin reprezentantul său Eyton, în calitate de reprezentant al unui major protejat)

(Cauza C-491/17)

(2017/C 347/24)

Limba de procedură: engleza

Instanța de trimitere

Supreme Court of the United Kingdom

Părțile din procedura principală

Recurentă: Hoteles Piñero Canarias, S.L.

Intimat: Keefe (prin reprezentantul său Eyton, în calitate de reprezentant al unui major protejat)

Întrebările preliminare

| 1) | Articolul 11 alineatul (3) (1) impune ca acțiunea introdusă de persoana vătămată împotriva deținătorului poliței de asigurare/asiguratului să fie în materie de asigurări în sensul că ridică o problemă referitoare la validitatea sau efectul poliței? |
| --- | --- |

1)

Articolul 11 alineatul (3) (1) impune ca acțiunea introdusă de persoana vătămată împotriva deținătorului poliței de asigurare/asiguratului să fie în materie de asigurări în sensul că ridică o problemă referitoare la validitatea sau efectul poliței?

| 2) | Articolul 11 alineatul (3) impune să existe riscul pronunțării unor hotărâri contradictorii dacă nu este permisă introducerea în cauză? |
| --- | --- |

2)

Articolul 11 alineatul (3) impune să existe riscul pronunțării unor hotărâri contradictorii dacă nu este permisă introducerea în cauză?

| 3) | Instanța are o putere de apreciere în ceea ce privește decizia de a autoriza sau de a nu autoriza o introducere în cauză în temeiul unei cereri care intră sub incidenţa articolului 11 alineatul (3)? |
| --- | --- |

3)

Instanța are o putere de apreciere în ceea ce privește decizia de a autoriza sau de a nu autoriza o introducere în cauză în temeiul unei cereri care intră sub incidenţa articolului 11 alineatul (3)?

---

(1)  Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (JO L 12, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 3, p. 74).

---

| 16.10.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 347/19 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 347/19

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Finanzgericht Düsseldorf (Germania) la 17 august 2017 – Deutsche Post AG/Hauptzollamt Köln

(Cauza C-496/17)

(2017/C 347/25)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Finanzgericht Düsseldorf

Părțile din procedura principală

Reclamantă: Deutsche Post AG

Pârât: Hauptzollamt Köln

Întrebarea preliminară

Articolul 24 alineatul (1) al doilea paragraf din Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2015/2447 al Comisiei din 24 noiembrie 2015 de stabilire a unor norme pentru punerea în aplicare a anumitor dispoziții din Regulamentul (UE) nr. 952/2013 al Parlamentului European și al Consiliului de stabilire a Codului vamal al Uniunii (1) trebuie interpretat în sensul că, în temeiul acestei dispoziții, autoritatea vamală poate impune solicitanților să comunice numărul de identificare fiscală care le-a fost atribuit de Bundeszentralamt für Steuern [Oficiul Federal Central pentru Impozite] în scopul colectării impozitului pe venit, precum și administrațiile fiscale competente să stabilească impozitul pe venit datorat de membrii Consiliului de administrație al solicitantului, de directorii cu funcții de administrator, de șefii de departament, de șeful departamentului financiar-contabil, de șeful departamentului vamal care își desfășoară activitatea în cadrul acestuia, de persoanele responsabile cu chestiuni vamale și de persoanele care prelucrează chestiuni vamale?

---

(1)  JO 2015, L 343, p. 558.

---

| 16.10.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 347/20 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 347/20

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Cour administrative d'appel de Versailles (Franța) la 10 iulie 2017 – Oeuvre d’assistance aux bêtes d’abattoirs (OABA)/Ministre de l'agriculture et de l'alimentation, Premier ministre, Bionoor, Ecocert France, Institut national de l’origine et de la qualité (INAO)

(Cauza C-497/17)

(2017/C 347/26)

Limba de procedură: franceza

Instanța de trimitere

Cour administrative d'appel de Versailles

Părțile din procedura principală

Reclamantă: Oeuvre d’assistance aux bêtes d’abattoirs (OABA)

Pârâți: Ministre de l'agriculture et de l'alimentation, Premier ministre, Bionoor, Ecocert France, Institut national de l’origine et de la qualité (INAO)

Întrebarea preliminară

Normele aplicabile din dreptul Uniunii Europene care rezultă în special:

| — | din articolul 13 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, |
| --- | --- |

—

din articolul 13 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

| — | din Regulamentul (CE) nr. 834/2007 al Consiliului din 28 iunie 2007 (1), ale cărui norme de aplicare sunt stabilite prin Regulamentul (CE) nr. 889/2008 al Comisiei din 5 septembrie 2008 (2), |
| --- | --- |

—

din Regulamentul (CE) nr. 834/2007 al Consiliului din 28 iunie 2007 (1), ale cărui norme de aplicare sunt stabilite prin Regulamentul (CE) nr. 889/2008 al Comisiei din 5 septembrie 2008 (2),

| — | și din Regulamentul (CE) nr. 1099/2009 al Consiliului din 24 septembrie 2009 (3) |
| --- | --- |

—

și din Regulamentul (CE) nr. 1099/2009 al Consiliului din 24 septembrie 2009 (3)

trebuie interpretate în sensul că permit sau interzic acordarea etichetei europene „agricultură ecologică” unor produse provenite din animale care au fost supuse sacrificării religioase fără asomare prealabilă, efectuată în condițiile stabilite prin Regulamentul (CE) nr. 1099/2009?

---

(1)  Regulamentul (CE) nr. 834/2007 al Consiliului din 28 iunie 2007 privind producția ecologică și etichetarea produselor ecologice, precum și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 2092/91 (JO L 189, p. 1).

(2)  Regulamentul (CE) nr. 889/2008 al Comisiei din 5 septembrie 2008 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 834/2007 al Consiliului privind producția ecologică și etichetarea produselor ecologice în ceea ce privește producția ecologică, etichetarea și controlul (JO L 250, p. 1).

(3)  Regulamentul (CE) nr. 1099/2009 al Consiliului din 24 septembrie 2009 privind protecția animalelor în momentul uciderii (JO L 303, p. 1).

---

| 16.10.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 347/20 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 347/20

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Vestre Landsret (Danemarca) la 18 august 2017 – C&D Foods Acquisition ApS/Skatteministeriet

(Cauza C-502/17)

(2017/C 347/27)

Limba de procedură: daneza

Instanța de trimitere

Vestre Landsret

Părțile din procedura principală

Reclamantă: C&D Foods Acquisition ApS

Pârât: Skatteministeriet

Întrebările preliminare

| 1) | Articolul 168 din Directiva [2006/112] (1) trebuie să fie interpretat în sensul că, în împrejurări precum cele din litigiul principal, o societate holding are dreptul la deducerea în totalitate a TVA-ului aferent serviciilor prestate în amonte în cadrul unei proceduri de verificări prealabile efectuate în vederea unei cesionări preconizate, însă nerealizate, a titlurilor de participare deținute la o filială căreia societatea holding îi furnizează servicii de administrare și servicii informatice care sunt supuse TVA-ului? |
| --- | --- |

1)

Articolul 168 din Directiva [2006/112] (1) trebuie să fie interpretat în sensul că, în împrejurări precum cele din litigiul principal, o societate holding are dreptul la deducerea în totalitate a TVA-ului aferent serviciilor prestate în amonte în cadrul unei proceduri de verificări prealabile efectuate în vederea unei cesionări preconizate, însă nerealizate, a titlurilor de participare deținute la o filială căreia societatea holding îi furnizează servicii de administrare și servicii informatice care sunt supuse TVA-ului?

| 2) | Răspunsul la întrebarea precedentă este influențat de faptul că prețul serviciilor de administrare și al serviciilor informatice supuse TVA-ului, prestate de societatea holding în cadrul activității sale economice, este o sumă stabilită care corespunde cheltuielilor efectuate de societatea holding cu salariile angajaților, plus un „adaos” de 10 %? |
| --- | --- |

2)

Răspunsul la întrebarea precedentă este influențat de faptul că prețul serviciilor de administrare și al serviciilor informatice supuse TVA-ului, prestate de societatea holding în cadrul activității sale economice, este o sumă stabilită care corespunde cheltuielilor efectuate de societatea holding cu salariile angajaților, plus un „adaos” de 10 %?

| 3) | Indiferent de răspunsurile formulate la întrebările precedente, poate exista un drept de deducere în situația în care costurile serviciilor de consultanță în discuţie în litigiul principal sunt considerate costuri generale și, în cazul unui răspuns afirmativ, în ce condiții? |
| --- | --- |

3)

Indiferent de răspunsurile formulate la întrebările precedente, poate exista un drept de deducere în situația în care costurile serviciilor de consultanță în discuţie în litigiul principal sunt considerate costuri generale și, în cazul unui răspuns afirmativ, în ce condiții?

---

(1)  Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO 2006, L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7).

---

| 16.10.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 347/21 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 347/21

---

Acțiune introdusă la 21 august 2017 – Comisia Europeană/Regatul Unit al Marii Britanii şi Irlandei de Nord

(Cauza C-503/17)

(2017/C 347/28)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: F. Tomat, J. Tomkin, agenți)

Pârât: Regatul Unit al Marii Britanii şi Irlandei de Nord

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | constatarea faptului că, prin permiterea utilizării combustibilului marcat în scopul alimentării ambarcațiunilor private de agrement, Regatul Unit și-a încălcat obligațiile care îi revin în temeiul Directivei 95/60/CE (1); |
| --- | --- |

—

constatarea faptului că, prin permiterea utilizării combustibilului marcat în scopul alimentării ambarcațiunilor private de agrement, Regatul Unit și-a încălcat obligațiile care îi revin în temeiul Directivei 95/60/CE (1);

| — | obligarea Regatului Unit al Marii Britanii şi Irlandei de Nord la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea Regatului Unit al Marii Britanii şi Irlandei de Nord la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

Comisia consideră că permiterea vânzării combustibilului marcat pentru propulsarea ambarcațiunilor private de agrement este fundamental incompatibilă cu Directiva 95/60/CE („Directiva privind marcarea fiscală”). Obligația de a marca combustibilul care a fost supus unei rate reduse a accizelor este destinată în mod specific să garanteze că acel combustibil se distinge în mod clar de combustibilul pentru care s-au plătit taxe vamale integrale. Or, efectul măsurii naționale este acela că, atunci când se găsește combustibil marcat în rezervorul unei ambarcațiuni private de agrement care s-a realimentat în Regatul Unit, nu este posibil să se stabilească pe baza marcării dacă combustibilul utilizat a fost supus unei rate integrale sau reduse a accizelor.

---

(1)  Directiva 95/60/CE a Consiliului din 27 noiembrie 1995 privind marcarea fiscală a motorinelor și a kerosenului (JO 1995, L 291, p. 46, Ediție specială, 09/vol. 2, p. 11).

---

| 16.10.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 347/22 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 347/22

---

Acțiune introdusă la 21 august 2017 – Comisia Europeană/Irlanda

(Cauza C-504/17)

(2017/C 347/29)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: F. Tomat, J. Tomkin, agenți)

Pârâtă: Irlanda

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | constatarea faptului că, prin negarantarea aplicării ratelor minime de impozitare prevăzute de Directiva 2003/96/CE (1) a Consiliului din 27 octombrie 2003 privind restructurarea cadrului comunitar de impozitare a produselor energetice și a electricității, Irlanda nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolelor 4 și 7 din directiva respectivă; |
| --- | --- |

—

constatarea faptului că, prin negarantarea aplicării ratelor minime de impozitare prevăzute de Directiva 2003/96/CE (1) a Consiliului din 27 octombrie 2003 privind restructurarea cadrului comunitar de impozitare a produselor energetice și a electricității, Irlanda nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolelor 4 și 7 din directiva respectivă;

| — | constatarea faptului că, prin permiterea utilizării combustibilului marcat în scopul propulsării ambarcațiunilor private de agrement, chiar dacă un astfel de combustibil nu a fost supus niciunei scutiri sau reduceri a accizelor, Irlanda nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul Directivei 95/60/CE (2) din 27 noiembrie 1995 privind marcarea fiscală a motorinelor și a kerosenului; |
| --- | --- |

—

constatarea faptului că, prin permiterea utilizării combustibilului marcat în scopul propulsării ambarcațiunilor private de agrement, chiar dacă un astfel de combustibil nu a fost supus niciunei scutiri sau reduceri a accizelor, Irlanda nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul Directivei 95/60/CE (2) din 27 noiembrie 1995 privind marcarea fiscală a motorinelor și a kerosenului;

| — | obligarea Irlandei la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea Irlandei la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

Comisia consideră că sistemul prin care Irlanda impune și colectează accize la combustibilul utilizat în propulsarea ambarcațiunilor private de agrement este incompatibil cu obligațiile care îi revin în temeiul Directivei 2003/96/CE a Consiliului („Directiva privind impozitarea energiei”) și al Directivei 95/60/CE („Directiva privind marcarea fiscală”).

În ceea ce privește plata accizelor, este evident că numai o minoritate foarte redusă a proprietarilor de ambarcațiuni de agrement depun efectiv declarații de plată a ratei integrale a taxei vamale. Comisia consideră de asemenea că permiterea vânzării combustibilului marcat pentru utilizări care sunt supuse unei rate integrale a accizelor este fundamental incompatibilă cu Directiva privind marcarea fiscală. Obligația de a marca combustibilul care a fost supus unei rate reduse a accizelor este destinată în mod specific să garanteze că acel combustibil se distinge în mod clar de combustibilul pentru care s au plătit taxe vamale integrale. Or, efectul măsurii naționale este acela că, atunci când se găsește combustibil marcat în rezervorul unei ambarcațiuni private de agrement care s a realimentat în Irlanda, nu este posibil să se stabilească pe baza marcării dacă combustibilul utilizat a fost supus unei rate integrale sau reduse a accizelor.

---

(1)  JO 2003, L 283, p. 51, Ediție specială, 09/vol. 2, p. 98.

(2)  JO 1995, L 291, p. 46, Ediție specială, 09/vol. 2, p. 11.

---

| 16.10.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 347/22 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 347/22

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Conseil d'État (Franța) la 21 august 2017 – Google Inc./Commission nationale de l'informatique et des libertés (CNIL)

(Cauza C-507/17)

(2017/C 347/30)

Limba de procedură: franceza

Instanța de trimitere

Conseil d'État

Părțile din procedura principală

Reclamantă: Google Inc.

Pârâtă: Commission nationale de l'informatique et des libertés (CNIL)

Celelalte părţi: Wikimedia Foundation Inc., Fondation pour la liberté de la presse, Microsoft Corp., Reporters Committee for Freedom of the Press și alții, Article 19 și alții, Internet Freedom Foundation și alții, Défenseur des droits

Întrebările preliminare

| 1) | „Dreptul la înlăturare”, astfel cum a fost consacrat de Curtea de Justiție a Uniunii Europene prin Hotărârea din 13 mai 2014 (1) în temeiul dispozițiilor articolului 12 litera (b) și ale articolului 14 litera (a) din Directiva din 24 octombrie 1995 (2), trebuie interpretat în sensul că operatorul unui motor de căutare are obligația, în cazul în care admite o cerere de înlăturare, să efectueze această înlăturare din toate numele de domeniu ale motorului său de căutare, astfel încât linkurile în litigiu să nu mai fie afișate indiferent de locul de unde este lansată căutarea privind numele solicitantului, inclusiv locurile aflate în afara domeniului de aplicare teritorială a Directivei din 24 octombrie 1995? |
| --- | --- |

1)

„Dreptul la înlăturare”, astfel cum a fost consacrat de Curtea de Justiție a Uniunii Europene prin Hotărârea din 13 mai 2014 (1) în temeiul dispozițiilor articolului 12 litera (b) și ale articolului 14 litera (a) din Directiva din 24 octombrie 1995 (2), trebuie interpretat în sensul că operatorul unui motor de căutare are obligația, în cazul în care admite o cerere de înlăturare, să efectueze această înlăturare din toate numele de domeniu ale motorului său de căutare, astfel încât linkurile în litigiu să nu mai fie afișate indiferent de locul de unde este lansată căutarea privind numele solicitantului, inclusiv locurile aflate în afara domeniului de aplicare teritorială a Directivei din 24 octombrie 1995?

| 2) | În cazul unui răspuns negativ la această primă întrebare, „dreptul la înlăturare”, astfel cum a fost consacrat de Curtea de Justiție a Uniunii Europene prin hotărârea citată anterior, trebuie interpretat în sensul că operatorul unui motor de căutare are obligația, în cazul în care admite o cerere de înlăturare, să elimine linkurile în litigiu din lista rezultatelor afișate în urma unei căutări efectuate plecând de la numele solicitantului doar din numele de domeniu corespunzător statului în care se consideră că s-a efectuat căutarea sau, în sens mai general, din numele de domeniu ale motorului de căutare corespunzătoare extensiilor naționale ale acestui motor în toate statele membre ale Uniunii Europene? |
| --- | --- |

2)

În cazul unui răspuns negativ la această primă întrebare, „dreptul la înlăturare”, astfel cum a fost consacrat de Curtea de Justiție a Uniunii Europene prin hotărârea citată anterior, trebuie interpretat în sensul că operatorul unui motor de căutare are obligația, în cazul în care admite o cerere de înlăturare, să elimine linkurile în litigiu din lista rezultatelor afișate în urma unei căutări efectuate plecând de la numele solicitantului doar din numele de domeniu corespunzător statului în care se consideră că s-a efectuat căutarea sau, în sens mai general, din numele de domeniu ale motorului de căutare corespunzătoare extensiilor naționale ale acestui motor în toate statele membre ale Uniunii Europene?

| 3) | În plus, pe lângă obligația menționată la punctul 2), „dreptul la înlăturare”, astfel cum a fost consacrat de Curtea de Justiție a Uniunii Europene prin hotărârea citată anterior, trebuie interpretat în sensul că operatorul unui motor de căutare are obligația, în cazul în care admite o cerere de înlăturare, să elimine prin așa-numita tehnică de „geoblocare”, pornind de la o adresă IP considerată a fi localizată în statul de reședință al beneficiarului „dreptului la înlăturare”, rezultatele în litigiu ale căutărilor efectuate plecând de la numele acestui beneficiar sau chiar, în sens mai general, de la o adresă IP considerată a fi localizată în unul dintre statele membre care intră sub incidența Directivei din 24 octombrie 1995, indiferent de numele de domeniu folosit de utilizatorul de internet care efectuează căutarea? |
| --- | --- |

3)

În plus, pe lângă obligația menționată la punctul 2), „dreptul la înlăturare”, astfel cum a fost consacrat de Curtea de Justiție a Uniunii Europene prin hotărârea citată anterior, trebuie interpretat în sensul că operatorul unui motor de căutare are obligația, în cazul în care admite o cerere de înlăturare, să elimine prin așa-numita tehnică de „geoblocare”, pornind de la o adresă IP considerată a fi localizată în statul de reședință al beneficiarului „dreptului la înlăturare”, rezultatele în litigiu ale căutărilor efectuate plecând de la numele acestui beneficiar sau chiar, în sens mai general, de la o adresă IP considerată a fi localizată în unul dintre statele membre care intră sub incidența Directivei din 24 octombrie 1995, indiferent de numele de domeniu folosit de utilizatorul de internet care efectuează căutarea?

