# Úřední věstník C 239/24.

| | ISSN 1977-0863 |
| --- | --- |
| Úřední věstník
  Evropské unie | C 239 |
| | |
| České vydání | Informace a oznámení | Ročník 6024. července 2017 |

ISSN 1977-0863

Úřední věstník

Evropské unie

C 239

České vydání

Informace a oznámení

Ročník 6024. července 2017

---

| Oznámeníč. | Obsah | Strana |
| --- | --- | --- |
| | IV   Informace |
| | INFORMACE ORGÁNŮ, INSTITUCÍ A JINÝCH SUBJEKTŮ EVROPSKÉ UNIE |
| | Soudní dvůr Evropské unie |
| 2017/C 239/01 | Poslední publikace Soudního dvora Evropské unie v Úředním věstníku Evropské unie | 1 |

Oznámeníč.

Obsah

Strana

IV   Informace

INFORMACE ORGÁNŮ, INSTITUCÍ A JINÝCH SUBJEKTŮ EVROPSKÉ UNIE

Soudní dvůr Evropské unie

2017/C 239/01

Poslední publikace Soudního dvora Evropské unie v Úředním věstníku Evropské unie

Úředním věstníku Evropské unie

1

---

| | V   Oznámení |
| --- | --- |
| | SOUDNÍ ŘÍZENÍ |
| | Soudní dvůr |
| 2017/C 239/02 | Věc C-562/14 P: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 11. května 2017 – Švédské království v. Darius Nicolai Spirlea, Mihaela Spirlea, Evropská komise, Česká republika, Dánské království, Španělské království, Finská republika Kasační opravný prostředek — Právo veřejnosti na přístup k dokumentům — Nařízení (ES) č. 1049/2001 — Článek 4 odst. 2 třetí odrážka — Výjimky z práva na přístup k dokumentům — Nesprávný výklad — Ochrana cílů inspekce, vyšetřování a auditu — Převažující veřejný zájem odůvodňující zpřístupnění dokumentů — Obecná domněnka důvěrnosti — Dokumenty týkající se řízení Pilot EU | 2 |
| 2017/C 239/03 | Posudek 2/15: Posudek Soudního dvora (pléna) ze dne 16. května 2017 – Evropská komise Posudek vydaný na základě čl. 218 odst. 11 SFEU — Dohoda o volném obchodu mezi Evropskou unií a Singapurskou republikou — Dohoda nové generace sjednaná po vstupu Smluv o EU a FEU v platnost — Pravomoc uzavřít dohodu — Článek 3 odst. 1 písm. e) SFEU — Společná obchodní politika — Článek 207 odst. 1 SFEU — Obchod zbožím a službami — Přímé zahraniční investice — Veřejné zakázky — Obchodní aspekty duševního vlastnictví — Hospodářská soutěž — Obchod s třetími státy a udržitelný rozvoj — Sociální ochrana pracovníků — Ochrana životního prostředí — Článek 207 odst. 5 SFEU — Služby v oblasti dopravy — Článek 3 odst. 2 SFEU — Mezinárodní dohoda, která může ovlivnit společná pravidla či změnit jejich působnost — Pravidla sekundárního práva Unie týkající se volného pohybu služeb v oblasti dopravy — Jiné než přímé zahraniční investice — Článek 216 SFEU — Dohoda nezbytná k dosažení cíle stanoveného Smlouvami — Volný pohyb kapitálu a plateb mezi členskými státy a třetími státy — Posloupnost smluv v oblasti investic — Nahrazení smluv o investicích mezi členskými státy a Singapurskou republikou — Institucionální ustanovení dohody — Řešení sporů mezi investory a státy — Řešení sporů mezi smluvními stranami | 3 |
| 2017/C 239/04 | Věc C-68/15: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 17. května 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Grondwettelijk Hof – Belgie) – X v. Ministerraad Řízení o předběžné otázce — Svoboda usazování — Směrnice o mateřských a dceřiných společnostech — Daňové právní předpisy — Daň ze zisku společností — Rozdělování dividend — Srážková daň — Dvojí zdanění — Fairness Tax | 3 |
| 2017/C 239/05 | Věc C-133/15: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 10. května 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Centrale Raad van Beroep – Nizozemsko) – H. C. Chavez-Vilchez a další v. Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank a další Řízení o předběžné otázce — Občanství Unie — Článek 20 SFEU — Právo pobytu v členském státě, které je podmínkou nároku na sociální pomoc a přídavky na dítě — Státní příslušník třetí země, který každodenně a skutečně pečuje o své nezletilé dítě, jež je státním příslušníkem tohoto členského státu — Povinnost státního příslušníka třetí země prokázat, že druhý rodič, který je státním příslušníkem uvedeného členského státu, není schopen se o dítě starat — Odepření pobytu, na jehož základě může být dítě nuceno opustit území členského státu, či dokonce území Unie | 4 |
| 2017/C 239/06 | Věc C-421/15 P: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 11. května 2017 – Yoshida Metal Industry Co. Ltd v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), Pi-Design AG, Bodum France SAS, Bodum Logistics A/S Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Evropské unie — Zápis označení tvořených povrchem s černými body — Prohlášení neplatnosti — Nařízení (ES) č. 40/94 — Článek 7 odst. 1 písm. e) bod ii) — Článek 51 odst. 3 | 5 |
| 2017/C 239/07 | Věc C-437/15 P: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 17. května 2017 – Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví v. Deluxe Entertainment Services Group Inc. Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Evropské unie — Obrazová ochranná známka obsahující slovní prvek deluxe — Zamítnutí zápisu průzkumovým referentem | 6 |
| 2017/C 239/08 | Věc C-617/15: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 18. května 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberlandesgericht Düsseldorf – Německo) – Hummel Holding A/S v. Nike Inc., Nike Retail B.V. Řízení o předběžné otázce — Duševní vlastnictví — Nařízení (ES) č. 207/2009 — Ochranná známka Evropské unie — Článek 97 odst. 1 — Mezinárodní příslušnost — Žaloba pro porušení ochranné známky směřující proti společnosti se sídlem ve třetím státě — Vnukovská společnost se sídlem na území členského státu soudu, jemuž byla věc předložena — Pojem pobočka | 6 |
| 2017/C 239/09 | Věc C-624/15: Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 18. května 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Vilniaus apygardos administracinis teismas – Litva) – UAB Litdana v. Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos Řízení o předběžné otázce — Daně — Daň z přidané hodnoty (DPH) — Směrnice 2006/112/ES — Článek 314 — Režim ziskové přirážky — Podmínky použití — Odepření vnitrostátních daňových orgánů přiznat osobě povinné k dani právo uplatnit režim ziskové přirážky — Údaje na fakturách týkající se jak uplatnění režimu ziskové přirážky dodavatelem, tak osvobození od DPH — Neuplatnění režimu ziskové přirážky dodavatelem na dodání — Náznaky vzbuzující podezření, že došlo k nesrovnalosti nebo k podvodu při dodání | 7 |
| 2017/C 239/10 | Věc C-682/15: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 16. května 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour administrative – Lucembursko) – Berlioz Investment Fund S. A. v. Directeur de l’administration des Contributions directes Řízení o předběžné otázce — Směrnice 2011/16/EU — Správní spolupráce v oblasti daní — Článek 1 odst. 1 — Článek 5 — Žádost o informace určená třetí osobě — Odmítnutí odpovědět — Sankce — Pojem předpokládaný význam požadovaných informací — Kontrola ze strany dožádaného orgánu — Kontrola ze strany soudu — Rozsah — Listina základních práv Evropské unie — Článek 51 — Uplatňování unijního práva — Článek 47 — Právo na účinný opravný prostředek k soudu — Přístup soudu a třetí osoby k žádosti o informace zaslané dožadujícím orgánem | 8 |
| 2017/C 239/11 | Věc C-690/15: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 10. května 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour administrative d'appel de Douai – Francie) – Wenceslas de Lobkowicz v. Ministère des Finances et des Comptes publics Řízení o předběžné otázce — Úředník Evropské unie — Služební řád — Povinná účast v systému sociálního zabezpečení orgánů Evropské unie — Příjmy z pronájmu nemovitostí plynoucí v členském státě — Povinnost k úhradě obecného sociálního příspěvku, sociálního odvodu a dodatečných příspěvků na základě práva členského státu — Účast na financování sociálního zabezpečení tohoto členského státu | 9 |
| 2017/C 239/12 | Věc C-36/16: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 11. května 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Naczelny Sąd Administracyjny – Polsko) – Minister Finansów v. Posnania Investment SA Řízení o předběžné otázce — Daně — Společný systém daně z přidané hodnoty — Směrnice 2006/112/ES — Článek 2 odst. 1 písm. a) — Článek 14 odst. 1 — Zdanitelná plnění — Pojem dodání zboží za úplatu — Převod nemovitosti na stát nebo na územní celek za účelem zaplacení daňového dluhu — Vyloučení | 10 |
| 2017/C 239/13 | Věc C-44/16 P: Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 11. května 2017 – Dyson Ltd v. Evropská komise Kasační opravný prostředek — Směrnice 2010/30/EU — Uvádění spotřeby energie na energetických štítcích výrobků spojených se spotřebou energie — Nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 665/2013 — Uvádění spotřeby energie na energetických štítcích vysavačů — Energetická účinnost — Metoda měření — Vymezení přenesené pravomoci — Zkreslení důkazů — Povinnost uvést odůvodnění Tribunálu | 10 |
| 2017/C 239/14 | Věc C-48/16: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 17. května 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Okresného súdu Dunajská Streda – Slovensko) – ERGO Poist’ovňa, a.s. v. Alžbeta Barlíková Řízení o předběžné otázce — Nezávislí obchodní zástupci — Směrnice 86/653/EHS — Provize obchodního zástupce — Článek 11 — Částečné nesplnění smlouvy uzavřené mezi třetí osobou a zmocnitelem — Důsledky pro nárok na provizi — Výraz důvody na straně zmocnitele | 11 |
| 2017/C 239/15 | Věc C-59/16: Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 11. května 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemsko) – The Shirtmakers BV v. Staatssecretaris van Financiën Řízení o předběžné otázce — Celní unie — Nařízení (EHS) č. 2913/92 — Celní kodex Společenství — Článek 32 odst. 1 písm. e) bod i) — Celní hodnota — Hodnota transakce — Určení — Pojem náklady na dopravu | 12 |
| 2017/C 239/16 | Věc C-99/16: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 18. května 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal de grande instance de Lyon – Francie) – Jean-Philippe Lahorgue v. Ordre des avocats du barreau de Lyon, Conseil national des barreaux CNB, Conseil des barreaux européens CCBE a Ordre des avocats du barreau de Luxembourg Řízení o předběžné otázce — Volný pohyb služeb — Směrnice 77/249/EHS — Článek 4 — Výkon povolání advokáta — Router pro připojení k virtuální privátní síti advokátů (RPVA) — Router RPVA — Odepření vydání advokátovi, který je zapsán u advokátní komory jiného členského státu — Diskriminační opatření | 12 |
| 2017/C 239/17 | Věc C-131/16: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 11. května 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Krajowa Izba Odwoławcza – Polsko) – Archus sp. z o.o., Gama Jacek Lipik v. Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A. Řízení o předběžné otázce — Veřejné zakázky — Směrnice 2004/17/ES — Zásady zadávání zakázek — Článek 10 — Zásada rovného zacházení s uchazeči — Povinnost zadavatele požadovat po uchazečích, aby změnili nebo doplnili svou nabídku — Právo zadavatele ponechat si bankovní záruku v případě odmítnutí — Směrnice 92/13/EHS — Článek 1 odst. 3 — Přezkumné řízení — Rozhodnutí o zadání veřejné zakázky — Vyloučení uchazeče — Návrh na přezkum domáhající se zrušení — Právní zájem | 13 |
| 2017/C 239/18 | Věc C-150/16: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 18. května 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Curtea de Apel Craiova – Rumunsko) – Fondul Proprietatea SA v. Complexul Energetic Oltenia SA Řízení o předběžné otázce — Státní podpory — Pohledávka společnosti, v níž většinu kapitálu drží rumunský stát, vůči společnosti, jejímž jediným akcionářem je tento stát — Dání místo zaplacení (datio in solutum) — Pojem státní podpora — Oznamovací povinnost vůči Evropské komisi | 14 |
| 2017/C 239/19 | Věc C-154/16: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 18. května 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Augstākā tiesa – Lotyšsko) – Latvijas dzelzceļš VAS v. Valsts ieņēmumu dienests Řízení o předběžné otázce — Celní kodex Společenství — Nařízení (EHS) č. 2913/92 — Článek 94 odst. 1 a článek 96 — Režim vnějšího tranzitu Společenství — Odpovědnost hlavního povinného — Články 203 a 204 a čl. 206 odst. 1 — Vznik celního dluhu — Odnětí celnímu dohledu — Nesplnění jedné z povinností vyplývající z použití celního režimu — Úplné zničení nebo nenahraditelná ztráta zboží v důsledku jeho povahy nebo následkem nepředvídatelných okolností nebo vyšší moci — Článek 213 — Zaplacení celního dluhu společně a nerozdílně — Směrnice 2006/112/ES — Daň z přidané hodnoty (DPH) — Článek 2 odst. 1, jakož i články 70 a 71 — Zdanitelné plnění a vznik daňové povinnosti — Články 201, 202 a 205 — Osoby povinné odvést daň — Zjištění chybějícího nákladu celním úřadem určení — Nesprávně uzavřené nebo poškozené spodní zařízení pro vykládku cisternového vagónu | 15 |
| 2017/C 239/20 | Věc C-302/16: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 11. května 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank Noord-Nederland – Nizozemsko) – Bas Jacob Adriaan Krijgsman v. Surinaamse Luchtvaart Maatschappij NV Řízení o předběžné otázce — Letecká doprava — Nařízení (ES) č. 261/2004 — Článek 5 odst. 1 písm. c) — Náhrady a pomoc cestujícím v případě zrušení letu — Osvobození od povinnosti nahradit škodu — Přepravní smlouva uzavřená prostřednictvím cestovní kanceláře on-line — Letecký dopravce, který včas informoval cestovní kancelář o změně letového řádu — Cestovní kancelář, která e-mailem předala uvedené informace cestujícímu deset dnů před letem | 16 |
| 2017/C 239/21 | Věc C-337/16 P: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 17. května 2017 – Portugalská republika v. Evropská komise Kasační opravný prostředek — EZZF a EZFRV — Prováděcí rozhodnutí Evropské komise — Oznámení adresátovi — Následná oprava tiskového formátu přílohy — Zveřejnění rozhodnutí v Úředním věstníku Evropské unie — Lhůta pro podání žaloby — Počátek běhu lhůty — Opožděnost — Nepřípustnost | 17 |
| 2017/C 239/22 | Věc C-338/16 P: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 17. května 2017 – Portugalská republika v. Evropská komise Kasační opravný prostředek — EZZF a EZFRV — Prováděcí rozhodnutí Evropské komise — Oznámení adresátovi — Následná oprava tiskového formátu přílohy — Zveřejnění rozhodnutí v Úředním věstníku Evropské unie — Lhůta pro podání žaloby — Počátek běhu lhůty — Opožděnost — Nepřípustnost | 17 |
| 2017/C 239/23 | Věc C-339/16 P: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 17. května 2017 – Portugalská republika v. Evropská komise Kasační opravný prostředek — EZZF a EZFRV — Prováděcí rozhodnutí Evropské komise — Oznámení adresátovi — Následná oprava tiskového formátu přílohy — Zveřejnění rozhodnutí v Úředním věstníku Evropské unie — Lhůta pro podání žaloby — Počátek běhu lhůty — Opožděnost — Nepřípustnost | 18 |
| 2017/C 239/24 | Věc C-365/16: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 17. května 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d’État – Francie) – Association française des entreprises v. Ministre des finances et des comptes publics Řízení o předběžné otázce — Společný systém zdanění mateřských a dceřiných společností z různých členských států — Směrnice 2011/96/EU — Zamezení dvojímu zdanění — Dodatečná přirážka ke korporační dani ve výši 3 % | 18 |
| 2017/C 239/25 | Věc C-595/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia (Itálie) dne 23. listopadu 2016 – Emmea Srl, Commercial Hub Srl v. Comune di Siracusa a další | 19 |
| 2017/C 239/26 | Věc C-54/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 1. února 2017 – Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato v. Wind Telecomunicazioni SpA | 19 |
| 2017/C 239/27 | Věc C-55/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 1. února 2017 – Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato v. Vodafone Omnitel NV | 21 |
| 2017/C 239/28 | Věc C-162/17 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 30. března 2017 Polskou republikou proti rozsudku Tribunálu (devátého senátu) vydanému dne 19. ledna 2017 ve věci T-701/15, Stock Polska v. EUIPO – Lass & Steffen (Lubelska) | 22 |
| 2017/C 239/29 | Věc C-191/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberster Gerichtshof (Rakousko) dne 13. dubna 2017 – Bundeskammer für Arbeiter und Angestellte v. ING-DiBa Direktbank Austria Niederlassung der ING-DiBa AG | 24 |
| 2017/C 239/30 | Věc C-213/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank Den Haag, Sitzungsort Amsterdam (Nizozemsko) dne 25. dubna 2017 – X v. Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie | 24 |
| 2017/C 239/31 | Věc C-220/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Berlin (Německo) dne 27. dubna 2017 – Planta Tabak-Manufaktur Dr. Manfred Obermann GmbH & Co. KG v. Land Berlin | 25 |
| 2017/C 239/32 | Věc C-221/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Nizozemsko) dne 27. dubna 2017 – M. G. Tjebbes a další v. Minister van Buitenlandse Zaken | 26 |
| 2017/C 239/33 | Věc C-234/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberster Gerichtshof (Rakousko) dne 4. května 2017 – XC a další | 27 |
| 2017/C 239/34 | Věc C-236/17 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 8. května 2017 Canadian Solar Emea GmbH, Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc., Csi Cells Co. Ltd, Csi Solar Power (Čína), Inc. proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 28. února 2017 ve věci T-162/14, Canadian Solar Emea GmbH a další v. Rada | 27 |
| 2017/C 239/35 | Věc C-237/17 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 8. května 2017 společnostmi Canadian Solar Emea GmbH, Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc., Csi Cells Co. Ltd, Csi Solar Power (China), Inc. proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 28. února 2017 ve věci T-163/14, Canadian Solar Emea a další v. Rada | 28 |
| 2017/C 239/36 | Věc C-244/17: Žaloba podaná dne 10. května 2017 – Evropská komise v. Rada Evropské unie | 29 |
| 2017/C 239/37 | Věc C-247/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Korkein oikeus (Finsko) dne 16. května 2017 – Oikeusministeriö v. Denis Raugevicius | 30 |
| 2017/C 239/38 | Věc C-250/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Supremo Tribunal de Justiça (Portugalsko) dne 12. května 2017 – Virgílio Tarragó da Silveira v. Massa Insolvente da Espírito Santo Financial Group, SA | 31 |
| 2017/C 239/39 | Věc C-260/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Symvoulio tis Epikrateias (Řecko) dne 16. května 2017 – Αnodiki Ypiresies Diacheirisis Perivallontos, Oikonomias, Dioikisis EPE (Αnodiki Services EPE) v. GNA Ο Εvaggelismos – Ofthalmiatreio Αthinon – Polykliniki, Geniko Nosokomeio Athinon Georgios Gennimatas, Geniko Ogkologiko Nosokomeio Kifisias – (GONK) Oi Agioi Anargyroi | 31 |
| 2017/C 239/40 | Věc C-274/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgerichts Hannover (Německo) dne 18. května 2017 – Margarethe Yüce, Ali Yüce, Emin Yüce a Emre Yüce v. TUIfly GmbH | 32 |
| 2017/C 239/41 | Věc C-275/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgerichts Hannover (Německo) dne 18. května 2017 – Friedemann Schoen a Brigitta Schoen v. TUIfly GmbH | 33 |
| 2017/C 239/42 | Věc C-276/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgerichts Hannover (Německo) dne 18. května 2017 – Michael Siegberg v. TUIfly GmbH | 34 |
| 2017/C 239/43 | Věc C-277/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hannover (Německo) dne 18. května 2017 – Heinz-Gerhard Albrecht v. TUIfly GmbH | 34 |
| 2017/C 239/44 | Věc C-278/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hannover (Německo) dne 18. května 2017 – Susanne Meyer a další v. TUIfly GmbH | 35 |
| 2017/C 239/45 | Věc C-279/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hannover (Německo) dne 18. května 2017 – Thomas Kiehl v TUIfly GmbH | 36 |
| 2017/C 239/46 | Věc C-280/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgerichts Hannover (Německo) dne 18. května 2017 – Ralph Eßer v. TUIfly GmbH | 37 |
| 2017/C 239/47 | Věc C-281/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hannover (Německo) dne 18. května 2017 – Thomas Schmidt v. TUIfly GmbH | 37 |
| 2017/C 239/48 | Věc C-282/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hannover (Německo) dne 18. května 2017 – Werner Ansorge v. TUIfly GmbH | 38 |
| 2017/C 239/49 | Věc C-290/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hannover (Německo) dne 22. května 2017 – Angelina Fell, Florian Fell a Vincent Fell v. TUIfly GmbH | 39 |
| 2017/C 239/50 | Věc C-291/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hannover (Německo) dne 22. května 2017 – Helga Jordan-Grompe, Sven Grompe, Yves-Felix Grompe a Justin Joel Grompe v. TUIfly GmbH | 40 |
| 2017/C 239/51 | Věc C-301/17: Žaloba podaná dne 23. května 2017 – Evropská komise v. Rumunsko | 40 |
| 2017/C 239/52 | Věc C-313/17 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 26. května 2017 Georgem Haswanim proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 22. března 2017 ve věci T-231/15, Haswani v. Rada | 41 |
| | Tribunál |
| 2017/C 239/53 | Věc T-442/12: Rozsudek Tribunálu ze dne 1. června 2017 – Changmao Biochemical Engineering v. Rada Dumping — Dovoz kyseliny vinné pocházející z Číny — Změna konečného antidumpingového cla — Částečný prozatímní přezkum — Status podniku působícího v tržním hospodářství — Náklady nejdůležitějších vstupů, které se v zásadě zakládají na tržní hodnotě — Změna okolností — Povinnost uvést odůvodnění — Lhůta pro přijetí rozhodnutí o statusu podniku působícího v tržním hospodářství — Právo na obhajobu — Článek 20 odst. 2 nařízení (ES) č. 1225/2009 | 43 |
| 2017/C 239/54 | Věc T-341/13 RENV: Rozsudek Tribunálu ze dne 8. června 2017 – Groupe Léa Nature v. EUIPO – Debonair Trading Internacional (SO’BiO ētic) Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie SO’BiO ētic — Starší slovní ochranná známka Evropské unie a starší slovní národní ochranná známka SO...? — Relativní důvody pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odstavec 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 — Poškození dobrého jména — Článek 8 odstavec 5 nařízení č. 207/2009 | 44 |
| 2017/C 239/55 | Věc T-673/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 7. června 2017 – Guardian Europe v. Evropská unie Mimosmluvní odpovědnost — Zastoupení Unie — Promlčení — Zmaření právních účinků konečného rozhodnutí — Upřesnění žaloby — Přípustnost — Článek 47 Listiny základních práv — Přiměřená lhůta soudního rozhodování — Rovné zacházení — Majetková újma — Vzniklé ztráty — Ušlý zisk — Nemajetková újma — Příčinná souvislost | 44 |
| 2017/C 239/56 | Věc T-726/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 7. června 2017 – Blaž Jamnik a Blaž v. Parlament Veřejné zakázky na služby — Veřejná zakázka na nemovitost — Zadávací řízení — Jednací řízení bez předchozího uveřejnění oznámení o zahájení zadávacího řízení — Prostor pro Evropský dům v Lublani — Odmítnutí návrhu po předchozím průzkumu místního trhu — Přidělení zakázky jinému uchazeči — Nezkoumání dokumentů přiložených k nabídce — Nesprávné právní posouzení — Zjevně nesprávné posouzení | 45 |
| 2017/C 239/57 | Věc T-6/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 8. června 2017 – AWG v. EUIPO – Takko (Southern Territory 23o48’25"S) Ochranná známka Evropské unie — Řízení o prohlášení neplatnosti — Slovní ochranná známka Evropské unie Southern Territory 23o48’25’’S — Starší slovní ochranná známka Evropské unie SOUTHERN — Relativní důvod zamítnutí — Článek 8 odst. 1 písm. b) a článek 53 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009 | 46 |
| 2017/C 239/58 | Věc T-294/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 8. června 2017 – Kaane American International Tobacco v. EUIPO – Global Tobacco (GOLD MOUNT) Ochranná známka Evropské unie — Řízení o zrušení — Obrazová ochranná známka Evropské unie GOLD MOUNT — Neexistence řádného užívání ochranné známky — Neexistence řádného důvodu pro neužívání — Článek 51 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009 | 46 |
| 2017/C 239/59 | Věc T-221/17: Žaloba podaná dne 15. dubna 2017 – Mémora Servicios Funerarios v. EUIPO – Chatenoud (MEMORAME) | 47 |
| 2017/C 239/60 | Věc T-262/17: Žaloba podaná dne 30. dubna 2017 – Metrans v. Komise a INEA | 47 |
| 2017/C 239/61 | Věc T-263/17: Žaloba podaná dne 3. května 2017 – SD v. EIGE | 48 |
| 2017/C 239/62 | Věc T-275/17: Žaloba podaná dne 10. května 2017 – Michela Curto v. Parlament | 49 |
| 2017/C 239/63 | Věc T-289/17: Žaloba podaná dne 15. května 2017 – Keolis CIF a další v. Komise | 50 |
| 2017/C 239/64 | Věc T-296/17: Žaloba podaná dne 15. května 2017 – Buck-Chemie v. EUIPO – Henkel (znázornění čistícího bloku na WC) | 51 |
| 2017/C 239/65 | Věc T-323/17: Žaloba podaná dne 29. května 2017 – Martinair Holland v. Komise | 51 |
| 2017/C 239/66 | Věc T-324/17: Žaloba podaná dne 29. května 2017 – SAS Cargo Group a další v. Komise | 53 |
| 2017/C 239/67 | Věc T-325/17: Žaloba podaná dne 29. května 2017 – Koninklijke Luchtvaart Maatschappij v. Komise | 53 |
| 2017/C 239/68 | Věc T-326/17: Žaloba podaná dne 29. května 2017 – Air Canada v. Komise | 55 |
| 2017/C 239/69 | Věc T-328/17: Žaloba podaná dne 26. května 2017 – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi v. EUIPO – M. J. Dairies (BBQLOUMI) | 56 |
| 2017/C 239/70 | Věc T-334/17: Žaloba podaná dne 31. května 2017 – Cargolux Airlines v. Komise | 57 |
| 2017/C 239/71 | Věc T-335/17: Žaloba podaná dne 30. května 2017 – Help – Hilfe zur Selbsthilfe v. Komise | 59 |
| 2017/C 239/72 | Věc T-339/17: Žaloba podaná dne 31. května 2017 – Shenzhen Jiayz Photo Industrial v. EUIPO – Seven (sevenoak) | 60 |
| 2017/C 239/73 | Věc T-340/17: Žaloba podaná dne 30. května 2017 – Japan Airlines v. Komise | 60 |
| 2017/C 239/74 | Věc T-341/17: Žaloba podaná dne 31. května 2017 – British Airways v. Komise | 62 |
| 2017/C 239/75 | Věc T-342/17: Žaloba podaná dne 30. května 2017 – Deutsche Lufthansa a další v. Komise | 63 |
| 2017/C 239/76 | Věc T-343/17: Žaloba podaná dne 31. května 2017 – Cathay Pacific Airways v. Komise | 64 |
| 2017/C 239/77 | Věc T-344/17: Žaloba podaná dne 31. května 2017 – Latam Airlines Group a Lan Cargo v. Komise | 65 |
| 2017/C 239/78 | Věc T-346/17: Žaloba podaná dne 31. května 2017 – Hotelbeds Spain v. EUIPO – Guidigo Europe (Guidego what to do next) | 68 |
| 2017/C 239/79 | Věc T-350/17: Žaloba podaná dne 1. června 2017 – Singapore Airlines a Singapore Airlines Cargo v. Komise | 68 |
| 2017/C 239/80 | Věc T-352/17: Žaloba podaná dne 2. června 2017 – Korwin-Mikke v. Parlament | 69 |
| 2017/C 239/81 | Věc T-355/17: Žaloba podaná dne 2. června 2017 – Daico International v. EUIPO – American Franchise Marketing (RoB) | 70 |
| 2017/C 239/82 | Věc T-356/17: Žaloba podaná dne 2. června 2017 – Daico International v. EUIPO – American Franchise Marketing (RoB) | 71 |
| 2017/C 239/83 | Věc T-358/17: Žaloba podaná dne 31. května 2017 – Mubarak v. Rada | 71 |
| 2017/C 239/84 | Věc T-226/16: Usnesení Tribunálu ze dne 24. dubna 2017 – Ipuri v. EUIPO – van Graaf (IPURI) | 72 |