---

(1)  Hotărârea din 13 mai 2014, Google Spain și Google, C-131/12, EU:C:2014:317.

(2)  Directiva 95/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 24 octombrie 1995 [privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal și libera circulație a acestor date (JO 1995, L 281, p. 31, Ediție specială, 13/vol. 17, p. 10).

---

| 16.10.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 347/23 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 347/23

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Cour d'appel de Liège (Belgia) la 23 august 2017 – Ministère public/Marin-Simion Sut

(Cauza C-514/17)

(2017/C 347/31)

Limba de procedură: franceza

Instanța de trimitere

Cour d'appel de Liège

Părțile din procedura principală

Reclamant: Ministère public

Pârât: Marin-Simion Sut

Întrebarea preliminară

Articolul 4 punctul 6 din Decizia-cadru 2002/584 (1) poate fi interpretat în sensul că nu se poate aplica faptelor pentru care a fost pronunțată o pedeapsă privativă de libertate de o instanță a unui stat emitent în cazul în care aceleași fapte sunt sancționate pe teritoriul statului de executare numai cu pedeapsa amenzii, ceea ce implică, în conformitate cu dreptul intern al statului de executare, imposibilitatea executării pedepsei privative de libertate în statul membru de executare, și aceasta în detrimentul reinserției sociale a persoanei condamnate și al legăturilor sale familiale, sociale, economice sau de alt tip?

---

(1)  Decizia-cadru a Consiliului din 13 iunie 2002 privind mandatul european de arestare și procedurile de predare între statele membre (JO 2002, L 190, p.1, Ediție specială, 19/vol. 6, p. 3).

---

| 16.10.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 347/24 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 347/24

---

Acțiune introdusă la 4 septembrie 2017 – Comisia Europeană/Republica Italiană

(Cauza C-526/17)

(2017/C 347/32)

Limba de procedură: italiana

Părțile

Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: G. Gattinara, P. Ondrůšek, A. Tokár, agenți)

Pârâtă: Republica Italiană

Concluziile reclamantei

Reclamanta solicită Curții:

| — | constatarea faptului că prin prelungirea termenului de concesionare a lucrărilor publice pentru autostrada A 12 Civitavecchia – Livorno până la 31 decembrie 2046 fără publicarea vreunei cereri de ofertă, Republica Italiană nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolelor 2 și 58 din Directiva 2004/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii (JO L 134, p. 114, Ediție specială, 06/vol. 8, p. 116), cu modificările ulterioare; |
| --- | --- |

—

constatarea faptului că prin prelungirea termenului de concesionare a lucrărilor publice pentru autostrada A 12 Civitavecchia – Livorno până la 31 decembrie 2046 fără publicarea vreunei cereri de ofertă, Republica Italiană nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolelor 2 și 58 din Directiva 2004/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii (JO L 134, p. 114, Ediție specială, 06/vol. 8, p. 116), cu modificările ulterioare;

| — | obligarea Republica Italiană la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea Republica Italiană la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

Comisia consideră că prelungirea termenului de concesionare a lucrărilor publice pentru autostrada A 12 Civitavecchia – Livorno până la 31 decembrie 2046 consituie o modificare a unei condiții esențiale a concesionării. Fiind vorba despre o modificare esențială a acestei concesionări, prelungirea respectivă echivalează cu încheierea unei noi concesionări de lucrări publice și trebuia să facă, prin urmare, obiectului publicității prin intermediul publicării unei cereri de ofertă. Întrucât nu a avut loc nicio publicitate, Republica Italiană nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolelor 2 și 58 din Directiva 2004/18/CE.

---

Tribunalul

| 16.10.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 347/25 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 347/25

---

Ordonanța Tribunalului din 19 iulie 2017 – Yanukovych/Consiliul

(Cauza T-347/14 INTP) (1)

((„Procedură - Interpretarea unei ordonanțe”))

(2017/C 347/33)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamantă: Olga Stanislavivna Yanukovych, în calitate de moștenitoare a lui Viktor Viktorovych Yanukovych (Kiev, Ucraina) (reprezentant: T. Beazley, QC)

Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: J.-P. Hix și P. Mahnič Bruni, agenți)

Intervenientă în susținerea pârâtului: Comisia Europeană (reprezentanţi: inițial S. Bartelt și D. Gauci, ulterior E. Paasivirta și J. Norris-Usher, agenți)

Obiectul

Cerere de interpretare a Ordonanței din 12 iulie 2016, Yanukovych/Consiliul (T-347/14, EU:T:2016:433).

Dispozitivul

| 1) | Punctul 3 al dispozitivului Ordonanței din 12 iulie 2016, Yanukovych/Consiliul (T-347/14), trebuie interpretat în sensul că, în ceea ce privește cererea de anulare formulată în cererea introductivă, vizează atât cheltuielile de judecată efectuate de domnul Viktor Viktorovych Yanukovych, cât și cele efectuate de doamna Olga Stanislavivna Yanukovych, în calitate de moștenitoare a domnului Viktorovych Yanukovych. |
| --- | --- |

1)

Punctul 3 al dispozitivului Ordonanței din 12 iulie 2016, Yanukovych/Consiliul (T-347/14), trebuie interpretat în sensul că, în ceea ce privește cererea de anulare formulată în cererea introductivă, vizează atât cheltuielile de judecată efectuate de domnul Viktor Viktorovych Yanukovych, cât și cele efectuate de doamna Olga Stanislavivna Yanukovych, în calitate de moștenitoare a domnului Viktorovych Yanukovych.

| 2) | Doamna Stanislavivna Yanukovych, în calitate de moștenitoare a domnului Viktorovych Yanukovych, pe de o parte, și Consiliul Uniunii Europene, pe de altă parte, suportă fiecare propriile cheltuieli de judecată aferente procedurii de interpretare. |
| --- | --- |

2)

Doamna Stanislavivna Yanukovych, în calitate de moștenitoare a domnului Viktorovych Yanukovych, pe de o parte, și Consiliul Uniunii Europene, pe de altă parte, suportă fiecare propriile cheltuieli de judecată aferente procedurii de interpretare.

| 3) | Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată. |
| --- | --- |

3)

Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată.

| 4) | Minuta prezentei ordonanțe se anexează la minuta ordonanței interpretate, pe marginea căreia se face mențiune despre prezenta ordonanță. |
| --- | --- |

4)

Minuta prezentei ordonanțe se anexează la minuta ordonanței interpretate, pe marginea căreia se face mențiune despre prezenta ordonanță.

---

(1)  JO C 253, 4.8.2014.

---

| 16.10.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 347/25 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 347/25

---

Acțiune introdusă la 4 iulie 2017 – Arca Capital Bohemia/Comisia

(Cauza T-440/17)

(2017/C 347/34)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamantă: Arca Capital Bohemia a.s. (Praga, Republica Cehă) (reprezentant: M. Nedelka, avocat)

Pârâtă: Comisia Europeană

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea Deciziei nr. COMP/D3/PB/2017/026659 a Comisiei din 15 martie 2017 de respingere a cererii de acces la documente formulată în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1049/2001 (1) privind cauza COMP/SA.17006 – C 27/04 (ex CZ 49/03) – Agrobanka Praha a.s. și GE Capital Bank a.s; |
| --- | --- |

—

anularea Deciziei nr. COMP/D3/PB/2017/026659 a Comisiei din 15 martie 2017 de respingere a cererii de acces la documente formulată în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1049/2001 (1) privind cauza COMP/SA.17006 – C 27/04 (ex CZ 49/03) – Agrobanka Praha a.s. și GE Capital Bank a.s;

| — | anularea Deciziei nr. C(2017) 3130 final a Comisiei din 4 mai 2017 de confirmare a Deciziei nr. COMP/D3/PB/2017/026659 din 15 martie 2017; |
| --- | --- |

—

anularea Deciziei nr. C(2017) 3130 final a Comisiei din 4 mai 2017 de confirmare a Deciziei nr. COMP/D3/PB/2017/026659 din 15 martie 2017;

| — | obligarea Comisiei să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de reclamantă. |
| --- | --- |

—

obligarea Comisiei să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de reclamantă.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamanta invocă două motive.

| 1. | Primul motiv, întemeiat pe aplicarea eronată a excepțiilor prevăzute la articolul 4 alineatul (2) prima și a treia liniuță din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001.






  — | Reclamanta susține în această privință că pârâta a aplicat în mod eronat jurisprudența relevantă care, în opinia sa, nu se aplică situațiilor în care dosarul administrativ a fost închis. De asemenea, în cauzele referitoare la ajutoare de stat, există un interes public foarte important pentru obținerea a cât mai multe informații posibil în vederea controlării organismelor de stat, iar argumentele întemeiate pe interesele comerciale ar trebui să facă obiectul unor considerații diferite de cele aplicabile în cauzele de fuziuni și înțelegeri. |
| --- | --- | --- |

1.

Primul motiv, întemeiat pe aplicarea eronată a excepțiilor prevăzute la articolul 4 alineatul (2) prima și a treia liniuță din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001.

—

Reclamanta susține în această privință că pârâta a aplicat în mod eronat jurisprudența relevantă care, în opinia sa, nu se aplică situațiilor în care dosarul administrativ a fost închis. De asemenea, în cauzele referitoare la ajutoare de stat, există un interes public foarte important pentru obținerea a cât mai multe informații posibil în vederea controlării organismelor de stat, iar argumentele întemeiate pe interesele comerciale ar trebui să facă obiectul unor considerații diferite de cele aplicabile în cauzele de fuziuni și înțelegeri.

| 2. | Al doilea motiv, întemeiat pe existența unui interes public superior pentru divulgare.






  — | În această privință, reclamanta invocă argumente referitoare la rațiunea pe care se întemeiază privatizarea băncii în discuție și la stabilitatea sectorului bancar ceh. |
| --- | --- | --- |

2.

Al doilea motiv, întemeiat pe existența unui interes public superior pentru divulgare.

—

În această privință, reclamanta invocă argumente referitoare la rațiunea pe care se întemeiază privatizarea băncii în discuție și la stabilitatea sectorului bancar ceh.

---

(1)  JO L 145, p. 43.

---

| 16.10.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 347/26 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 347/26

---

Acțiune introdusă la 4 iulie 2017 – Arca Capital Bohemia/Comisia

(Cauza T-441/17)

(2017/C 347/35)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamantă: Arca Capital Bohemia a.s. (Praga, Republica Cehă) (reprezentant: M. Nedelka, avocat)

Pârâtă: Comisia Europeană

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea deciziei Comisiei COMP/F3/NB/tt*D-2017/025322 din 13 martie 2017 prin care s-a refuzat în parte accesul la documentele în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1049/2001 privind cazul COMP/SA. 25076 (2011/NN) – Privatizarea Rental Housing – Karbon Invest; |
| --- | --- |

—

anularea deciziei Comisiei COMP/F3/NB/tt*D-2017/025322 din 13 martie 2017 prin care s-a refuzat în parte accesul la documentele în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1049/2001 privind cazul COMP/SA. 25076 (2011/NN) – Privatizarea Rental Housing – Karbon Invest;

| — | anularea deciziei Comisiei C(2017) 3129 final din 4 mai 2017 prin care se confirmă decizia Comisiei COMP/F3/NB/tt*D-2017/025322 din 13 martie 2017 |
| --- | --- |

—

anularea deciziei Comisiei C(2017) 3129 final din 4 mai 2017 prin care se confirmă decizia Comisiei COMP/F3/NB/tt*D-2017/025322 din 13 martie 2017

| — | obligarea Comisiei la plata propriilor cheltuieli de judecată, precum și la suportarea celor efectuate de reclamantă. |
| --- | --- |

—

obligarea Comisiei la plata propriilor cheltuieli de judecată, precum și la suportarea celor efectuate de reclamantă.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamanta invocă două motive.

| 1. | Primul motiv întemeiat pe faptul că excepțiile stabilite la articolul 4 alineatul (2) prima și a treia liniuță din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 au fost aplicate eronat.






  — | Reclamanta susține în această privință că pârâta a aplicat în mod eronat jurisprudența relevantă, care, în opinia sa, nu se aplică în cazuri în care dosarul administrativ a fost închis. De asemenea, în cauze privind ajutorul de stat, există un interes public foarte semnificativ în a se obține cât mai multe informații în scopul controlării organismelor statale și trebuie să se aplice considerații diferite în cazul argumentelor bazate pe interese comerciale față de cele care se aplică în cauze de fuziuni sau carteluri. |
| --- | --- | --- |

1.

Primul motiv întemeiat pe faptul că excepțiile stabilite la articolul 4 alineatul (2) prima și a treia liniuță din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 au fost aplicate eronat.

—

Reclamanta susține în această privință că pârâta a aplicat în mod eronat jurisprudența relevantă, care, în opinia sa, nu se aplică în cazuri în care dosarul administrativ a fost închis. De asemenea, în cauze privind ajutorul de stat, există un interes public foarte semnificativ în a se obține cât mai multe informații în scopul controlării organismelor statale și trebuie să se aplice considerații diferite în cazul argumentelor bazate pe interese comerciale față de cele care se aplică în cauze de fuziuni sau carteluri.

| 2. | Al doilea motiv întemeiat pe existența unui interes public superior în ceea ce privește dezvăluirea.






  — | Reclamanta formulează argumente în această privință în sensul că privatizarea respectivă are un impact social foarte negativ și se referă la suspiciunea răspândită că procesul implică comportamente nelegale din partea organismelor statale. |
| --- | --- | --- |

2.

Al doilea motiv întemeiat pe existența unui interes public superior în ceea ce privește dezvăluirea.

—

Reclamanta formulează argumente în această privință în sensul că privatizarea respectivă are un impact social foarte negativ și se referă la suspiciunea răspândită că procesul implică comportamente nelegale din partea organismelor statale.

---

| 16.10.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 347/27 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 347/27

---

Acțiune introdusă la 18 iulie 2017 – Bowles/BCE

(Cauza T-447/17)

(2017/C 347/36)

Limba de procedură: franceza

Părțile

Reclamant: Carlos Bowles (Frankfurt-am-Main, Germania) (reprezentant: L. Levi, avocat)

Pârâtă: Banca Centrală Europeană

Concluziile

Reclamantul solicită Tribunalului:

| — | declararea prezentei acțiuni ca fiind admisibilă și fondată; |
| --- | --- |

—

declararea prezentei acțiuni ca fiind admisibilă și fondată;

| — | în consecință,






  — | anularea deciziei din 31 ianuarie 2017 comunicate personalului la 1 februarie 2017, de a-l numi pe domnul [X]în funcția de consilier al Președintelui și coordonator al Consiliului pe lângă Comitetul executiv, anularea deciziei de a nu îl numi pre reclamant pentru această funcție și anularea deciziei prin care nu i s-a permis reclamantului să candideze pentru această funcție; |
| --- | --- | --- |

—

în consecință,

—

anularea deciziei din 31 ianuarie 2017 comunicate personalului la 1 februarie 2017, de a-l numi pe domnul [X]în funcția de consilier al Președintelui și coordonator al Consiliului pe lângă Comitetul executiv, anularea deciziei de a nu îl numi pre reclamant pentru această funcție și anularea deciziei prin care nu i s-a permis reclamantului să candideze pentru această funcție;

| — | anularea deciziei de respingere a căii de atac speciale din 16 mai 2017, primită la 23 mai 2017; |
| --- | --- |

—

anularea deciziei de respingere a căii de atac speciale din 16 mai 2017, primită la 23 mai 2017;

| — | obligarea la repararea prejudiciului moral al reclamantului care constă în pierderea unei șanse de a fi numit în funcția de consilier al Președintelui și coordonator al Consiliului pe lângă Comitetul executiv; |
| --- | --- |

—

obligarea la repararea prejudiciului moral al reclamantului care constă în pierderea unei șanse de a fi numit în funcția de consilier al Președintelui și coordonator al Consiliului pe lângă Comitetul executiv;

| — | obligarea la repararea prejudiciului moral al reclamantului evaluat ex aequo et bono la suma simbolică de 1 euro; |
| --- | --- |

—

obligarea la repararea prejudiciului moral al reclamantului evaluat ex aequo et bono la suma simbolică de 1 euro;

| — | obligarea pârâtei la plata tuturor cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea pârâtei la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamantul invocă patru motive.

| 1. | Primul motiv, întemeiat pe încălcarea principiilor publicității, transparenței, egalității de tratament și nediscriminării, precum și a articolului 20.2 din Regulamentul de ordine interioară, a articolului 8 (a) din Condițiile de angajare, a articolului 1a.1.1 din Normele aplicabile personalului și a articolelor 2 și 3 TUE și 20 și 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene. În această privință, reclamantul consideră că nu ar fi avut posibilitatea de a-și depune candidatura pentru postul de consilier al Președintelui și coordonator al Consiliului pe lângă Comitetul executiv, în timp ce domnului [X] i s-ar fi oferit această posibilitate. |
| --- | --- |

1.

Primul motiv, întemeiat pe încălcarea principiilor publicității, transparenței, egalității de tratament și nediscriminării, precum și a articolului 20.2 din Regulamentul de ordine interioară, a articolului 8 (a) din Condițiile de angajare, a articolului 1a.1.1 din Normele aplicabile personalului și a articolelor 2 și 3 TUE și 20 și 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene. În această privință, reclamantul consideră că nu ar fi avut posibilitatea de a-și depune candidatura pentru postul de consilier al Președintelui și coordonator al Consiliului pe lângă Comitetul executiv, în timp ce domnului [X] i s-ar fi oferit această posibilitate.

| 2. | Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 1a.7 din normele aplicabile personalului, prin aceea că un astfel de temei juridic nu ar permite decât numirea unui candidat pentru funcția de consilier al unui membru al Comitetului executiv, iar nu cea a unui candidat pentru funcția de consilier al Președintelui și de coordonator al Consiliului pe lângă Comitetul executiv, care adaugă responsabilități corespunzătoare de asemenea la un nivel superior celor ale unui consilier. |
| --- | --- |

2.

Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 1a.7 din normele aplicabile personalului, prin aceea că un astfel de temei juridic nu ar permite decât numirea unui candidat pentru funcția de consilier al unui membru al Comitetului executiv, iar nu cea a unui candidat pentru funcția de consilier al Președintelui și de coordonator al Consiliului pe lângă Comitetul executiv, care adaugă responsabilități corespunzătoare de asemenea la un nivel superior celor ale unui consilier.

| 3. | Al treilea motiv, întemeiat pe neconsultarea comitetului personalului cu privire la crearea unui nou post și cu privire la modificarea nivelului postului de coordonator, lucru care ar fi fost realizat cu încălcarea articolelor 48 și 49 din Condițiile de angajare și din Protocolul de acord. |
| --- | --- |

3.

Al treilea motiv, întemeiat pe neconsultarea comitetului personalului cu privire la crearea unui nou post și cu privire la modificarea nivelului postului de coordonator, lucru care ar fi fost realizat cu încălcarea articolelor 48 și 49 din Condițiile de angajare și din Protocolul de acord.

| 4. | Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului bunei administrări ca urmare a lipsei descrierii funcției pentru postul de consilier al Președintelui și coordonator al Consiliului pe lângă Comitetul executiv. |
| --- | --- |

4.

Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului bunei administrări ca urmare a lipsei descrierii funcției pentru postul de consilier al Președintelui și coordonator al Consiliului pe lângă Comitetul executiv.

---

| 16.10.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 347/28 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 347/28

---

Acțiune introdusă la 20 iulie 2017 – TL/CEPD

(Cauza T-452/17)

(2017/C 347/37)

Limba de procedură: franceza

Părțile

Reclamant: TL (reprezentanți: T. Léonard și M. Cock, avocați)

Pârâtă: Autoritatea Europeană pentru Protecția Datelor

Concluziile

Reclamantul solicită Tribunalului:

| — | constatarea faptului că, întrucât a respins plângerea pentru motivul că aceasta ar consta într-o cerere de revizuire şi nu a răspuns la argumentele invocate de reclamant, decizia Autorităţii Europene pentru Protecţia Datelor (AEPD) din 16 mai 2017 referitoare la refuzul cererii de anonimizare a hotărârii [(confidenţial)] (1) şi a paginilor web care conţin date cu caracter personal încalcă:






  — | articolul 46 litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 45/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2000 privind protecția persoanelor fizice cu privire la prelucrarea datelor cu caracter personal de către instituțiile și organele comunitare și privind libera circulație a acestor date (JO 2001, L 8, p. 1, Ediţie specială, 13/vol. 30, p. 142) şi articolele 33 şi 34 alineatul (1) din Decizia 2013/504/UE a Autorității Europene pentru Protecția Datelor din 17 decembrie 2012 privind adoptarea Regulamentului de procedură (JO 2013, L 273, p. 41), adoptate în vederea punerii în aplicare a articolului 46 litera (a) menţionat, care învesteşte AEPD cu funcţia de examinare a plângerilor şi de informare a persoanei interesate cu privire la rezultatele examinării sale; |
| --- | --- | --- |

—

constatarea faptului că, întrucât a respins plângerea pentru motivul că aceasta ar consta într-o cerere de revizuire şi nu a răspuns la argumentele invocate de reclamant, decizia Autorităţii Europene pentru Protecţia Datelor (AEPD) din 16 mai 2017 referitoare la refuzul cererii de anonimizare a hotărârii [(confidenţial)] (1) şi a paginilor web care conţin date cu caracter personal încalcă:

—

articolul 46 litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 45/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2000 privind protecția persoanelor fizice cu privire la prelucrarea datelor cu caracter personal de către instituțiile și organele comunitare și privind libera circulație a acestor date (JO 2001, L 8, p. 1, Ediţie specială, 13/vol. 30, p. 142) şi articolele 33 şi 34 alineatul (1) din Decizia 2013/504/UE a Autorității Europene pentru Protecția Datelor din 17 decembrie 2012 privind adoptarea Regulamentului de procedură (JO 2013, L 273, p. 41), adoptate în vederea punerii în aplicare a articolului 46 litera (a) menţionat, care învesteşte AEPD cu funcţia de examinare a plângerilor şi de informare a persoanei interesate cu privire la rezultatele examinării sale;

| — | articolul 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene care impune instituţiilor şi organelor Uniunii o obligaţie generală de motivare; |
| --- | --- |

—

articolul 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene care impune instituţiilor şi organelor Uniunii o obligaţie generală de motivare;

| — | constatarea faptului că, întrucât a considerat AEPD necompetentă să soluţioneze plângerea reclamantului, decizia atacată încalcă articolul 46 litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 45/2001, interpretat în lumina articolului 8 alineatul (3) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene; |
| --- | --- |

—

constatarea faptului că, întrucât a considerat AEPD necompetentă să soluţioneze plângerea reclamantului, decizia atacată încalcă articolul 46 litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 45/2001, interpretat în lumina articolului 8 alineatul (3) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene;

în consecinţă:

| — | declararea nulităţii deciziei atacate; |
| --- | --- |

—

declararea nulităţii deciziei atacate;

| — | obligarea AEPD la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea AEPD la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamantul invocă două motive.

| 1. | Primul motiv, întemeiat pe lipsa unui răspuns al AEPD la plângerea introdusă de reclamant. Întrucât a respins plângerea pentru motivul că aceasta consta într-o cerere de revizuire şi nu a răspuns la argumentele invocate de reclamant în susţinerea cererii sale de anonimizare, decizia atacată ar încălca articolul 46 litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 45/2001, care învesteşte AEPD cu funcţia de examinare a plângerilor şi de informare a persoanei interesate cu privire la rezultatele examinării sale, precum şi articolele 33 şi 34 alineatul (1) din Decizia 2013/504/UE a Autorității Europene pentru Protecția Datelor din 17 decembrie 2012 privind adoptarea Regulamentului de procedură, adoptate în vederea punerii în aplicare a articolului 46 litera (a) menţionat anterior, în temeiul cărora AEPD soluţionează plângerile şi îl informează pe reclamant cu privire la rezultatul unei plângeri și la măsurile luate. Potrivit reclamantului, AEPD nu a soluţionat plângerea întrucât a calificat-o în mod greşit drept cerere de revizuire. În plus, decizia atacată ar încălca articolul 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, care impune instituţiilor şi organelor Uniunii o obligaţie generală de motivare. |
| --- | --- |

1.

Primul motiv, întemeiat pe lipsa unui răspuns al AEPD la plângerea introdusă de reclamant. Întrucât a respins plângerea pentru motivul că aceasta consta într-o cerere de revizuire şi nu a răspuns la argumentele invocate de reclamant în susţinerea cererii sale de anonimizare, decizia atacată ar încălca articolul 46 litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 45/2001, care învesteşte AEPD cu funcţia de examinare a plângerilor şi de informare a persoanei interesate cu privire la rezultatele examinării sale, precum şi articolele 33 şi 34 alineatul (1) din Decizia 2013/504/UE a Autorității Europene pentru Protecția Datelor din 17 decembrie 2012 privind adoptarea Regulamentului de procedură, adoptate în vederea punerii în aplicare a articolului 46 litera (a) menţionat anterior, în temeiul cărora AEPD soluţionează plângerile şi îl informează pe reclamant cu privire la rezultatul unei plângeri și la măsurile luate. Potrivit reclamantului, AEPD nu a soluţionat plângerea întrucât a calificat-o în mod greşit drept cerere de revizuire. În plus, decizia atacată ar încălca articolul 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, care impune instituţiilor şi organelor Uniunii o obligaţie generală de motivare.

| 2. | Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 46 litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 45/2001, interpretat în lumina articolului 8 alineatul (3) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, în măsura în care AEPD ar fi considerat în mod greşit că nu era competentă să soluţioneze plângerea reclamantului. |
| --- | --- |

2.

Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 46 litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 45/2001, interpretat în lumina articolului 8 alineatul (3) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, în măsura în care AEPD ar fi considerat în mod greşit că nu era competentă să soluţioneze plângerea reclamantului.

---

(1)  Date confidenţiale ocultate.

---

| 16.10.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 347/29 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 347/29

---

Acțiune introdusă la 20 iulie 2017 – TV/Consiliul

(Cauza T-453/17)

(2017/C 347/38)

Limba de procedură: franceza

Părțile

Reclamant: TV (reprezentanți: L. Levi și A. Blot, avocați)

Pârât: Consiliul Uniunii Europene

Concluziile

Reclamantul solicită Tribunalului:

| — | declararea prezentei acțiuni ca fiind admisibilă și fondată; |
| --- | --- |

—

declararea prezentei acțiuni ca fiind admisibilă și fondată;

în consecință

| — | anularea deciziei din 19 august 2016 privind concedierea reclamantului la încheierea perioadei de probă a acestuia, respectiv 1 septembrie 2016; |
| --- | --- |

—

anularea deciziei din 19 august 2016 privind concedierea reclamantului la încheierea perioadei de probă a acestuia, respectiv 1 septembrie 2016;

| — | anularea deciziei din 11 aprilie 2017 a autorității împuternicite să facă numiri de respingere a reclamației introduse de reclamant la 4 noiembrie 2016; |
| --- | --- |

—

anularea deciziei din 11 aprilie 2017 a autorității împuternicite să facă numiri de respingere a reclamației introduse de reclamant la 4 noiembrie 2016;

| — | plata către reclamant a sumei de 20 000 de euro pentru prejudiciul moral suferit; |
| --- | --- |

—

plata către reclamant a sumei de 20 000 de euro pentru prejudiciul moral suferit;

| — | obligarea pârâtului la plata tuturor cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea pârâtului la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamantul invocă cinci motive.

| 1. | Primul motiv, întemeiat pe încălcarea obligației de motivare. |
| --- | --- |

1.

Primul motiv, întemeiat pe încălcarea obligației de motivare.

| 2. | Al doilea motiv, întemeiat pe nelegalitatea deciziei atacate, în măsura în care aceasta menține concluzia cuprinsă în avizul comitetului pentru rapoarte de evaluare (CORAP), care a înlocuit evaluarea efectuată de evaluatori cu propria evaluare. |
| --- | --- |

2.

Al doilea motiv, întemeiat pe nelegalitatea deciziei atacate, în măsura în care aceasta menține concluzia cuprinsă în avizul comitetului pentru rapoarte de evaluare (CORAP), care a înlocuit evaluarea efectuată de evaluatori cu propria evaluare.

| 3. | Al treilea motiv, întemeiat pe erori vădite în fapt și în drept care afectează motivarea pe care se întemeiază raportul privind perioada de probă. |
| --- | --- |

3.

Al treilea motiv, întemeiat pe erori vădite în fapt și în drept care afectează motivarea pe care se întemeiază raportul privind perioada de probă.

| 4. | Al patrulea motiv, întemeiat pe lipsa unor condiții normale de probă. |
| --- | --- |

4.

Al patrulea motiv, întemeiat pe lipsa unor condiții normale de probă.

| 5. | Al cincilea motiv, întemeiat pe încălcarea obligației de solicitudine și a principiului bunei administrări. |
| --- | --- |

5.

Al cincilea motiv, întemeiat pe încălcarea obligației de solicitudine și a principiului bunei administrări.

În plus, reclamantul apreciază că nelegalitățile expuse în cadrul motivelor de anulare constituie tot atâtea fapte culpabile ale pârâtului. Prin urmare, reclamantul solicită și repararea prejudiciului moral pretins rezultat din deciziile contestate.

---

| 16.10.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 347/30 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 347/30

---

Acțiune introdusă la 21 iulie 2017 – Shindler și alții/Consiliul

(Cauza T-458/17)

(2017/C 347/39)

Limba de procedură: franceza

Părțile

Reclamanți: Harry Shindler (Porto d’Ascoli, Italia) și alți 12 reclamanți (reprezentant: J. Fouchet, avocat)

Pârât: Consiliul Uniunii Europene

Concluziile

Reclamanții solicită Tribunalului:

| — | anularea Deciziei (UE, Euratom) XT 21016/17, împreună cu anexa la această decizie XT 21016/17, ADD 1 REV 2, adoptate la 22 mai 2017, a Consiliului Uniunii Europene de autorizare a deschiderii negocierilor cu Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord în vederea încheierii unui acord de stabilire a modalităților de retragere a acestuia din Uniunea Europeană; |
| --- | --- |

—

anularea Deciziei (UE, Euratom) XT 21016/17, împreună cu anexa la această decizie XT 21016/17, ADD 1 REV 2, adoptate la 22 mai 2017, a Consiliului Uniunii Europene de autorizare a deschiderii negocierilor cu Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord în vederea încheierii unui acord de stabilire a modalităților de retragere a acestuia din Uniunea Europeană;

| — | în consecinţă,






  — | obligarea Consiliului Uniunii Europene la plata tuturor cheltuielilor de judecată, inclusiv a onorariilor de avocat în cuantum de 5 000 de euro; |
| --- | --- | --- |

—

în consecinţă,

—

obligarea Consiliului Uniunii Europene la plata tuturor cheltuielilor de judecată, inclusiv a onorariilor de avocat în cuantum de 5 000 de euro;

| — | cu toate rezervele și în special pentru SCP CORNILLE-POUYANNE, avocați în Baroul din Bordeaux, să prezinte toate observațiile utile în cadrul ședinței stabilite de Tribunalul Uniunii Europene. |
| --- | --- |

—

cu toate rezervele și în special pentru SCP CORNILLE-POUYANNE, avocați în Baroul din Bordeaux, să prezinte toate observațiile utile în cadrul ședinței stabilite de Tribunalul Uniunii Europene.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamanții invocă două motive.

| 1. | Primul motiv, întemeiat nelegalitate externă a Deciziei (UE, Euratom) XT 21016/17, împreună cu anexa la această decizie XT 21016/17, ADD 1 REV 2, adoptate la 22 mai 2017, a Consiliului Uniunii Europene de autorizare a deschiderii negocierilor cu Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord în vederea încheierii unui acord de stabilire a modalităților de retragere a acestuia din Uniunea Europeană (denumită în continuare „decizia atacată”). Acest motiv se împarte în două aspecte:






  — | Primul aspect, întemeiat pe încălcarea Tratatului Euratom, în măsura în care decizia atacată și anexa la aceasta ar prevedea retragerea automată a Regatului Unit din Comunitatea Europeană a Energiei Atomice, concomitent cu retragerea din Uniune, fără a face obiectul unei proceduri de retragere și de negociere distincte. |
| --- | --- | --- |

1.