V   Oznámení

SOUDNÍ ŘÍZENÍ

Soudní dvůr

2017/C 239/02

Věc C-562/14 P: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 11. května 2017 – Švédské království v. Darius Nicolai Spirlea, Mihaela Spirlea, Evropská komise, Česká republika, Dánské království, Španělské království, Finská republika Kasační opravný prostředek — Právo veřejnosti na přístup k dokumentům — Nařízení (ES) č. 1049/2001 — Článek 4 odst. 2 třetí odrážka — Výjimky z práva na přístup k dokumentům — Nesprávný výklad — Ochrana cílů inspekce, vyšetřování a auditu — Převažující veřejný zájem odůvodňující zpřístupnění dokumentů — Obecná domněnka důvěrnosti — Dokumenty týkající se řízení Pilot EU

2

2017/C 239/03

Posudek 2/15: Posudek Soudního dvora (pléna) ze dne 16. května 2017 – Evropská komise Posudek vydaný na základě čl. 218 odst. 11 SFEU — Dohoda o volném obchodu mezi Evropskou unií a Singapurskou republikou — Dohoda nové generace sjednaná po vstupu Smluv o EU a FEU v platnost — Pravomoc uzavřít dohodu — Článek 3 odst. 1 písm. e) SFEU — Společná obchodní politika — Článek 207 odst. 1 SFEU — Obchod zbožím a službami — Přímé zahraniční investice — Veřejné zakázky — Obchodní aspekty duševního vlastnictví — Hospodářská soutěž — Obchod s třetími státy a udržitelný rozvoj — Sociální ochrana pracovníků — Ochrana životního prostředí — Článek 207 odst. 5 SFEU — Služby v oblasti dopravy — Článek 3 odst. 2 SFEU — Mezinárodní dohoda, která může ovlivnit společná pravidla či změnit jejich působnost — Pravidla sekundárního práva Unie týkající se volného pohybu služeb v oblasti dopravy — Jiné než přímé zahraniční investice — Článek 216 SFEU — Dohoda nezbytná k dosažení cíle stanoveného Smlouvami — Volný pohyb kapitálu a plateb mezi členskými státy a třetími státy — Posloupnost smluv v oblasti investic — Nahrazení smluv o investicích mezi členskými státy a Singapurskou republikou — Institucionální ustanovení dohody — Řešení sporů mezi investory a státy — Řešení sporů mezi smluvními stranami

3

2017/C 239/04

Věc C-68/15: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 17. května 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Grondwettelijk Hof – Belgie) – X v. Ministerraad Řízení o předběžné otázce — Svoboda usazování — Směrnice o mateřských a dceřiných společnostech — Daňové právní předpisy — Daň ze zisku společností — Rozdělování dividend — Srážková daň — Dvojí zdanění — Fairness Tax

3

2017/C 239/05

Věc C-133/15: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 10. května 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Centrale Raad van Beroep – Nizozemsko) – H. C. Chavez-Vilchez a další v. Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank a další Řízení o předběžné otázce — Občanství Unie — Článek 20 SFEU — Právo pobytu v členském státě, které je podmínkou nároku na sociální pomoc a přídavky na dítě — Státní příslušník třetí země, který každodenně a skutečně pečuje o své nezletilé dítě, jež je státním příslušníkem tohoto členského státu — Povinnost státního příslušníka třetí země prokázat, že druhý rodič, který je státním příslušníkem uvedeného členského státu, není schopen se o dítě starat — Odepření pobytu, na jehož základě může být dítě nuceno opustit území členského státu, či dokonce území Unie

4

2017/C 239/06

Věc C-421/15 P: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 11. května 2017 – Yoshida Metal Industry Co. Ltd v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), Pi-Design AG, Bodum France SAS, Bodum Logistics A/S Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Evropské unie — Zápis označení tvořených povrchem s černými body — Prohlášení neplatnosti — Nařízení (ES) č. 40/94 — Článek 7 odst. 1 písm. e) bod ii) — Článek 51 odst. 3

5

2017/C 239/07

Věc C-437/15 P: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 17. května 2017 – Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví v. Deluxe Entertainment Services Group Inc. Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Evropské unie — Obrazová ochranná známka obsahující slovní prvek deluxe — Zamítnutí zápisu průzkumovým referentem

6

2017/C 239/08

Věc C-617/15: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 18. května 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberlandesgericht Düsseldorf – Německo) – Hummel Holding A/S v. Nike Inc., Nike Retail B.V. Řízení o předběžné otázce — Duševní vlastnictví — Nařízení (ES) č. 207/2009 — Ochranná známka Evropské unie — Článek 97 odst. 1 — Mezinárodní příslušnost — Žaloba pro porušení ochranné známky směřující proti společnosti se sídlem ve třetím státě — Vnukovská společnost se sídlem na území členského státu soudu, jemuž byla věc předložena — Pojem pobočka

6

2017/C 239/09

Věc C-624/15: Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 18. května 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Vilniaus apygardos administracinis teismas – Litva) – UAB Litdana v. Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos Řízení o předběžné otázce — Daně — Daň z přidané hodnoty (DPH) — Směrnice 2006/112/ES — Článek 314 — Režim ziskové přirážky — Podmínky použití — Odepření vnitrostátních daňových orgánů přiznat osobě povinné k dani právo uplatnit režim ziskové přirážky — Údaje na fakturách týkající se jak uplatnění režimu ziskové přirážky dodavatelem, tak osvobození od DPH — Neuplatnění režimu ziskové přirážky dodavatelem na dodání — Náznaky vzbuzující podezření, že došlo k nesrovnalosti nebo k podvodu při dodání

7

2017/C 239/10

Věc C-682/15: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 16. května 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour administrative – Lucembursko) – Berlioz Investment Fund S. A. v. Directeur de l’administration des Contributions directes Řízení o předběžné otázce — Směrnice 2011/16/EU — Správní spolupráce v oblasti daní — Článek 1 odst. 1 — Článek 5 — Žádost o informace určená třetí osobě — Odmítnutí odpovědět — Sankce — Pojem předpokládaný význam požadovaných informací — Kontrola ze strany dožádaného orgánu — Kontrola ze strany soudu — Rozsah — Listina základních práv Evropské unie — Článek 51 — Uplatňování unijního práva — Článek 47 — Právo na účinný opravný prostředek k soudu — Přístup soudu a třetí osoby k žádosti o informace zaslané dožadujícím orgánem

8

2017/C 239/11

Věc C-690/15: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 10. května 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour administrative d'appel de Douai – Francie) – Wenceslas de Lobkowicz v. Ministère des Finances et des Comptes publics Řízení o předběžné otázce — Úředník Evropské unie — Služební řád — Povinná účast v systému sociálního zabezpečení orgánů Evropské unie — Příjmy z pronájmu nemovitostí plynoucí v členském státě — Povinnost k úhradě obecného sociálního příspěvku, sociálního odvodu a dodatečných příspěvků na základě práva členského státu — Účast na financování sociálního zabezpečení tohoto členského státu

9

2017/C 239/12

Věc C-36/16: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 11. května 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Naczelny Sąd Administracyjny – Polsko) – Minister Finansów v. Posnania Investment SA Řízení o předběžné otázce — Daně — Společný systém daně z přidané hodnoty — Směrnice 2006/112/ES — Článek 2 odst. 1 písm. a) — Článek 14 odst. 1 — Zdanitelná plnění — Pojem dodání zboží za úplatu — Převod nemovitosti na stát nebo na územní celek za účelem zaplacení daňového dluhu — Vyloučení

10

2017/C 239/13

Věc C-44/16 P: Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 11. května 2017 – Dyson Ltd v. Evropská komise Kasační opravný prostředek — Směrnice 2010/30/EU — Uvádění spotřeby energie na energetických štítcích výrobků spojených se spotřebou energie — Nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 665/2013 — Uvádění spotřeby energie na energetických štítcích vysavačů — Energetická účinnost — Metoda měření — Vymezení přenesené pravomoci — Zkreslení důkazů — Povinnost uvést odůvodnění Tribunálu

10

2017/C 239/14

Věc C-48/16: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 17. května 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Okresného súdu Dunajská Streda – Slovensko) – ERGO Poist’ovňa, a.s. v. Alžbeta Barlíková Řízení o předběžné otázce — Nezávislí obchodní zástupci — Směrnice 86/653/EHS — Provize obchodního zástupce — Článek 11 — Částečné nesplnění smlouvy uzavřené mezi třetí osobou a zmocnitelem — Důsledky pro nárok na provizi — Výraz důvody na straně zmocnitele

11

2017/C 239/15

Věc C-59/16: Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 11. května 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemsko) – The Shirtmakers BV v. Staatssecretaris van Financiën Řízení o předběžné otázce — Celní unie — Nařízení (EHS) č. 2913/92 — Celní kodex Společenství — Článek 32 odst. 1 písm. e) bod i) — Celní hodnota — Hodnota transakce — Určení — Pojem náklady na dopravu

12

2017/C 239/16

Věc C-99/16: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 18. května 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal de grande instance de Lyon – Francie) – Jean-Philippe Lahorgue v. Ordre des avocats du barreau de Lyon, Conseil national des barreaux CNB, Conseil des barreaux européens CCBE a Ordre des avocats du barreau de Luxembourg Řízení o předběžné otázce — Volný pohyb služeb — Směrnice 77/249/EHS — Článek 4 — Výkon povolání advokáta — Router pro připojení k virtuální privátní síti advokátů (RPVA) — Router RPVA — Odepření vydání advokátovi, který je zapsán u advokátní komory jiného členského státu — Diskriminační opatření

12

2017/C 239/17

Věc C-131/16: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 11. května 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Krajowa Izba Odwoławcza – Polsko) – Archus sp. z o.o., Gama Jacek Lipik v. Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A. Řízení o předběžné otázce — Veřejné zakázky — Směrnice 2004/17/ES — Zásady zadávání zakázek — Článek 10 — Zásada rovného zacházení s uchazeči — Povinnost zadavatele požadovat po uchazečích, aby změnili nebo doplnili svou nabídku — Právo zadavatele ponechat si bankovní záruku v případě odmítnutí — Směrnice 92/13/EHS — Článek 1 odst. 3 — Přezkumné řízení — Rozhodnutí o zadání veřejné zakázky — Vyloučení uchazeče — Návrh na přezkum domáhající se zrušení — Právní zájem

13

2017/C 239/18

Věc C-150/16: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 18. května 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Curtea de Apel Craiova – Rumunsko) – Fondul Proprietatea SA v. Complexul Energetic Oltenia SA Řízení o předběžné otázce — Státní podpory — Pohledávka společnosti, v níž většinu kapitálu drží rumunský stát, vůči společnosti, jejímž jediným akcionářem je tento stát — Dání místo zaplacení (datio in solutum) — Pojem státní podpora — Oznamovací povinnost vůči Evropské komisi

14

2017/C 239/19

Věc C-154/16: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 18. května 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Augstākā tiesa – Lotyšsko) – Latvijas dzelzceļš VAS v. Valsts ieņēmumu dienests Řízení o předběžné otázce — Celní kodex Společenství — Nařízení (EHS) č. 2913/92 — Článek 94 odst. 1 a článek 96 — Režim vnějšího tranzitu Společenství — Odpovědnost hlavního povinného — Články 203 a 204 a čl. 206 odst. 1 — Vznik celního dluhu — Odnětí celnímu dohledu — Nesplnění jedné z povinností vyplývající z použití celního režimu — Úplné zničení nebo nenahraditelná ztráta zboží v důsledku jeho povahy nebo následkem nepředvídatelných okolností nebo vyšší moci — Článek 213 — Zaplacení celního dluhu společně a nerozdílně — Směrnice 2006/112/ES — Daň z přidané hodnoty (DPH) — Článek 2 odst. 1, jakož i články 70 a 71 — Zdanitelné plnění a vznik daňové povinnosti — Články 201, 202 a 205 — Osoby povinné odvést daň — Zjištění chybějícího nákladu celním úřadem určení — Nesprávně uzavřené nebo poškozené spodní zařízení pro vykládku cisternového vagónu

15

2017/C 239/20

Věc C-302/16: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 11. května 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank Noord-Nederland – Nizozemsko) – Bas Jacob Adriaan Krijgsman v. Surinaamse Luchtvaart Maatschappij NV Řízení o předběžné otázce — Letecká doprava — Nařízení (ES) č. 261/2004 — Článek 5 odst. 1 písm. c) — Náhrady a pomoc cestujícím v případě zrušení letu — Osvobození od povinnosti nahradit škodu — Přepravní smlouva uzavřená prostřednictvím cestovní kanceláře on-line — Letecký dopravce, který včas informoval cestovní kancelář o změně letového řádu — Cestovní kancelář, která e-mailem předala uvedené informace cestujícímu deset dnů před letem

16

2017/C 239/21

Věc C-337/16 P: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 17. května 2017 – Portugalská republika v. Evropská komise Kasační opravný prostředek — EZZF a EZFRV — Prováděcí rozhodnutí Evropské komise — Oznámení adresátovi — Následná oprava tiskového formátu přílohy — Zveřejnění rozhodnutí v Úředním věstníku Evropské unie — Lhůta pro podání žaloby — Počátek běhu lhůty — Opožděnost — Nepřípustnost

17

2017/C 239/22

Věc C-338/16 P: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 17. května 2017 – Portugalská republika v. Evropská komise Kasační opravný prostředek — EZZF a EZFRV — Prováděcí rozhodnutí Evropské komise — Oznámení adresátovi — Následná oprava tiskového formátu přílohy — Zveřejnění rozhodnutí v Úředním věstníku Evropské unie — Lhůta pro podání žaloby — Počátek běhu lhůty — Opožděnost — Nepřípustnost

17

2017/C 239/23

Věc C-339/16 P: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 17. května 2017 – Portugalská republika v. Evropská komise Kasační opravný prostředek — EZZF a EZFRV — Prováděcí rozhodnutí Evropské komise — Oznámení adresátovi — Následná oprava tiskového formátu přílohy — Zveřejnění rozhodnutí v Úředním věstníku Evropské unie — Lhůta pro podání žaloby — Počátek běhu lhůty — Opožděnost — Nepřípustnost

18

2017/C 239/24

Věc C-365/16: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 17. května 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d’État – Francie) – Association française des entreprises v. Ministre des finances et des comptes publics Řízení o předběžné otázce — Společný systém zdanění mateřských a dceřiných společností z různých členských států — Směrnice 2011/96/EU — Zamezení dvojímu zdanění — Dodatečná přirážka ke korporační dani ve výši 3 %

18

2017/C 239/25

Věc C-595/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia (Itálie) dne 23. listopadu 2016 – Emmea Srl, Commercial Hub Srl v. Comune di Siracusa a další

19

2017/C 239/26

Věc C-54/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 1. února 2017 – Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato v. Wind Telecomunicazioni SpA

19

2017/C 239/27

Věc C-55/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 1. února 2017 – Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato v. Vodafone Omnitel NV

21

2017/C 239/28

Věc C-162/17 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 30. března 2017 Polskou republikou proti rozsudku Tribunálu (devátého senátu) vydanému dne 19. ledna 2017 ve věci T-701/15, Stock Polska v. EUIPO – Lass & Steffen (Lubelska)

22

2017/C 239/29

Věc C-191/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberster Gerichtshof (Rakousko) dne 13. dubna 2017 – Bundeskammer für Arbeiter und Angestellte v. ING-DiBa Direktbank Austria Niederlassung der ING-DiBa AG

24

2017/C 239/30

Věc C-213/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank Den Haag, Sitzungsort Amsterdam (Nizozemsko) dne 25. dubna 2017 – X v. Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

24

2017/C 239/31

Věc C-220/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Berlin (Německo) dne 27. dubna 2017 – Planta Tabak-Manufaktur Dr. Manfred Obermann GmbH & Co. KG v. Land Berlin

25

2017/C 239/32

Věc C-221/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Nizozemsko) dne 27. dubna 2017 – M. G. Tjebbes a další v. Minister van Buitenlandse Zaken

26

2017/C 239/33

Věc C-234/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberster Gerichtshof (Rakousko) dne 4. května 2017 – XC a další

27

2017/C 239/34

Věc C-236/17 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 8. května 2017 Canadian Solar Emea GmbH, Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc., Csi Cells Co. Ltd, Csi Solar Power (Čína), Inc. proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 28. února 2017 ve věci T-162/14, Canadian Solar Emea GmbH a další v. Rada

27

2017/C 239/35

Věc C-237/17 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 8. května 2017 společnostmi Canadian Solar Emea GmbH, Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc., Csi Cells Co. Ltd, Csi Solar Power (China), Inc. proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 28. února 2017 ve věci T-163/14, Canadian Solar Emea a další v. Rada

28

2017/C 239/36

Věc C-244/17: Žaloba podaná dne 10. května 2017 – Evropská komise v. Rada Evropské unie

29

2017/C 239/37

Věc C-247/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Korkein oikeus (Finsko) dne 16. května 2017 – Oikeusministeriö v. Denis Raugevicius

30

2017/C 239/38

Věc C-250/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Supremo Tribunal de Justiça (Portugalsko) dne 12. května 2017 – Virgílio Tarragó da Silveira v. Massa Insolvente da Espírito Santo Financial Group, SA

31

2017/C 239/39

Věc C-260/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Symvoulio tis Epikrateias (Řecko) dne 16. května 2017 – Αnodiki Ypiresies Diacheirisis Perivallontos, Oikonomias, Dioikisis EPE (Αnodiki Services EPE) v. GNA Ο Εvaggelismos – Ofthalmiatreio Αthinon – Polykliniki, Geniko Nosokomeio Athinon Georgios Gennimatas, Geniko Ogkologiko Nosokomeio Kifisias – (GONK) Oi Agioi Anargyroi

31

2017/C 239/40

Věc C-274/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgerichts Hannover (Německo) dne 18. května 2017 – Margarethe Yüce, Ali Yüce, Emin Yüce a Emre Yüce v. TUIfly GmbH

32

2017/C 239/41

Věc C-275/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgerichts Hannover (Německo) dne 18. května 2017 – Friedemann Schoen a Brigitta Schoen v. TUIfly GmbH

33

2017/C 239/42

Věc C-276/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgerichts Hannover (Německo) dne 18. května 2017 – Michael Siegberg v. TUIfly GmbH

34

2017/C 239/43

Věc C-277/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hannover (Německo) dne 18. května 2017 – Heinz-Gerhard Albrecht v. TUIfly GmbH

34

2017/C 239/44

Věc C-278/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hannover (Německo) dne 18. května 2017 – Susanne Meyer a další v. TUIfly GmbH

35

2017/C 239/45

Věc C-279/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hannover (Německo) dne 18. května 2017 – Thomas Kiehl v TUIfly GmbH

36

2017/C 239/46

Věc C-280/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgerichts Hannover (Německo) dne 18. května 2017 – Ralph Eßer v. TUIfly GmbH

37

2017/C 239/47

Věc C-281/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hannover (Německo) dne 18. května 2017 – Thomas Schmidt v. TUIfly GmbH

37

2017/C 239/48

Věc C-282/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hannover (Německo) dne 18. května 2017 – Werner Ansorge v. TUIfly GmbH

38

2017/C 239/49

Věc C-290/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hannover (Německo) dne 22. května 2017 – Angelina Fell, Florian Fell a Vincent Fell v. TUIfly GmbH

39

2017/C 239/50

Věc C-291/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hannover (Německo) dne 22. května 2017 – Helga Jordan-Grompe, Sven Grompe, Yves-Felix Grompe a Justin Joel Grompe v. TUIfly GmbH

40

2017/C 239/51

Věc C-301/17: Žaloba podaná dne 23. května 2017 – Evropská komise v. Rumunsko

40

2017/C 239/52

Věc C-313/17 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 26. května 2017 Georgem Haswanim proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 22. března 2017 ve věci T-231/15, Haswani v. Rada

41

Tribunál

2017/C 239/53

Věc T-442/12: Rozsudek Tribunálu ze dne 1. června 2017 – Changmao Biochemical Engineering v. Rada Dumping — Dovoz kyseliny vinné pocházející z Číny — Změna konečného antidumpingového cla — Částečný prozatímní přezkum — Status podniku působícího v tržním hospodářství — Náklady nejdůležitějších vstupů, které se v zásadě zakládají na tržní hodnotě — Změna okolností — Povinnost uvést odůvodnění — Lhůta pro přijetí rozhodnutí o statusu podniku působícího v tržním hospodářství — Právo na obhajobu — Článek 20 odst. 2 nařízení (ES) č. 1225/2009

43

2017/C 239/54

Věc T-341/13 RENV: Rozsudek Tribunálu ze dne 8. června 2017 – Groupe Léa Nature v. EUIPO – Debonair Trading Internacional (SO’BiO ētic) Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie SO’BiO ētic — Starší slovní ochranná známka Evropské unie a starší slovní národní ochranná známka SO...? — Relativní důvody pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odstavec 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 — Poškození dobrého jména — Článek 8 odstavec 5 nařízení č. 207/2009

44

2017/C 239/55

Věc T-673/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 7. června 2017 – Guardian Europe v. Evropská unie Mimosmluvní odpovědnost — Zastoupení Unie — Promlčení — Zmaření právních účinků konečného rozhodnutí — Upřesnění žaloby — Přípustnost — Článek 47 Listiny základních práv — Přiměřená lhůta soudního rozhodování — Rovné zacházení — Majetková újma — Vzniklé ztráty — Ušlý zisk — Nemajetková újma — Příčinná souvislost

44

2017/C 239/56

Věc T-726/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 7. června 2017 – Blaž Jamnik a Blaž v. Parlament Veřejné zakázky na služby — Veřejná zakázka na nemovitost — Zadávací řízení — Jednací řízení bez předchozího uveřejnění oznámení o zahájení zadávacího řízení — Prostor pro Evropský dům v Lublani — Odmítnutí návrhu po předchozím průzkumu místního trhu — Přidělení zakázky jinému uchazeči — Nezkoumání dokumentů přiložených k nabídce — Nesprávné právní posouzení — Zjevně nesprávné posouzení

45

2017/C 239/57

Věc T-6/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 8. června 2017 – AWG v. EUIPO – Takko (Southern Territory 23o48’25"S) Ochranná známka Evropské unie — Řízení o prohlášení neplatnosti — Slovní ochranná známka Evropské unie Southern Territory 23o48’25’’S — Starší slovní ochranná známka Evropské unie SOUTHERN — Relativní důvod zamítnutí — Článek 8 odst. 1 písm. b) a článek 53 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009

o

o

46

2017/C 239/58

Věc T-294/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 8. června 2017 – Kaane American International Tobacco v. EUIPO – Global Tobacco (GOLD MOUNT) Ochranná známka Evropské unie — Řízení o zrušení — Obrazová ochranná známka Evropské unie GOLD MOUNT — Neexistence řádného užívání ochranné známky — Neexistence řádného důvodu pro neužívání — Článek 51 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009

46

2017/C 239/59

Věc T-221/17: Žaloba podaná dne 15. dubna 2017 – Mémora Servicios Funerarios v. EUIPO – Chatenoud (MEMORAME)

47

2017/C 239/60

Věc T-262/17: Žaloba podaná dne 30. dubna 2017 – Metrans v. Komise a INEA

47

2017/C 239/61

Věc T-263/17: Žaloba podaná dne 3. května 2017 – SD v. EIGE

48

2017/C 239/62

Věc T-275/17: Žaloba podaná dne 10. května 2017 – Michela Curto v. Parlament

49

2017/C 239/63

Věc T-289/17: Žaloba podaná dne 15. května 2017 – Keolis CIF a další v. Komise

50

2017/C 239/64

Věc T-296/17: Žaloba podaná dne 15. května 2017 – Buck-Chemie v. EUIPO – Henkel (znázornění čistícího bloku na WC)