Primul motiv, întemeiat nelegalitate externă a Deciziei (UE, Euratom) XT 21016/17, împreună cu anexa la această decizie XT 21016/17, ADD 1 REV 2, adoptate la 22 mai 2017, a Consiliului Uniunii Europene de autorizare a deschiderii negocierilor cu Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord în vederea încheierii unui acord de stabilire a modalităților de retragere a acestuia din Uniunea Europeană (denumită în continuare „decizia atacată”). Acest motiv se împarte în două aspecte:

—

Primul aspect, întemeiat pe încălcarea Tratatului Euratom, în măsura în care decizia atacată și anexa la aceasta ar prevedea retragerea automată a Regatului Unit din Comunitatea Europeană a Energiei Atomice, concomitent cu retragerea din Uniune, fără a face obiectul unei proceduri de retragere și de negociere distincte.

| — | Al doilea aspect, întemeiat pe atingerea adusă repartizării competențelor între Uniune și statele membre, în măsura în care decizia atacată și anexa la aceasta ar conferi Uniunii o competență orizontală excepțională pentru abordarea negocierilor privind acordul de retragere a Regatului Unit și ar exclude posibilitatea ca acest acord să fie mixt, astfel încât nu este avută în vedere nicio ratificare a acordului final de către statele membre. |
| --- | --- |

—

Al doilea aspect, întemeiat pe atingerea adusă repartizării competențelor între Uniune și statele membre, în măsura în care decizia atacată și anexa la aceasta ar conferi Uniunii o competență orizontală excepțională pentru abordarea negocierilor privind acordul de retragere a Regatului Unit și ar exclude posibilitatea ca acest acord să fie mixt, astfel încât nu este avută în vedere nicio ratificare a acordului final de către statele membre.

| 2. | Al doilea motiv, întemeiat pe nelegalitatea internă a deciziei atacate și care se compune din trei aspecte:






  — | Primul aspect, întemeiat pe încălcarea principiului egalității, în măsura în care, prin adoptarea deciziei atacate și a anexei la aceasta, pârâtul ar fi admis o procedură de retragere inițiată fără ca cetățenii europeni expatriați să fi avut posibilitatea de a se exprima cu privire la eventuala pierdere a cetățeniei lor europene. Dreptul de a fi ascultat și de a-și exprima opinia printr-un vot exprimat în cadrul unor alegeri la nivel european ar fi fost astfel încălcat. Așadar, decizia atacată ar valida existența unei categorii de cetățeni de categoria a doua, privați de dreptul lor de vot pentru că și-au exercitat dreptul la liberă circulație și, în consecință, nu ar fi respectat principiul egalității de tratament a cetățenilor. Reclamanții consideră că s-a comis o discriminare între cetățenii europeni în funcţie de reşedinţa acestora. |
| --- | --- | --- |

2.

Al doilea motiv, întemeiat pe nelegalitatea internă a deciziei atacate și care se compune din trei aspecte:

—

Primul aspect, întemeiat pe încălcarea principiului egalității, în măsura în care, prin adoptarea deciziei atacate și a anexei la aceasta, pârâtul ar fi admis o procedură de retragere inițiată fără ca cetățenii europeni expatriați să fi avut posibilitatea de a se exprima cu privire la eventuala pierdere a cetățeniei lor europene. Dreptul de a fi ascultat și de a-și exprima opinia printr-un vot exprimat în cadrul unor alegeri la nivel european ar fi fost astfel încălcat. Așadar, decizia atacată ar valida existența unei categorii de cetățeni de categoria a doua, privați de dreptul lor de vot pentru că și-au exercitat dreptul la liberă circulație și, în consecință, nu ar fi respectat principiul egalității de tratament a cetățenilor. Reclamanții consideră că s-a comis o discriminare între cetățenii europeni în funcţie de reşedinţa acestora.

| — | Al doilea aspect, întemeiat pe încălcarea articolului 203 TFUE, în măsura în care decizia atacată prevede retragerea țărilor și a teritoriilor britanice de peste mări (TTPM), fără ca locuitorii TTPM să fi putut vota pentru retragerea din regimul de asociere prevăzut de tratatul european, fără a respecta procedura specifică prevăzută la articolul 203 TFUE care îi privește, astfel încât libertatea de stabilire prevăzută la articolul 199 TFUE ar fi încălcată prin decizia atacată. |
| --- | --- |

—

Al doilea aspect, întemeiat pe încălcarea articolului 203 TFUE, în măsura în care decizia atacată prevede retragerea țărilor și a teritoriilor britanice de peste mări (TTPM), fără ca locuitorii TTPM să fi putut vota pentru retragerea din regimul de asociere prevăzut de tratatul european, fără a respecta procedura specifică prevăzută la articolul 203 TFUE care îi privește, astfel încât libertatea de stabilire prevăzută la articolul 199 TFUE ar fi încălcată prin decizia atacată.

| — | Al treilea aspect, întemeiat pe încălcarea principiilor securității juridice și încrederii legitime, în măsura în care reclamanţii apreciază că deschiderea negocierilor cu rezultat incert privind acordul de retragere va avea un impact semnificativ asupra normelor care reglementează drepturile conferite acestora de cetățenia europeană, chiar dacă şi-au construit o viață privată și de familie într-un alt stat membru ca urmare a exercitării dreptului lor la liberă circulație. Prin urmare, decizia atacată și anexa la aceasta nu ar respecta cerințele de previzibilitate a normei de drept impuse de principiile securității juridice și încrederii legitime și ar încălca, de asemenea, [dreptul la] respectarea vieții private și de familie. |
| --- | --- |

—

Al treilea aspect, întemeiat pe încălcarea principiilor securității juridice și încrederii legitime, în măsura în care reclamanţii apreciază că deschiderea negocierilor cu rezultat incert privind acordul de retragere va avea un impact semnificativ asupra normelor care reglementează drepturile conferite acestora de cetățenia europeană, chiar dacă şi-au construit o viață privată și de familie într-un alt stat membru ca urmare a exercitării dreptului lor la liberă circulație. Prin urmare, decizia atacată și anexa la aceasta nu ar respecta cerințele de previzibilitate a normei de drept impuse de principiile securității juridice și încrederii legitime și ar încălca, de asemenea, [dreptul la] respectarea vieții private și de familie.

---

| 16.10.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 347/31 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 347/31

---

Acțiune introdusă la 25 iulie 2017 – TN/ENISA

(Cauza T-461/17)

(2017/C 347/40)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamant: TN (reprezentanți: L. Levi și A. Blot, avocați)

Pârâtă: Agenția Uniunii Europene pentru Securitatea Rețelelor și a Informațiilor (ENISA)

Concluziile

Reclamantul solicită Tribunalului:

| — | anularea deciziei ENISA din 25 noiembrie 2016 de retragere a ofertei de angajare, potrivit căreia reclamantul trebuia să fie numit în postul de șef al unității „Servicii administrative și relații cu părțile interesate”; |
| --- | --- |

—

anularea deciziei ENISA din 25 noiembrie 2016 de retragere a ofertei de angajare, potrivit căreia reclamantul trebuia să fie numit în postul de șef al unității „Servicii administrative și relații cu părțile interesate”;

| — | anularea deciziei ENISA din 20 aprilie 2017 de respingere a reclamației formulate de reclamant; |
| --- | --- |

—

anularea deciziei ENISA din 20 aprilie 2017 de respingere a reclamației formulate de reclamant;

| — | plata către reclamant a unor despăgubiri pentru prejudiciul material și prejudiciul moral pe care le-a suferit; |
| --- | --- |

—

plata către reclamant a unor despăgubiri pentru prejudiciul material și prejudiciul moral pe care le-a suferit;

| — | obligarea ENISA la plata tuturor cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea ENISA la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamantul invocă trei motive.

| 1. | Primul motiv, întemeiat pe faptul că pârâta a încălcat obligațiile contractuale care îi revin în raport cu reclamantul.






  — | Reclamantul susține că oferta nu putea fi retrasă atât timp cât contractul fusese deja încheiat și contestă argumentele invocate în sens contrar de pârâtă. |
| --- | --- | --- |

1.

Primul motiv, întemeiat pe faptul că pârâta a încălcat obligațiile contractuale care îi revin în raport cu reclamantul.

—

Reclamantul susține că oferta nu putea fi retrasă atât timp cât contractul fusese deja încheiat și contestă argumentele invocate în sens contrar de pârâtă.

| 2. | Al doilea motiv, întemeiat pe prelucrarea nejustificată a datelor personale ale reclamantului și pe încălcarea articolului 12 din Regimul aplicabil celorlalți agenți ai Uniunii Europene, a obligației de diligență și a dreptului la bună administrare. |
| --- | --- |

2.

Al doilea motiv, întemeiat pe prelucrarea nejustificată a datelor personale ale reclamantului și pe încălcarea articolului 12 din Regimul aplicabil celorlalți agenți ai Uniunii Europene, a obligației de diligență și a dreptului la bună administrare.

| 3. | Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului de a fi ascultat






  — | Reclamantul nu a fost ascultat înainte de adoptarea deciziei contestate de retragere a ofertei de angajare. |
| --- | --- | --- |

3.

Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului de a fi ascultat

—

Reclamantul nu a fost ascultat înainte de adoptarea deciziei contestate de retragere a ofertei de angajare.

---

| 16.10.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 347/32 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 347/32

---

Acțiune introdusă la 25 iulie 2017 – TO/AEM

(Cauza T-462/17)

(2017/C 347/41)

Limba de procedură: franceza

Părțile

Reclamantă: TO (reprezentant: N. Lhoëst, avocat)

Pârâtă: Agenția Europeană de Mediu (AEM)

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | Anularea deciziei Agenției Europene de Mediu (AEM) din 22 septembrie 2016 prin care s-a pus capăt angajării reclamantei în calitate de agent contractual; |
| --- | --- |

—

Anularea deciziei Agenției Europene de Mediu (AEM) din 22 septembrie 2016 prin care s-a pus capăt angajării reclamantei în calitate de agent contractual;

| — | anularea deciziei AEM din 20 aprilie 2017 de respingere a reclamației depuse de reclamantă la 21 decembrie 2016; |
| --- | --- |

—

anularea deciziei AEM din 20 aprilie 2017 de respingere a reclamației depuse de reclamantă la 21 decembrie 2016;

| — | obligarea AEM la plata către reclamantă a unei indemnizații calculate pe baza pierderii a 4 ani de salariu, cu deducerea alocației de șomaj primite în această perioadă; |
| --- | --- |

—

obligarea AEM la plata către reclamantă a unei indemnizații calculate pe baza pierderii a 4 ani de salariu, cu deducerea alocației de șomaj primite în această perioadă;

| — | obligarea AEM la plata către reclamantă a sumei de 3 500 de euro cu titlu de despăgubire pentru cheltuielile legate de rezilierea anticipată a contractului său de închiriere în Copenhaga, sub rezerva, la nevoie, a sporirii acestora; |
| --- | --- |

—

obligarea AEM la plata către reclamantă a sumei de 3 500 de euro cu titlu de despăgubire pentru cheltuielile legate de rezilierea anticipată a contractului său de închiriere în Copenhaga, sub rezerva, la nevoie, a sporirii acestora;

| — | anularea fișei de salariu a reclamantei pentru luna septembrie 2016, printre altele pentru că nu cuprinde salariul pentru 22 septembrie 2016; |
| --- | --- |

—

anularea fișei de salariu a reclamantei pentru luna septembrie 2016, printre altele pentru că nu cuprinde salariul pentru 22 septembrie 2016;

| — | obligarea AEM la plata către reclamantă a unei indemnizații de 50 000 de euro cu titlu de despăgubire pentru prejudiciul moral care decurge din decizia de concediere din 22 septembrie 2016; |
| --- | --- |

—

obligarea AEM la plata către reclamantă a unei indemnizații de 50 000 de euro cu titlu de despăgubire pentru prejudiciul moral care decurge din decizia de concediere din 22 septembrie 2016;

| — | obligarea AEM la plata către reclamantă a unei indemnizații de 5 000 de euro cu titlu de despăgubire pentru prejudiciul moral care decurge din încălcarea de către AEM a articolului 26 din Statutul funcționarilor Uniunii Europene; |
| --- | --- |

—

obligarea AEM la plata către reclamantă a unei indemnizații de 5 000 de euro cu titlu de despăgubire pentru prejudiciul moral care decurge din încălcarea de către AEM a articolului 26 din Statutul funcționarilor Uniunii Europene;

| — | obligarea AEM la plata către reclamantă a unei indemnizații de 10 000 de euro cu titlu de despăgubire pentru prejudiciul moral care decurge din presiunea psihologică exercitată asupra ei de AEM în timpul incapacității sale de muncă; |
| --- | --- |

—

obligarea AEM la plata către reclamantă a unei indemnizații de 10 000 de euro cu titlu de despăgubire pentru prejudiciul moral care decurge din presiunea psihologică exercitată asupra ei de AEM în timpul incapacității sale de muncă;

| — | ca ultim subsidiar, obligarea AEM la plata către reclamantă a unei luni de preaviz și a unei indemnizații egale cu o treime din salariul său de bază pe lună de stagiu efectuat, în conformitate cu dispozițiile articolului 84 din RAA; |
| --- | --- |

—

ca ultim subsidiar, obligarea AEM la plata către reclamantă a unei luni de preaviz și a unei indemnizații egale cu o treime din salariul său de bază pe lună de stagiu efectuat, în conformitate cu dispozițiile articolului 84 din RAA;

| — | obligarea AEM la plata tuturor cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea AEM la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamanta invocă opt motive.

| 1. | Primul motiv, întemeiat pe inaplicabilitatea articolului 48 litera (b) din RAA. |
| --- | --- |

1.

Primul motiv, întemeiat pe inaplicabilitatea articolului 48 litera (b) din RAA.

| 2. | Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 48 litera (b) și a articolului 16 alineatul (2) din RAA. |
| --- | --- |

2.

Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 48 litera (b) și a articolului 16 alineatul (2) din RAA.

| 3. | Al treilea motiv, întemeiat pe o excepție de nelegalitate din motive de discriminare în ceea ce privește articolul 48 litera (b) din RAA. |
| --- | --- |

3.

Al treilea motiv, întemeiat pe o excepție de nelegalitate din motive de discriminare în ceea ce privește articolul 48 litera (b) din RAA.

| 4. | Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 26 din Statut și pe încălcarea dreptului la apărare. |
| --- | --- |

4.

Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 26 din Statut și pe încălcarea dreptului la apărare.

| 5. | Al cincilea motiv, întemeiat pe încălcarea Regulamentului (CE) nr. 45/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2000 privind protecția persoanelor fizice cu privire la prelucrarea datelor cu caracter personal de către instituțiile și organele comunitare și privind libera circulație a acestor date (JO 2001, L 8, p. 1, Ediție specială, 13/vol. 30, p. 142) și a articolului 8 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene. |
| --- | --- |

5.

Al cincilea motiv, întemeiat pe încălcarea Regulamentului (CE) nr. 45/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2000 privind protecția persoanelor fizice cu privire la prelucrarea datelor cu caracter personal de către instituțiile și organele comunitare și privind libera circulație a acestor date (JO 2001, L 8, p. 1, Ediție specială, 13/vol. 30, p. 142) și a articolului 8 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.

| 6. | Al șaselea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 84 din RAA, a articolului 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și a obligației de diligență. |
| --- | --- |

6.

Al șaselea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 84 din RAA, a articolului 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și a obligației de diligență.

| 7. | Al șaptelea motiv, întemeiat pe o eroare manifestă de apreciere. |
| --- | --- |

7.

Al șaptelea motiv, întemeiat pe o eroare manifestă de apreciere.

| 8. | Al optulea motiv, întemeiat pe un abuz de putere. |
| --- | --- |

8.

Al optulea motiv, întemeiat pe un abuz de putere.