51

2017/C 239/65

Věc T-323/17: Žaloba podaná dne 29. května 2017 – Martinair Holland v. Komise

51

2017/C 239/66

Věc T-324/17: Žaloba podaná dne 29. května 2017 – SAS Cargo Group a další v. Komise

53

2017/C 239/67

Věc T-325/17: Žaloba podaná dne 29. května 2017 – Koninklijke Luchtvaart Maatschappij v. Komise

53

2017/C 239/68

Věc T-326/17: Žaloba podaná dne 29. května 2017 – Air Canada v. Komise

55

2017/C 239/69

Věc T-328/17: Žaloba podaná dne 26. května 2017 – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi v. EUIPO – M. J. Dairies (BBQLOUMI)

56

2017/C 239/70

Věc T-334/17: Žaloba podaná dne 31. května 2017 – Cargolux Airlines v. Komise

57

2017/C 239/71

Věc T-335/17: Žaloba podaná dne 30. května 2017 – Help – Hilfe zur Selbsthilfe v. Komise

59

2017/C 239/72

Věc T-339/17: Žaloba podaná dne 31. května 2017 – Shenzhen Jiayz Photo Industrial v. EUIPO – Seven (sevenoak)

60

2017/C 239/73

Věc T-340/17: Žaloba podaná dne 30. května 2017 – Japan Airlines v. Komise

60

2017/C 239/74

Věc T-341/17: Žaloba podaná dne 31. května 2017 – British Airways v. Komise

62

2017/C 239/75

Věc T-342/17: Žaloba podaná dne 30. května 2017 – Deutsche Lufthansa a další v. Komise

63

2017/C 239/76

Věc T-343/17: Žaloba podaná dne 31. května 2017 – Cathay Pacific Airways v. Komise

64

2017/C 239/77

Věc T-344/17: Žaloba podaná dne 31. května 2017 – Latam Airlines Group a Lan Cargo v. Komise

65

2017/C 239/78

Věc T-346/17: Žaloba podaná dne 31. května 2017 – Hotelbeds Spain v. EUIPO – Guidigo Europe (Guidego what to do next)

68

2017/C 239/79

Věc T-350/17: Žaloba podaná dne 1. června 2017 – Singapore Airlines a Singapore Airlines Cargo v. Komise

68

2017/C 239/80

Věc T-352/17: Žaloba podaná dne 2. června 2017 – Korwin-Mikke v. Parlament

69

2017/C 239/81

Věc T-355/17: Žaloba podaná dne 2. června 2017 – Daico International v. EUIPO – American Franchise Marketing (RoB)

70

2017/C 239/82

Věc T-356/17: Žaloba podaná dne 2. června 2017 – Daico International v. EUIPO – American Franchise Marketing (RoB)

71

2017/C 239/83

Věc T-358/17: Žaloba podaná dne 31. května 2017 – Mubarak v. Rada

71

2017/C 239/84

Věc T-226/16: Usnesení Tribunálu ze dne 24. dubna 2017 – Ipuri v. EUIPO – van Graaf (IPURI)

72

---

| CS | |
| --- | --- |

CS

---

IV Informace

INFORMACE ORGÁNŮ, INSTITUCÍ A JINÝCH SUBJEKTŮ EVROPSKÉ UNIE

Soudní dvůr Evropské unie

| 24.7.2017 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 239/1 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 239/1

---

Poslední publikace Soudního dvora Evropské unie v Úředním věstníku Evropské unie

(2017/C 239/01)

Poslední publikace

Úř. věst. C 231, 17.7.2017

Dřívější publikace

Úř. věst. C 221, 10.7.2017

Úř. věst. C 213, 3.7.2017

Úř. věst. C 202, 26.6.2017

Úř. věst. C 195, 19.6.2017

Úř. věst. C 178, 6.6.2017

Úř. věst. C 168, 29.5.2017

Tyto texty jsou k dispozici na adrese:

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Oznámení

SOUDNÍ ŘÍZENÍ

Soudní dvůr

| 24.7.2017 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 239/2 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 239/2

---

Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 11. května 2017 – Švédské království v. Darius Nicolai Spirlea, Mihaela Spirlea, Evropská komise, Česká republika, Dánské království, Španělské království, Finská republika

(Věc C-562/14 P) (1)

(„Kasační opravný prostředek - Právo veřejnosti na přístup k dokumentům - Nařízení (ES) č. 1049/2001 - Článek 4 odst. 2 třetí odrážka - Výjimky z práva na přístup k dokumentům - Nesprávný výklad - Ochrana cílů inspekce, vyšetřování a auditu - Převažující veřejný zájem odůvodňující zpřístupnění dokumentů - Obecná domněnka důvěrnosti - Dokumenty týkající se řízení Pilot EU“)

(2017/C 239/02)

Jednací jazyk: němčina

Účastníci řízení

Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Švédské království (zástupci: A. Falk, C. Meyer-Seitz, U. Persson, N. Otte Widgren, E. Karlsson a L. Swedenborg, zmocněnci)

Další účastníci řízení: Darius Nicolai Spirlea, Mihaela Spirlea, Evropská komise (zástupci: H. Krämer a P. Costa de Oliveira, zmocněnci), Česká republika (zástupci: M. Smolek, D. Hadroušek a J. Vláčil, zmocněnci), Dánské království (zástupce: C. Thorning, zmocněnec), Španělské království (zástupkyně: M. J. García-Valdecasas Dorrego, zmocněnkyně), Finská republika (zástupce: S. Hartikainen, zmocněnec)

Vedlejší účastník řízení podporující Evropskou komisi: Spolková republika Německo (zástupci: T. Henze a A. Lippstreu, zmocněnci)

Výrok

| 1) | Kasační opravný prostředek se zamítá. |
| --- | --- |

1)

Kasační opravný prostředek se zamítá.

| 2) | Švédskému království se ukládá náhrada nákladů řízení vynaložených Evropskou komisí. |
| --- | --- |

2)

Švédskému království se ukládá náhrada nákladů řízení vynaložených Evropskou komisí.

| 3) | Česká republika, Dánské království, Spolková republika Německo, Španělské království a Finská republika ponesou vlastní náklady řízení. |
| --- | --- |

3)

Česká republika, Dánské království, Spolková republika Německo, Španělské království a Finská republika ponesou vlastní náklady řízení.

---

(1)  Úř. věst. C 46, 9.2.2015.

---

| 24.7.2017 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 239/3 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 239/3

---

Posudek Soudního dvora (pléna) ze dne 16. května 2017 – Evropská komise

(Posudek 2/15) (1)

(„Posudek vydaný na základě čl. 218 odst. 11 SFEU - Dohoda o volném obchodu mezi Evropskou unií a Singapurskou republikou - Dohoda ‚nové generace‘ sjednaná po vstupu Smluv o EU a FEU v platnost - Pravomoc uzavřít dohodu - Článek 3 odst. 1 písm. e) SFEU - Společná obchodní politika - Článek 207 odst. 1 SFEU - Obchod zbožím a službami - Přímé zahraniční investice - Veřejné zakázky - Obchodní aspekty duševního vlastnictví - Hospodářská soutěž - Obchod s třetími státy a udržitelný rozvoj - Sociální ochrana pracovníků - Ochrana životního prostředí - Článek 207 odst. 5 SFEU - Služby v oblasti dopravy - Článek 3 odst. 2 SFEU - Mezinárodní dohoda, která může ovlivnit společná pravidla či změnit jejich působnost - Pravidla sekundárního práva Unie týkající se volného pohybu služeb v oblasti dopravy - Jiné než přímé zahraniční investice - Článek 216 SFEU - Dohoda nezbytná k dosažení cíle stanoveného Smlouvami - Volný pohyb kapitálu a plateb mezi členskými státy a třetími státy - Posloupnost smluv v oblasti investic - Nahrazení smluv o investicích mezi členskými státy a Singapurskou republikou - Institucionální ustanovení dohody - Řešení sporů mezi investory a státy - Řešení sporů mezi smluvními stranami“)

(2017/C 239/03)

Jednací jazyk: všechny úřední jazyky

Žadatelka

Evropská komise (zástupci: U. Wölker, B. De Meester, R. Vidal-Puig a M. Kocjan, zmocněnci)

Výrok

Dohoda o volném obchodu mezi Evropskou unií a Singapurskou republikou spadá do výlučné pravomoci Unie s výjimkou následujících ustanovení, která spadají do sdílené pravomoci Unie a členských států:

| — | ustanovení oddílu A (Ochrana investic) kapitoly 9 (Investice) této dohody, pokud se týkají jiných než přímých investic mezi Unií a Singapurskou republikou; |
| --- | --- |

—

ustanovení oddílu A (Ochrana investic) kapitoly 9 (Investice) této dohody, pokud se týkají jiných než přímých investic mezi Unií a Singapurskou republikou;

| — | ustanovení oddílu B (Řešení sporů mezi investory a státem) této kapitoly 9 a |
| --- | --- |

—

ustanovení oddílu B (Řešení sporů mezi investory a státem) této kapitoly 9 a

| — | ustanovení kapitol 1 (Cíle a obecné definice), 14 (Transparentnost), 15 (Řešení sporů mezi smluvními stranami), 16 (Mechanismus zprostředkování) a 17 (Institucionální, obecná a závěrečná ustanovení) uvedené dohody, pokud se týkají ustanovení uvedené kapitoly 9 a v rozsahu, v němž posledně uvedená ustanovení spadají do sdílené pravomoci Unie a členských států. |
| --- | --- |

—

ustanovení kapitol 1 (Cíle a obecné definice), 14 (Transparentnost), 15 (Řešení sporů mezi smluvními stranami), 16 (Mechanismus zprostředkování) a 17 (Institucionální, obecná a závěrečná ustanovení) uvedené dohody, pokud se týkají ustanovení uvedené kapitoly 9 a v rozsahu, v němž posledně uvedená ustanovení spadají do sdílené pravomoci Unie a členských států.

---

(1)  Úř. věst. C 363, 3.11.2015.

---

| 24.7.2017 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 239/3 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 239/3

---

Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 17. května 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Grondwettelijk Hof – Belgie) – X v. Ministerraad

(Věc C-68/15) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Svoboda usazování - Směrnice o mateřských a dceřiných společnostech - Daňové právní předpisy - Daň ze zisku společností - Rozdělování dividend - Srážková daň - Dvojí zdanění - Fairness Tax“)

(2017/C 239/04)

Jednací jazyk: nizozemština

Předkládající soud

Grondwettelijk Hof

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: X

Žalovaná: Ministerraad

Výrok

| 1) | Svoboda usazování musí být vykládána v tom smyslu, že nebrání takovým daňovým právním předpisům členského státu, jako jsou předpisy dotčené v původním řízení, podle kterých jsou společnost-nerezident, která v tomto členském státě vykonává hospodářskou činnost prostřednictvím stálé provozovny, i společnost-rezident, včetně dceřiné společnosti-rezidenta jiné společnosti-nerezidenta, osobami povinnými k takové dani, jako je fairness tax, když tyto společnosti rozdělují dividendy, které v důsledku využití určitých daňových zvýhodnění stanovených vnitrostátním daňovým systémem nejsou zahrnuty do jejich konečného zdanitelného výsledku, pokud způsob určení zdanitelného základu této daně nevede k tomu, že s touto společností-nerezidentem je fakticky zacházeno méně příznivě než se společností-rezidentem, což musí ověřit předkládající soud. |
| --- | --- |

1)

Svoboda usazování musí být vykládána v tom smyslu, že nebrání takovým daňovým právním předpisům členského státu, jako jsou předpisy dotčené v původním řízení, podle kterých jsou společnost-nerezident, která v tomto členském státě vykonává hospodářskou činnost prostřednictvím stálé provozovny, i společnost-rezident, včetně dceřiné společnosti-rezidenta jiné společnosti-nerezidenta, osobami povinnými k takové dani, jako je fairness tax, když tyto společnosti rozdělují dividendy, které v důsledku využití určitých daňových zvýhodnění stanovených vnitrostátním daňovým systémem nejsou zahrnuty do jejich konečného zdanitelného výsledku, pokud způsob určení zdanitelného základu této daně nevede k tomu, že s touto společností-nerezidentem je fakticky zacházeno méně příznivě než se společností-rezidentem, což musí ověřit předkládající soud.

| 2) | Článek 5 směrnice Rady 2011/96/EU ze dne 30. listopadu 2011 o společném systému zdanění mateřských a dceřiných společností z různých členských států musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání takovým daňovým právním předpisům členského státu, jako jsou předpisy dotčené v původním řízení, které upravují takovou daň, jako je fairness tax, k níž jsou povinny společnosti-nerezidenti, které v tomto členském státě vykonávají hospodářskou činnost prostřednictvím stálé provozovny, jakož i společnosti-rezidenti, včetně dceřiné společnosti-rezidenta jiné společnosti-nerezidenta, když rozdělují dividendy, které v důsledku využití určitých daňových zvýhodnění stanovených vnitrostátním daňovým systémem nejsou zahrnuty do jejich konečného zdanitelného výsledku. |
| --- | --- |

2)

Článek 5 směrnice Rady 2011/96/EU ze dne 30. listopadu 2011 o společném systému zdanění mateřských a dceřiných společností z různých členských států musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání takovým daňovým právním předpisům členského státu, jako jsou předpisy dotčené v původním řízení, které upravují takovou daň, jako je fairness tax, k níž jsou povinny společnosti-nerezidenti, které v tomto členském státě vykonávají hospodářskou činnost prostřednictvím stálé provozovny, jakož i společnosti-rezidenti, včetně dceřiné společnosti-rezidenta jiné společnosti-nerezidenta, když rozdělují dividendy, které v důsledku využití určitých daňových zvýhodnění stanovených vnitrostátním daňovým systémem nejsou zahrnuty do jejich konečného zdanitelného výsledku.

| 3) | Článek 4 odst. 1 písm. a) směrnice 2011/96 ve spojení s odstavcem 3 téhož článku musí být vykládán v tom smyslu, že toto ustanovení brání takovým vnitrostátním daňovým právním předpisům, jako jsou předpisy dotčené v původním řízení, pokud tyto právní předpisy mají v situaci, kdy jsou zisky obdržené mateřskou společností od její dceřiné společnosti rozděleny touto mateřskou společností později než v roce, v průběhu kterého byly obdrženy, za následek zdanění těchto zisků v míře přesahující horní hranici 5 % stanovenou v citovaném ustanovení. |
| --- | --- |

3)

Článek 4 odst. 1 písm. a) směrnice 2011/96 ve spojení s odstavcem 3 téhož článku musí být vykládán v tom smyslu, že toto ustanovení brání takovým vnitrostátním daňovým právním předpisům, jako jsou předpisy dotčené v původním řízení, pokud tyto právní předpisy mají v situaci, kdy jsou zisky obdržené mateřskou společností od její dceřiné společnosti rozděleny touto mateřskou společností později než v roce, v průběhu kterého byly obdrženy, za následek zdanění těchto zisků v míře přesahující horní hranici 5 % stanovenou v citovaném ustanovení.

---

(1)  Úř. věst. C 146, 4.5.2015.

---

| 24.7.2017 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 239/4 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 239/4

---

Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 10. května 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Centrale Raad van Beroep – Nizozemsko) – H. C. Chavez-Vilchez a další v. Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank a další

(Věc C-133/15) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Občanství Unie - Článek 20 SFEU - Právo pobytu v členském státě, které je podmínkou nároku na sociální pomoc a přídavky na dítě - Státní příslušník třetí země, který každodenně a skutečně pečuje o své nezletilé dítě, jež je státním příslušníkem tohoto členského státu - Povinnost státního příslušníka třetí země prokázat, že druhý rodič, který je státním příslušníkem uvedeného členského státu, není schopen se o dítě starat - Odepření pobytu, na jehož základě může být dítě nuceno opustit území členského státu, či dokonce území Unie“)

(2017/C 239/05)

Jednací jazyk: nizozemština

Předkládající soud

Centrale Raad van Beroep

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: H. C. Chavez-Vilchez, P. Pinas, U. Nikolic, X. V. Garcia Perez, J. Uwituze, I. O. Enowassam, A. E. Guerrero Chavez, Y. R. L. Wip

Žalovaní: Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank, College van burgemeester en wethouders van de gemeente Arnhem, College van burgemeester en wethouders van de gemeente ’s-Gravenhage, College van burgemeester en wethouders van de gemeente ’s-Hertogenbosch, College van burgemeester en wethouders van de gemeente Amsterdam, College van burgemeester en wethouders van de gemeente Rijswijk, College van burgemeester en wethouders van de gemeente Rotterdam

Výrok

| 1) | Článek 20 SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že při posuzování, zda by dítě, které je občanem Evropské unie, bylo nuceno opustit území Unie jako celek a bylo tím připraveno o možnost skutečně využívat podstatné části práv, která mu přiznává tento článek, pokud by jeho rodiči, který je státním příslušníkem třetí země, bylo v dotčeném členském státě odepřeno právo pobytu, je okolnost, že druhý rodič, který je občanem Unie, je opravdu schopen a připraven sám vykonávat každodenní a skutečnou péči o dítě, relevantní, ovšem nepostačuje k tomu, aby bylo možno konstatovat, že mezi rodičem, který je státním příslušníkem třetí země, a dítětem neexistuje takový vztah závislosti, že by dítě v případě takového odepření bylo nuceno opustit území Unie. Takové posouzení musí být v nejvlastnějším zájmu dítěte učiněno při zohlednění všech okolností daného případu, zejména věku dítěte, jeho fyzického a emočního vývoje, míry jeho citové vazby jak na rodiče, který je občanem Unie, tak na rodiče, který je státním příslušníkem třetí země, jakož i rizika, že by odloučení od posledně uvedeného rodiče ohrozilo jeho psychickou rovnováhu. |
| --- | --- |

1)

Článek 20 SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že při posuzování, zda by dítě, které je občanem Evropské unie, bylo nuceno opustit území Unie jako celek a bylo tím připraveno o možnost skutečně využívat podstatné části práv, která mu přiznává tento článek, pokud by jeho rodiči, který je státním příslušníkem třetí země, bylo v dotčeném členském státě odepřeno právo pobytu, je okolnost, že druhý rodič, který je občanem Unie, je opravdu schopen a připraven sám vykonávat každodenní a skutečnou péči o dítě, relevantní, ovšem nepostačuje k tomu, aby bylo možno konstatovat, že mezi rodičem, který je státním příslušníkem třetí země, a dítětem neexistuje takový vztah závislosti, že by dítě v případě takového odepření bylo nuceno opustit území Unie. Takové posouzení musí být v nejvlastnějším zájmu dítěte učiněno při zohlednění všech okolností daného případu, zejména věku dítěte, jeho fyzického a emočního vývoje, míry jeho citové vazby jak na rodiče, který je občanem Unie, tak na rodiče, který je státním příslušníkem třetí země, jakož i rizika, že by odloučení od posledně uvedeného rodiče ohrozilo jeho psychickou rovnováhu.

| 2) | Článek 20 SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání tomu, aby členský stát podmínil právo pobytu státního příslušníka třetí země, který je rodičem nezletilého dítěte, jež je státním příslušníkem tohoto členského státu a tento rodič se o něj každodenně a skutečně stará, na svém území tím, že tento státní příslušník předloží důkazy, které mohou doložit, že rozhodnutí o odepření práva pobytu rodiči, který je státním příslušníkem třetí země, by dítě připravilo o možnost skutečně využívat podstatné části práv souvisejících se statusem občana Unie, jelikož by muselo opustit území Unie jako celek. Je však na příslušných orgánech dotčeného členského státu, aby na základě důkazů předložených státním příslušníkem třetí země provedly průzkum nezbytný k posouzení, zda by rozhodnutí o odepření mělo s ohledem na všechny okolnosti daného případu takové důsledky. |
| --- | --- |

2)

Článek 20 SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání tomu, aby členský stát podmínil právo pobytu státního příslušníka třetí země, který je rodičem nezletilého dítěte, jež je státním příslušníkem tohoto členského státu a tento rodič se o něj každodenně a skutečně stará, na svém území tím, že tento státní příslušník předloží důkazy, které mohou doložit, že rozhodnutí o odepření práva pobytu rodiči, který je státním příslušníkem třetí země, by dítě připravilo o možnost skutečně využívat podstatné části práv souvisejících se statusem občana Unie, jelikož by muselo opustit území Unie jako celek. Je však na příslušných orgánech dotčeného členského státu, aby na základě důkazů předložených státním příslušníkem třetí země provedly průzkum nezbytný k posouzení, zda by rozhodnutí o odepření mělo s ohledem na všechny okolnosti daného případu takové důsledky.

---

(1)  Úř. věst. C 178, 1.6.2015.

---

| 24.7.2017 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 239/5 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 239/5

---

Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 11. května 2017 – Yoshida Metal Industry Co. Ltd v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), Pi-Design AG, Bodum France SAS, Bodum Logistics A/S

(Věc C-421/15 P) (1)

(„Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Evropské unie - Zápis označení tvořených povrchem s černými body - Prohlášení neplatnosti - Nařízení (ES) č. 40/94 - Článek 7 odst. 1 písm. e) bod ii) - Článek 51 odst. 3“)

(2017/C 239/06)

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Yoshida Metal Industry Co. Ltd (zástupci: J. Cohen, Solicitor, T. St Quintin, Barrister, G. Hobbs, QC)

Další účastníci řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) (zástupci: A. Folliard-Monguiral, D. Gaja a J. Crespo Carrillo, zmocněnci), Pi-Design AG, Bodum France SAS, Bodum Logistics A/S (zástupci: H. Pernez, avocate a R. Löhr, Rechtsanwalt)

Výrok

| 1) | Kasační opravný prostředek se zamítá. |
| --- | --- |

1)

Kasační opravný prostředek se zamítá.

| 2) | Společnosti Yoshida Metal Industry Co. Ltd se ukládá náhrada nákladů řízení. |
| --- | --- |

2)

Společnosti Yoshida Metal Industry Co. Ltd se ukládá náhrada nákladů řízení.

---

(1)  Úř. věst. C 389, 23.11.2015.

---

| 24.7.2017 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 239/6 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 239/6

---

Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 17. května 2017 – Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví v. Deluxe Entertainment Services Group Inc.

(Věc C-437/15 P) (1)

(„Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Evropské unie - Obrazová ochranná známka obsahující slovní prvek ‚deluxe‘ - Zamítnutí zápisu průzkumovým referentem“)

(2017/C 239/07)

Jednací jazyk: španělština

Účastníci řízení

Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: S. Palmero Cabezas, zmocněnec)

Další účastnice řízení: Deluxe Entertainment Services Group Inc. (zástupci: L. Gellman, advokátka a M. Esteve Sanz, abogada)

Výrok

| 1) | Rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 4. června 2015, Deluxe Laboratories v. OHIM (deluxe) (T-222/14, nezveřejněný, EU:T:2015:364), se zrušuje. |
| --- | --- |

1)

Rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 4. června 2015, Deluxe Laboratories v. OHIM (deluxe) (T-222/14, nezveřejněný, EU:T:2015:364), se zrušuje.

| 2) | Věc se vrací zpět Tribunálu Evropské unie. |
| --- | --- |

2)

Věc se vrací zpět Tribunálu Evropské unie.

| 3) | O nákladech řízení bude rozhodnuto později. |
| --- | --- |

3)

O nákladech řízení bude rozhodnuto později.

---

(1)  Úř. věst. C 346, 19.10.2015.

---

| 24.7.2017 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 239/6 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 239/6

---

Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 18. května 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberlandesgericht Düsseldorf – Německo) – Hummel Holding A/S v. Nike Inc., Nike Retail B.V.

(Věc C-617/15) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Duševní vlastnictví - Nařízení (ES) č. 207/2009 - Ochranná známka Evropské unie - Článek 97 odst. 1 - Mezinárodní příslušnost - Žaloba pro porušení ochranné známky směřující proti společnosti se sídlem ve třetím státě - Vnukovská společnost se sídlem na území členského státu soudu, jemuž byla věc předložena - Pojem ‚pobočka‘“)

(2017/C 239/08)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Oberlandesgericht Düsseldorf

Účastnice původního řízení

Žalobkyně: Hummel Holding A/S

Žalované: Nike Inc., Nike Retail B.V.

Výrok

Článek 97 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Evropské unie musí být vykládán v tom smyslu, že právně samostatná společnost se sídlem v členském státě, která je vnukovskou společností mateřského podniku, který nemá sídlo v Unii, představuje „pobočku“ tohoto mateřského podniku ve smyslu tohoto ustanovení, jestliže je tato dceřiná společnost provozním centrem, jež má v členském státě, v němž se nachází, formu skutečné a stabilní přítomnosti, z níž je provozována obchodní činnost, a dlouhodobě vystupuje navenek jako detašované pracoviště uvedeného mateřského podniku.

---

(1)  Úř. věst. C 38, 1.2.2016.

---

| 24.7.2017 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 239/7 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 239/7

---

Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 18. května 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Vilniaus apygardos administracinis teismas – Litva) – UAB „Litdana“ v. Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

(Věc C-624/15) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Daně - Daň z přidané hodnoty (DPH) - Směrnice 2006/112/ES - Článek 314 - Režim ziskové přirážky - Podmínky použití - Odepření vnitrostátních daňových orgánů přiznat osobě povinné k dani právo uplatnit režim ziskové přirážky - Údaje na fakturách týkající se jak uplatnění režimu ziskové přirážky dodavatelem, tak osvobození od DPH - Neuplatnění režimu ziskové přirážky dodavatelem na dodání - Náznaky vzbuzující podezření, že došlo k nesrovnalosti nebo k podvodu při dodání“)

(2017/C 239/09)

Jednací jazyk: litevština

Předkládající soud

Vilniaus apygardos administracinis teismas

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: UAB „Litdana“

Žalovaný: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

za přítomnosti: Klaipėdos apskrities valstybinė mokesčių inspekcija

Výrok

Článek 314 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty, ve znění směrnice Rady 2010/45/EU ze dne 13. července 2010, musí být vykládán v tom smyslu, že brání tomu, aby příslušné orgány členského státu odmítly přiznat osobě povinné k dani, která obdržela fakturu, na které jsou uvedeny údaje týkající se jak režimu ziskové přirážky, tak osvobození od daně z přidané hodnoty (DPH), právo uplatnit režim ziskové přirážky, byť z následné kontroly provedené uvedenými orgány vyplývá, že obchodník povinný k dani, který dodal použité zboží, ve skutečnosti tento režim na dodání tohoto zboží neuplatnil, ledaže příslušné orgány prokáží, že osoba povinná k dani nejednala v dobré víře nebo že nepřijala všechna rozumná opatření, která jsou v její moci, aby se ujistila, že plnění, které uskutečňuje, nevede k její účasti na daňovém podvodu, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu.

---

(1)  Úř. věst. C 48, 8.2.2016.

---

| 24.7.2017 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 239/8 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 239/8

---

Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 16. května 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour administrative – Lucembursko) – Berlioz Investment Fund S. A. v. Directeur de l’administration des Contributions directes

(Věc C-682/15) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Směrnice 2011/16/EU - Správní spolupráce v oblasti daní - Článek 1 odst. 1 - Článek 5 - Žádost o informace určená třetí osobě - Odmítnutí odpovědět - Sankce - Pojem ‚předpokládaný význam‘ požadovaných informací - Kontrola ze strany dožádaného orgánu - Kontrola ze strany soudu - Rozsah - Listina základních práv Evropské unie - Článek 51 - Uplatňování unijního práva - Článek 47 - Právo na účinný opravný prostředek k soudu - Přístup soudu a třetí osoby k žádosti o informace zaslané dožadujícím orgánem“)

(2017/C 239/10)

Jednací jazyk: francouzština

Předkládající soud

Cour administrative

Účastníci původního řízení

Odvolatelka: Berlioz Investment Fund S.A.

Žalovaný: Directeur de l'administration des Contributions directes

Výrok

| 1) | Článek 51 odst. 1 Listiny základních práv Evropské unie musí být vykládán v tom smyslu, že když členský stát ve svých právních předpisech stanoví peněžitou sankci adresátovi veřejné správy, který odmítne poskytnout informace v rámci výměny informací mezi daňovými orgány, jejímž základem jsou mimo jiné ustanovení směrnice Rady 2011/16/EU ze dne 15. února 2011 o správní spolupráci v oblasti daní a o zrušení směrnice 77/799/EHS, uplatňuje tento členský stát unijní právo ve smyslu tohoto ustanovení, takže se Listina základních práv Evropské unie použije. |
| --- | --- |

1)

Článek 51 odst. 1 Listiny základních práv Evropské unie musí být vykládán v tom smyslu, že když členský stát ve svých právních předpisech stanoví peněžitou sankci adresátovi veřejné správy, který odmítne poskytnout informace v rámci výměny informací mezi daňovými orgány, jejímž základem jsou mimo jiné ustanovení směrnice Rady 2011/16/EU ze dne 15. února 2011 o správní spolupráci v oblasti daní a o zrušení směrnice 77/799/EHS, uplatňuje tento členský stát unijní právo ve smyslu tohoto ustanovení, takže se Listina základních práv Evropské unie použije.

| 2) | Článek 47 Listiny základních práv Evropské unie musí být vykládán v tom smyslu, že adresát veřejné správy, kterému byla za nevyhovění správnímu rozhodnutí, kterým mu byla uložena povinnost poskytnout informace v rámci výměny informací mezi vnitrostátními daňovými správami podle směrnice 2011/16, uložena peněžitá sankce, může zpochybnit legalitu tohoto rozhodnutí. |
| --- | --- |

2)

Článek 47 Listiny základních práv Evropské unie musí být vykládán v tom smyslu, že adresát veřejné správy, kterému byla za nevyhovění správnímu rozhodnutí, kterým mu byla uložena povinnost poskytnout informace v rámci výměny informací mezi vnitrostátními daňovými správami podle směrnice 2011/16, uložena peněžitá sankce, může zpochybnit legalitu tohoto rozhodnutí.

| 3) | Článek 1 odst. 1 a článek 5 směrnice 2011/16 musí být vykládány v tom smyslu, že „předpokládaný význam“ informací požadovaných jedním členským státem od jiného členského státu představuje podmínku, kterou musí splňovat žádost o informace, aby vznikla povinnost dožádaného členského státu jí vyhovět, potažmo podmínku legality rozhodnutí o uložení povinnosti určeného tímto členským státem adresátovi veřejné správy a sankčního opatření uloženého tomuto adresátovi za nevyhovění tomuto rozhodnutí. |
| --- | --- |

3)

Článek 1 odst. 1 a článek 5 směrnice 2011/16 musí být vykládány v tom smyslu, že „předpokládaný význam“ informací požadovaných jedním členským státem od jiného členského státu představuje podmínku, kterou musí splňovat žádost o informace, aby vznikla povinnost dožádaného členského státu jí vyhovět, potažmo podmínku legality rozhodnutí o uložení povinnosti určeného tímto členským státem adresátovi veřejné správy a sankčního opatření uloženého tomuto adresátovi za nevyhovění tomuto rozhodnutí.

| 4) | Článek 1 odst. 1 a článek 5 směrnice 2011/16 musí být vykládány v tom smyslu, že ověření prováděné dožádaným orgánem, kterému dožadující orgán zaslal žádost o informace podle této směrnice, se neomezuje na formální správnost této žádosti, nýbrž tak, že na jeho základě musí být tento dožádaný orgán s to ověřit, že nejsou požadovány informace, u nichž s ohledem na totožnost dotyčného daňového poplatníka a případně uvedené třetí osoby a na potřeby předmětného daňového šetření nelze předpokládat žádný význam. Tatáž ustanovení směrnice 2011/16 a článek 47 Listiny základních práv Evropské unie musí být vykládány v tom smyslu, že v rámci řízení o žalobě adresáta veřejné správy proti sankčnímu opatření, jež tomuto subjektu uložil dožádaný orgán v důsledku nevyhovění rozhodnutí o uložení povinnosti, které tento orgán přijal v návaznosti na žádost o informace zaslanou dožadujícím orgánem podle směrnice 2011/16, vnitrostátní soud může vedle provedení změny uložené sankce provést přezkum legality tohoto rozhodnutí o uložení povinnosti. Co se týče podmínky legality uvedeného rozhodnutí, související s předpokládaným významem požadovaných informací, je soudní přezkum omezen na ověření zjevné neexistence takového významu. |
| --- | --- |

4)

Článek 1 odst. 1 a článek 5 směrnice 2011/16 musí být vykládány v tom smyslu, že ověření prováděné dožádaným orgánem, kterému dožadující orgán zaslal žádost o informace podle této směrnice, se neomezuje na formální správnost této žádosti, nýbrž tak, že na jeho základě musí být tento dožádaný orgán s to ověřit, že nejsou požadovány informace, u nichž s ohledem na totožnost dotyčného daňového poplatníka a případně uvedené třetí osoby a na potřeby předmětného daňového šetření nelze předpokládat žádný význam. Tatáž ustanovení směrnice 2011/16 a článek 47 Listiny základních práv Evropské unie musí být vykládány v tom smyslu, že v rámci řízení o žalobě adresáta veřejné správy proti sankčnímu opatření, jež tomuto subjektu uložil dožádaný orgán v důsledku nevyhovění rozhodnutí o uložení povinnosti, které tento orgán přijal v návaznosti na žádost o informace zaslanou dožadujícím orgánem podle směrnice 2011/16, vnitrostátní soud může vedle provedení změny uložené sankce provést přezkum legality tohoto rozhodnutí o uložení povinnosti. Co se týče podmínky legality uvedeného rozhodnutí, související s předpokládaným významem požadovaných informací, je soudní přezkum omezen na ověření zjevné neexistence takového významu.

| 5) | Článek 47 druhý pododstavec Listiny základních práv Evropské unie musí být vykládán v tom smyslu, že soud dožádaného členského státu musí mít při výkonu soudního přezkumu přístup k žádosti o informace zaslané dožadujícím členským státem dožádanému členskému státu. Adresát veřejné správy nemá naproti tomu právo na přístup k plnému znění této žádosti o informace, která v souladu s článkem 16 směrnice 2011/16 zůstává tajná. K tomu, aby jeho věc týkající se neexistence předpokládaného významu požadovaných informací mohla být v plném rozsahu projednána, v zásadě postačí, aby měl k dispozici informace uvedené v čl. 20 odst. 2 této směrnice. |
| --- | --- |

5)

Článek 47 druhý pododstavec Listiny základních práv Evropské unie musí být vykládán v tom smyslu, že soud dožádaného členského státu musí mít při výkonu soudního přezkumu přístup k žádosti o informace zaslané dožadujícím členským státem dožádanému členskému státu. Adresát veřejné správy nemá naproti tomu právo na přístup k plnému znění této žádosti o informace, která v souladu s článkem 16 směrnice 2011/16 zůstává tajná. K tomu, aby jeho věc týkající se neexistence předpokládaného významu požadovaných informací mohla být v plném rozsahu projednána, v zásadě postačí, aby měl k dispozici informace uvedené v čl. 20 odst. 2 této směrnice.

---

(1)  Úř. věst. C 78, 29.2.2016.

---

| 24.7.2017 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 239/9 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 239/9

---

Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 10. května 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour administrative d'appel de Douai – Francie) – Wenceslas de Lobkowicz v. Ministère des Finances et des Comptes publics

(Věc C-690/15) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Úředník Evropské unie - Služební řád - Povinná účast v systému sociálního zabezpečení orgánů Evropské unie - Příjmy z pronájmu nemovitostí plynoucí v členském státě - Povinnost k úhradě obecného sociálního příspěvku, sociálního odvodu a dodatečných příspěvků na základě práva členského státu - Účast na financování sociálního zabezpečení tohoto členského státu“)

(2017/C 239/11)

Jednací jazyk: francouzština

Předkládající soud

Cour administrative d'appel de Douai

Účastníci původního řízení

Žalobce: Wenceslas de Lobkowicz

Žalované: Ministère des Finances et des Comptes publics

Výrok

Článek 14 protokolu (č. 7) o výsadách a imunitách Evropské unie, který je připojen ke Smlouvě o EU, Smlouvě o FEU a Smlouvě o ESAE, a ustanovení služebního řádu úředníků Evropské unie týkající se společného systému sociálního zabezpečení orgánů Unie musí být vykládány v tom smyslu, že brání takovým vnitrostátním právním předpisům, o jaké jde ve věci v původním řízení, podle kterých musí být z příjmů z pronájmu nemovitostí, které úředníku Evropské unie plynou v členském státě, jehož je tento úředník daňovým rezidentem, hrazeny sociální příspěvky a odvody určené k financování systému sociálního zabezpečení tohoto členského státu.

---

(1)  Úř. věst. C 98, 14.3.2016.

---

| 24.7.2017 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 239/10 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 239/10

---

Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 11. května 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Naczelny Sąd Administracyjny – Polsko) – Minister Finansów v. Posnania Investment SA

(Věc C-36/16) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Daně - Společný systém daně z přidané hodnoty - Směrnice 2006/112/ES - Článek 2 odst. 1 písm. a) - Článek 14 odst. 1 - Zdanitelná plnění - Pojem ‚dodání zboží za úplatu‘ - Převod nemovitosti na stát nebo na územní celek za účelem zaplacení daňového dluhu - Vyloučení“)

(2017/C 239/12)

Jednací jazyk: polština

Předkládající soud

Naczelny Sąd Administracyjny

Účastníci původního řízení

Žalobce: Minister Finansów

Žalovaná: Posnania Investment SA

Výrok

Článek 2 odst. 1 písm. a) a čl. 14 odst. 1 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty musí být vykládány v tom smyslu, že převod vlastnického práva k nemovitosti osobou povinnou k dani z přidané hodnoty na státní pokladnu členského státu nebo na územní celek tohoto státu, uskutečněný, stejně jako ve věci v původním řízení, za účelem zaplacení daňového nedoplatku, nepředstavuje dodání zboží za úplatu podléhající dani z přidané hodnoty.

---

(1)  Úř. věst. C 145, 25.4.2016.

---

| 24.7.2017 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 239/10 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 239/10

---

Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 11. května 2017 – Dyson Ltd v. Evropská komise

(Věc C-44/16 P) (1)

(„Kasační opravný prostředek - Směrnice 2010/30/EU - Uvádění spotřeby energie na energetických štítcích výrobků spojených se spotřebou energie - Nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 665/2013 - Uvádění spotřeby energie na energetických štítcích vysavačů - Energetická účinnost - Metoda měření - Vymezení přenesené pravomoci - Zkreslení důkazů - Povinnost uvést odůvodnění Tribunálu“)

(2017/C 239/13)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Dyson Ltd (zástupci: E. Batchelor a M. Healy, solicitors, F. Carlin, barrister, A. Patsa, advokát)

Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: K. Herrmann a E. White, zmocněnci)

Výrok

| 1) | Rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 11. listopadu 2015, Dyson v. Komise (T 544/13, EU:T:2015:836) se zrušuje v rozsahu, v němž zamítl první část prvního žalobního důvodu a třetí žalobní důvod vznesené v prvním stupni. |
| --- | --- |

1)

Rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 11. listopadu 2015, Dyson v. Komise (T 544/13, EU:T:2015:836) se zrušuje v rozsahu, v němž zamítl první část prvního žalobního důvodu a třetí žalobní důvod vznesené v prvním stupni.

| 2) | Věc se vrací Tribunálu Evropské unie k rozhodnutí o první části prvního žalobního důvodu a o třetím žalobním důvodu vznesených v prvním stupni. |
| --- | --- |

2)

Věc se vrací Tribunálu Evropské unie k rozhodnutí o první části prvního žalobního důvodu a o třetím žalobním důvodu vznesených v prvním stupni.

| 3) | O nákladech řízení bude rozhodnuto později. |
| --- | --- |

3)

O nákladech řízení bude rozhodnuto později.

---

(1)  Úř. věst. C 145, 25.4.2016.

---

| 24.7.2017 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 239/11 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 239/11

---

Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 17. května 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Okresného súdu Dunajská Streda – Slovensko) – ERGO Poist’ovňa, a.s. v. Alžbeta Barlíková

(Věc C-48/16) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Nezávislí obchodní zástupci - Směrnice 86/653/EHS - Provize obchodního zástupce - Článek 11 - Částečné nesplnění smlouvy uzavřené mezi třetí osobou a zmocnitelem - Důsledky pro nárok na provizi - Výraz ‚důvody na straně zmocnitele‘“)

(2017/C 239/14)

Jednací jazyk: slovenština

Předkládající soud

Okresný súd Dunajská Streda

Účastnice původního řízení

Žalobkyně: ERGO Poist’ovňa, a.s.

Žalovaná: Alžbeta Barlíková

Výrok

| 1) | Článek 11 odst. 1 první odrážka směrnice Rady 86/653/EHS ze dne 18. prosince 1986 o koordinaci právní úpravy členských států týkající se nezávislých obchodních zástupců musí být vykládán v tom smyslu, že se nevztahuje jen na případy úplného nesplnění smlouvy uzavřené mezi zmocnitelem a třetí osobou, ale i na případy částečného nesplnění této smlouvy, jako je nedodržení objemu obchodů nebo doby trvání stanovených v uvedené smlouvě. |
| --- | --- |

1)

Článek 11 odst. 1 první odrážka směrnice Rady 86/653/EHS ze dne 18. prosince 1986 o koordinaci právní úpravy členských států týkající se nezávislých obchodních zástupců musí být vykládán v tom smyslu, že se nevztahuje jen na případy úplného nesplnění smlouvy uzavřené mezi zmocnitelem a třetí osobou, ale i na případy částečného nesplnění této smlouvy, jako je nedodržení objemu obchodů nebo doby trvání stanovených v uvedené smlouvě.

| 2) | Článek 11 odst. 2 a 3 směrnice 86/653 musí být vykládán v tom smyslu, že ustanovení smlouvy o obchodním zastoupení, podle něhož je zástupce povinen vrátit při částečném nesplnění smlouvy uzavřené mezi zmocnitelem a třetí osobou poměrnou část své provize, nepředstavuje „odchylku v neprospěch obchodního zástupce“ ve smyslu tohoto čl. 11 odst. 3, pokud je část provize, kterou je povinen vrátit, přiměřená rozsahu nesplnění uvedené smlouvy, a pod podmínkou, že k tomuto nesplnění nedošlo z důvodů na straně zmocnitele. |
| --- | --- |

2)

Článek 11 odst. 2 a 3 směrnice 86/653 musí být vykládán v tom smyslu, že ustanovení smlouvy o obchodním zastoupení, podle něhož je zástupce povinen vrátit při částečném nesplnění smlouvy uzavřené mezi zmocnitelem a třetí osobou poměrnou část své provize, nepředstavuje „odchylku v neprospěch obchodního zástupce“ ve smyslu tohoto čl. 11 odst. 3, pokud je část provize, kterou je povinen vrátit, přiměřená rozsahu nesplnění uvedené smlouvy, a pod podmínkou, že k tomuto nesplnění nedošlo z důvodů na straně zmocnitele.

| 3) | Článek 11 odst. 1 druhá odrážka směrnice 86/653 musí být vykládán v tom smyslu, že výraz „důvody na straně zmocnitele“ se netýká pouze právních důvodů, které přímo vedly k ukončení smlouvy uzavřené mezi zmocnitelem a třetí osobou, ale zahrnuje veškeré právní a skutkové okolnosti přičitatelné zmocniteli, které jsou příčinou nesplnění této smlouvy. |
| --- | --- |

3)

Článek 11 odst. 1 druhá odrážka směrnice 86/653 musí být vykládán v tom smyslu, že výraz „důvody na straně zmocnitele“ se netýká pouze právních důvodů, které přímo vedly k ukončení smlouvy uzavřené mezi zmocnitelem a třetí osobou, ale zahrnuje veškeré právní a skutkové okolnosti přičitatelné zmocniteli, které jsou příčinou nesplnění této smlouvy.

---

(1)  Úř. věst. C 136, 18.4.2016.

---

| 24.7.2017 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 239/12 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 239/12

---

Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 11. května 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemsko) – The Shirtmakers BV v. Staatssecretaris van Financiën

(Věc C-59/16) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Celní unie - Nařízení (EHS) č. 2913/92 - Celní kodex Společenství - Článek 32 odst. 1 písm. e) bod i) - Celní hodnota - Hodnota transakce - Určení - Pojem ‚náklady na dopravu‘“)

(2017/C 239/15)

Jednací jazyk: nizozemština

Předkládající soud

Hoge Raad der Nederlanden

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: The Shirtmakers BV

Žalovaný: Staatssecretaris van Financiën

Výrok

Článek 32 odst. 1 písm. e) bod i) nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství, musí být vykládán v tom smyslu, že pojem „náklady na dopravu“ ve smyslu tohoto ustanovení zahrnuje dodatečné částky, které zasílatel účtoval dovozci za službu spočívající v zajištění přepravy dováženého zboží na celní území Evropské unie a které odpovídají ziskovému rozpětí a nákladům tohoto zasílatele.

---

(1)  Úř. věst. C 145, 25.4.2016.

---

| 24.7.2017 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 239/12 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 239/12

---

Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 18. května 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal de grande instance de Lyon – Francie) – Jean-Philippe Lahorgue v. Ordre des avocats du barreau de Lyon, Conseil national des barreaux „CNB“, Conseil des barreaux européens „CCBE“ a Ordre des avocats du barreau de Luxembourg

(Věc C-99/16) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Volný pohyb služeb - Směrnice 77/249/EHS - Článek 4 - Výkon povolání advokáta - Router pro připojení k virtuální privátní síti advokátů (RPVA) - Router ‚RPVA‘ - Odepření vydání advokátovi, který je zapsán u advokátní komory jiného členského státu - Diskriminační opatření“)

(2017/C 239/16)

Jednací jazyk: francouzština

Předkládající soud

Tribunal de grande instance de Lyon

Účastníci původního řízení

Žalobce: Jean-Philippe Lahorgue

Žalované: Ordre des avocats du barreau de Lyon, Conseil national des barreaux „CNB“, Conseil des barreaux européens „CCBE“ a Ordre des avocats du barreau de Luxembourg

Za přítomnosti: Ministère public

Výrok

Odepření poskytnutí routeru pro připojení k virtuální privátní síti advokátů advokátovi, který je řádně zapsán u advokátní komory členského státu, ze strany příslušných orgánů jiného členského státu pouze z toho důvodu, že není zapsán u advokátní komory posledně uvedeného členského státu, v němž si přeje vykonávat povolání advokáta v rámci volného pohybu služeb v případech, kdy zákon nevyžaduje spolupráci s jiným advokátem, představuje omezení volného pohybu služeb ve smyslu článku 4 směrnice Rady 77/249/EHS ze dne 22. března 1977 o usnadnění účinného výkonu volného pohybu služeb advokátů vykládaného ve světle článku 56 a čl. 57 třetího pododstavce SFEU. Předkládajícímu soudu přísluší ověřit, zda takové odepření s ohledem na okolnosti, za nichž k němu dochází, skutečně odpovídá cílům ochrany spotřebitelů a řádného výkonu spravedlnosti, které ho mohou odůvodnit, a zda omezení, která z něho plynou, nejsou s ohledem na tyto cíle nepřiměřená.

---

(1)  Úř. věst. C 165, 10.5.2016.

---

| 24.7.2017 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 239/13 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 239/13

---

Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 11. května 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Krajowa Izba Odwoławcza – Polsko) – Archus sp. z o.o., Gama Jacek Lipik v. Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A.

(Věc C-131/16) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Veřejné zakázky - Směrnice 2004/17/ES - Zásady zadávání zakázek - Článek 10 - Zásada rovného zacházení s uchazeči - Povinnost zadavatele požadovat po uchazečích, aby změnili nebo doplnili svou nabídku - Právo zadavatele ponechat si bankovní záruku v případě odmítnutí - Směrnice 92/13/EHS - Článek 1 odst. 3 - Přezkumné řízení - Rozhodnutí o zadání veřejné zakázky - Vyloučení uchazeče - Návrh na přezkum domáhající se zrušení - Právní zájem“)

(2017/C 239/17)

Jednací jazyk: polština

Předkládající soud

Krajowa Izba Odwoławcza

Účastnice původního řízení

Žalobkyně: Archus sp. z o.o., Gama Jacek Lipik

Žalovaná: Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A.

za přítomnosti: Digital-Center sp. z o.o.

Výrok

| 1) | Zásada rovného zacházení s hospodářskými subjekty, která je stanovena v článku 10 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/17/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a poštovních služeb, musí být vykládána v tom smyslu, že brání tomu, aby veřejný zadavatel v rámci zadávacího řízení vyzval uchazeče, aby předložil požadovaná prohlášení nebo dokumenty, jejichž předložení bylo vyžadováno podle zadávací dokumentace a které nebyly předloženy ve lhůtě stanovené k podání nabídek. Tento článek naopak nebrání tomu, aby veřejný zadavatel vyzval uchazeče, aby objasnil nabídku nebo opravil zjevnou chybu v psaní, kterou je taková nabídka stižena, avšak s výhradou, že taková výzva musí být adresována všem uchazečům, kteří se nacházejí ve stejné situaci, se všemi uchazeči musí být zacházeno stejně a korektně a toto objasnění nebo oprava nemohou představovat novou nabídku, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu. |
| --- | --- |

1)

Zásada rovného zacházení s hospodářskými subjekty, která je stanovena v článku 10 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/17/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a poštovních služeb, musí být vykládána v tom smyslu, že brání tomu, aby veřejný zadavatel v rámci zadávacího řízení vyzval uchazeče, aby předložil požadovaná prohlášení nebo dokumenty, jejichž předložení bylo vyžadováno podle zadávací dokumentace a které nebyly předloženy ve lhůtě stanovené k podání nabídek. Tento článek naopak nebrání tomu, aby veřejný zadavatel vyzval uchazeče, aby objasnil nabídku nebo opravil zjevnou chybu v psaní, kterou je taková nabídka stižena, avšak s výhradou, že taková výzva musí být adresována všem uchazečům, kteří se nacházejí ve stejné situaci, se všemi uchazeči musí být zacházeno stejně a korektně a toto objasnění nebo oprava nemohou představovat novou nabídku, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu.

| 2) | Směrnice Rady 92/13/EHS ze dne 25. února 1992 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se uplatňování pravidel Společenství pro postupy při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a telekomunikací, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/66/ES ze dne 11. prosince 2007, musí být vykládána v tom smyslu, že v takové situaci, jaká nastala ve věci v původním řízení, v níž v rámci zadávacího řízení, v němž byly předloženy dvě nabídky a v rámci něhož přijal veřejný zadavatel zároveň dvě rozhodnutí, z nichž prvním se zamítá nabídka jednoho z uchazečů a druhým se uděluje zakázka druhému z nich, musí mít vyloučený uchazeč, který podal návrh na přezkum směřující proti těmto dvěma rozhodnutím, možnost domáhat se vyloučení nabídky úspěšného uchazeče, takže pojem „určitá zakázka“ ve smyslu čl. 1 odst. 3 směrnice 92/13, ve znění směrnice 2007/66, se v případě potřeby může týkat případného zahájení nového zadávacího řízení. |
| --- | --- |

2)

Směrnice Rady 92/13/EHS ze dne 25. února 1992 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se uplatňování pravidel Společenství pro postupy při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a telekomunikací, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/66/ES ze dne 11. prosince 2007, musí být vykládána v tom smyslu, že v takové situaci, jaká nastala ve věci v původním řízení, v níž v rámci zadávacího řízení, v němž byly předloženy dvě nabídky a v rámci něhož přijal veřejný zadavatel zároveň dvě rozhodnutí, z nichž prvním se zamítá nabídka jednoho z uchazečů a druhým se uděluje zakázka druhému z nich, musí mít vyloučený uchazeč, který podal návrh na přezkum směřující proti těmto dvěma rozhodnutím, možnost domáhat se vyloučení nabídky úspěšného uchazeče, takže pojem „určitá zakázka“ ve smyslu čl. 1 odst. 3 směrnice 92/13, ve znění směrnice 2007/66, se v případě potřeby může týkat případného zahájení nového zadávacího řízení.

---

(1)  Úř. věst. C 211, 13.6.2016.