---

| 16.10.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 347/33 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 347/33

---

Acțiune introdusă la 26 iulie 2017 – Barata/Parlamentul

(Cauza T-467/17)

(2017/C 347/42)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamant: Carlos Manuel Henriques Barata (Lisabona, Portugalia) (reprezentanți: G. Pandey, D. Rovetta și V. Villante, avocați)

Pârât: Parlamentul European

Concluziile

Reclamantul solicită Tribunalului:

| — | anularea următoarelor decizii și acte, dacă este cazul, declarând în prealabil nelegal și inaplicabil reclamantului anunțul de concurs EP/CAST/S/16/2016 (1) în temeiul articolului 277 TFUE:






  — | decizia Directorului pentru dezvoltarea resurselor umane din 26 octombrie 2016 de a nu îl include pe domnul Barata în proiectul listei candidaților pentru ocuparea unui post de agent contractual în grupa de funcții I ca șofer în cadrul așa-numitei proceduri contractuale CAST 2016/2017; |
| --- | --- | --- |

—

anularea următoarelor decizii și acte, dacă este cazul, declarând în prealabil nelegal și inaplicabil reclamantului anunțul de concurs EP/CAST/S/16/2016 (1) în temeiul articolului 277 TFUE:

—

decizia Directorului pentru dezvoltarea resurselor umane din 26 octombrie 2016 de a nu îl include pe domnul Barata în proiectul listei candidaților pentru ocuparea unui post de agent contractual în grupa de funcții I ca șofer în cadrul așa-numitei proceduri contractuale CAST 2016/2017;

| — | decizia DG INLO a Parlamentului din 28 noiembrie 2016, transmisă prin e-mail, privind reconfirmarea deciziei menţionate anterior de a nu îl include pe domnul Barata în proiectul listei candidaților pentru ocuparea unui post de agent contractual în grupa de funcții I ca șofer în cadrul așa-numitei proceduri contractuale CAST 2016/2017; |
| --- | --- |

—

decizia DG INLO a Parlamentului din 28 noiembrie 2016, transmisă prin e-mail, privind reconfirmarea deciziei menţionate anterior de a nu îl include pe domnul Barata în proiectul listei candidaților pentru ocuparea unui post de agent contractual în grupa de funcții I ca șofer în cadrul așa-numitei proceduri contractuale CAST 2016/2017;

| — | decizia Secretariatului General al Parlamentului European din 25 aprilie 2017, semnată de domnul Klaus Welle, notificată domnului Barata prin scrisoare recomandată, privind respingerea reclamaţiei formulate de reclamant la 9 ianuarie 2017 în temeiul articolului 90 alineatul (2) din Statutul funcționarilor Uniunii Europene; |
| --- | --- |

—

decizia Secretariatului General al Parlamentului European din 25 aprilie 2017, semnată de domnul Klaus Welle, notificată domnului Barata prin scrisoare recomandată, privind respingerea reclamaţiei formulate de reclamant la 9 ianuarie 2017 în temeiul articolului 90 alineatul (2) din Statutul funcționarilor Uniunii Europene;

| — | obligarea Parlamentului European la plata cheltuielilor de judecată aferente prezentei proceduri. |
| --- | --- |

—

obligarea Parlamentului European la plata cheltuielilor de judecată aferente prezentei proceduri.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamantul invocă patru motive, întemeiate pe încălcarea articolului 25 din Statutul funcţionarilor Uniunii Europene şi a articolului 296 TFUE, rezultând dintr-o eroare vădită de apreciere a competenţelor teoretice ale reclamantului şi dintr-o eroare vădită de apreciere a faptelor, luând în considerare caracterul neautentic al certificatului chestionar despre care se pretinde că ar fi corespunzător documentului furnizat de reclamant în cadrul concursului. Eroarea vădită a apărut ca o consecinţă a lipsei de supraveghere de către Parlament a obligaţiei de diligenţă a subcontractantului căruia i s-a încredinţat evaluarea candidaturilor în cadrul procedurilor de selecţie CAST 2016. Aceasta a avut în sine un efect negativ asupra obligaţiei de a furniza reclamantului o motivare suficientă.

De asemenea, reclamantul invocă încălcarea principiului protecției jurisdicționale efective prin negarea dreptului său la apărare și a dreptului de a fi ascultat, ceea ce constituie o încălcare a articolului 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, și invocă o excepție de nelegalitate și de inaplicabilitate a anunțului de concurs EP/CAST/S/16/2016.

Reclamantul susține şi că Parlamentul a acționat ultra vires prin delegarea procedurii de selecție către Ecole de Maîtrise Automobile (denumită în continuare subcontractantul), care nu era obligată să respecte Statutul funcționarilor Uniunii Europene și Codul intern de conduită al instituțiilor Uniunii Europene. Potrivit reclamantului, aceasta constituie o încălcare a anunțului de concurs și a articolului 30 din Statutul funcționarilor coroborat cu anexa III la Statutul funcționarilor, ceea ce agravează încălcarea obligației de bună administrare menţionată anterior.

În plus, reclamantul invocă încălcarea articolului 1 din Statutul funcţionarilor, a principiului nediscriminării și a principiului proporționalității în ceea ce priveşte organizarea concursului de către Parlament și/sau de către subcontractant și în legătură cu limitarea alegerii unei a doua limbi pentru candidații care au participat la această cerere de exprimare a interesului.

În sfârşit, reclamantul susține că a existat o încălcare a principiului egalității de șanse, precum și a articolului 296 al doilea paragraf TFUE și a articolului 25 din Statutul funcționarilor – întrucât Parlamentul European şi subcontractantul nu au motivat deciziile adoptate, agravată de lipsa de supraveghere a acestuia din urmă. Reclamantul susține că aceasta constituie o încălcare a anunțului de concurs EP/CAST/S/16/2016, a principiului bunei administrări, a încrederii legitime a reclamantului și a principiului egalității.

---

(1)  Cerere de exprimare a interesului – Agenți contractuali – Grupa de funcții I – Șoferi (B/F) EP/CAST/S/16/2016 (JO 2016, C131 A/01)

---

| 16.10.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 347/34 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 347/34

---

Acțiune introdusă la 31 iulie 2017 – Haswani/Consiliul

(Cauza T-477/17)

(2017/C 347/43)

Limba de procedură: franceza

Părțile

Reclamant: George Haswani (Yabroud, Siria) (reprezentant: G. Karouni, avocat)

Pârât: Consiliul Uniunii Europene

Concluziile

Reclamantul solicită Tribunalului:

| — | anularea Deciziei (PESC) 2016/850 a Consiliului din 27 mai 2016 de modificare a Deciziei 2013/255/PESC privind măsuri restrictive împotriva Siriei; |
| --- | --- |

—

anularea Deciziei (PESC) 2016/850 a Consiliului din 27 mai 2016 de modificare a Deciziei 2013/255/PESC privind măsuri restrictive împotriva Siriei;

| — | anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2016/840 al Consiliului din 27 mai 2016 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 36/2012 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Siria; |
| --- | --- |

—

anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2016/840 al Consiliului din 27 mai 2016 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 36/2012 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Siria;

| — | anularea Deciziei (PESC) 2017/917 a Consiliului din 29 mai 2017 de modificare a Deciziei 2013/255/PESC privind măsuri restrictive împotriva Siriei; |
| --- | --- |

—

anularea Deciziei (PESC) 2017/917 a Consiliului din 29 mai 2017 de modificare a Deciziei 2013/255/PESC privind măsuri restrictive împotriva Siriei;

| — | anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2017/907 al Consiliului din 29 mai 2017 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 36/2012 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Siria; |
| --- | --- |

—

anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2017/907 al Consiliului din 29 mai 2017 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 36/2012 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Siria;

| — | anularea Deciziei de punere în aplicare (PESC) 2017/1245 a Consiliului din 10 iulie 2017 privind punerea în aplicare a Deciziei 2013/255/PESC privind măsuri restrictive împotriva Siriei; |
| --- | --- |

—

anularea Deciziei de punere în aplicare (PESC) 2017/1245 a Consiliului din 10 iulie 2017 privind punerea în aplicare a Deciziei 2013/255/PESC privind măsuri restrictive împotriva Siriei;

| — | anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2017/1241 al Consiliului din 10 iulie 2017 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 36/2012 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Siria; |
| --- | --- |

—

anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2017/1241 al Consiliului din 10 iulie 2017 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 36/2012 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Siria;

| — | în consecință,






  — | obligarea Consiliului la eliminarea numelui domnului George Haswani din anexele la actele menționate; |
| --- | --- | --- |

—

în consecință,

—

obligarea Consiliului la eliminarea numelui domnului George Haswani din anexele la actele menționate;

| — | obligarea Consiliului la plata către reclamant a sumei de 100 000 euro cu titlu de despăgubiri morale; |
| --- | --- |

—

obligarea Consiliului la plata către reclamant a sumei de 100 000 euro cu titlu de despăgubiri morale;

| — | obligarea Consiliului la suportarea propriilor cheltuieli de judecată, precum și a celor efectuate de reclamant, pe care acesta își rezervă dreptul de a le justifica în cursul procedurii. |
| --- | --- |

—

obligarea Consiliului la suportarea propriilor cheltuieli de judecată, precum și a celor efectuate de reclamant, pe care acesta își rezervă dreptul de a le justifica în cursul procedurii.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamantul invocă patru motive.

| 1. | Primul motiv, întemeiat pe încălcarea obligației de motivare care decurge din articolul 296 al doilea paragraf TFUE. Reclamantul reproșează Consiliului Uniunii Europene că s-a limitat la considerații vagi și generale, fără să menționeze, în mod concret și specific, motivele pentru care consideră, în exercitarea puterii sale discreționare de apreciere, că reclamantul trebuie să facă obiectul măsurilor restrictive în cauză. Astfel, nu ar fi fost evocat niciun element concret și obiectiv care să fie reproșat reclamantului și care să poată justifica măsurile în cauză. |
| --- | --- |

1.

Primul motiv, întemeiat pe încălcarea obligației de motivare care decurge din articolul 296 al doilea paragraf TFUE. Reclamantul reproșează Consiliului Uniunii Europene că s-a limitat la considerații vagi și generale, fără să menționeze, în mod concret și specific, motivele pentru care consideră, în exercitarea puterii sale discreționare de apreciere, că reclamantul trebuie să facă obiectul măsurilor restrictive în cauză. Astfel, nu ar fi fost evocat niciun element concret și obiectiv care să fie reproșat reclamantului și care să poată justifica măsurile în cauză.

| 2. | Al doilea motiv, întemeiat pe cerința de proporționalitate atunci când se aduce atingere drepturilor fundamentale. Reclamantul consideră că măsurile în litigiu ar trebui să fie lipsite de validitate întrucât ar fi disproporționate prin raportare la obiectivul urmărit și ar constitui o ingerință disproporționată în libertatea de a desfășura o activitate comercială și în dreptul de proprietate, consacrate la articolele 16 și 17 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene. Disproporția ar decurge din împrejurarea că măsurile vizează orice activitate economică influentă, fără alt criteriu. |
| --- | --- |

2.

Al doilea motiv, întemeiat pe cerința de proporționalitate atunci când se aduce atingere drepturilor fundamentale. Reclamantul consideră că măsurile în litigiu ar trebui să fie lipsite de validitate întrucât ar fi disproporționate prin raportare la obiectivul urmărit și ar constitui o ingerință disproporționată în libertatea de a desfășura o activitate comercială și în dreptul de proprietate, consacrate la articolele 16 și 17 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene. Disproporția ar decurge din împrejurarea că măsurile vizează orice activitate economică influentă, fără alt criteriu.

| 3. | Al treilea motiv, întemeiat pe o eroare vădită de apreciere și pe lipsa de probe, întrucât Consiliul ar fi reținut în motivările sale succesive în susținerea măsurilor restrictive elemente care ar suferi în mod vădit de lipsă de bază factuală, faptele invocate fiind lipsite de orice temei serios. |
| --- | --- |

3.

Al treilea motiv, întemeiat pe o eroare vădită de apreciere și pe lipsa de probe, întrucât Consiliul ar fi reținut în motivările sale succesive în susținerea măsurilor restrictive elemente care ar suferi în mod vădit de lipsă de bază factuală, faptele invocate fiind lipsite de orice temei serios.

| 4. | Al patrulea motiv, referitor la cererea în despăgubire, în măsura în care imputarea anumitor fapte grave nedovedite ar expune reclamantul și familia sa la pericole, ceea ce ar ilustra importanța prejudiciului suferit și ar justifica cererea sa în despăgubire. |
| --- | --- |

4.

Al patrulea motiv, referitor la cererea în despăgubire, în măsura în care imputarea anumitor fapte grave nedovedite ar expune reclamantul și familia sa la pericole, ceea ce ar ilustra importanța prejudiciului suferit și ar justifica cererea sa în despăgubire.

---

| 16.10.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 347/35 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 347/35

---

Acțiune introdusă la 2 august 2017 – PO/SEAE

(Cauza T-479/17)

(2017/C 347/44)

Limba de procedură: franceza

Părțile

Reclamantul: PO (reprezentanți: N. de Montigny și J.-N. Louis, avocați)

Pârât: Serviciul European de Acțiune Externă

Concluziile

Reclamantul solicită Tribunalului:

| — | să constate și să declare nulitatea:






  — | fișei de calcul din 10 noiembrie 2016 care i-a fost transmisă de resursele umane ale SEAE, precum și, în cazul în care este necesar, a email-ului din data de 24 octombrie 2016, prin care același serviciu i-a indicat că nu are dreptul la rambursarea cheltuielilor școlare ale celor doi copii ai săi dincolo de plafonul stabilit la articolul 15 din Anexa X la Statutul funcționarilor, întrucât este în curs de reconversie profesională; |
| --- | --- | --- |

—

să constate și să declare nulitatea:

—

fișei de calcul din 10 noiembrie 2016 care i-a fost transmisă de resursele umane ale SEAE, precum și, în cazul în care este necesar, a email-ului din data de 24 octombrie 2016, prin care același serviciu i-a indicat că nu are dreptul la rambursarea cheltuielilor școlare ale celor doi copii ai săi dincolo de plafonul stabilit la articolul 15 din Anexa X la Statutul funcționarilor, întrucât este în curs de reconversie profesională;

| — | în măsura în care este necesar, a răspunsului prin care se respinge în mod explicit reclamația sa din data de 16 mai 2017. |
| --- | --- |

—

în măsura în care este necesar, a răspunsului prin care se respinge în mod explicit reclamația sa din data de 16 mai 2017.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamantul invocă trei motive.

| 1. | Primul motiv, întemeiat pe o excepție de nelegalitate, întrucât fișa de calcul din 10 noiembrie 2016 (denumită în continuare „decizia individuală atacată”), precum și nota din 15 aprilie 2016 și nota din 22 septembrie 2016 pe care aceasta se întemeiază și Guidelines-urile ar încălca Statutul funcționarilor Uniunii Europene (denumit în continuare „Statutul”) și Anexa X la acesta. |
| --- | --- |

1.

Primul motiv, întemeiat pe o excepție de nelegalitate, întrucât fișa de calcul din 10 noiembrie 2016 (denumită în continuare „decizia individuală atacată”), precum și nota din 15 aprilie 2016 și nota din 22 septembrie 2016 pe care aceasta se întemeiază și Guidelines-urile ar încălca Statutul funcționarilor Uniunii Europene (denumit în continuare „Statutul”) și Anexa X la acesta.

| 2. | Al doilea motiv, întemeiat pe o excepție de nelegalitate, întrucât notele respective pe care se întemeiază decizia individuală atacată ar încălca Guidelines-urile. |
| --- | --- |

2.

Al doilea motiv, întemeiat pe o excepție de nelegalitate, întrucât notele respective pe care se întemeiază decizia individuală atacată ar încălca Guidelines-urile.

| 3. | Al treilea motiv, întemeiat pe nelegalitatea deciziei individuale atacate pentru următoarele motive:






  — | încălcarea principiilor prevederii, încrederii legitime și securității juridice și încălcarea principiului bunei administrări, precum și a drepturilor dobândite; |
| --- | --- | --- |

3.

Al treilea motiv, întemeiat pe nelegalitatea deciziei individuale atacate pentru următoarele motive:

—

încălcarea principiilor prevederii, încrederii legitime și securității juridice și încălcarea principiului bunei administrări, precum și a drepturilor dobândite;

| — | încălcarea dreptului la familie și a dreptului la educație; |
| --- | --- |

—

încălcarea dreptului la familie și a dreptului la educație;

| — | încălcarea principiilor egalității de tratament și nediscriminării; |
| --- | --- |

—

încălcarea principiilor egalității de tratament și nediscriminării;

| — | lipsa punerii în balanță a intereselor și nerespectarea principiului proporționalității măsurii adoptate. |
| --- | --- |

—

lipsa punerii în balanță a intereselor și nerespectarea principiului proporționalității măsurii adoptate.

---

| 16.10.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 347/36 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 347/36

---

Acțiune introdusă la 7 august 2017 – SFP Asset Management și alții/SRB

(Cauza T-502/17)

(2017/C 347/45)

Limba de procedură: spaniola

Părțile

Reclamante: SFP Asset Management, S.A. (Geneva, Elveția), Twenty First Trade Inc. (Panama, Panama), Merlos Infor, S.L. (Badalona, Spania) (reprezentant: J. Gálvez Pascual, avocat)

Pârâtă: Comitetul unic de rezoluție

Concluziile

Reclamantele solicită Tribunalului:

| — | declararea faptului că SRB a încălcat dreptul Uniunii prin adoptarea Deciziei SRB/EES/2017/08 în sesiunea executivă din 7 iunie 2017 prin care se adoptă schema de rezoluție pentru entitatea financiară Banco Popular Español, S.A.; |
| --- | --- |

—

declararea faptului că SRB a încălcat dreptul Uniunii prin adoptarea Deciziei SRB/EES/2017/08 în sesiunea executivă din 7 iunie 2017 prin care se adoptă schema de rezoluție pentru entitatea financiară Banco Popular Español, S.A.;

| — | în consecință, anularea actului menționat, precum și a actelor ulterioare de executare adoptate de SRB, toate acestea cu efecte ex tunc. |
| --- | --- |

—

în consecință, anularea actului menționat, precum și a actelor ulterioare de executare adoptate de SRB, toate acestea cu efecte ex tunc.