---

| 24.7.2017 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 239/14 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 239/14

---

Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 18. května 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Curtea de Apel Craiova – Rumunsko) – Fondul Proprietatea SA v. Complexul Energetic Oltenia SA

(Věc C-150/16) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Státní podpory - Pohledávka společnosti, v níž většinu kapitálu drží rumunský stát, vůči společnosti, jejímž jediným akcionářem je tento stát - Dání místo zaplacení (datio in solutum) - Pojem ‚státní podpora‘ - Oznamovací povinnost vůči Evropské komisi“)

(2017/C 239/18)

Jednací jazyk: rumunština

Předkládající soud

Curtea de Apel Craiova

Účastnice původního řízení

Žalobkyně: Fondul Proprietatea SA

Žalovaná: Complexul Energetic Oltenia SA

Výrok

| 1) | Za takových okolností, jako jsou okolnosti věci v původním řízení, může rozhodnutí společnosti, v níž má většinový obchodní podíl členský stát, kterým se schvaluje, že za účelem uspokojení pohledávky budou místo jejího zaplacení převedena aktiva ve vlastnictví jiné společnosti, jejímž je tento členský stát jediným akcionářem, a že bude vyplacena částka odpovídající rozdílu mezi odhadovanou hodnotou těchto aktiv a výší této pohledávky, představovat státní podporu ve smyslu článku 107 SFEU, pokud






  — | toto rozhodnutí představuje výhodu poskytnutou přímo nebo nepřímo ze státních prostředků a je přičitatelné státu, |
| --- | --- | --- |

1)

Za takových okolností, jako jsou okolnosti věci v původním řízení, může rozhodnutí společnosti, v níž má většinový obchodní podíl členský stát, kterým se schvaluje, že za účelem uspokojení pohledávky budou místo jejího zaplacení převedena aktiva ve vlastnictví jiné společnosti, jejímž je tento členský stát jediným akcionářem, a že bude vyplacena částka odpovídající rozdílu mezi odhadovanou hodnotou těchto aktiv a výší této pohledávky, představovat státní podporu ve smyslu článku 107 SFEU, pokud

—

toto rozhodnutí představuje výhodu poskytnutou přímo nebo nepřímo ze státních prostředků a je přičitatelné státu,

| — | podnik-příjemce nezíská srovnatelné úlevy od soukromého věřitele a |
| --- | --- |

—

podnik-příjemce nezíská srovnatelné úlevy od soukromého věřitele a

| — | uvedené rozhodnutí je způsobilé ovlivnit obchod mezi členskými státy a narušit hospodářskou soutěž. |
| --- | --- |

—

uvedené rozhodnutí je způsobilé ovlivnit obchod mezi členskými státy a narušit hospodářskou soutěž.

Vnitrostátním soudům přísluší, aby ověřily, zda jsou tyto podmínky splněny.

| 2) | Pokud vnitrostátní soud kvalifikuje jako státní podporu rozhodnutí společnosti, v níž má většinový obchodní podíl členský stát, kterým se schvaluje, že za účelem uspokojení pohledávky budou místo jejího zaplacení převedena aktiva ve vlastnictví jiné společnosti, jejímž je tento členský stát jediným akcionářem, a že bude vyplacena částka odpovídající rozdílu mezi odhadovanou hodnotou těchto aktiv a výší této pohledávky, jsou orgány uvedeného členského státu podle čl. 108 odst. 3 SFEU povinny oznámit tuto podporu Komisi před jejím provedením. |
| --- | --- |

2)

Pokud vnitrostátní soud kvalifikuje jako státní podporu rozhodnutí společnosti, v níž má většinový obchodní podíl členský stát, kterým se schvaluje, že za účelem uspokojení pohledávky budou místo jejího zaplacení převedena aktiva ve vlastnictví jiné společnosti, jejímž je tento členský stát jediným akcionářem, a že bude vyplacena částka odpovídající rozdílu mezi odhadovanou hodnotou těchto aktiv a výší této pohledávky, jsou orgány uvedeného členského státu podle čl. 108 odst. 3 SFEU povinny oznámit tuto podporu Komisi před jejím provedením.

---

(1)  Úř. věst. C 200, 6.6.2016.

---

| 24.7.2017 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 239/15 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 239/15

---

Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 18. května 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Augstākā tiesa – Lotyšsko) – „Latvijas dzelzceļš“ VAS v. Valsts ieņēmumu dienests

(Věc C-154/16) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Celní kodex Společenství - Nařízení (EHS) č. 2913/92 - Článek 94 odst. 1 a článek 96 - Režim vnějšího tranzitu Společenství - Odpovědnost hlavního povinného - Články 203 a 204 a čl. 206 odst. 1 - Vznik celního dluhu - Odnětí celnímu dohledu - Nesplnění jedné z povinností vyplývající z použití celního režimu - Úplné zničení nebo nenahraditelná ztráta zboží v důsledku jeho povahy nebo následkem nepředvídatelných okolností nebo vyšší moci - Článek 213 - Zaplacení celního dluhu společně a nerozdílně - Směrnice 2006/112/ES - Daň z přidané hodnoty (DPH) - Článek 2 odst. 1, jakož i články 70 a 71 - Zdanitelné plnění a vznik daňové povinnosti - Články 201, 202 a 205 - Osoby povinné odvést daň - Zjištění chybějícího nákladu celním úřadem určení - Nesprávně uzavřené nebo poškozené spodní zařízení pro vykládku cisternového vagónu“)

(2017/C 239/19)

Jednací jazyk: lotyšština

Předkládající soud

Augstākā tiesa

Účastníci původního řízení

Žalobkyně:„Latvijas dzelzceļš“ VAS

Žalovaný: Valsts ieņēmumu dienests

Výrok

| 1) | Článek 203 odst. 1 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství, ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 648/2005 ze dne 13. dubna 2005, musí být vykládán v tom smyslu, že se toto ustanovení nepoužije v případě, kdy celnímu úřadu určení stanovenému v rámci tohoto režimu nebyl předložen celý objem zboží propuštěného do režimu vnějšího tranzitu Společenství z důvodu úplného zničení nebo nenahraditelné ztráty části tohoto zboží, která byla uspokojivě prokázána. |
| --- | --- |

1)

Článek 203 odst. 1 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství, ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 648/2005 ze dne 13. dubna 2005, musí být vykládán v tom smyslu, že se toto ustanovení nepoužije v případě, kdy celnímu úřadu určení stanovenému v rámci tohoto režimu nebyl předložen celý objem zboží propuštěného do režimu vnějšího tranzitu Společenství z důvodu úplného zničení nebo nenahraditelné ztráty části tohoto zboží, která byla uspokojivě prokázána.

| 2) | Článek 204 odst. 1 písm. a) nařízení č. 2913/92, ve znění nařízení č. 648/2005, musí být vykládán v tom smyslu, že pokud celnímu úřadu určení stanovenému v rámci tohoto režimu nebyl předložen celý objem zboží propuštěného do režimu vnějšího tranzitu Společenství z důvodu úplného zničení nebo nenahraditelné ztráty části tohoto zboží, která byla uspokojivě prokázána, tato situace, která představuje nesplnění jedné z povinností spojených s tímto režimem, a sice povinnosti předložit celnímu úřadu určení zboží v nezměněném stavu, vede v zásadě ke vzniku celního dluhu při dovozu pro část zboží, která nebyla tomuto úřadu předložena. Je věcí vnitrostátního soudu, aby ověřil, zda taková okolnost, jako je poškození zařízení pro vykládku, splňuje v projednávané věci kritéria, kterými se vyznačují pojmy „vyšší moc“ a „nepředvídatelná okolnost“ ve smyslu čl. 206 odst. 1 nařízení č. 2913/92, ve znění nařízení č. 648/2005, a sice zda se jeví jako neobvyklá pro hospodářský subjekt činný v odvětví přepravy tekutých látek a nezávislá na jeho vůli a zda jejím důsledkům nemohlo být přes všechnu vynaloženou péči zabráněno. V rámci tohoto ověření musí tento soud zejména zohlednit, zda jsou dodržena platná pravidla a požadavky na technický stav cisteren a bezpečnost přepravy takových tekutých látek, jako je rozpouštědlo, ze strany hospodářských subjektů, jako je hlavní povinný a přepravce. |
| --- | --- |

2)

Článek 204 odst. 1 písm. a) nařízení č. 2913/92, ve znění nařízení č. 648/2005, musí být vykládán v tom smyslu, že pokud celnímu úřadu určení stanovenému v rámci tohoto režimu nebyl předložen celý objem zboží propuštěného do režimu vnějšího tranzitu Společenství z důvodu úplného zničení nebo nenahraditelné ztráty části tohoto zboží, která byla uspokojivě prokázána, tato situace, která představuje nesplnění jedné z povinností spojených s tímto režimem, a sice povinnosti předložit celnímu úřadu určení zboží v nezměněném stavu, vede v zásadě ke vzniku celního dluhu při dovozu pro část zboží, která nebyla tomuto úřadu předložena. Je věcí vnitrostátního soudu, aby ověřil, zda taková okolnost, jako je poškození zařízení pro vykládku, splňuje v projednávané věci kritéria, kterými se vyznačují pojmy „vyšší moc“ a „nepředvídatelná okolnost“ ve smyslu čl. 206 odst. 1 nařízení č. 2913/92, ve znění nařízení č. 648/2005, a sice zda se jeví jako neobvyklá pro hospodářský subjekt činný v odvětví přepravy tekutých látek a nezávislá na jeho vůli a zda jejím důsledkům nemohlo být přes všechnu vynaloženou péči zabráněno. V rámci tohoto ověření musí tento soud zejména zohlednit, zda jsou dodržena platná pravidla a požadavky na technický stav cisteren a bezpečnost přepravy takových tekutých látek, jako je rozpouštědlo, ze strany hospodářských subjektů, jako je hlavní povinný a přepravce.

| 3) | Článek 2 odst. 1 písm. d), jakož i články 70 a 71 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty musí být vykládány v tom smyslu, že za část zboží propuštěného do režimu vnějšího tranzitu Společenství, která byla úplně zničena nebo nenahraditelně ztracena, není tato daň splatná. |
| --- | --- |

3)

Článek 2 odst. 1 písm. d), jakož i články 70 a 71 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty musí být vykládány v tom smyslu, že za část zboží propuštěného do režimu vnějšího tranzitu Společenství, která byla úplně zničena nebo nenahraditelně ztracena, není tato daň splatná.

| 4) | Ustanovení čl. 96 odst. 1 písm. a) ve spojení s čl. 204 odst. 1 písm. a) a odst. 3 nařízení č. 2913/92, ve znění nařízení č. 648/2005, musí být vykládána v tom smyslu, že osobou povinnou zaplatit celní dluh, který vznikl ve vztahu ke zboží nacházejícímu se v režimu vnějšího tranzitu Společenství, je hlavní povinný, i když dopravce nesplnil povinnosti, které pro něj vyplývají z čl. 96 odst. 2 tohoto nařízení, zejména povinnost předložit toto zboží v nezměněném stavu ve stanovené lhůtě celnímu úřadu určení. |
| --- | --- |

4)

Ustanovení čl. 96 odst. 1 písm. a) ve spojení s čl. 204 odst. 1 písm. a) a odst. 3 nařízení č. 2913/92, ve znění nařízení č. 648/2005, musí být vykládána v tom smyslu, že osobou povinnou zaplatit celní dluh, který vznikl ve vztahu ke zboží nacházejícímu se v režimu vnějšího tranzitu Společenství, je hlavní povinný, i když dopravce nesplnil povinnosti, které pro něj vyplývají z čl. 96 odst. 2 tohoto nařízení, zejména povinnost předložit toto zboží v nezměněném stavu ve stanovené lhůtě celnímu úřadu určení.

| 5) | Článek 96 odst. 1 písm. a) a odst. 2, čl. 204 odst. 1 písm. a) a odst. 3, jakož i článek 213 nařízení č. 2913/92, ve znění nařízení č. 648/2005, musí být vykládány v tom smyslu, že celní úřad členského státu není povinen prohlásit společnou a nerozdílnou odpovědnost dopravce, který musí být spolu s hlavním povinným považován za osobu povinnou zaplatit celní dluh. |
| --- | --- |

5)

Článek 96 odst. 1 písm. a) a odst. 2, čl. 204 odst. 1 písm. a) a odst. 3, jakož i článek 213 nařízení č. 2913/92, ve znění nařízení č. 648/2005, musí být vykládány v tom smyslu, že celní úřad členského státu není povinen prohlásit společnou a nerozdílnou odpovědnost dopravce, který musí být spolu s hlavním povinným považován za osobu povinnou zaplatit celní dluh.

---

(1)  Úř. věst. C 191, 30.5.2016.

---

| 24.7.2017 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 239/16 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 239/16

---

Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 11. května 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank Noord-Nederland – Nizozemsko) – Bas Jacob Adriaan Krijgsman v. Surinaamse Luchtvaart Maatschappij NV

(Věc C-302/16) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Letecká doprava - Nařízení (ES) č. 261/2004 - Článek 5 odst. 1 písm. c) - Náhrady a pomoc cestujícím v případě zrušení letu - Osvobození od povinnosti nahradit škodu - Přepravní smlouva uzavřená prostřednictvím cestovní kanceláře on-line - Letecký dopravce, který včas informoval cestovní kancelář o změně letového řádu - Cestovní kancelář, která e-mailem předala uvedené informace cestujícímu deset dnů před letem“)

(2017/C 239/20)

Jednací jazyk: nizozemština

Předkládající soud

Rechtbank Noord-Nederland

Účastníci původního řízení

Žalobce: Bas Jacob Adriaan Krijgsman

Žalovaná: Surinaamse Luchtvaart Maatschappij NV

Výrok

Článek 5 odst. 1 písm. c) a článek 7 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91, musí být vykládány v tom smyslu, že provozující letecký dopravce je povinen uhradit náhradu upravenou těmito ustanoveními v případě zrušení letu, o němž nebyl cestující informován alespoň dva týdny před plánovaným časem odletu, a to i tehdy, jestliže tento dopravce alespoň dva týdny před tímto časem informoval o tomto zrušení cestovní kancelář, jejímž prostřednictvím byla uzavřena přepravní smlouvu s dotčeným cestujícím a tato kancelář o tom neinformovala tohoto cestujícího v této lhůtě.

---

(1)  Úř. věst. C 326, 5.9.2016.

---

| 24.7.2017 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 239/17 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 239/17

---

Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 17. května 2017 – Portugalská republika v. Evropská komise

(Věc C-337/16 P) (1)

(„Kasační opravný prostředek - EZZF a EZFRV - Prováděcí rozhodnutí Evropské komise - Oznámení adresátovi - Následná oprava tiskového formátu přílohy - Zveřejnění rozhodnutí v Úředním věstníku Evropské unie - Lhůta pro podání žaloby - Počátek běhu lhůty - Opožděnost - Nepřípustnost“)

(2017/C 239/21)

Jednací jazyk: portugalština

Účastníci řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Portugalská republika (zástupci: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo, J. Saraiva de Almeida a P. Estêvão, zmocněnci)

Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: D. Triantafyllou a M. França, zmocněnci)

Výrok

| 1) | Kasační opravný prostředek se zamítá. |
| --- | --- |

1)

Kasační opravný prostředek se zamítá.

| 2) | Portugalské republice se ukládá náhrada nákladů řízení. |
| --- | --- |

2)

Portugalské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

---

(1)  Úř. věst. C 326, 5.9.2016.

---

| 24.7.2017 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 239/17 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 239/17

---

Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 17. května 2017 – Portugalská republika v. Evropská komise

(Věc C-338/16 P) (1)

(„Kasační opravný prostředek - EZZF a EZFRV - Prováděcí rozhodnutí Evropské komise - Oznámení adresátovi - Následná oprava tiskového formátu přílohy - Zveřejnění rozhodnutí v Úředním věstníku Evropské unie - Lhůta pro podání žaloby - Počátek běhu lhůty - Opožděnost - Nepřípustnost“)

(2017/C 239/22)

Jednací jazyk: portugalština

Účastnice řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Portugalská republika (zástupci: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo, J. Saraiva de Almeida a P. Estêvão, zmocněnci)

Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: D. Triantafyllou a M. França, zmocněnci)

Výrok

| 1) | Kasační opravný prostředek se zamítá. |
| --- | --- |

1)

Kasační opravný prostředek se zamítá.

| 2) | Portugalské republice se ukládá náhrada nákladů řízení. |
| --- | --- |

2)

Portugalské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

---

(1)  Úř. věst. C, 326, 5.9.2016.

---

| 24.7.2017 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 239/18 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 239/18

---

Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 17. května 2017 – Portugalská republika v. Evropská komise

(Věc C-339/16 P) (1)

(„Kasační opravný prostředek - EZZF a EZFRV - Prováděcí rozhodnutí Evropské komise - Oznámení adresátovi - Následná oprava tiskového formátu přílohy - Zveřejnění rozhodnutí v Úředním věstníku Evropské unie - Lhůta pro podání žaloby - Počátek běhu lhůty - Opožděnost - Nepřípustnost“)

(2017/C 239/23)

Jednací jazyk: portugalština

Účastnice řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Portugalská republika (zástupci: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo, J. Saraiva de Almeida a P. Estêvão, zmocněnci)

Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: D. Triantafyllou a M. França, zmocněnci)

Výrok

| 1) | Kasační opravný prostředek se zamítá. |
| --- | --- |

1)

Kasační opravný prostředek se zamítá.

| 2) | Portugalské republice se ukládá náhrada nákladů řízení. |
| --- | --- |

2)

Portugalské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

---

(1)  Úř. věst. C 326, 5.9.2016.

---

| 24.7.2017 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 239/18 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 239/18

---

Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 17. května 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d’État – Francie) – Association française des entreprises v. Ministre des finances et des comptes publics

(Věc C-365/16) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Společný systém zdanění mateřských a dceřiných společností z různých členských států - Směrnice 2011/96/EU - Zamezení dvojímu zdanění - Dodatečná přirážka ke korporační dani ve výši 3 %“)

(2017/C 239/24)

Jednací jazyk: francouzština

Předkládající soud

Conseil d’État

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: Association française des entreprises privées (AFEP), Axa, Compagnie générale des établissements Michelin, Danone, ENGIE, dříve GDF Suez, Eutelsat Communications, LVMH Moët Hennessy-Louis Vuitton SA, Orange SA, Sanofi SA, Suez Environnement Company, Technip, Total SA, Vivendi, Eurazeo, Safran, Scor SE, Unibail-Rodamco SE, Zodiac Aerospace

Žalovaný: Ministre des finances et des comptes publics

Výrok

Článek 4 odst. 1 písm. a) směrnice Rady 2011/96/EU ze dne 30. listopadu 2011 o společném systému zdanění mateřských a dceřiných společností z různých členských států, ve znění směrnice Rady 2014/86/EU ze dne 8. července 2014, musí být vykládán v tom smyslu, že brání takovému daňovému opatření stanovenému členským státem mateřské společnosti, jako je opatření dotčené v původním řízení, které stanoví výběr daně při rozdělování dividend mateřskou společností a jehož základem jsou částky rozdělovaných dividend, včetně dividend od dceřiných společností-nerezidentů této společnosti.

---

(1)  Úř. věst. C 335, 12.9.2016.

---

| 24.7.2017 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 239/19 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 239/19

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia (Itálie) dne 23. listopadu 2016 – Emmea Srl, Commercial Hub Srl v. Comune di Siracusa a další

(Věc C-595/16)

(2017/C 239/25)

Jednací jazyk: italština

Předkládající soud

Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: Emmea Srl, Commercial Hub Srl

Žalovaní: Comune di Siracusa, Assessorato delle Attività Produttive per la Regione Siciliana, Libero Consorzio Comunale – già Provincia di Siracusa, Camera di Commercio di Siracusa

Usnesením ze dne 27. dubna 2017 Soudní dvůr (desátý senát) rozhodl, že žádost o rozhodnutí o předběžné otázce, která mu byla předložena usnesením Tribunale amministrativo regionale per la Sicilia ze dne 20. října 2016, je zjevně nepřípustná.

---

| 24.7.2017 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 239/19 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 239/19

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 1. února 2017 – Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato v. Wind Telecomunicazioni SpA

(Věc C-54/17)

(2017/C 239/26)

Jednací jazyk: italština

Předkládající soud

Consiglio di Stato

Účastnice původního řízení

Navrhovatelka: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

Odpůrkyně: Wind Telecomunicazioni SpA

Předběžné otázky
   (1)

| 1) | Brání články 8 a 9 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/29/ES ze dne 11. května 2005 (2) výkladu odpovídajících vnitrostátních ustanovení, kterými byly tyto články provedeny (t.j. v uvedeném pořadí články 24 a 25 italského spotřebitelského zákoníku), podle něhož lze kvalifikovat jako „nepatřičné ovlivňování“, tedy jako „agresivní obchodní praktiku“, která může „výrazně“ zhoršit svobodnou volbu nebo chování průměrného spotřebitele, postup telefonního operátora spočívající v neposkytnutí informací o přednastavení určitých telefonních služeb (a sice hlasové odkazové služby nebo internetové služby) na SIM kartách, a to zejména v situaci, kdy dotčený telefonní operátor není povinen učinit žádný další konkrétní úkon? |
| --- | --- |

1)

Brání články 8 a 9 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/29/ES ze dne 11. května 2005 (2) výkladu odpovídajících vnitrostátních ustanovení, kterými byly tyto články provedeny (t.j. v uvedeném pořadí články 24 a 25 italského spotřebitelského zákoníku), podle něhož lze kvalifikovat jako „nepatřičné ovlivňování“, tedy jako „agresivní obchodní praktiku“, která může „výrazně“ zhoršit svobodnou volbu nebo chování průměrného spotřebitele, postup telefonního operátora spočívající v neposkytnutí informací o přednastavení určitých telefonních služeb (a sice hlasové odkazové služby nebo internetové služby) na SIM kartách, a to zejména v situaci, kdy dotčený telefonní operátor není povinen učinit žádný další konkrétní úkon?

| 2) | Lze bod 29 přílohy I směrnice 2005/29/ES [...] vykládat v tom smyslu, že se o „setrvačný prodej“ jedná tehdy, jestliže mobilní operátor požádá zákazníka o zaplacení ceny za hlasovou odkazovou službu a internetovou službu, a to v situaci, kterou charakterizují následující skutečnosti:






  — | při uzavírání smlouvy o poskytování mobilních telefonních služeb telefonní operátor neinformoval řádně spotřebitele o tom, že hlasová odkazová služba a internetová služba jsou na SIM kartě předem nastavené a spotřebitel může proto uvedené služby případně využívat, aniž by učinil zvláštní úkon (setting); |
| --- | --- | --- |

2)

Lze bod 29 přílohy I směrnice 2005/29/ES [...] vykládat v tom smyslu, že se o „setrvačný prodej“ jedná tehdy, jestliže mobilní operátor požádá zákazníka o zaplacení ceny za hlasovou odkazovou službu a internetovou službu, a to v situaci, kterou charakterizují následující skutečnosti:

—

při uzavírání smlouvy o poskytování mobilních telefonních služeb telefonní operátor neinformoval řádně spotřebitele o tom, že hlasová odkazová služba a internetová služba jsou na SIM kartě předem nastavené a spotřebitel může proto uvedené služby případně využívat, aniž by učinil zvláštní úkon (setting);

| — | spotřebitel musí v každém případě učinit příslušné úkony, které jsou nutné k využívání uvedených služeb (například zadat číslo hlasové odkazové služby nebo aktivovat příkazy spouštějící prohlížení internetu); |
| --- | --- |

—

spotřebitel musí v každém případě učinit příslušné úkony, které jsou nutné k využívání uvedených služeb (například zadat číslo hlasové odkazové služby nebo aktivovat příkazy spouštějící prohlížení internetu);

| — | vůbec se nejedná o výtky týkající se technických a provozních podmínek, na základě kterých spotřebitel dané služby konkrétně využívá, ani informací o těchto podmínkách a o ceně samotných služeb, přičemž operátorovi se vyčítá jen neoznámení skutečnosti, že služby jsou na SIM kartě předem nastavené? |
| --- | --- |

—

vůbec se nejedná o výtky týkající se technických a provozních podmínek, na základě kterých spotřebitel dané služby konkrétně využívá, ani informací o těchto podmínkách a o ceně samotných služeb, přičemž operátorovi se vyčítá jen neoznámení skutečnosti, že služby jsou na SIM kartě předem nastavené?

| 3) | Brání smysl a účel „obecné“ směrnice č. 2005/29 jako „bezpečnostní sítě“ na ochranu spotřebitelů, jakož i bod 10 odůvodnění a čl. 3 odst. 4 této směrnice vnitrostátní právní úpravě, podle níž spadá posuzování dodržování zvláštních povinností na ochranu spotřebitelů stanovených odvětvovou směrnicí č. 2002/22/ES (3) do působnosti obecné směrnice č. 2005/29/ES o nekalých obchodních praktikách, čímž je vyloučen zásah orgánu příslušného k odstraňování porušování odvětvové směrnice, a to ve všech případech, které mohou zahrnovat i prvky nekalé obchodní praktiky? |
| --- | --- |

3)

Brání smysl a účel „obecné“ směrnice č. 2005/29 jako „bezpečnostní sítě“ na ochranu spotřebitelů, jakož i bod 10 odůvodnění a čl. 3 odst. 4 této směrnice vnitrostátní právní úpravě, podle níž spadá posuzování dodržování zvláštních povinností na ochranu spotřebitelů stanovených odvětvovou směrnicí č. 2002/22/ES (3) do působnosti obecné směrnice č. 2005/29/ES o nekalých obchodních praktikách, čímž je vyloučen zásah orgánu příslušného k odstraňování porušování odvětvové směrnice, a to ve všech případech, které mohou zahrnovat i prvky nekalé obchodní praktiky?

| 4) | Má být zásada přednosti lex specialis podle čl. 3 odst. 4 směrnice č. 2005/29/ES vykládána jako zásada upravující vztahy mezi systémy právní úpravy (obecnou a odvětvovou právní úpravou) nebo vztahy mezi právními předpisy (obecnými a zvláštními předpisy) či vztahy mezi orgány odpovědnými za regulaci a dohled v příslušných odvětvích? |
| --- | --- |

4)

Má být zásada přednosti lex specialis podle čl. 3 odst. 4 směrnice č. 2005/29/ES vykládána jako zásada upravující vztahy mezi systémy právní úpravy (obecnou a odvětvovou právní úpravou) nebo vztahy mezi právními předpisy (obecnými a zvláštními předpisy) či vztahy mezi orgány odpovědnými za regulaci a dohled v příslušných odvětvích?

| 5) | Lze mít za to, že je jedná o „rozpor“ uvedený v čl. 3 odst. 4 směrnice č. 2005/29/ES jen tehdy, když existuje podstatný rozpor mezi ustanoveními právních předpisů týkajících se nekalých obchodních praktik a jinými unijními předpisy upravujícími zvláštní odvětvové aspekty obchodních praktik, nebo stačí, že dotčené právní předpisy a právní předpisy o nekalých obchodních praktikách obsahují v souvislosti se zvláštnostmi příslušného odvětví natolik odlišnou právní úpravu, že to vede ke kolizi předpisů (Normenkollision), pokud jde o stejnou konkrétní situaci? |
| --- | --- |

5)

Lze mít za to, že je jedná o „rozpor“ uvedený v čl. 3 odst. 4 směrnice č. 2005/29/ES jen tehdy, když existuje podstatný rozpor mezi ustanoveními právních předpisů týkajících se nekalých obchodních praktik a jinými unijními předpisy upravujícími zvláštní odvětvové aspekty obchodních praktik, nebo stačí, že dotčené právní předpisy a právní předpisy o nekalých obchodních praktikách obsahují v souvislosti se zvláštnostmi příslušného odvětví natolik odlišnou právní úpravu, že to vede ke kolizi předpisů (Normenkollision), pokud jde o stejnou konkrétní situaci?

| 6) | Vztahuje se pojem „pravidla Společenství“ uvedený v čl. 3 odst. 4 směrnice 2005/29/ES jen na ustanovení obsažená v unijních nařízeních a směrnicích nebo také na předpisy, kterými se uvedená ustanovení přímo provádějí, anebo zahrnuje daný pojem také právní a správní předpisy, kterými se provádějí zásady unijního práva? |
| --- | --- |

6)

Vztahuje se pojem „pravidla Společenství“ uvedený v čl. 3 odst. 4 směrnice 2005/29/ES jen na ustanovení obsažená v unijních nařízeních a směrnicích nebo také na předpisy, kterými se uvedená ustanovení přímo provádějí, anebo zahrnuje daný pojem také právní a správní předpisy, kterými se provádějí zásady unijního práva?

| 7) | Brání zásada přednosti lex specialis podle bodu 10 odůvodnění a čl. 3 odst. 4 směrnice 2005/29/ES, jakož i články 20 a 21 směrnice 2002/22/ES a články 3 a 4 směrnice 2002/21/ES (4) výkladu odpovídajících vnitrostátních provádějících předpisů, podle něhož vždy, když v některém regulovaném odvětví, na které se vztahuje odvětvová „spotřebitelská“ právní úprava přiznávající regulační a sankční pravomoci příslušnému odvětvovému orgánu, dojde k postupu, který lze spojit s pojmem „agresivní praktika“ ve smyslu článků 8 a 9 směrnice 2005/29/ES nebo „za všech okolností“ agresivní podle přílohy I směrnice 2005/29/ES, je třeba uplatnit obecný právní předpis o nekalých praktikách, a to i tehdy, když existuje odvětvový právní předpis přijatý na ochranu spotřebitelů a založený na ustanoveních unijního práva, který úplně upravuje stejné „agresivní praktiky“ nebo v každém případě uvedené „nekalé praktiky“? |
| --- | --- |

7)

Brání zásada přednosti lex specialis podle bodu 10 odůvodnění a čl. 3 odst. 4 směrnice 2005/29/ES, jakož i články 20 a 21 směrnice 2002/22/ES a články 3 a 4 směrnice 2002/21/ES (4) výkladu odpovídajících vnitrostátních provádějících předpisů, podle něhož vždy, když v některém regulovaném odvětví, na které se vztahuje odvětvová „spotřebitelská“ právní úprava přiznávající regulační a sankční pravomoci příslušnému odvětvovému orgánu, dojde k postupu, který lze spojit s pojmem „agresivní praktika“ ve smyslu článků 8 a 9 směrnice 2005/29/ES nebo „za všech okolností“ agresivní podle přílohy I směrnice 2005/29/ES, je třeba uplatnit obecný právní předpis o nekalých praktikách, a to i tehdy, když existuje odvětvový právní předpis přijatý na ochranu spotřebitelů a založený na ustanoveních unijního práva, který úplně upravuje stejné „agresivní praktiky“ nebo v každém případě uvedené „nekalé praktiky“?

---

(1)  Navazující číslování předběžných otázek je odlišné od číslování uvedeného v předkládajícím usnesení, které obsahovalo dvě skupiny otázek, které nebyly očíslovány navazujícím způsobem.

(2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/29/ES ze dne 11. května 2005 o nekalých obchodních praktikách vůči spotřebitelům na vnitřním trhu a o změně směrnice Rady 84/450/EHS, směrnic Evropského parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 (směrnice o nekalých obchodních praktikách) (Úř. věst. L 149, s. 22).

(3)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady ze dne 7. března 2002 o univerzální službě a právech uživatelů týkajících se sítí a služeb elektronických komunikací (směrnice o univerzální službě) (Úř. věst. L 108, s. 51).

(4)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/21/ES ze dne 7. března 2002, o společném předpisovém rámci pro sítě a služby elektronických komunikací (rámcová směrnice) (Úř. věst. L 108, s. 33).

---

| 24.7.2017 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 239/21 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 239/21

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 1. února 2017 – Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato v. Vodafone Omnitel NV

(Věc C-55/17)

(2017/C 239/27)

Jednací jazyk: italština

Předkládající soud

Consiglio di Stato

Účastnice původního řízení

Navrhovatelka: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

Odpůrkyně: Vodafone Omnitel NV

Předběžné otázky
   (1)

| 1) | Brání články 8 a 9 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/29/ES ze dne 11. května 2005 (2) výkladu odpovídajících vnitrostátních ustanovení, kterými byly tyto články provedeny (t.j. v uvedeném pořadí články 24 a 25 italského spotřebitelského zákoníku), podle něhož lze kvalifikovat jako „nepatřičné ovlivňování“, tedy jako „agresivní obchodní praktiku“, která může „výrazně“ zhoršit svobodnou volbu nebo chování průměrného spotřebitele, postup telefonního operátora spočívající v neposkytnutí informací o přednastavení určitých telefonních služeb (a sice hlasové odkazové služby nebo internetové služby) na SIM kartách, a to zejména v situaci, kdy dotčený telefonní operátor není povinen učinit žádný další konkrétní úkon? |
| --- | --- |

1)

Brání články 8 a 9 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/29/ES ze dne 11. května 2005 (2) výkladu odpovídajících vnitrostátních ustanovení, kterými byly tyto články provedeny (t.j. v uvedeném pořadí články 24 a 25 italského spotřebitelského zákoníku), podle něhož lze kvalifikovat jako „nepatřičné ovlivňování“, tedy jako „agresivní obchodní praktiku“, která může „výrazně“ zhoršit svobodnou volbu nebo chování průměrného spotřebitele, postup telefonního operátora spočívající v neposkytnutí informací o přednastavení určitých telefonních služeb (a sice hlasové odkazové služby nebo internetové služby) na SIM kartách, a to zejména v situaci, kdy dotčený telefonní operátor není povinen učinit žádný další konkrétní úkon?

| 2) | Lze bod 29 přílohy I směrnice 2005/29/ES [...] vykládat v tom smyslu, že se o „setrvačný prodej“ jedná tehdy, jestliže mobilní operátor požádá zákazníka o zaplacení ceny za hlasovou odkazovou službu a internetovou službu, a to v situaci, kterou charakterizují následující skutečnosti:






  — | při uzavírání smlouvy o poskytování mobilních telefonních služeb telefonní operátor neinformoval řádně spotřebitele o tom, že hlasová odkazová služba a internetová služba jsou na SIM kartě předem nastavené a spotřebitel může proto uvedené služby případně využívat, aniž by učinil zvláštní úkon (setting); |
| --- | --- | --- |

2)

Lze bod 29 přílohy I směrnice 2005/29/ES [...] vykládat v tom smyslu, že se o „setrvačný prodej“ jedná tehdy, jestliže mobilní operátor požádá zákazníka o zaplacení ceny za hlasovou odkazovou službu a internetovou službu, a to v situaci, kterou charakterizují následující skutečnosti:

—

při uzavírání smlouvy o poskytování mobilních telefonních služeb telefonní operátor neinformoval řádně spotřebitele o tom, že hlasová odkazová služba a internetová služba jsou na SIM kartě předem nastavené a spotřebitel může proto uvedené služby případně využívat, aniž by učinil zvláštní úkon (setting);

| — | spotřebitel musí v každém případě učinit příslušné úkony, které jsou nutné k využívání uvedených služeb (například zadat číslo hlasové odkazové služby nebo aktivovat příkazy spouštějící prohlížení internetu); |
| --- | --- |

—

spotřebitel musí v každém případě učinit příslušné úkony, které jsou nutné k využívání uvedených služeb (například zadat číslo hlasové odkazové služby nebo aktivovat příkazy spouštějící prohlížení internetu);

| — | vůbec se nejedná o výtky týkající se technických a provozních podmínek, na základě kterých spotřebitel dané služby konkrétně využívá, ani informací o těchto podmínkách a o ceně samotných služeb, přičemž operátorovi se vyčítá jen neoznámení skutečnosti, že služby jsou na SIM kartě předem nastavené? |
| --- | --- |

—

vůbec se nejedná o výtky týkající se technických a provozních podmínek, na základě kterých spotřebitel dané služby konkrétně využívá, ani informací o těchto podmínkách a o ceně samotných služeb, přičemž operátorovi se vyčítá jen neoznámení skutečnosti, že služby jsou na SIM kartě předem nastavené?

| 3) | Brání smysl a účel „obecné“ směrnice č. 2005/29 jako „bezpečnostní sítě“ na ochranu spotřebitelů, jakož i bod 10 odůvodnění a čl. 3 odst. 4 této směrnice vnitrostátní právní úpravě, podle níž spadá posuzování dodržování zvláštních povinností na ochranu spotřebitelů stanovených odvětvovou směrnicí č. 2002/22/ES (3) do působnosti obecné směrnice č. 2005/29/ES o nekalých obchodních praktikách, čímž je vyloučen zásah orgánu příslušného k odstraňování porušování odvětvové směrnice, a to ve všech případech, které mohou zahrnovat i prvky nekalé obchodní praktiky? |
| --- | --- |

3)

Brání smysl a účel „obecné“ směrnice č. 2005/29 jako „bezpečnostní sítě“ na ochranu spotřebitelů, jakož i bod 10 odůvodnění a čl. 3 odst. 4 této směrnice vnitrostátní právní úpravě, podle níž spadá posuzování dodržování zvláštních povinností na ochranu spotřebitelů stanovených odvětvovou směrnicí č. 2002/22/ES (3) do působnosti obecné směrnice č. 2005/29/ES o nekalých obchodních praktikách, čímž je vyloučen zásah orgánu příslušného k odstraňování porušování odvětvové směrnice, a to ve všech případech, které mohou zahrnovat i prvky nekalé obchodní praktiky?

| 4) | Má být zásada přednosti lex specialis podle čl. 3 odst. 4 směrnice č. 2005/29/ES vykládána jako zásada upravující vztahy mezi systémy právní úpravy (obecnou a odvětvovou právní úpravou) nebo vztahy mezi právními předpisy (obecnými a zvláštními předpisy) či vztahy mezi orgány odpovědnými za regulaci a dohled v příslušných odvětvích? |
| --- | --- |

4)

Má být zásada přednosti lex specialis podle čl. 3 odst. 4 směrnice č. 2005/29/ES vykládána jako zásada upravující vztahy mezi systémy právní úpravy (obecnou a odvětvovou právní úpravou) nebo vztahy mezi právními předpisy (obecnými a zvláštními předpisy) či vztahy mezi orgány odpovědnými za regulaci a dohled v příslušných odvětvích?

| 5) | Lze mít za to, že je jedná o „rozpor“ uvedený v čl. 3 odst. 4 směrnice č. 2005/29/ES jen tehdy, když existuje podstatný rozpor mezi ustanoveními právních předpisů týkajících se nekalých obchodních praktik a jinými unijními předpisy upravujícími zvláštní odvětvové aspekty obchodních praktik, nebo stačí, že dotčené právní předpisy a právní předpisy o nekalých obchodních praktikách obsahují v souvislosti se zvláštnostmi příslušného odvětví natolik odlišnou právní úpravu, že to vede ke kolizi předpisů (Normenkollision), pokud jde o stejnou konkrétní situaci? |
| --- | --- |

5)

Lze mít za to, že je jedná o „rozpor“ uvedený v čl. 3 odst. 4 směrnice č. 2005/29/ES jen tehdy, když existuje podstatný rozpor mezi ustanoveními právních předpisů týkajících se nekalých obchodních praktik a jinými unijními předpisy upravujícími zvláštní odvětvové aspekty obchodních praktik, nebo stačí, že dotčené právní předpisy a právní předpisy o nekalých obchodních praktikách obsahují v souvislosti se zvláštnostmi příslušného odvětví natolik odlišnou právní úpravu, že to vede ke kolizi předpisů (Normenkollision), pokud jde o stejnou konkrétní situaci?

| 6) | Vztahuje se pojem „pravidla Společenství“ uvedený v čl. 3 odst. 4 směrnice 2005/29/ES jen na ustanovení obsažená v unijních nařízeních a směrnicích nebo také na předpisy, kterými se uvedená ustanovení přímo provádějí, anebo zahrnuje daný pojem také právní a správní předpisy, kterými se provádějí zásady unijního práva? |
| --- | --- |

6)

Vztahuje se pojem „pravidla Společenství“ uvedený v čl. 3 odst. 4 směrnice 2005/29/ES jen na ustanovení obsažená v unijních nařízeních a směrnicích nebo také na předpisy, kterými se uvedená ustanovení přímo provádějí, anebo zahrnuje daný pojem také právní a správní předpisy, kterými se provádějí zásady unijního práva?

| 7) | Brání zásada přednosti lex specialis podle bodu 10 odůvodnění a čl. 3 odst. 4 směrnice 2005/29/ES, jakož i články 20 a 21 směrnice 2002/22/ES a články 3 a 4 směrnice 2002/21/ES (4) výkladu odpovídajících vnitrostátních provádějících předpisů, podle něhož vždy, když v některém regulovaném odvětví, na které se vztahuje odvětvová „spotřebitelská“ právní úprava přiznávající regulační a sankční pravomoci příslušnému odvětvovému orgánu, dojde k postupu, který lze spojit s pojmem „agresivní praktika“ ve smyslu článků 8 a 9 směrnice 2005/29/ES nebo „za všech okolností“ agresivní podle přílohy I směrnice 2005/29/ES, je třeba uplatnit obecný právní předpis o nekalých praktikách, a to i tehdy, když existuje odvětvový právní předpis přijatý na ochranu spotřebitelů a založený na ustanoveních unijního práva, který úplně upravuje stejné „agresivní praktiky“ nebo v každém případě uvedené „nekalé praktiky“? |
| --- | --- |

7)

Brání zásada přednosti lex specialis podle bodu 10 odůvodnění a čl. 3 odst. 4 směrnice 2005/29/ES, jakož i články 20 a 21 směrnice 2002/22/ES a články 3 a 4 směrnice 2002/21/ES (4) výkladu odpovídajících vnitrostátních provádějících předpisů, podle něhož vždy, když v některém regulovaném odvětví, na které se vztahuje odvětvová „spotřebitelská“ právní úprava přiznávající regulační a sankční pravomoci příslušnému odvětvovému orgánu, dojde k postupu, který lze spojit s pojmem „agresivní praktika“ ve smyslu článků 8 a 9 směrnice 2005/29/ES nebo „za všech okolností“ agresivní podle přílohy I směrnice 2005/29/ES, je třeba uplatnit obecný právní předpis o nekalých praktikách, a to i tehdy, když existuje odvětvový právní předpis přijatý na ochranu spotřebitelů a založený na ustanoveních unijního práva, který úplně upravuje stejné „agresivní praktiky“ nebo v každém případě uvedené „nekalé praktiky“?

---

(1)  Navazující číslování předběžných otázek je odlišné od číslování uvedeného v předkládajícím usnesení, které obsahovalo dvě skupiny otázek, které nebyly očíslovány navazujícím způsobem.

(2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/29/ES ze dne 11. května 2005 o nekalých obchodních praktikách vůči spotřebitelům na vnitřním trhu a o změně směrnice Rady 84/450/EHS, směrnic Evropského parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 (směrnice o nekalých obchodních praktikách) (Úř. věst. L 149, s. 22).

(3)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady ze dne 7. března 2002 o univerzální službě a právech uživatelů týkajících se sítí a služeb elektronických komunikací (směrnice o univerzální službě) (Úř. věst. L 108, s. 51).

(4)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/21/ES ze dne 7. března 2002 o společném předpisovém rámci pro sítě a služby elektronických komunikací (rámcová směrnice) (Úř. věst. L 108, s. 33).

---

| 24.7.2017 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 239/22 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 239/22

---

Kasační opravný prostředek podaný dne 30. března 2017 Polskou republikou proti rozsudku Tribunálu (devátého senátu) vydanému dne 19. ledna 2017 ve věci T-701/15, Stock Polska v. EUIPO – Lass & Steffen (Lubelska)

(Věc C-162/17 P)

(2017/C 239/28)

Jednací jazyk: polština

Účastníci řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Polská republika (zástupce: Bogusław Majczyna)

Další účastník řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

| — | v plném rozsahu zrušit rozsudek Tribunálu (devátého senátu) ze dne 19. ledna 2017, Stock Polska v. EUIPO – Lass & Steffen (Lubelska), T 701/15, |
| --- | --- |

—

v plném rozsahu zrušit rozsudek Tribunálu (devátého senátu) ze dne 19. ledna 2017, Stock Polska v. EUIPO – Lass & Steffen (Lubelska), T 701/15,

| — | vrátit věc Tribunálu k novému rozhodnutí, |
| --- | --- |

—

vrátit věc Tribunálu k novému rozhodnutí,

| — | rozhodnout, že každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení. |
| --- | --- |

—

rozhodnout, že každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení.

Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

Polská republika navrhuje, aby byl rozsudek Tribunálu (devátého senátu) ze dne 19. ledna 2017, Stock Polska v. EUIPO – Lass & Steffen (Lubelska), T-701/15, v plném rozsahu zrušen a aby byla věc vrácena Tribunálu k novému rozhodnutí.

Napadeným rozsudkem Tribunál zamítl žalobu společnosti Stock Polska z o.o. se sídlem v Lublinu proti rozhodnutí odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (OHIM, nyní po změně názvu Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví – EUIPO) ze dne 24. září 2015 ve věci R 1788/2014-5, kterým bylo potvrzeno rozhodnutí EUIPO ze dne 14. května 2014 o odmítnutí přihlášky ochranné známky Evropské unie pro společnost Stock Polska z o.o.

Rozsudkem Tribunálu a jemu předcházejícími rozhodnutími EUIPO byla na základě čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (EU) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Evropské unie zamítnuta přihláška ochranné známky „Lubelska“ pro její podobnost s ochrannou známkou „Lubeca“, která pro veřejnost v Německu, kde starší ochranná známka „Lubeca“ požívá ochrany, odůvodňuje nebezpečí záměny ve vztahu k původu výrobků nesoucích toto označení.

Polská republika uplatňuje vůči napadenému rozsudku následující důvody kasačního opravného prostředku:

| 1. | Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (EU) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Evropské unie (1) z důvodu, že nebylo provedeno globální posouzení existence nebezpečí záměny na základě celkového dojmu s přihlédnutím k rozlišujícím a dominantním prvkům, neboť posouzení podobnosti označení se starší ochrannou známkou bylo bezdůvodně omezeno na jeden prvek tohoto označení (slovní prvek).
  Tribunál neprávem akceptoval možnost omezit posouzení podobnosti dvou ochranných známek pouze jeden z prvků komplexní ochranné známky (slovní prvek) a ten pak porovnat s jinou ochrannou známkou s vyloučením obrazového prvku, aniž bylo předtím konstatováno, že slovní prvek je dominantní a že obrazový prvek je bezvýznamný. Tribunál pouze konstatoval, že obrazový prvek má menší rozlišovací způsobilost, a nevzal přitom v úvahu, že malá rozlišovací způsobilost tohoto prvku označení nemusí znamenat, že tento prvek není dominantní. |
| --- | --- |

1.

Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (EU) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Evropské unie (1) z důvodu, že nebylo provedeno globální posouzení existence nebezpečí záměny na základě celkového dojmu s přihlédnutím k rozlišujícím a dominantním prvkům, neboť posouzení podobnosti označení se starší ochrannou známkou bylo bezdůvodně omezeno na jeden prvek tohoto označení (slovní prvek).

Tribunál neprávem akceptoval možnost omezit posouzení podobnosti dvou ochranných známek pouze jeden z prvků komplexní ochranné známky (slovní prvek) a ten pak porovnat s jinou ochrannou známkou s vyloučením obrazového prvku, aniž bylo předtím konstatováno, že slovní prvek je dominantní a že obrazový prvek je bezvýznamný. Tribunál pouze konstatoval, že obrazový prvek má menší rozlišovací způsobilost, a nevzal přitom v úvahu, že malá rozlišovací způsobilost tohoto prvku označení nemusí znamenat, že tento prvek není dominantní.

| 2. | Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (EU) č. 207/2009 a zásad rovného zacházení, řádné správy a právní jistoty, neboť nebylo zohledněno, že se EUIPO odchýlil od své dřívější rozhodovací praxe stanovené v jeho pokynech, a byl tedy akceptován rozpor s touto rozhodovací praxí.
  Tribunál ponechal bez povšimnutí skutečnost, že se EUIPO odchýlil od své dřívější rozhodovací praxe stanovené v jeho pokynech a týkající se použití čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 a že nebyly dány žádné zvláštní okolnosti, které by odchýlení se od této praxe odůvodňovaly. |
| --- | --- |

2.

Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (EU) č. 207/2009 a zásad rovného zacházení, řádné správy a právní jistoty, neboť nebylo zohledněno, že se EUIPO odchýlil od své dřívější rozhodovací praxe stanovené v jeho pokynech, a byl tedy akceptován rozpor s touto rozhodovací praxí.

Tribunál ponechal bez povšimnutí skutečnost, že se EUIPO odchýlil od své dřívější rozhodovací praxe stanovené v jeho pokynech a týkající se použití čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 a že nebyly dány žádné zvláštní okolnosti, které by odchýlení se od této praxe odůvodňovaly.

| 3. | Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (EU) č. 207/2009 z důvodu, že při posuzování nebezpečí záměny byly za správné považovány skutečnosti, které se neshodují s všeobecným vědeckým poznáním, a relevantní obecně známé skutečnosti byly ponechány bez povšimnutí, v důsledku čehož došlo ke zkreslení skutečností a důkazů, a to zejména tím, že






  a) | bylo považováno za obecnou známou skutečnost, že průměrný německý spotřebitel nezná význam názvu „Lubeca“, přestože stupeň znalosti latinských názvů měst (např. Lubeca) nesouvisí se stupněm znalosti latiny jako takovým, a že spotřebitelé alkoholických nápojů přikládají zeměpisnému původu těchto nápojů zvláštní význam; |
| --- | --- | --- |

3.

Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (EU) č. 207/2009 z důvodu, že při posuzování nebezpečí záměny byly za správné považovány skutečnosti, které se neshodují s všeobecným vědeckým poznáním, a relevantní obecně známé skutečnosti byly ponechány bez povšimnutí, v důsledku čehož došlo ke zkreslení skutečností a důkazů, a to zejména tím, že

a)

bylo považováno za obecnou známou skutečnost, že průměrný německý spotřebitel nezná význam názvu „Lubeca“, přestože stupeň znalosti latinských názvů měst (např. Lubeca) nesouvisí se stupněm znalosti latiny jako takovým, a že spotřebitelé alkoholických nápojů přikládají zeměpisnému původu těchto nápojů zvláštní význam;

| b) | bylo považováno za obecnou známou skutečnost, že se obrazový prvek v podobě koruny obvykle objevuje při označování nápojů. |
| --- | --- |

b)

bylo považováno za obecnou známou skutečnost, že se obrazový prvek v podobě koruny obvykle objevuje při označování nápojů.

| 4. | Porušení povinnosti uvést odůvodnění při uplatňování čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) č. 207/2009 z důvodu, že






  a) | nebylo uvedeno, který z prvků označení považoval Tribunál za dominantní, |
| --- | --- | --- |

4.

Porušení povinnosti uvést odůvodnění při uplatňování čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) č. 207/2009 z důvodu, že

a)

nebylo uvedeno, který z prvků označení považoval Tribunál za dominantní,

| b) | nebyly uvedeny okolnosti odůvodňující, že význam slova „Lubeca“ není průměrnému německému spotřebiteli znám. |
| --- | --- |

b)

nebyly uvedeny okolnosti odůvodňující, že význam slova „Lubeca“ není průměrnému německému spotřebiteli znám.

---

(1)  Úř. věst. L 78, s. 1.

---

| 24.7.2017 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 239/24 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 239/24

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberster Gerichtshof (Rakousko) dne 13. dubna 2017 – Bundeskammer für Arbeiter und Angestellte v. ING-DiBa Direktbank Austria Niederlassung der ING-DiBa AG

(Věc C-191/17)

(2017/C 239/29)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Oberster Gerichtshof

Účastnice původního řízení

Žalobkyně: Bundeskammer für Arbeiter und Angestellte

Žalovaná: ING-DiBa Direktbank Austria Niederlassung der ING-DiBa AG

Předběžná otázka

Musí být čl. 4 bod 14 směrnice 2007/64/ES o platebních službách na vnitřním trhu (směrnice o platebních službách) (1) vykládán v tom smyslu, že i online spořicí účet, s kterým může příslušný klient (s každodenní splatností a bez zvláštního spolupůsobení banky) provádět prostřednictvím telebankingu vklady na referenční účet vedený na jeho jméno a výběry z referenčního účtu vedeného na jeho jméno (běžný účet v Rakousku), je nutno zařadit pod pojem „platební účet“ (čl. 4 bod 14) a že tedy spadá do oblasti působnosti této směrnice?

---

(1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/64/ES ze dne 13. listopadu 2007 o platebních službách na vnitřním trhu, kterou se mění směrnice 97/7/ES, 2002/65/ES, 2005/60/ES a 2006/48/ES a zrušuje směrnice 97/5/ES (Úř. věst. 2007, L 319, s. 1).