Motivele și principalele argumente

Motivele și principalele argumente sunt similare cu cele invocate în cauzele T-478/17, Mutualidad de la Abogacía și Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Comitetul unic de rezoluție, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno și SFL/Comitetul unic de rezoluție, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Comisia și Comitetul unic de rezoluție, T-483/17, García Suárez și alții/Comisia și Comitetul unic de rezoluție, T-484/17, Fidesban și alții/Comitetul unic de rezoluție, T-497/17, Sáchez del Valle și Calatrava Real State 2015/Comisia și Comitetul unic de rezoluție, și T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda/Comisia și Comitetul unic de rezoluție.

---

| 16.10.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 347/36 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 347/36

---

Acțiune introdusă la 4 august 2017 – Ruiz Sacristán și Arias Mosquera/Comisia și SRB

(Cauza T-503/17)

(2017/C 347/46)

Limba de procedură: spaniola

Părțile

Reclamanți: Jaime Ruiz Sacristán (Cuauhtémoc, Mexic) și José María Arias Mosquera (Madrid, Spania) (reprezentanți: B. Gutiérrez de la Roza Pérez, P. Rubio Escobar, R. Ruiz de la Torre Esporrín și B. Fernández García, avocați)

Pârâți: Comisia Europeană și Comitetul unic de Rezoluție

Concluziile

Reclamanții solicită Tribunalului:

| — | anularea deciziei (SRB/EES/2017/08) adoptate de Comitetul unic de rezoluție în ședința sa executivă din 7 iunie 2017 de instituire a unei scheme de rezoluție pentru Banco Popular Español S.A.; |
| --- | --- |

—

anularea deciziei (SRB/EES/2017/08) adoptate de Comitetul unic de rezoluție în ședința sa executivă din 7 iunie 2017 de instituire a unei scheme de rezoluție pentru Banco Popular Español S.A.;

| — | anularea Deciziei (UE) 2017/1246 a Comisiei din 7 iunie 2017 de aprobare a schemei de rezoluție pentru Banco Popular Español S.A. |
| --- | --- |

—

anularea Deciziei (UE) 2017/1246 a Comisiei din 7 iunie 2017 de aprobare a schemei de rezoluție pentru Banco Popular Español S.A.

Motivele și principalele argumente

Motivele și principalele argumente sunt similare cu cele invocate în cauzele T-478/17, Mutualidad de la Abogacía și Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/SRB, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno și SFL/SRB, T-482/17, Comuncial Vascongada Recalde/Comisia și SRB, T-483/17, García Suárez și alții/Comisia și SRB, T-484/17, Fidesban și alții/SRB, T-497/17, Sánchez del Valle și Calatrava Real State 2015/Comisia și SRB, și T-498/17, Álvarez de Linera Granda/Comisia și SRB.

---

| 16.10.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 347/37 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 347/37

---

Acțiune introdusă la 4 august 2017 – Estévez Puerto și alții/Comisia și SRB

(Cauza T-504/17)

(2017/C 347/47)

Limba de procedură: spaniola

Părțile

Reclamanți: José Ramón Estévez Puerto (Jeréz de la Frontera, Spania) și alți 14 reclamanți (reprezentanți: B. Gutiérrez de la Roza Pérez, P. Rubio Escobar, R. Ruíz de la Torre Esporrín și B. Fernández García, avocați)

Pârâți: Comisia Europeană și Comitetul Unic de Rezoluție

Concluziile

Reclamanții solicită Tribunalului:

| — | anularea Deciziei (SRB/EES/2017/08) a Comitetului Unic de Rezoluție din sesiunea sa executivă din 7 iunie 2017, prin care s-a adoptat dispozitivul de rezoluție privind entitatea Banco Popular Español, S.A; |
| --- | --- |

—

anularea Deciziei (SRB/EES/2017/08) a Comitetului Unic de Rezoluție din sesiunea sa executivă din 7 iunie 2017, prin care s-a adoptat dispozitivul de rezoluție privind entitatea Banco Popular Español, S.A;

| — | anularea Deciziei (UE) nr. 2017/1246 a Comisiei din 7 iunie 2017 prin care se aprobă regimul de rezoluție privind Banco Popular Español. |
| --- | --- |

—

anularea Deciziei (UE) nr. 2017/1246 a Comisiei din 7 iunie 2017 prin care se aprobă regimul de rezoluție privind Banco Popular Español.

Motivele și principalele argumente

Motivele și principalele argumente sunt similare cu cele invocate în cauzele T-478/17, Mutualidad de la Abogacía și Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Comitetul Unic de Rezoluție, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno și SFL/Comitetul Unic de Rezoluție, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Comisia și Comitetul Unic de Rezoluție, T-483/17, García Suárez și alții/Comisia și Comitetul Unic de Rezoluție, T-484/17, Fidesban și alții/Comitetul Unic de Rezoluție, T-497/17, Sáchez del Valle și Calatrava Real State 2015/Comisia și Comitetul Unic de Rezoluție, și T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda/Comisia și Comitetul Unic de Rezoluție.

---

| 16.10.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 347/37 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 347/37

---

Acțiune introdusă la 4 august 2017 – Inverni și alții/Comisia și SRB

(Cauza T-505/17)

(2017/C 347/48)

Limba de procedură: spaniola

Părțile

Reclamanți: Inverni, SL (Madrid, Spania), Inverindesa, SL (Madrid) și Isaac Ignacio Fernández Fernández (Oviedo, Spania) (reprezentanți: B. Gutiérrez de la Roza Pérez, P. Rubio Escobar, R. Ruiz de la Torre Esporrín și B. Fernández García, avocați)

Pârâte: Comisia Europeană și Comitetul unic de rezoluție

Concluziile

Reclamanții solicită Tribunalului:

| — | anularea Deciziei (SRB/EES/2017/08) a Comitetului unic de rezoluție din 7 iunie 2017, în măsura în care prin aceasta a fost adoptată schema de rezoluție privind instituția Banco Popular Español, S. A.; |
| --- | --- |

—

anularea Deciziei (SRB/EES/2017/08) a Comitetului unic de rezoluție din 7 iunie 2017, în măsura în care prin aceasta a fost adoptată schema de rezoluție privind instituția Banco Popular Español, S. A.;

| — | anularea Deciziei (UE) 2017/1246 a Comisiei din 7 iunie 2017 de aprobare a schemei de rezoluție pentru Banco Popular Español. |
| --- | --- |

—

anularea Deciziei (UE) 2017/1246 a Comisiei din 7 iunie 2017 de aprobare a schemei de rezoluție pentru Banco Popular Español.

Motivele și principalele argumente

Motivele și principalele argumente sunt similare cu cele invocate în cauza T-478/17, Mutualidad de la Abogacía și Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Comitetul unic de rezoluție, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno și SFL/Comitetul unic de rezoluție, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Comisia și Comitetul unic de rezoluție, T-483/17, García Suárez și alții/Comisia și Comitetul unic de rezoluție, T-484/17, Fidesban și alții/Comitetul unic de rezoluție, T-497/17, Sáchez del Valle și Calatrava Real State 2015/Comisia și Comitetul unic de rezoluție și T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda/Comisia și Comitetul unic de rezoluție.

---

| 16.10.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 347/38 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 347/38

---

Acțiune introdusă la 8 august 2017 – Makhlouf/Consiliul

(Cauza T-506/17)

(2017/C 347/49)

Limba de procedură: franceza

Părțile

Reclamant: Rami Makhlouf (Damasc, Siria) (reprezentant: E. Ruchat, avocat)

Pârât: Consiliul Uniunii Europene

Concluziile

Reclamantul solicită Tribunalului:

| — | declararea acțiunii reclamantului ca fiind admisibilă și întemeiată; |
| --- | --- |

—

declararea acțiunii reclamantului ca fiind admisibilă și întemeiată;

| — | în consecință, anularea Deciziei (PESC) 2017/917 din 29 mai 2017 și a actelor subsecvente de punere în aplicare a acesteia, în măsura în care ele îl privesc pe reclamant; |
| --- | --- |

—

în consecință, anularea Deciziei (PESC) 2017/917 din 29 mai 2017 și a actelor subsecvente de punere în aplicare a acesteia, în măsura în care ele îl privesc pe reclamant;

| — | obligarea Consiliului Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea Consiliului Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamantul invocă cinci motive.

| 1. | Primul motiv, întemeiat pe faptul că actele atacate ar încălca dreptul la apărare al reclamantului, în special dreptul său la protecție jurisdicțională efectivă, consacrat la articolele 6 și 13 din Convenția europeană a drepturilor omului (CEDO), la articolul 215 TFUE și la articolele 41 și 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene. |
| --- | --- |

1.

Primul motiv, întemeiat pe faptul că actele atacate ar încălca dreptul la apărare al reclamantului, în special dreptul său la protecție jurisdicțională efectivă, consacrat la articolele 6 și 13 din Convenția europeană a drepturilor omului (CEDO), la articolul 215 TFUE și la articolele 41 și 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.

| 2. | Al doilea motiv, întemeiat pe faptul că pârâtul ar fi încălcat obligația de motivare, întrucât motivarea furnizată nu îndeplinește obligația care le incumbă instituțiilor Uniunii Europene în temeiul articolului 6 din CEDO, precum și al articolului 296 TFUE și al articolului 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene. |
| --- | --- |

2.

Al doilea motiv, întemeiat pe faptul că pârâtul ar fi încălcat obligația de motivare, întrucât motivarea furnizată nu îndeplinește obligația care le incumbă instituțiilor Uniunii Europene în temeiul articolului 6 din CEDO, precum și al articolului 296 TFUE și al articolului 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.

| 3. | Al treilea motiv, întemeiat pe o eroare vădită de apreciere săvârșită de Consiliu în privința implicării reclamantului în finanțarea regimului sirian. |
| --- | --- |

3.

Al treilea motiv, întemeiat pe o eroare vădită de apreciere săvârșită de Consiliu în privința implicării reclamantului în finanțarea regimului sirian.

| 4. | Al patrulea motiv, întemeiat pe faptul că actele atacate ar restrânge în mod nejustificat și disproporționat drepturile fundamentale ale reclamantului, în special dreptul său de proprietate, consacrat la articolul 1 din Protocolul adițional nr. 1 la CEDO și la articolul 17 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, dreptul la respectarea reputației sale, consacrat la articolul 8 și la articolul 10 alineatul 2) din CEDO, dreptul la prezumția de nevinovăție, consacrat la articolul 6 din CEDO și la articolul 48 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, precum și libertatea sa de a-și părăsi țara, garantată la articolul 2 alineatul 2) din Protocolul nr. 4 la CEDO. |
| --- | --- |

4.

Al patrulea motiv, întemeiat pe faptul că actele atacate ar restrânge în mod nejustificat și disproporționat drepturile fundamentale ale reclamantului, în special dreptul său de proprietate, consacrat la articolul 1 din Protocolul adițional nr. 1 la CEDO și la articolul 17 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, dreptul la respectarea reputației sale, consacrat la articolul 8 și la articolul 10 alineatul 2) din CEDO, dreptul la prezumția de nevinovăție, consacrat la articolul 6 din CEDO și la articolul 48 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, precum și libertatea sa de a-și părăsi țara, garantată la articolul 2 alineatul 2) din Protocolul nr. 4 la CEDO.

| 5. | Al cincilea motiv, întemeiat pe încălcarea Orientărilor privind punerea în aplicare și evaluarea măsurilor restrictive (sancțiunilor) în cadrul politicii externe și de securitate comune a UE (documentul 15114/05 al Consiliului din 2 decembrie 2005). |
| --- | --- |

5.

Al cincilea motiv, întemeiat pe încălcarea Orientărilor privind punerea în aplicare și evaluarea măsurilor restrictive (sancțiunilor) în cadrul politicii externe și de securitate comune a UE (documentul 15114/05 al Consiliului din 2 decembrie 2005).

---

| 16.10.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 347/39 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 347/39

---

Acțiune introdusă la 4 august 2017 – Fundación Pedro Barrié de la Maza, Conde de Fenosa/Comisia și SRB

(Cauza T-507/17)

(2017/C 347/50)

Limba de procedură: spaniola

Părțile

Reclamanți: Fundación Pedro Barrié de la Maza, Conde de Fenosa (La Coruña, Spania) (reprezentanți: B. Gutiérrez de la Roza Pérez, P. Rubio Escobar, R. Ruiz de la Torre Esporrín și B. Fernández García, avocați)

Pârâte: Comisia Europeană și Junta Única de Resolución

Concluziile

Reclamanții solicită Tribunalului:

| — | anularea Deciziei (SRB/EES/2017/08) a Comitetului unic de rezoluție din 7 iunie 2017, în măsura în care prin aceasta a fost adoptată schema de rezoluție privind instituția Banco Popular Español, S. A.; |
| --- | --- |

—

anularea Deciziei (SRB/EES/2017/08) a Comitetului unic de rezoluție din 7 iunie 2017, în măsura în care prin aceasta a fost adoptată schema de rezoluție privind instituția Banco Popular Español, S. A.;

| — | anularea Deciziei (UE) 2017/1246 a Comisiei din 7 iunie 2017 de aprobare a schemei de rezoluție pentru Banco Popular Español. |
| --- | --- |

—

anularea Deciziei (UE) 2017/1246 a Comisiei din 7 iunie 2017 de aprobare a schemei de rezoluție pentru Banco Popular Español.

Motivele și principalele argumente

Motivele și principalele argumente sunt similare cu cele invocate în cauza T-478/17, Mutualidad de la Abogacía și Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Comitetul unic de rezoluție, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno și SFL/Comitetul unic de rezoluție, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Comisia și Comitetul unic de rezoluție, T-483/17, García Suárez și alții/Comisia și Comitetul unic de rezoluție, T-484/17, Fidesban și alții/Comitetul unic de rezoluție, T-497/17, Sáchez del Valle și Calatrava Real State 2015/Comisia și Comitetul unic de rezoluție și T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda/Comisia și Comitetul unic de rezoluție.

---

| 16.10.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 347/39 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 347/39

---

Acțiune introdusă la 4 august 2017 – Financiere Tesalia și alții/Comisia și SRB

(Cauza T-508/17)

(2017/C 347/51)

Limba de procedură: spaniola

Părțile

Reclamante: Financiere Tesalia, SA (Luxemburg, Luxemburg), Cartera Zurbano, SA (Madrid, Spania), Finexperta, SA (Madrid), Eurosigma, SA (Madrid) (reprezentanți: B. Gutiérrez de la Roza Pérez, P. Rubio Escobar, R. Ruiz de la Torre Esporrín și B. Fernández García, avocați)

Pârâți: Comisia Europeană și Comitetul unic de rezoluție

Concluziile

Reclamantele solicită Tribunalului:

| — | anularea Deciziei (SRB/EES/2017/08) a Comitetului unic de rezoluție din cadrul sesiunii sale executive din 7 iunie 2017, prin care s-a adoptat o schemă de rezoluție cu privire la entitatea Banco Popular Español, S.A.; |
| --- | --- |

—

anularea Deciziei (SRB/EES/2017/08) a Comitetului unic de rezoluție din cadrul sesiunii sale executive din 7 iunie 2017, prin care s-a adoptat o schemă de rezoluție cu privire la entitatea Banco Popular Español, S.A.;

| — | anularea Deciziei (UE) 2017/1246 a Comisiei din 7 iunie 2017 de aprobare a schemei de rezoluție pentru Banco Popular Español. |
| --- | --- |

—

anularea Deciziei (UE) 2017/1246 a Comisiei din 7 iunie 2017 de aprobare a schemei de rezoluție pentru Banco Popular Español.

Motivele și principalele argumente

Motivele și principalele argumente sunt similare cu cele invocate în cauzele T-478/17, Mutualidad de la Abogacía și Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Comitetul unic de rezoluție, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno și SFL/Comitetul unic de rezoluție, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Comisia și Comitetul unic de rezoluție, T-483/17, García Suárez și alții/Comisia și Comitetul unic de rezoluție, T-484/17, Fidesban și alții/Comitetul unic de rezoluție, T-497/17, Sánchez del Valle și Calatrava Real State 2015/Comisia și Comitetul unic de rezoluție, și T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda/Comisia și Comitetul unic de rezoluție.

---

| 16.10.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 347/40 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 347/40

---

Acțiune introdusă la 7 august – Cartera de Inversiones Melca și alții/Comisia și SRB

(Cauza T-509/17)

(2017/C 347/52)

Limba de procedură: spaniola

Părțile

Reclamante: Cartera de Inversiones Melca, SL (Avilés, Spania), Servicios Inmobiliarios Avilés, SL (Avilés), Hotel Avilés, SA (Avilés), Arside Construcciones Mecánicas, SA (Carreño, Spania) (reprezentanți: B. Gutiérrez de la Roza Pérez, P. Rubio Escobar, R. Ruiz de la Torre Esporrín și B. Fernández García, avocați)

Pârâți: Comisia Europeană și Comitetul unic de rezoluție

Concluziile

Reclamantele solicită Tribunalului:

| — | anularea Deciziei (SRB/EES/2017/08) a Comitetului unic de rezoluție din cadrul sesiunii sale executive din 7 iunie 2017, prin care s-a adoptat o schemă de rezoluție cu privire la entitatea Banco Popular Español, S.A.; |
| --- | --- |

—

anularea Deciziei (SRB/EES/2017/08) a Comitetului unic de rezoluție din cadrul sesiunii sale executive din 7 iunie 2017, prin care s-a adoptat o schemă de rezoluție cu privire la entitatea Banco Popular Español, S.A.;

| — | anularea Deciziei (UE) 2017/1246 a Comisiei din 7 iunie 2017 de aprobare a schemei de rezoluție pentru Banco Popular Español. |
| --- | --- |

—

anularea Deciziei (UE) 2017/1246 a Comisiei din 7 iunie 2017 de aprobare a schemei de rezoluție pentru Banco Popular Español.

Motivele și principalele argumente

Motivele și principalele argumente sunt similare cu cele invocate în cauzele T-478/17, Mutualidad de la Abogacía și Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Comitetul unic de rezoluție, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno și SFL/Comitetul unic de rezoluție, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Comisia și Comitetul unic de rezoluție, T-483/17, García Suárez și alții/Comisia și Comitetul unic de rezoluție, T-484/17, Fidesban și alții/Comitetul unic de rezoluție, T-497/17, Sánchez del Valle și Calatrava Real State 2015/Comisia și Comitetul unic de rezoluție, și T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda/Comisia și Comitetul unic de rezoluție.

---

| 16.10.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 347/40 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 347/40

---

Acțiune introdusă la 11 august 2017 – De Loecker/SEAE

(Cauza T-537/17)

(2017/C 347/53)

Limba de procedură: franceza

Părțile

Reclamant: Stéphane De Loecker (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: J.-N. Louis și N. de Montigny, avocați)

Pârât: Serviciul European de Acțiune Externă

Concluziile

Reclamantul solicită Tribunalului:

| — | să declare și să hotărască






  — | anularea deciziei din 10 octombrie 2016 prin care Serviciul European de Acțiune Externă a respins cererea de asistență formulată în temeiul articolelor 12a și 24 din Statutul funcționarilor Uniunii Europene introdusă de domnul De Loecker; |
| --- | --- | --- |

—

să declare și să hotărască

—

anularea deciziei din 10 octombrie 2016 prin care Serviciul European de Acțiune Externă a respins cererea de asistență formulată în temeiul articolelor 12a și 24 din Statutul funcționarilor Uniunii Europene introdusă de domnul De Loecker;

| — | obligarea Serviciului European de Acțiune Externă la plata în favoarea reclamantului, cu titlu de despăgubire pentru prejudiciul moral suferit, a sumei de 250 000 de euro; |
| --- | --- |

—

obligarea Serviciului European de Acțiune Externă la plata în favoarea reclamantului, cu titlu de despăgubire pentru prejudiciul moral suferit, a sumei de 250 000 de euro;

| — | obligarea Serviciului European de Acțiune Externă la suportarea propriilor cheltuieli de judecată și la suportarea cheltuielilor de judecată efectuate de reclamant. |
| --- | --- |

—

obligarea Serviciului European de Acțiune Externă la suportarea propriilor cheltuieli de judecată și la suportarea cheltuielilor de judecată efectuate de reclamant.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamantul invocă două motive.

| 1. | Primul motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 266 TFUE, în măsura în care pârâta, adoptând decizia din 10 octombrie 2016 prin care a respins cererea de asistență introdusă de reclamant (denumită în continuare „decizia atacată”), nu ar fi ținut seama de motivarea Hotărârii Tribunalului Funcției Publice din 16 decembrie 2015, De Loecker/SEAE (F-34/15, EU:F:2015:153). Reclamantul consideră de asemenea că pârâta nu a respectat procedura instituită de Oficiul de Investigație și de Disciplină al Comisiei (IDOC) în urma Hotărârii din 14 februarie 2017, Kerstens/Comisia (T-270/16 P, nepublicată, EU:T:2017:74). |
| --- | --- |

1.

Primul motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 266 TFUE, în măsura în care pârâta, adoptând decizia din 10 octombrie 2016 prin care a respins cererea de asistență introdusă de reclamant (denumită în continuare „decizia atacată”), nu ar fi ținut seama de motivarea Hotărârii Tribunalului Funcției Publice din 16 decembrie 2015, De Loecker/SEAE (F-34/15, EU:F:2015:153). Reclamantul consideră de asemenea că pârâta nu a respectat procedura instituită de Oficiul de Investigație și de Disciplină al Comisiei (IDOC) în urma Hotărârii din 14 februarie 2017, Kerstens/Comisia (T-270/16 P, nepublicată, EU:T:2017:74).

| 2. | Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului la apărare și, mai precis, pe încălcarea dreptului de a fi ascultat și a dreptului de acces la dosar care decurg din articolul 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene. |
| --- | --- |

2.

Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului la apărare și, mai precis, pe încălcarea dreptului de a fi ascultat și a dreptului de acces la dosar care decurg din articolul 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.

---

| 16.10.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 347/41 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 347/41

---

Acțiune introdusă la 16 august 2017 – VF International/EUIPO – Virmani (ANOKHI)

(Cauza T-548/17)

(2017/C 347/54)

Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

Părțile

Reclamantă: VF International Sagl (Stabio, Elveția) (reprezentant: T. van Innis, avocat)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Ken Virmani (München, Germania)

Datele privind procedura în fața EUIPO

Solicitantul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă care cuprinde elementul verbal „ANOKHI”

Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 26 mai 2017 în cauza R 2307/2015-4

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea deciziei atacate; |
| --- | --- |

—

anularea deciziei atacate;

| — | obligarea Oficiului la suportarea propriilor cheltuieli de judecată și la plata celor efectuate de reclamantă. |
| --- | --- |

—

obligarea Oficiului la suportarea propriilor cheltuieli de judecată și la plata celor efectuate de reclamantă.

Motivele invocate

| — | Încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) și alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009; |
| --- | --- |

—

Încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) și alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009;

| — | încălcarea articolului 85 din Regulamentul nr. 207/2009 și a articolului 94 din Regulamentul nr. 2868/95. |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 85 din Regulamentul nr. 207/2009 și a articolului 94 din Regulamentul nr. 2868/95.

---

| 16.10.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 347/42 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 347/42

---

Acțiune introdusă la 14 august 2017 – Duym/Consiliul

(Cauza T-549/17)

(2017/C 347/55)

Limba de procedură: franceza

Părțile

Reclamant: Frederik Duym (Ostende, Belgia) (reprezentant: M. Velardo, avocat)

Pârât: Consiliul Uniunii Europene

Concluziile

Reclamantul solicită Tribunalului:

| — | constatarea






  — | anulării deciziei aferente scrisorii din 7 octombrie 2016 care l-a exclus definitiv din procedura de desemnare a unui Șef de unitate la DGA 3B Unit NL și a deciziei subsecvente de numire a doamnei [X] ca șef al Unității de traducere de limbă neerlandeză (denumită în continuare „decizia atacată”); |
| --- | --- | --- |

—

constatarea

—

anulării deciziei aferente scrisorii din 7 octombrie 2016 care l-a exclus definitiv din procedura de desemnare a unui Șef de unitate la DGA 3B Unit NL și a deciziei subsecvente de numire a doamnei [X] ca șef al Unității de traducere de limbă neerlandeză (denumită în continuare „decizia atacată”);

| — | în al doilea rând, Consiliul este obligat la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

în al doilea rând, Consiliul este obligat la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamantul invocă cinci motive.

| 1. | Primul motiv întemeiat pe nemotivare, în măsura în care Consiliul ar fi refuzat să furnizeze reclamantului o motivare scrisă și cifrică privind eșecul acestuia în procedura de numire a unui șef pentru unitatea de traducere de limbă neerlandeză. |
| --- | --- |

1.

Primul motiv întemeiat pe nemotivare, în măsura în care Consiliul ar fi refuzat să furnizeze reclamantului o motivare scrisă și cifrică privind eșecul acestuia în procedura de numire a unui șef pentru unitatea de traducere de limbă neerlandeză.

| 2. | Al doilea motiv întemeiat pe încălcarea principiului bunei administrări și pe o eroare vădită de apreciere, întrucât comisia de evaluare nu numai că nu ar fi efectuat evaluarea comparativă a candidaților pe baza unei note în cifre, dar în plus în dosar nu ar exista niciun înscris, cum ar fi un comentariu sintetizat, care să demonstreze că ar fi existat un consens al comisiei cu privire la numirea doamnei [X] în locul reclamantului. |
| --- | --- |

2.

Al doilea motiv întemeiat pe încălcarea principiului bunei administrări și pe o eroare vădită de apreciere, întrucât comisia de evaluare nu numai că nu ar fi efectuat evaluarea comparativă a candidaților pe baza unei note în cifre, dar în plus în dosar nu ar exista niciun înscris, cum ar fi un comentariu sintetizat, care să demonstreze că ar fi existat un consens al comisiei cu privire la numirea doamnei [X] în locul reclamantului.

| 3. | Al treilea motiv întemeiat pe încălcarea anunțului intern pentru ocuparea unui post vacant întrucât evaluarea reclamantului ar fi privit și rolul politic al șefului unității de traduceri de limbă neerlandeză, deși anunțul pentru ocuparea postului vacant nu menționa nicidecum acest element și nici din Statutul funcționarilor Uniunii Europene (denumit în continuare „Statutul”) nu reieșea că șeful de unitate va avea un rol politic. |
| --- | --- |

3.

Al treilea motiv întemeiat pe încălcarea anunțului intern pentru ocuparea unui post vacant întrucât evaluarea reclamantului ar fi privit și rolul politic al șefului unității de traduceri de limbă neerlandeză, deși anunțul pentru ocuparea postului vacant nu menționa nicidecum acest element și nici din Statutul funcționarilor Uniunii Europene (denumit în continuare „Statutul”) nu reieșea că șeful de unitate va avea un rol politic.

| 4. | Al patrulea motiv întemeiat pe nerespectarea interesului serviciului și pe o eroare vădită de apreciere, în măsura în care cunoașterea limbii neerlandeze nu ar fi fost verificată, deși era vorba despre o unitate de limba neerlandeză. În acest sens, reclamantul ridică o excepție de nelegalitate întemeiată pe articolul 277 TFUE împotriva anunțului intern pentru ocuparea unui post vacant în ceea ce privește articolul 7 din Statut. Întrucât în acest anunț nu se cere cunoașterea perfectă a limbii neerlandeze, el ar fi așadar contrar articolului 7 din Statut. În consecință, reclamantul solicită recunoașterea nelegalității acestui anunț incidenter tantum în prezenta procedură. În final, reclamantul susține că în timp ce celelalte servicii de traducere din cadrul instituțiilor pot să aibă un șef de unitate care cunoaște limba traducerii la perfecție, nu s-ar putea spune același lucru în cazul unității de limbă neerlandeză. Prin urmare, aceasta din urmă va fi tratată în mod diferit față de celelalte limbi, încălcându-se articolul 1 din Regulamentul nr. 1/1958 care atribuie același rang tuturor limbilor. |
| --- | --- |

4.

Al patrulea motiv întemeiat pe nerespectarea interesului serviciului și pe o eroare vădită de apreciere, în măsura în care cunoașterea limbii neerlandeze nu ar fi fost verificată, deși era vorba despre o unitate de limba neerlandeză. În acest sens, reclamantul ridică o excepție de nelegalitate întemeiată pe articolul 277 TFUE împotriva anunțului intern pentru ocuparea unui post vacant în ceea ce privește articolul 7 din Statut. Întrucât în acest anunț nu se cere cunoașterea perfectă a limbii neerlandeze, el ar fi așadar contrar articolului 7 din Statut. În consecință, reclamantul solicită recunoașterea nelegalității acestui anunț incidenter tantum în prezenta procedură. În final, reclamantul susține că în timp ce celelalte servicii de traducere din cadrul instituțiilor pot să aibă un șef de unitate care cunoaște limba traducerii la perfecție, nu s-ar putea spune același lucru în cazul unității de limbă neerlandeză. Prin urmare, aceasta din urmă va fi tratată în mod diferit față de celelalte limbi, încălcându-se articolul 1 din Regulamentul nr. 1/1958 care atribuie același rang tuturor limbilor.

| 5. | Al cincilea motiv întemeiat pe încălcarea principiului egalității de tratament și în special pe încălcarea articolului 1d din Statut în considerarea unei discriminări bazate pe sex și pe limbă, precum și pe încălcarea principiului proporționalității. Reclamantul consideră că limitarea limbilor în care se poate desfășura interviul la limba engleză constituie o încălcare vădită a articolului 1d din Statut întrucât doamna [X] avea engleza ca a doua limbă, iar pentru reclamant engleza era doar a treia limbă. În plus, experiența lui în materie de încadrare ar fi fost net superioară celei a doamnei [X], astfel încât nu este exclus să fi existat o discriminare bazată pe sex, în măsura în care alte elemente din dosar ar arăta că în cadrul selecției interne Consiliul ar avea tendința să aleagă femei pentru a compensa numirea bărbaților în urma procedurii externe. În final, reclamantul apreciază că astfel s-ar fi făcut o alegere ilogică, având în vedere că s-a acordat un avantaj și un rang privilegiat unei singure limbi, ceea ce ar încălca principiul proporționalității. |
| --- | --- |

5.

Al cincilea motiv întemeiat pe încălcarea principiului egalității de tratament și în special pe încălcarea articolului 1d din Statut în considerarea unei discriminări bazate pe sex și pe limbă, precum și pe încălcarea principiului proporționalității. Reclamantul consideră că limitarea limbilor în care se poate desfășura interviul la limba engleză constituie o încălcare vădită a articolului 1d din Statut întrucât doamna [X] avea engleza ca a doua limbă, iar pentru reclamant engleza era doar a treia limbă. În plus, experiența lui în materie de încadrare ar fi fost net superioară celei a doamnei [X], astfel încât nu este exclus să fi existat o discriminare bazată pe sex, în măsura în care alte elemente din dosar ar arăta că în cadrul selecției interne Consiliul ar avea tendința să aleagă femei pentru a compensa numirea bărbaților în urma procedurii externe. În final, reclamantul apreciază că astfel s-ar fi făcut o alegere ilogică, având în vedere că s-a acordat un avantaj și un rang privilegiat unei singure limbi, ceea ce ar încălca principiul proporționalității.

---

| 16.10.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 347/43 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 347/43

---

Acțiune introdusă la 17 august 2017 – Staropilsen/EUIPO – Pivovary Staropramen (STAROPILSEN; STAROPLZEN)

(Cauza T-556/17)

(2017/C 347/56)

Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

Părțile

Reclamantă: Staropilsen s. r. o. (Pilsen, Republica Cehă) (reprezentant: A. Kodrasová, avocat)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Pivovary Staropramen s. r. o. (Praga, Republica Cehă)

Datele privind procedura în fața EUIPO

Titularul mărcii în litigiu: reclamanta

Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală „STAROPILSEN; STAROPLZEN” – cererea de înregistrare a mărcii Uniunii Europene nr. 9 034 893

Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 20 iunie 2017 în cauza R 236/2017-4

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea deciziei atacate; |
| --- | --- |

—

anularea deciziei atacate;

| — | obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

Motivul invocat

| — | încălcarea articolului 53 alineatul (1) și a articolului 8 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul nr. 207/2009 |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 53 alineatul (1) și a articolului 8 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul nr. 207/2009

---

| 16.10.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 347/43 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 347/43

---

Acțiune introdusă la 9 august 2017 – Abdulkarim/Consiliul

(Cauza T-559/17)

(2017/C 347/57)

Limba de procedură: franceza

Părțile

Reclamant: Mouhamad Wael Abdulkarim (Dubai, Emiratele Arabe Unite) (reprezentanți: J.-P. Buyle și L. Cloquet, avocați)

Pârât: Consiliul Uniunii Europene

Concluziile

Reclamantul solicită Tribunalului:

| — | Anularea Deciziei (PESC) 2017/917 a Consiliului din 29 mai 2017 de modificare a Deciziei 2013/255/PESC privind măsuri restrictive împotriva Siriei, în măsura în care îl privește pe reclamant; |
| --- | --- |

—

Anularea Deciziei (PESC) 2017/917 a Consiliului din 29 mai 2017 de modificare a Deciziei 2013/255/PESC privind măsuri restrictive împotriva Siriei, în măsura în care îl privește pe reclamant;

| — | anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2017/907 al Consiliului din 29 mai 2017 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 36/2012 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Siria, în măsura în care îl privește pe reclamant; |
| --- | --- |

—

anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2017/907 al Consiliului din 29 mai 2017 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 36/2012 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Siria, în măsura în care îl privește pe reclamant;

| — | obligarea Consiliului la plata tuturor cheltuielilor de judecată, inclusiv a cheltuielilor efectuate de reclamant. |
| --- | --- |

—

obligarea Consiliului la plata tuturor cheltuielilor de judecată, inclusiv a cheltuielilor efectuate de reclamant.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamantul invocă cinci motive.

| 1. | Primul motiv, întemeiat pe o eroare manifestă de apreciere a faptelor, care ar fi fost săvârșită de pârât considerând că reclamantul a contribuit la susținerea regimului sirian. Astfel, împotriva aspectelor reținute în actele atacate au fost prezentate următoarele argumente:






  — | Domnul Abdulkarim nu ar putea fi calificat drept „om de afaceri influent”; |
| --- | --- | --- |

1.

Primul motiv, întemeiat pe o eroare manifestă de apreciere a faptelor, care ar fi fost săvârșită de pârât considerând că reclamantul a contribuit la susținerea regimului sirian. Astfel, împotriva aspectelor reținute în actele atacate au fost prezentate următoarele argumente:

—

Domnul Abdulkarim nu ar putea fi calificat drept „om de afaceri influent”;

| — | el nu ar avea legătură cu regimul, nu ar exercita nicio influență asupra acestuia și nu ar reprezenta un risc real de eludare a măsurilor restrictive luate având în vedere situația din Siria; |
| --- | --- |

—

el nu ar avea legătură cu regimul, nu ar exercita nicio influență asupra acestuia și nu ar reprezenta un risc real de eludare a măsurilor restrictive luate având în vedere situația din Siria;

| — | nici implicarea anterioară a acestuia din urmă în cadrul Alkarim For Trade și al Industry L.L.C. sau în alte societăți active în domeniul petrolului, uleiurilor industriale, lubrifianților și grăsimilor în Orientul Mijlociu nu poate determina calificarea lui drept „om de afaceri important”; |
| --- | --- |

—

nici implicarea anterioară a acestuia din urmă în cadrul Alkarim For Trade și al Industry L.L.C. sau în alte societăți active în domeniul petrolului, uleiurilor industriale, lubrifianților și grăsimilor în Orientul Mijlociu nu poate determina calificarea lui drept „om de afaceri important”;

| — | el nu ar locui și, prin urmare, nu ar exercita activități în Siria. |
| --- | --- |

—

el nu ar locui și, prin urmare, nu ar exercita activități în Siria.

| 2. | Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului general al proporționalității, întrucât măsurile luate prin actele atacate ar avea asemenea efecte încât acestea din urmă ar trebui considerate în sine disproporționate. |
| --- | --- |

2.

Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului general al proporționalității, întrucât măsurile luate prin actele atacate ar avea asemenea efecte încât acestea din urmă ar trebui considerate în sine disproporționate.

| 3. | Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea disproporționată a dreptului de proprietate și a dreptului de a exercita o activitate profesională, întrucât măsurile în litigiu ar conduce la împiedicarea reclamantului de a beneficia în mod pașnic de bunurile sale și de libertatea sa economică. |
| --- | --- |

3.

Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea disproporționată a dreptului de proprietate și a dreptului de a exercita o activitate profesională, întrucât măsurile în litigiu ar conduce la împiedicarea reclamantului de a beneficia în mod pașnic de bunurile sale și de libertatea sa economică.

| 4. | Al patrulea motiv, întemeiat pe un abuz de putere, întrucât actele atacate ar fi fost adoptate în scopul de a atinge alte scopuri decât cele exprimate, și anume înlăturarea reclamantului de pe piață pentru a favoriza alți participanți la piață și ar fi astfel afectate de abuz de putere. |
| --- | --- |

4.

Al patrulea motiv, întemeiat pe un abuz de putere, întrucât actele atacate ar fi fost adoptate în scopul de a atinge alte scopuri decât cele exprimate, și anume înlăturarea reclamantului de pe piață pentru a favoriza alți participanți la piață și ar fi astfel afectate de abuz de putere.

| 5. | Al cincilea motiv, întemeiat pe încălcarea obligației de motivare prevăzute la articolul 296 al doilea paragraf TFUE, întrucât motivarea actelor atacate ar fi în realitate pur formală și cel mai probabil nu ar fi făcut obiectul unei reflecții din partea pârâtului. |
| --- | --- |

5.

Al cincilea motiv, întemeiat pe încălcarea obligației de motivare prevăzute la articolul 296 al doilea paragraf TFUE, întrucât motivarea actelor atacate ar fi în realitate pur formală și cel mai probabil nu ar fi făcut obiectul unei reflecții din partea pârâtului.

---

| 16.10.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 347/44 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 347/44

---

Acțiune introdusă la 15 august 2017 – L-Shop-Team/EUIPO (bags2GO)

(Cauza T-561/17)

(2017/C 347/58)

Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

Părțile

Reclamantă: L-Shop-Team GmbH (Dortmund, Germania) (reprezentant: A. Sautter, avocat)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

Datele privind procedura în fața EUIPO

Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă care cuprinde elementele verbale „bags2GO” – cererea de înregistrare nr. 15 356 901

Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 14 iunie 2017 în cauza R 1650/2016-5

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea deciziei atacate; |
| --- | --- |

—

anularea deciziei atacate;

| — | obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

Motivul invocat

| — | încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul nr. 207/2009. |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul nr. 207/2009.

---

| 16.10.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 347/45 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 347/45

---

Acțiune introdusă la 18 august 2017 – CheapFlights International/EUIPO – Momondo Group (Cheapflights)

(Cauza T-565/17)

(2017/C 347/59)

Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

Părțile

Reclamantă: CheapFlights International Ltd (Speenoge, Irlanda) (reprezentanți: A. von Mühlendahl și H. Hartwig, avocați)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Momondo Group Ltd (Londra, Regatul Unit)

Datele privind procedura în fața EUIPO

Solicitantul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

Marca în litigiu: marca figurativă a Uniunii Europene care cuprinde elementul verbal „Cheapflights” – Cererea de înregistrare nr. 3 485 349

Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

Decizia atacată: Decizia Marii Camere de recurs a EUIPO din 1 iunie 2017 în cauza R 1893/2011-G

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea deciziei atacate; |
| --- | --- |

—

anularea deciziei atacate;

| — | obligarea EUIPO și a Momondo Group Limited, în cazul în care ar interveni în cauză, la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea EUIPO și a Momondo Group Limited, în cazul în care ar interveni în cauză, la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele invocate

| — | încălcarea articolului 64 alineatul (6) din Regulamentul nr. 207/2009; |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 64 alineatul (6) din Regulamentul nr. 207/2009;

| — | încălcarea articolului 75 din Regulamentul nr. 207/2009; |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 75 din Regulamentul nr. 207/2009;

| — | încălcarea articolului 8 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 216/96 al Comisiei; |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 8 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 216/96 al Comisiei;

| — | Decizia atacată conține mai multe afirmații care pun în discuție sau neagă în mod direct validitatea mărcilor care aparțin reclamantei. Decizia atacată este în detrimentul intereselor reclamantei ca titular al mărcii înregistrate în mod legal, care nu sunt de competența pârâtului. |
| --- | --- |

—

Decizia atacată conține mai multe afirmații care pun în discuție sau neagă în mod direct validitatea mărcilor care aparțin reclamantei. Decizia atacată este în detrimentul intereselor reclamantei ca titular al mărcii înregistrate în mod legal, care nu sunt de competența pârâtului.

---

| 16.10.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 347/46 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 347/46

---

Acțiune introdusă la 21 august 2017 – Disney Enterprises/EUIPO – Di Molfetta (DiSNEY FROZEN)

(Cauza T-567/17)

(2017/C 347/60)

Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

Părțile

Reclamantă: Disney Enterprises, Inc. (Burbank, California, Statele Unite) (reprezentant: M. Graf, avocat)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Fabio Di Molfetta (Bisceglie, Italia)

Datele privind procedura în fața EUIPO

Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă care cuprinde elementele verbale „DISNEY FROZEN” – Cererea de înregistrare nr. 11 830 965

Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 12 mai 2017 în cauza R 2342/2016-5

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea deciziei atacate; |
| --- | --- |

—

anularea deciziei atacate;

| — | obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

Motivul invocat

| — | încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009. |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.

---

| 16.10.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 347/46 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 347/46

---

Acțiune introdusă la 25 august 2017 – thyssenkrupp Electrical Steel și thyssenkrupp Electrical Steel Ugo/Comisia

(Cauza T-577/17)

(2017/C 347/61)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamante: thyssenkrupp Electrical Steel GmbH (Gelsenkirchen, Germania) și thyssenkrupp Electrical Steel Ugo (Isbergues, Franța) (reprezentant: M. Günes, avocat)

Pârâtă: Comisia Europeană

Concluziile

Reclamantele solicită Tribunalului:

| — | anularea concluziei Comisiei din documentul Ares(2017)3010674 din 15 iunie 2017, potrivit căreia interesele esențiale ale producătorilor Uniunii nu ar fi afectate negativ de autorizația perfecționării active a anumitor produse din oțeluri cu siliciu numite „magnetice” cu grăunți orientați (GOES); |
| --- | --- |

—

anularea concluziei Comisiei din documentul Ares(2017)3010674 din 15 iunie 2017, potrivit căreia interesele esențiale ale producătorilor Uniunii nu ar fi afectate negativ de autorizația perfecționării active a anumitor produse din oțeluri cu siliciu numite „magnetice” cu grăunți orientați (GOES);

| — | obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată în temeiul articolului 134 alineatul (1) din Regulamentul de procedură al Tribunalului. |
| --- | --- |

—

obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată în temeiul articolului 134 alineatul (1) din Regulamentul de procedură al Tribunalului.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamantele invocă cinci motive.

| 1. | Primul motiv, întemeiat pe încălcarea obligației de motivare






  — | Concluzia Comisiei potrivit căreia condițiile economice ar fi îndeplinite în privința autorizației perfecționării active în discuție nu cuprinde niciun motiv care să o susțină. |
| --- | --- | --- |

1.

Primul motiv, întemeiat pe încălcarea obligației de motivare

—

Concluzia Comisiei potrivit căreia condițiile economice ar fi îndeplinite în privința autorizației perfecționării active în discuție nu cuprinde niciun motiv care să o susțină.

| 2. | Al doilea motiv, întemeiat pe o eroare vădită de apreciere a situației de fapt






  — | Concluzia Comisiei potrivit căreia autorizația perfecționării active în discuție nu ar afecta negativ interesele esențiale ale producătorilor Uniunii se întemeiază pe o eroare vădită de apreciere a situației de fapt. |
| --- | --- | --- |

2.

Al doilea motiv, întemeiat pe o eroare vădită de apreciere a situației de fapt

—

Concluzia Comisiei potrivit căreia autorizația perfecționării active în discuție nu ar afecta negativ interesele esențiale ale producătorilor Uniunii se întemeiază pe o eroare vădită de apreciere a situației de fapt.

| 3. | Al treilea motiv, întemeiat pe o încălcare a articolului 211 alineatul (4) litera (b) din Codul vamal al Uniunii (1) și a regulamentului de bază (2)







  — | Concluzionând că erau îndeplinite condițiile economice în privința autorizației perfecționării active în discuție, Comisia nu și-a limitat aprecierea la elementele prevăzute la articolul 211 alineatul (4) litera (b) din Codul vamal al Uniunii (CVU) și s-a întemeiat pe elemente care nu pot fi controlate decât potrivit procedurii definite în regulamentul de bază. |
| --- | --- | --- |

3.

Al treilea motiv, întemeiat pe o încălcare a articolului 211 alineatul (4) litera (b) din Codul vamal al Uniunii (1) și a regulamentului de bază (2)

—

Concluzionând că erau îndeplinite condițiile economice în privința autorizației perfecționării active în discuție, Comisia nu și-a limitat aprecierea la elementele prevăzute la articolul 211 alineatul (4) litera (b) din Codul vamal al Uniunii (CVU) și s-a întemeiat pe elemente care nu pot fi controlate decât potrivit procedurii definite în regulamentul de bază.

| 4. | Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 259 alineatul (4) din Regulamentul de punere în aplicare a CVU și a normelor orizontale privind crearea și funcționarea grupurilor de experți ale Comisiei






  — | În măsura în care Comisia a delegat concluzionarea cu privire la condițiile economice grupului de experți în materie vamală, a încălcat articolul 259 alineatul (4) din Regulamentul de punere în aplicare a CVU (3) și normele sale orizontale privind crearea și funcționarea grupurilor de experți ale Comisiei. |
| --- | --- | --- |

4.

Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 259 alineatul (4) din Regulamentul de punere în aplicare a CVU și a normelor orizontale privind crearea și funcționarea grupurilor de experți ale Comisiei

—

În măsura în care Comisia a delegat concluzionarea cu privire la condițiile economice grupului de experți în materie vamală, a încălcat articolul 259 alineatul (4) din Regulamentul de punere în aplicare a CVU (3) și normele sale orizontale privind crearea și funcționarea grupurilor de experți ale Comisiei.

| 5. | Al cincilea motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului la apărare






  — | Întrucât nu a menționat anumite informații importante furnizate în cererea de autorizație a perfecționării active vizate sau rezumatele neconfidențiale ale informațiilor în mod suficient de detaliat pentru a permite o înțelegere rezonabilă a fondului informațiilor prezentate cu titlu confidențial, Comisia a încălcat dreptul la apărare al reclamantelor. |
| --- | --- | --- |

5.

Al cincilea motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului la apărare

—

Întrucât nu a menționat anumite informații importante furnizate în cererea de autorizație a perfecționării active vizate sau rezumatele neconfidențiale ale informațiilor în mod suficient de detaliat pentru a permite o înțelegere rezonabilă a fondului informațiilor prezentate cu titlu confidențial, Comisia a încălcat dreptul la apărare al reclamantelor.

---

(1)  Regulamentul (UE) nr. 952/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 9 octombrie 2013 de stabilire a Codului vamal al Uniunii (JO 2013, L 269, p. 1).

(2)  Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (JO 2009, L 343, p. 51).

(3)  Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2015/2447 al Comisiei din 24 noiembrie 2015 de stabilire a unor norme pentru punerea în aplicare a anumitor dispoziții din Regulamentul (UE) nr. 952/2013 al Parlamentului European și al Consiliului de stabilire a Codului vamal al Uniunii (JO 2015, L 343, p. 558).

---

| 16.10.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 347/47 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 347/47

---

Acțiune introdusă la 28 august 2017 – Wall Street Systems UK/BCE

(Cauza T-579/17)

(2017/C 347/62)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamantă: Wall Street Systems UK Ltd (Londra, Regatul Unit) (reprezentant: A. Csaki, avocat)

Pârâtă: Banca Centrală Europeană (BCE)

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea deciziei Băncii Centrale Europene (BCE) de atribuire unui alt ofertant a contractului, cuprinsă în decizia privind calea de atac din 17 august 2017, precum și a tuturor deciziilor viitoare în legătură cu aceasta; |
| --- | --- |

—

anularea deciziei Băncii Centrale Europene (BCE) de atribuire unui alt ofertant a contractului, cuprinsă în decizia privind calea de atac din 17 august 2017, precum și a tuturor deciziilor viitoare în legătură cu aceasta;

| — | obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamanta invocă următoarele motive.

Reclamanta contestă decizia pârâtei privind atribuirea contractului unui alt ofertant, cuprinsă în decizia privind calea de atac din 17 august 2017, solicitând anularea acesteia și a viitoarelor decizii asociate (în special orice atribuire a contractului). Decizia menționată anterior a fost adoptată cu încălcarea Deciziei (UE) 2016/245 a Băncii Centrale Europene (1) și a dreptului Uniunii Europene aplicabil, în special cu încălcarea principiilor transparenței, nediscriminării și rentabilității.

---

(1)  Decizia (UE) 2016/245 a Băncii Centrale Europene din 9 februarie 2016 de stabilire a normelor privind achizițiile (JO 2016, L 45, p.15).

---

| 16.10.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 347/48 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 347/48

---

Acțiune introdusă la 28 august 2017 – Unigroup/EUIPO – Pronova Laboratories (nailicin)

(Cauza T-587/17)

(2017/C 347/63)

Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

Părțile

Reclamantă: Unigroup ApS (Lyngby, Danemarca) (reprezentant: M. Rijsdijk, avocat)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Pronova Laboratories BV (Amsterdam, Țările de Jos)

Datele privind procedura în fața EUIPO

Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală „nailicin” – cererea de înregistrare nr. 14 096 499

Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 9 iunie 2017 în cauza R 2359/2016-5

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea deciziei atacate; |
| --- | --- |

—

anularea deciziei atacate;

| — | declararea înregistrării Benelux no. 894 557 ca nefondată şi trimiterea cauzei spre rejudecare la divizia de opoziţie sau la camera de recurs a EUIPO, |
| --- | --- |

—

declararea înregistrării Benelux no. 894 557 ca nefondată şi trimiterea cauzei spre rejudecare la divizia de opoziţie sau la camera de recurs a EUIPO,

| — | obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

Motivul invocat

| — | încălcarea normei 19 din Regulamentul nr. 2868/95 al Comisiei de punere în aplicare a Regulamentului nr. 40/94 privind marca comunitară. |
| --- | --- |

—

încălcarea normei 19 din Regulamentul nr. 2868/95 al Comisiei de punere în aplicare a Regulamentului nr. 40/94 privind marca comunitară.

---