---

| 24.7.2017 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 239/24 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 239/24

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank Den Haag, Sitzungsort Amsterdam (Nizozemsko) dne 25. dubna 2017 – X v. Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

(Věc C-213/17)

(2017/C 239/30)

Jednací jazyk: nizozemština

Předkládající soud

Rechtbank Den Haag, Sitzungsort Amsterdam

Účastníci původního řízení

Navrhovatel: X

Odpůrce: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

Předběžné otázky

| 1) | Je třeba vykládat čl. 23 odst. 3 Dublinského nařízení (1) v tom smyslu, že Itálie se stala příslušnou k posouzení žádosti o mezinárodní ochranu, kterou podal navrhovatel v této zemi dne 23. října 2014, přestože bylo Nizozemsko primárně příslušným státem z důvodu žádostí o mezinárodní ochranu ve smyslu čl. 2 psím. d) Dublinského nařízení, které byly předtím podány v této zemi, přičemž poslední z uvedených žádostí byla v Nizozemsku v uvedeném okamžiku stále posuzována, jelikož oddělení dosud nerozhodlo o odvolání, které navrhovatel podal proti rozsudku Rechtbank ze dne 7. července 2014, na který je odkazováno v bodě 1.3 výše? |
| --- | --- |

1)

Je třeba vykládat čl. 23 odst. 3 Dublinského nařízení (1) v tom smyslu, že Itálie se stala příslušnou k posouzení žádosti o mezinárodní ochranu, kterou podal navrhovatel v této zemi dne 23. října 2014, přestože bylo Nizozemsko primárně příslušným státem z důvodu žádostí o mezinárodní ochranu ve smyslu čl. 2 psím. d) Dublinského nařízení, které byly předtím podány v této zemi, přičemž poslední z uvedených žádostí byla v Nizozemsku v uvedeném okamžiku stále posuzována, jelikož oddělení dosud nerozhodlo o odvolání, které navrhovatel podal proti rozsudku Rechtbank ze dne 7. července 2014, na který je odkazováno v bodě 1.3 výše?

| 2) | Vyplývá z čl. 18 odst. 2 Dublinského nařízení, že posuzování žádosti o mezinárodní ochranu, která byla k okamžiku podání žádosti o přijetí zpět ze dne 5. března 2015 stále v Nizozemsku posuzována, měly nizozemské orgány přerušit neprodleně po podání žádosti o přijetí zpět a mělo být zastaveno po uplynutí lhůty stanovené v článku 24 Dublinského nařízení z důvodu zrušení nebo změny předchozího rozhodnutí ze dne 11. června 2014, kterým byla zamítnuta žádost o azyl ze dne 4. června 2014? |
| --- | --- |

2)

Vyplývá z čl. 18 odst. 2 Dublinského nařízení, že posuzování žádosti o mezinárodní ochranu, která byla k okamžiku podání žádosti o přijetí zpět ze dne 5. března 2015 stále v Nizozemsku posuzována, měly nizozemské orgány přerušit neprodleně po podání žádosti o přijetí zpět a mělo být zastaveno po uplynutí lhůty stanovené v článku 24 Dublinského nařízení z důvodu zrušení nebo změny předchozího rozhodnutí ze dne 11. června 2014, kterým byla zamítnuta žádost o azyl ze dne 4. června 2014?

| 3) | Pokud bude odpověď na druhou otázku kladná, platí potom, že příslušnost pro posuzování žádosti navrhovatele o mezinárodní ochranu zůstává na straně nizozemských orgánů a nedošlo k jejímu přesunu na Itálii, jelikož odpůrce nezrušil ani nezměnil rozhodnutí ze dne 11 června 2014? |
| --- | --- |

3)

Pokud bude odpověď na druhou otázku kladná, platí potom, že příslušnost pro posuzování žádosti navrhovatele o mezinárodní ochranu zůstává na straně nizozemských orgánů a nedošlo k jejímu přesunu na Itálii, jelikož odpůrce nezrušil ani nezměnil rozhodnutí ze dne 11 června 2014?

| 4) | Porušily nizozemské orgány povinnost, kterou mají podle čl. 24 odst. 5 Dublinského nařízení, podle níž musí italským orgánům poskytnout informace, jež jim umožní, aby ověřily, zda je uvedený členský stát příslušný podle kritérií stanovených v uvedeném nařízení, tím, že neposkytly informace o probíhajícím odvolacím řízení, které bylo vedeno u oddělení v Nizozemsku v rámci druhého azylového řízení? |
| --- | --- |

4)

Porušily nizozemské orgány povinnost, kterou mají podle čl. 24 odst. 5 Dublinského nařízení, podle níž musí italským orgánům poskytnout informace, jež jim umožní, aby ověřily, zda je uvedený členský stát příslušný podle kritérií stanovených v uvedeném nařízení, tím, že neposkytly informace o probíhajícím odvolacím řízení, které bylo vedeno u oddělení v Nizozemsku v rámci druhého azylového řízení?

| 5) | Pokud bude odpověď na čtvrtou otázku kladná, znamenají tyto nedostatky, že v jejich důsledku nedošlo k přesunu příslušnosti pro posouzení žádosti navrhovatele o mezinárodní ochranu na Itálii, ale tato příslušnost zůstala na straně nizozemských orgánů? |
| --- | --- |

5)

Pokud bude odpověď na čtvrtou otázku kladná, znamenají tyto nedostatky, že v jejich důsledku nedošlo k přesunu příslušnosti pro posouzení žádosti navrhovatele o mezinárodní ochranu na Itálii, ale tato příslušnost zůstala na straně nizozemských orgánů?

| 6) | Pokud příslušnost zůstala na straně Nizozemska, měly by v takovém případě nizozemské orgány s ohledem na skutečnost, že navrhovatel byl Itálií vydán do Nizozemska v souvislosti s trestním řízením vedeným vůči jeho osobě, podle čl. 17 odst. 1 Dublinského nařízení a odchylně od čl. 3 odst. 1 Dublinského nařízení posoudit žádost o mezinárodní ochranu podanou navrhovatelem v Itálii, a z tohoto důvodu by neměly vědomě využít pravomoc stanovenou v čl. 24 odst. 1 Dublinského nařízení, podle níž mohou podat italským orgánům žádost o přijetí navrhovatele zpět? |
| --- | --- |

6)

Pokud příslušnost zůstala na straně Nizozemska, měly by v takovém případě nizozemské orgány s ohledem na skutečnost, že navrhovatel byl Itálií vydán do Nizozemska v souvislosti s trestním řízením vedeným vůči jeho osobě, podle čl. 17 odst. 1 Dublinského nařízení a odchylně od čl. 3 odst. 1 Dublinského nařízení posoudit žádost o mezinárodní ochranu podanou navrhovatelem v Itálii, a z tohoto důvodu by neměly vědomě využít pravomoc stanovenou v čl. 24 odst. 1 Dublinského nařízení, podle níž mohou podat italským orgánům žádost o přijetí navrhovatele zpět?

---

(1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 604/2013 ze dne 26. června 2013, kterým se stanoví kritéria a postupy pro určení členského státu příslušného k posuzování žádosti o mezinárodní ochranu podané státním příslušníkem třetí země nebo osobou bez státní příslušnosti v některém z členských států (Úř. věst. 2013, L 180, s. 31).

---

| 24.7.2017 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 239/25 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 239/25

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Berlin (Německo) dne 27. dubna 2017 – Planta Tabak-Manufaktur Dr. Manfred Obermann GmbH & Co. KG v. Land Berlin

(Věc C-220/17)

(2017/C 239/31)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Verwaltungsgericht Berlin

Účastnice původního řízení

Žalobkyně: Planta Tabak-Manufaktur Dr. Manfred Obermann GmbH & Co. KG

Žalovaná: Land Berlin

Předběžné otázky

| 1. | a) | Je čl. 7 odst. 1 a 7 směrnice 2014/40/EU (1) ve spojení s čl. 7 odst. 14 směrnice 2014/40/EU neplatný z důvodu porušení zásady právní jistoty, protože členským státům ukládají, aby zakázaly uvádění určitých tabákových výrobků na trh, aniž je jasné a zřejmé, které z těchto tabákových mají být zakázány právě již od 20. května 2016 a které až od 20. května 2020? |
| --- | --- | --- |

1.

a)

Je čl. 7 odst. 1 a 7 směrnice 2014/40/EU (1) ve spojení s čl. 7 odst. 14 směrnice 2014/40/EU neplatný z důvodu porušení zásady právní jistoty, protože členským státům ukládají, aby zakázaly uvádění určitých tabákových výrobků na trh, aniž je jasné a zřejmé, které z těchto tabákových mají být zakázány právě již od 20. května 2016 a které až od 20. května 2020?

| b) | Je čl. 7 odst. 1 a 7 směrnice 2014/40/EU ve spojení s čl. 7 odst. 14 směrnice 2014/40/EU neplatný z důvodu porušení zásady rovného zacházení, protože ohledně zákazů, které musí členské státy přijmout, rozlišují podle objemů prodeje, aniž pro to existuje důvod? |
| --- | --- |

b)

Je čl. 7 odst. 1 a 7 směrnice 2014/40/EU ve spojení s čl. 7 odst. 14 směrnice 2014/40/EU neplatný z důvodu porušení zásady rovného zacházení, protože ohledně zákazů, které musí členské státy přijmout, rozlišují podle objemů prodeje, aniž pro to existuje důvod?

| c) | Je čl. 7 odst. 1 a 7 směrnice 2014/40/EU neplatný z důvodu porušení zásady proporcionality nebo porušení článku 34 SFEU, protože členským státům ukládají, aby již od 20. května 2016 zakázaly uvádění na trh tabákových výrobků s charakteristickou příchutí, jejichž objemy prodeje v celé Unii představují v určité kategorii výrobků méně než 3 %? |
| --- | --- |

c)

Je čl. 7 odst. 1 a 7 směrnice 2014/40/EU neplatný z důvodu porušení zásady proporcionality nebo porušení článku 34 SFEU, protože členským státům ukládají, aby již od 20. května 2016 zakázaly uvádění na trh tabákových výrobků s charakteristickou příchutí, jejichž objemy prodeje v celé Unii představují v určité kategorii výrobků méně než 3 %?

| d) | V případě záporné odpovědi na otázky 1. a) až 1. c): Jak je třeba chápat pojem „kategorie výrobků“ uvedený v čl. 7 odst. 14 směrnice 2014/40/EU? Má dojít k zařazení do „kategorií výrobků“ podle druhu charakteristické příchutě, nebo podle druhu tabákového výrobku (s příchutí), nebo na základě kombinace obou kritérií? |
| --- | --- |

d)

V případě záporné odpovědi na otázky 1. a) až 1. c): Jak je třeba chápat pojem „kategorie výrobků“ uvedený v čl. 7 odst. 14 směrnice 2014/40/EU? Má dojít k zařazení do „kategorií výrobků“ podle druhu charakteristické příchutě, nebo podle druhu tabákového výrobku (s příchutí), nebo na základě kombinace obou kritérií?

| e) | V případě záporné odpovědi na otázky 1. a) až 1. c): Jak je možno zjistit, zda je ohledně určitého tabákového výrobku dosažena 3 % hranice ve smyslu čl. 7 odst. 14 směrnice 2014/40/EU, pokud k tomu neexistují oficiální a veřejně přístupné číselné údaje a statistiky? |
| --- | --- |

e)

V případě záporné odpovědi na otázky 1. a) až 1. c): Jak je možno zjistit, zda je ohledně určitého tabákového výrobku dosažena 3 % hranice ve smyslu čl. 7 odst. 14 směrnice 2014/40/EU, pokud k tomu neexistují oficiální a veřejně přístupné číselné údaje a statistiky?

| 2. | a) | Mohou členské státy při provádění článků 8 až 11 směrnice 2014/40/EU do vnitrostátního práva přijímat další přechodná ustanovení? |
| --- | --- | --- |

2.

a)

Mohou členské státy při provádění článků 8 až 11 směrnice 2014/40/EU do vnitrostátního práva přijímat další přechodná ustanovení?

| b) | V případě záporné odpovědi na otázku 2 a):






  1) | Jsou čl. 9 odst. 6 a čl. 10 odst. 1 druhá věta písm. f) směrnice 2014/40/EU neplatné z důvodu porušení zásady proporcionality nebo porušení článku 34 SFEU, protože stanovení určitých požadavků na označení a balení výrobků delegují na Komisi, aniž by jí na to určily lhůtu a aniž by stanovily další přechodná ustanovení nebo lhůty, které zajistí, že dotčeným podnikům zůstává dostatek času pro přizpůsobení se požadavkům směrnice? |
| --- | --- | --- |

b)

V případě záporné odpovědi na otázku 2 a):

1)

Jsou čl. 9 odst. 6 a čl. 10 odst. 1 druhá věta písm. f) směrnice 2014/40/EU neplatné z důvodu porušení zásady proporcionality nebo porušení článku 34 SFEU, protože stanovení určitých požadavků na označení a balení výrobků delegují na Komisi, aniž by jí na to určily lhůtu a aniž by stanovily další přechodná ustanovení nebo lhůty, které zajistí, že dotčeným podnikům zůstává dostatek času pro přizpůsobení se požadavkům směrnice?

| 2) | Jsou čl. 9 odst. 1 druhá věta (text varování), čl. 9 odst. 4 druhá věta (velikost písma), čl. 10 odst. 2 druhá věta písm. b) (informace o odvykání kouření) a e) (umístění varování), jakož i čl. 11 odst. 1 první věta (označování) směrnice 2014/40/EU neplatné z důvodu porušení zásady proporcionality nebo článku 34 SFEU, protože poskytují členským státům různé možnosti výběru a provedení, aniž by jim na to určily lhůtu a aniž by stanovily další přechodná ustanovení nebo lhůty, které zajistí, že dotčeným podnikům zůstane dostatek času pro přizpůsobení se požadavkům směrnice? |
| --- | --- |

2)

Jsou čl. 9 odst. 1 druhá věta (text varování), čl. 9 odst. 4 druhá věta (velikost písma), čl. 10 odst. 2 druhá věta písm. b) (informace o odvykání kouření) a e) (umístění varování), jakož i čl. 11 odst. 1 první věta (označování) směrnice 2014/40/EU neplatné z důvodu porušení zásady proporcionality nebo článku 34 SFEU, protože poskytují členským státům různé možnosti výběru a provedení, aniž by jim na to určily lhůtu a aniž by stanovily další přechodná ustanovení nebo lhůty, které zajistí, že dotčeným podnikům zůstane dostatek času pro přizpůsobení se požadavkům směrnice?

| 3. | a) | Je třeba vykládat čl. 13 odst. 1 písm. c) ve spojení s odst. 3 směrnice 2014/40/EU v tom smyslu, že členským státům ukládá, aby zakázaly používání informací odkazujících na chuť, vůni, aroma nebo jiné přísady i tehdy, pokud se nejedná o reklamní informace a používání složek výrobků je nadále dovoleno? |
| --- | --- | --- |

3.

a)

Je třeba vykládat čl. 13 odst. 1 písm. c) ve spojení s odst. 3 směrnice 2014/40/EU v tom smyslu, že členským státům ukládá, aby zakázaly používání informací odkazujících na chuť, vůni, aroma nebo jiné přísady i tehdy, pokud se nejedná o reklamní informace a používání složek výrobků je nadále dovoleno?

| b) | Je čl. 13 odst. 1 písm. c) směrnice 2014/40/EU neplatný, protože porušuje článek 17 Listiny základních práv Evropské unie? |
| --- | --- |

b)

Je čl. 13 odst. 1 písm. c) směrnice 2014/40/EU neplatný, protože porušuje článek 17 Listiny základních práv Evropské unie?

---

(1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/40/EU ze dne 3. dubna 2014 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se výroby, obchodní úpravy a prodeje tabákových a souvisejících výrobků a o zrušení směrnice 2001/37/ES (Úř. věst. 2014, L 127, s. 1).

---

| 24.7.2017 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 239/26 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 239/26

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Nizozemsko) dne 27. dubna 2017 – M. G. Tjebbes a další v. Minister van Buitenlandse Zaken

(Věc C-221/17)

(2017/C 239/32)

Jednací jazyk: nizozemština

Předkládající soud

Raad van State

Účastníci původního řízení

Odvolatelky: M. G. Tjebbes, G. J. M. Koopman, E. Saleh Abady, L. Duboux

Odpůrce: Minister van Buitenlandse Zaken

Předběžná otázka

Je třeba články 20 a 21 Smlouvy o fungování Evropské unie vykládat, mimo jiné ve světle článku 7 Listiny základních práv Evropské unie, v tom smyslu, že z důvodu neexistence prověřování podle zásady proporcionality v konkrétním případě, pokud jde o důsledky ztráty státní příslušnosti na situaci dotyčné osoby z hlediska unijního práva, brání takovým právním ustanovením, jakými jsou právní ustanovení dotčená v původním řízení, která stanoví, že:

| a. | plnoletá osoba, která má zároveň státní příslušnost třetího státu, ztrácí ze zákona státní příslušnost svého členského státu, a tedy občanství Unie, protože se po nepřetržitou dobu deseti let její trvalé bydliště nacházelo v zahraničí a mimo Evropskou unii, ačkoli existují možnosti, přerušit plynutí této desetileté lhůty? |
| --- | --- |

a.

plnoletá osoba, která má zároveň státní příslušnost třetího státu, ztrácí ze zákona státní příslušnost svého členského státu, a tedy občanství Unie, protože se po nepřetržitou dobu deseti let její trvalé bydliště nacházelo v zahraničí a mimo Evropskou unii, ačkoli existují možnosti, přerušit plynutí této desetileté lhůty?

| b. | nezletilá osoba z důvodu ztráty státní příslušnosti svého rodiče ve smyslu skutečností uvedených v písmenu a. ztrácí za určitých okolností ze zákona státní příslušnost svého členského státu, a tím občanství Unie? |
| --- | --- |

b.

nezletilá osoba z důvodu ztráty státní příslušnosti svého rodiče ve smyslu skutečností uvedených v písmenu a. ztrácí za určitých okolností ze zákona státní příslušnost svého členského státu, a tím občanství Unie?

---

| 24.7.2017 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 239/27 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 239/27

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberster Gerichtshof (Rakousko) dne 4. května 2017 – XC a další

(Věc C-234/17)

(2017/C 239/33)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Oberster Gerichtshof

Účastníci původního řízení

Navrhovatelé: XC, YB, ZA

Předběžná otázka

Musí být unijní právo, zejména čl. 4 odst. 3 SEU v souvislosti se zásadami rovnocennosti a efektivity z něho dovozenými, vykládáno v tom smyslu, že zavazuje Oberster Gerichtshof, aby na základě návrhu dotčené osoby přezkoumal pravomocné rozhodnutí trestního soudu ohledně tvrzeného porušení unijního práva (zde: § 50 Listiny základních práv EU, článek 54 Schengenské prováděcí úmluvy, dále jen „SPÚ“), pokud vnitrostátní právo [§ 363a Strafprozessordnung (rakouského trestního řádu, dále jen „StPO“)] stanoví takový přezkum pouze ohledně údajného porušení EÚLP nebo některého z jejích dodatkových protokolů?

---

| 24.7.2017 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 239/27 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 239/27

---

Kasační opravný prostředek podaný dne 8. května 2017 Canadian Solar Emea GmbH, Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc., Csi Cells Co. Ltd, Csi Solar Power (Čína), Inc. proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 28. února 2017 ve věci T-162/14, Canadian Solar Emea GmbH a další v. Rada

(Věc C-236/17 P)

(2017/C 239/34)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Canadian Solar Emea GmbH, Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc., Csi Cells Co. Ltd, Csi Solar Power (Čína), Inc. (zástupci: J. Bourgeois, advokát, S. De Knop, advocaat, M. Meulenbelt, advocaat, A. Willems, advokát)

Další účastnice řízení: Rada Evropské unie, Evropská komise

Návrhová žádání účastnic řízení podávajících kasační opravný prostředek

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelky“) navrhují, aby Soudní dvůr:

| — | zrušil rozsudek Tribunálu ve věci T-162/14; |
| --- | --- |

—

zrušil rozsudek Tribunálu ve věci T-162/14;

| — | vyhověl žalobě a zrušil napadené nařízení v rozsahu, v němž se týká navrhovatelek; |
| --- | --- |

—

vyhověl žalobě a zrušil napadené nařízení v rozsahu, v němž se týká navrhovatelek;

| — | uložil žalované v prvním stupni náhradu nákladů vynaložených navrhovatelkami v řízení v prvním stupni i v řízení o kasačním opravném prostředku a rozhodl, že žalovaná v prvním stupni ponese vlastní náklady vynaložené v obou těchto řízeních; |
| --- | --- |

—

uložil žalované v prvním stupni náhradu nákladů vynaložených navrhovatelkami v řízení v prvním stupni i v řízení o kasačním opravném prostředku a rozhodl, že žalovaná v prvním stupni ponese vlastní náklady vynaložené v obou těchto řízeních;

| — | rozhodl, že všichni další účastníci řízení o kasačním opravném prostředku ponesou vlastní náklady řízení; |
| --- | --- |

—

rozhodl, že všichni další účastníci řízení o kasačním opravném prostředku ponesou vlastní náklady řízení;

Podpůrně

| — | zrušil rozsudek Tribunálu ve věci T-162/14; |
| --- | --- |

—

zrušil rozsudek Tribunálu ve věci T-162/14;

| — | vrátil věc Tribunálu; |
| --- | --- |

—

vrátil věc Tribunálu;

| — | rozhodl, že o nákladech řízení v prvním stupni a řízení o kasačním opravném prostředku bude rozhodnuto v konečném rozhodnutí Tribunálu; |
| --- | --- |

—

rozhodl, že o nákladech řízení v prvním stupni a řízení o kasačním opravném prostředku bude rozhodnuto v konečném rozhodnutí Tribunálu;

| — | rozhodl, že všichni další účastníci řízení o kasačním opravném prostředku ponesou vlastní náklady řízení. |
| --- | --- |

—

rozhodl, že všichni další účastníci řízení o kasačním opravném prostředku ponesou vlastní náklady řízení.

Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

| 1. | Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, pokud požadoval, aby navrhovatelky prokázaly zájem na uplatnění prvního a druhého žalobního důvodu; v každém případě Tribunál pochybil při právní kvalifikaci skutkového stavu, pokud jde o otázku, zda navrhovatelky mají tento zájem. |
| --- | --- |

1.

Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, pokud požadoval, aby navrhovatelky prokázaly zájem na uplatnění prvního a druhého žalobního důvodu; v každém případě Tribunál pochybil při právní kvalifikaci skutkového stavu, pokud jde o otázku, zda navrhovatelky mají tento zájem.

| 2. | Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, pokud požadoval, aby navrhovatelky prokázaly zájem na uplatnění třetího žalobního důvodu: Tribunál pochybil při výkladu čl. 2 odst. 7 písm. a) nařízení 1225/2009 (dále jen „základní nařízení“) (1). |
| --- | --- |

2.

Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, pokud požadoval, aby navrhovatelky prokázaly zájem na uplatnění třetího žalobního důvodu: Tribunál pochybil při výkladu čl. 2 odst. 7 písm. a) nařízení 1225/2009 (dále jen „základní nařízení“) (1).

| 3. | Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když konstatoval, že se na předmětné antidumpingové šetření uplatní nařízení 1168/2012 (2); Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když konstatoval, že napadené nařízení není stiženo pochybením spočívajícím v tom, že Komise nerozhodla o žádosti navrhovatelek o přiznání statusu podniku působícího v tržním hospodářství. |
| --- | --- |

3.

Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když konstatoval, že se na předmětné antidumpingové šetření uplatní nařízení 1168/2012 (2); Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když konstatoval, že napadené nařízení není stiženo pochybením spočívajícím v tom, že Komise nerozhodla o žádosti navrhovatelek o přiznání statusu podniku působícího v tržním hospodářství.

| 4. | Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když umožnil orgánům stanovit antidumpingové clo ve výši kompenzující újmu způsobenou jinými faktory než dumpingovým dovozem; Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když nesprávně obrátil důkazní břemeno. |
| --- | --- |

4.

Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když umožnil orgánům stanovit antidumpingové clo ve výši kompenzující újmu způsobenou jinými faktory než dumpingovým dovozem; Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když nesprávně obrátil důkazní břemeno.

---

(1)  Nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (Úř. věst. 2009, L 343, s. 51). Článek 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení byl nahrazen totožným čl. 2 odst. 7 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1036 ze dne 8. června 2016 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropské unie (Úř. věst. 2016, L 176, s. 21).

(2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1168/2012 ze dne 12. prosince 2012, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 (Úř. věst. 2012, L 344, s. 1).

---

| 24.7.2017 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 239/28 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 239/28

---

Kasační opravný prostředek podaný dne 8. května 2017 společnostmi Canadian Solar Emea GmbH, Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc., Csi Cells Co. Ltd, Csi Solar Power (China), Inc. proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 28. února 2017 ve věci T-163/14, Canadian Solar Emea a další v. Rada

(Věc C-237/17 P)

(2017/C 239/35)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Canadian Solar Emea GmbH, Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc., Csi Cells Co. Ltd, Csi Solar Power (China), Inc. (zástupci: J. Bourgeois, avocat, S. De Knop, advocaat, M. Meulenbelt, advocaat, A. Willems, avocat)

Další účastnice řízení: Rada Evropské unie, Evropská komise

Návrhová žádání účastnic řízení podávajících kasační opravný prostředek

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelky“) navrhují, aby Soudní dvůr:

| — | zrušil rozsudek Tribunálu ve věci T-163/14; |
| --- | --- |

—

zrušil rozsudek Tribunálu ve věci T-163/14;

| — | vyhověl žalobě v prvním stupni a zrušil napadené nařízení v rozsahu, v němž se týká navrhovatelek; |
| --- | --- |

—

vyhověl žalobě v prvním stupni a zrušil napadené nařízení v rozsahu, v němž se týká navrhovatelek;

| — | uložil žalované, že ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení navrhovatelek v prvním stupni i v řízení o kasačním opravném prostředku; |
| --- | --- |

—

uložil žalované, že ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení navrhovatelek v prvním stupni i v řízení o kasačním opravném prostředku;

| — | uložil dalším účastnicím v řízení o kasačním opravném prostředku, že ponesou vlastní náklady řízení; |
| --- | --- |

—

uložil dalším účastnicím v řízení o kasačním opravném prostředku, že ponesou vlastní náklady řízení;

Podpůrně

| — | zrušil rozsudek Tribunálu ve věci T-163/14; |
| --- | --- |

—

zrušil rozsudek Tribunálu ve věci T-163/14;

| — | vrátil věc Tribunálu k rozhodnutí; |
| --- | --- |

—

vrátil věc Tribunálu k rozhodnutí;

| — | rozhodl, že o nákladech řízení v prvním stupni i v řízení o kasačním opravném prostředku rozhodne Tribunál; |
| --- | --- |

—

rozhodl, že o nákladech řízení v prvním stupni i v řízení o kasačním opravném prostředku rozhodne Tribunál;

| — | uložil dalším účastnicím v řízení o kasačním opravném prostředku, že ponesou vlastní náklady řízení. |
| --- | --- |

—

uložil dalším účastnicím v řízení o kasačním opravném prostředku, že ponesou vlastní náklady řízení.

Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení tím, že požadoval, aby navrhovatelky prokázaly zájem na podání prvního a druhého žalobního důvodu; v každém případě se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení skutkového stavu, jelikož navrhovatelky takový zájem mají.

---

| 24.7.2017 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 239/29 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 239/29

---

Žaloba podaná dne 10. května 2017 – Evropská komise v. Rada Evropské unie

(Věc C-244/17)

(2017/C 239/36)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: L. Gussetti, P. Aalto, L. Havas, zmocněnci)

Žalovaná: Rada Evropské unie

Návrhová žádání žalobkyně

Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr:

| — | zrušil rozhodnutí Rady (EU) 2017/477 ze dne 3. března 2017 o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie v Radě pro spolupráci zřízené podle Dohody o posíleném partnerství a spolupráci mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Republikou Kazachstán na straně druhé, pokud jde o pracovní ujednání Rady pro spolupráci, Výboru pro spolupráci, specializované podvýbory a jakékoliv jiné orgány (1), |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí Rady (EU) 2017/477 ze dne 3. března 2017 o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie v Radě pro spolupráci zřízené podle Dohody o posíleném partnerství a spolupráci mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Republikou Kazachstán na straně druhé, pokud jde o pracovní ujednání Rady pro spolupráci, Výboru pro spolupráci, specializované podvýbory a jakékoliv jiné orgány (1),

| — | uložil Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Komise tvrdí, že přidání procesněprávního základu podle společné zahraniční a bezpečnostní politiky (SZBP), zejména čl. 31 odst. 1 SEU, jenž vyžaduje jednomyslnost, porušuje Smlouvu, jak je vykládána v judikatuře Soudního dvora.

Tento žalobní důvod je podložen následujícími argumenty:

Zaprvé, podle ustálené judikatury Soudního dvora platí, že rozhodnutí na základě čl. 218 odst. 9 SFEU musí být přijato kvalifikovanou většinou, i když jeden nebo vice hmotněprávních základů by jinak pro uzavření mezinárodní dohody vyžadovaly jednomyslnost. Přidání jakéhokoli právního základu, jehož cílem je zajistit jednomyslnost, nemá žádný vliv na postup, kterým bylo rozhodnutí přijato v rámci Rady.

Rozhodnutí Rady přijaté postupem podle čl. 218 odst. 9 SFEU nemá za cíl doplnit nebo pozměnit institucionální rámec dohody nebo změnit jeho strukturu, a tudíž nemůže být stavěno na roveň uzavření nebo změně mezinárodní dohody, ale má za cíl zajistit její účinné provádění. Takové rozhodnutí by v souladu s čl. 218 odst. 8 prvním pododstavcem a čl. 218 odst. 9 SFEU mělo být přijato kvalifikovanou většinou. Požadavek jednomyslnosti pro přijetí takovéhoto rozhodnutí je protiprávní.

Zadruhé, jak rovněž objasnil Soudní dvůr ve své judikatuře, článek 218 SFEU stanoví „jednotný a obecně platný postup sjednávání a uzavírání mezinárodních dohod Evropskou unií ve všech oblastech její činnosti, včetně SZBP“. Tato zvláštní povaha SZBP se odráží v tom, že návrh podávají společně Komise (pokud jde o záležitosti nespadající do oblasti SZBP) a vysoký představitel (pokud jde o záležitosti spadající do oblasti SZBP). To však nemůže změnit závěr, že rozhodnutí na základě čl. 218 odst. 9 SFEU musí být přijato kvalifikovanou většinou.

Spojení těchto dvou judikaturních linií vede k závěru, že nejen na sjednávání a uzavření mezinárodní dohody, ale i na zaujetí postojů provádějících takovouto dohodu se vztahuje jednotný postup stanovený v článku 218 SFEU, v daném případě čl. 218 odst. 9 SFEU, který stanoví rozhodování kvalifikovanou většinou. Nelze přidat žádné jiné procesní ustanovení. I kdyby Rada takovéto ustanovení přidala, nemohlo by změnit postup rozhodování.

---

(1)  Úř. věst. 2017, L 73, s. 15

---

| 24.7.2017 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 239/30 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 239/30

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Korkein oikeus (Finsko) dne 16. května 2017 – Oikeusministeriö v. Denis Raugevicius

(Věc C-247/17)

(2017/C 239/37)

Jednací jazyk: finština

Předkládající soud

Korkein oikeus

Účastníci původního řízení

Navrhovatel: Oikeusministeriö

Osoba, které se týká žádost o vydání: Denis Raugevicius

Předběžné otázky

| 1) | Je třeba vnitrostátní pravidla o vydávání za trestný čin posuzovat s ohledem na svobodu pohybu příslušníků jiného členského státu vždy stejně bez ohledu na to, zda se žádost o vydání, která byla podána třetím státem podle dohody o vydávání, týká výkonu trestu odnětí svobody nebo, jak tomu bylo ve věci, v níž byl vydán rozsudek ze dne 6. září 2016, Petruhhin, C-182/15, EU:C:2016:630, opatření vydaných za účelem trestního stíhání? Je relevantní skutečností, že vydávaná osoba je nejen státním příslušníkem členského státu Unie, ale i státním příslušníkem dožadujícího státu? |
| --- | --- |

1)

Je třeba vnitrostátní pravidla o vydávání za trestný čin posuzovat s ohledem na svobodu pohybu příslušníků jiného členského státu vždy stejně bez ohledu na to, zda se žádost o vydání, která byla podána třetím státem podle dohody o vydávání, týká výkonu trestu odnětí svobody nebo, jak tomu bylo ve věci, v níž byl vydán rozsudek ze dne 6. září 2016, Petruhhin, C-182/15, EU:C:2016:630, opatření vydaných za účelem trestního stíhání? Je relevantní skutečností, že vydávaná osoba je nejen státním příslušníkem členského státu Unie, ale i státním příslušníkem dožadujícího státu?

| 2) | Znevýhodňuje vnitrostátní právní úprava, podle níž nejsou pro účely výkonu trestu vydáváni mimo Unii pouze vlastní státní příslušníci neodůvodněně státní příslušníky jiného členského státu? Je třeba použít rovněž v případě výkonu mechanismy unijního práva, kterými lze dosáhnout legitimního cíle méně omezujícím způsobem? Jak má být postupováno v případě žádosti o vydání za takové situace, v níž byl jiný členský stát na základě použití takových mechanismů informován o žádosti o vydání, avšak, např. kvůli právním překážkám, nepřijal žádná opatření vůči svému státnímu příslušníkovi? |
| --- | --- |

2)

Znevýhodňuje vnitrostátní právní úprava, podle níž nejsou pro účely výkonu trestu vydáváni mimo Unii pouze vlastní státní příslušníci neodůvodněně státní příslušníky jiného členského státu? Je třeba použít rovněž v případě výkonu mechanismy unijního práva, kterými lze dosáhnout legitimního cíle méně omezujícím způsobem? Jak má být postupováno v případě žádosti o vydání za takové situace, v níž byl jiný členský stát na základě použití takových mechanismů informován o žádosti o vydání, avšak, např. kvůli právním překážkám, nepřijal žádná opatření vůči svému státnímu příslušníkovi?

---

| 24.7.2017 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 239/31 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 239/31

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Supremo Tribunal de Justiça (Portugalsko) dne 12. května 2017 – Virgílio Tarragó da Silveira v. Massa Insolvente da Espírito Santo Financial Group, SA

(Věc C-250/17)

(2017/C 239/38)

Jednací jazyk: portugalština

Předkládající soud

Supremo Tribunal de Justiça

Účastníci původního řízení

Navrhovatel: Virgílio Tarragó da Silveira

Odpůrkyně: Massa Insolvente da Espírito Santo Financial Group, SA

Předběžné otázky

Musí se pravidlo stanovené v článku 15 nařízení (ES) č. 1346/2000 (1) ze dne 29. května 2000 vykládat v tom smyslu, že se vztahuje na řízení probíhající před soudem členského státu, v němž je navrhováno, aby byla dlužníku uložena povinnost zaplatit peněžitou částku dlužnou na základě smlouvy o poskytování služeb a peněžitou náhradu škody způsobené nesplněním výše uvedené povinnosti, s přihlédnutím k tomu, že: a) úpadek dlužníka byl prohlášen v řízení probíhajícím před soudem jiného členského státu a b) prohlášení úpadku se vztahuje na veškerý majetek dlužníka?

---

(1)  Nařízení Rady (ES) č. 1346/2000 ze dne 29. května 2000 o úpadkovém řízení (Úř. věst. 2000, L 160, s. 1).

---

| 24.7.2017 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 239/31 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 239/31

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Symvoulio tis Epikrateias (Řecko) dne 16. května 2017 – Αnodiki Ypiresies Diacheirisis Perivallontos, Oikonomias, Dioikisis EPE (Αnodiki Services EPE) v. GNA „Ο Εvaggelismos – Ofthalmiatreio Αthinon – Polykliniki“, Geniko Nosokomeio Athinon „Georgios Gennimatas“, Geniko Ogkologiko Nosokomeio Kifisias – (GONK) „Oi Agioi Anargyroi“

(Věc C-260/17)

(2017/C 239/39)

Jednací jazyk: řečtina

Předkládající soud

Symvoulio tis Epikrateias

Účastnice původního řízení

Navrhovatelka: Αnodiki Ypiresies Diacheirisis Perivallontos, Oikonomias, Dioikisis EPE (Αnodiki Services EPE)

Odpůrkyně: GNA „Ο Εvaggelismos – Ofthalmiatreio Αthinon – Polykliniki“, Geniko Nosokomeio Athinon „Georgios Gennimatas“, Geniko Ogkologiko Nosokomeio Kifisias – (GONK) „Oi Agioi Anargyroi“

Předběžné otázky

| 1) | Je pro účely kvalifikace smlouvy jako „pracovní smlouvy“ ve smyslu čl. 10 písm. g) směrnice 2014/24 (1) dostatečné, že předmětná smlouva představuje pracovní smlouvu zakládající pracovní poměr mezi zaměstnancem a zaměstnavatelem, nebo musí tato smlouva vykazovat natolik zvláštní znaky (jako např. druh práce, podmínky uzavření, kvalifikace uchazečů a prvky postupu při jejich výběru), že výběr každého zaměstnance je výsledkem individuálního posouzení a subjektivního hodnocení jeho osobnosti ze strany zaměstnavatele? Lze takové pracovní smlouvy na dobu určitou uzavřené na základě objektivních kritérií, jako jsou např. období nezaměstnanosti uchazeče, předchozí pracovní zkušenost nebo počet nezletilých dětí, a to po formálním ověření podpůrných dokladů a podle předem stanoveného postupu pro přidělování bodů v závislosti na výše uvedených kritériích, jakými jsou smlouvy podle článku 63 zákona č. 4430/2016, považovat za „pracovní smlouvy“ ve smyslu čl. 10 písm. g) směrnice 2014/24? |
| --- | --- |

1)

Je pro účely kvalifikace smlouvy jako „pracovní smlouvy“ ve smyslu čl. 10 písm. g) směrnice 2014/24 (1) dostatečné, že předmětná smlouva představuje pracovní smlouvu zakládající pracovní poměr mezi zaměstnancem a zaměstnavatelem, nebo musí tato smlouva vykazovat natolik zvláštní znaky (jako např. druh práce, podmínky uzavření, kvalifikace uchazečů a prvky postupu při jejich výběru), že výběr každého zaměstnance je výsledkem individuálního posouzení a subjektivního hodnocení jeho osobnosti ze strany zaměstnavatele? Lze takové pracovní smlouvy na dobu určitou uzavřené na základě objektivních kritérií, jako jsou např. období nezaměstnanosti uchazeče, předchozí pracovní zkušenost nebo počet nezletilých dětí, a to po formálním ověření podpůrných dokladů a podle předem stanoveného postupu pro přidělování bodů v závislosti na výše uvedených kritériích, jakými jsou smlouvy podle článku 63 zákona č. 4430/2016, považovat za „pracovní smlouvy“ ve smyslu čl. 10 písm. g) směrnice 2014/24?

| 2) | Mohou pro účely ustanovení směrnice 2014/24 (čl. 1 odst. 4, čl. 18 odst. 1 a 2, čl. 19 odst. 1, články 32 a 57, ve spojení s bodem 5 jejího odůvodnění), Smlouvy o fungování Evropské unie (články 49 a 56) a Listiny základních práv Evropské unie (články 16 a 52), jakož i zásad rovného zacházení, transparentnosti a proporcionality, orgány veřejné moci využít jiných prostředků, včetně pracovních smluv, než jsou veřejné zakázky, pro splnění svých povinností ve veřejném zájmu, a pokud ano, za jakých podmínek, pokud toto účelem tohoto využití není trvalá organizace veřejné služby, ale – jako v případě upraveném v článku 63 zákona č. 4430/2016 – realizuje se po určitou dobu s cílem čelit mimořádným okolnostem a též z důvodů souvisejících s účinnou hospodářskou soutěží nebo legalitou činnosti podniků působících na trhu veřejných zakázek? Lze výše uvedené důvody a okolnosti, jako je nemožnost nenarušeného provedení veřejných zakázek nebo dosažení větší hospodářské výhody oproti (tomu, čeho by mohlo být dosaženo) veřejnou zakázkou, považovat za naléhavé důvody veřejného zájmu, jež ospravedlňují přijetí opatření vedoucího k závažnému omezení, pokud jde o jeho rozsah a dobu trvání, podnikání v oblasti veřejných zakázek? |
| --- | --- |

2)

Mohou pro účely ustanovení směrnice 2014/24 (čl. 1 odst. 4, čl. 18 odst. 1 a 2, čl. 19 odst. 1, články 32 a 57, ve spojení s bodem 5 jejího odůvodnění), Smlouvy o fungování Evropské unie (články 49 a 56) a Listiny základních práv Evropské unie (články 16 a 52), jakož i zásad rovného zacházení, transparentnosti a proporcionality, orgány veřejné moci využít jiných prostředků, včetně pracovních smluv, než jsou veřejné zakázky, pro splnění svých povinností ve veřejném zájmu, a pokud ano, za jakých podmínek, pokud toto účelem tohoto využití není trvalá organizace veřejné služby, ale – jako v případě upraveném v článku 63 zákona č. 4430/2016 – realizuje se po určitou dobu s cílem čelit mimořádným okolnostem a též z důvodů souvisejících s účinnou hospodářskou soutěží nebo legalitou činnosti podniků působících na trhu veřejných zakázek? Lze výše uvedené důvody a okolnosti, jako je nemožnost nenarušeného provedení veřejných zakázek nebo dosažení větší hospodářské výhody oproti (tomu, čeho by mohlo být dosaženo) veřejnou zakázkou, považovat za naléhavé důvody veřejného zájmu, jež ospravedlňují přijetí opatření vedoucího k závažnému omezení, pokud jde o jeho rozsah a dobu trvání, podnikání v oblasti veřejných zakázek?

| 3) | Je rozhodnutí orgánu veřejné moci, jako jsou rozhodnutí napadená v původním řízení, týkající se smlouvy, o níž se má za to, že nespadá do působnosti směrnice 2014/24 (např. proto, že se jedná o „pracovní smlouvu“), vyňato ze soudní ochrany podle směrnice 89/665, která je vymezena v článku 1 této směrnice v platném znění, pokud je žaloba podána hospodářským subjektem, který má legitimní zájem na tom, aby získal veřejnou zakázku s týmž předmětem, a který tvrdí, že protiprávně nebyla uplatněna směrnice 2014/24, a to na základě přesvědčení o přípustnosti jejího neuplatnění? |
| --- | --- |

3)

Je rozhodnutí orgánu veřejné moci, jako jsou rozhodnutí napadená v původním řízení, týkající se smlouvy, o níž se má za to, že nespadá do působnosti směrnice 2014/24 (např. proto, že se jedná o „pracovní smlouvu“), vyňato ze soudní ochrany podle směrnice 89/665, která je vymezena v článku 1 této směrnice v platném znění, pokud je žaloba podána hospodářským subjektem, který má legitimní zájem na tom, aby získal veřejnou zakázku s týmž předmětem, a který tvrdí, že protiprávně nebyla uplatněna směrnice 2014/24, a to na základě přesvědčení o přípustnosti jejího neuplatnění?

---

(1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/24/EU ze dne 26. února 2014 o zadávání veřejných zakázek a o zrušení směrnice 2004/18/ES (Úř. věst. 2014, L 94, s. 65).

---

| 24.7.2017 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 239/32 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 239/32

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgerichts Hannover (Německo) dne 18. května 2017 – Margarethe Yüce, Ali Yüce, Emin Yüce a Emre Yüce v. TUIfly GmbH

(Věc C-274/17)

(2017/C 239/40)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Amtsgericht Hannover

Účastníci původního řízení

Žalobci: Margarethe Yüce, Ali Yüce, Emin Yüce a Emre Yüce

Žalovaná: TUIfly GmbH

Předběžné otázky

| 1) | Představuje nepřítomnost značné části zaměstnanců nutných pro zajištění letů provozujícího leteckého dopravce z důvodu nemoci mimořádnou okolnost ve smyslu čl. 5 odst. 3 nařízení (ES) č. 261/2004 (1)? V případě kladné odpovědi na první otázku: Jaké úrovně musí nepřítomnost dosáhnout k tomu, aby mohla být považována za takovou okolnost? |
| --- | --- |

1)

Představuje nepřítomnost značné části zaměstnanců nutných pro zajištění letů provozujícího leteckého dopravce z důvodu nemoci mimořádnou okolnost ve smyslu čl. 5 odst. 3 nařízení (ES) č. 261/2004 (1)? V případě kladné odpovědi na první otázku: Jaké úrovně musí nepřítomnost dosáhnout k tomu, aby mohla být považována za takovou okolnost?

| 2) | V případě záporné odpovědi na první otázku: Představuje spontánní nepřítomnost značné části zaměstnanců nutných pro zajištění letů provozujícího leteckého dopravce na základě přerušení práce, které je v rozporu s pracovním právem a s kolektivními smlouvami („divoká stávka“), mimořádnou okolnost ve smyslu čl. 5 odst. 3 nařízení (ES) č. 261/2004? V případě kladné odpovědi na druhou otázku: Jaké úrovně musí nepřítomnost dosáhnout k tomu, aby mohla být považována za takovou okolnost? |
| --- | --- |

2)

V případě záporné odpovědi na první otázku: Představuje spontánní nepřítomnost značné části zaměstnanců nutných pro zajištění letů provozujícího leteckého dopravce na základě přerušení práce, které je v rozporu s pracovním právem a s kolektivními smlouvami („divoká stávka“), mimořádnou okolnost ve smyslu čl. 5 odst. 3 nařízení (ES) č. 261/2004? V případě kladné odpovědi na druhou otázku: Jaké úrovně musí nepřítomnost dosáhnout k tomu, aby mohla být považována za takovou okolnost?

| 3) | V případě kladné odpovědi na první nebo na druhou otázku: Je třeba, aby tato mimořádná okolnost existovala v okamžiku samotného zrušeného letu, nebo může provozující letecký dopravce určit nový letový řád na základě důvodů hospodářské povahy? |
| --- | --- |

3)

V případě kladné odpovědi na první nebo na druhou otázku: Je třeba, aby tato mimořádná okolnost existovala v okamžiku samotného zrušeného letu, nebo může provozující letecký dopravce určit nový letový řád na základě důvodů hospodářské povahy?

| 4) | V případě kladné odpovědi na první nebo na druhou otázku: Má být pojem „vyhnutelnost“ posuzován vzhledem k mimořádné okolnosti, nebo k jejím důsledkům? |
| --- | --- |

4)

V případě kladné odpovědi na první nebo na druhou otázku: Má být pojem „vyhnutelnost“ posuzován vzhledem k mimořádné okolnosti, nebo k jejím důsledkům?

---

(1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91 (Úř. věst. 2004, L 46, s. 1; Zvl. vyd. 07/08, s. 10).

---

| 24.7.2017 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 239/33 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 239/33

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgerichts Hannover (Německo) dne 18. května 2017 – Friedemann Schoen a Brigitta Schoen v. TUIfly GmbH

(Věc C-275/17)

(2017/C 239/41)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Amtsgericht Hannover

Účastníci původního řízení

Žalobci: Friedemann Schoen a Brigitta Schoen

Žalovaná: TUIfly GmbH

Předběžné otázky

| 1) | Představuje nepřítomnost značné části zaměstnanců nutných pro zajištění letů provozujícího leteckého dopravce z důvodu nemoci mimořádnou okolnost ve smyslu čl. 5 odst. 3 nařízení (ES) č. 261/2004 (1)? V případě kladné odpovědi na první otázku: Jaké úrovně musí nepřítomnost dosáhnout k tomu, aby mohla být považována za takovou okolnost? |
| --- | --- |

1)

Představuje nepřítomnost značné části zaměstnanců nutných pro zajištění letů provozujícího leteckého dopravce z důvodu nemoci mimořádnou okolnost ve smyslu čl. 5 odst. 3 nařízení (ES) č. 261/2004 (1)? V případě kladné odpovědi na první otázku: Jaké úrovně musí nepřítomnost dosáhnout k tomu, aby mohla být považována za takovou okolnost?

| 2) | V případě záporné odpovědi na první otázku: Představuje spontánní nepřítomnost značné části zaměstnanců nutných pro zajištění letů provozujícího leteckého dopravce na základě přerušení práce, které je v rozporu s pracovním právem a s kolektivními smlouvami („divoká stávka“), mimořádnou okolnost ve smyslu čl. 5 odst. 3 nařízení (ES) č. 261/2004? V případě kladné odpovědi na druhou otázku: Jaké úrovně musí nepřítomnost dosáhnout k tomu, aby mohla být považována za takovou okolnost? |
| --- | --- |

2)

V případě záporné odpovědi na první otázku: Představuje spontánní nepřítomnost značné části zaměstnanců nutných pro zajištění letů provozujícího leteckého dopravce na základě přerušení práce, které je v rozporu s pracovním právem a s kolektivními smlouvami („divoká stávka“), mimořádnou okolnost ve smyslu čl. 5 odst. 3 nařízení (ES) č. 261/2004? V případě kladné odpovědi na druhou otázku: Jaké úrovně musí nepřítomnost dosáhnout k tomu, aby mohla být považována za takovou okolnost?

| 3) | V případě kladné odpovědi na první nebo na druhou otázku: Je třeba, aby tato mimořádná okolnost existovala v okamžiku samotného zrušeného letu, nebo může provozující letecký dopravce určit nový letový řád na základě důvodů hospodářské povahy? |
| --- | --- |

3)

V případě kladné odpovědi na první nebo na druhou otázku: Je třeba, aby tato mimořádná okolnost existovala v okamžiku samotného zrušeného letu, nebo může provozující letecký dopravce určit nový letový řád na základě důvodů hospodářské povahy?

| 4) | V případě kladné odpovědi na první nebo na druhou otázku: Má být pojem „vyhnutelnost“ posuzován vzhledem k mimořádné okolnosti, nebo k jejím důsledkům? |
| --- | --- |

4)

V případě kladné odpovědi na první nebo na druhou otázku: Má být pojem „vyhnutelnost“ posuzován vzhledem k mimořádné okolnosti, nebo k jejím důsledkům?

---

(1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91 (Úř. věst. 2004, L 46, s. 1; Zvl. vyd. 07/08, s. 10).

---

| 24.7.2017 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 239/34 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 239/34

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgerichts Hannover (Německo) dne 18. května 2017 – Michael Siegberg v. TUIfly GmbH

(Věc C-276/17)

(2017/C 239/42)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Amtsgericht Hannover

Účastníci původního řízení

Žalobce: Michael Siegberg

Žalovaná: TUIfly GmbH

Předběžné otázky

| 1) | Představuje nepřítomnost značné části zaměstnanců nutných pro zajištění letů provozujícího leteckého dopravce z důvodu nemoci mimořádnou okolnost ve smyslu čl. 5 odst. 3 nařízení (ES) č. 261/2004 (1)? V případě kladné odpovědi na první otázku: Jaké úrovně musí nepřítomnost dosáhnout k tomu, aby mohla být považována za takovou okolnost? |
| --- | --- |

1)

Představuje nepřítomnost značné části zaměstnanců nutných pro zajištění letů provozujícího leteckého dopravce z důvodu nemoci mimořádnou okolnost ve smyslu čl. 5 odst. 3 nařízení (ES) č. 261/2004 (1)? V případě kladné odpovědi na první otázku: Jaké úrovně musí nepřítomnost dosáhnout k tomu, aby mohla být považována za takovou okolnost?

| 2) | V případě záporné odpovědi na první otázku: Představuje spontánní nepřítomnost značné části zaměstnanců nutných pro zajištění letů provozujícího leteckého dopravce na základě přerušení práce, které je v rozporu s pracovním právem a s kolektivními smlouvami („divoká stávka“), mimořádnou okolnost ve smyslu čl. 5 odst. 3 nařízení (ES) č. 261/2004? V případě kladné odpovědi na druhou otázku: Jaké úrovně musí nepřítomnost dosáhnout k tomu, aby mohla být považována za takovou okolnost? |
| --- | --- |

2)

V případě záporné odpovědi na první otázku: Představuje spontánní nepřítomnost značné části zaměstnanců nutných pro zajištění letů provozujícího leteckého dopravce na základě přerušení práce, které je v rozporu s pracovním právem a s kolektivními smlouvami („divoká stávka“), mimořádnou okolnost ve smyslu čl. 5 odst. 3 nařízení (ES) č. 261/2004? V případě kladné odpovědi na druhou otázku: Jaké úrovně musí nepřítomnost dosáhnout k tomu, aby mohla být považována za takovou okolnost?

| 3) | V případě kladné odpovědi na první nebo na druhou otázku: Je třeba, aby tato mimořádná okolnost existovala v okamžiku samotného zrušeného letu, nebo může provozující letecký dopravce určit nový letový řád na základě důvodů hospodářské povahy? |
| --- | --- |

3)

V případě kladné odpovědi na první nebo na druhou otázku: Je třeba, aby tato mimořádná okolnost existovala v okamžiku samotného zrušeného letu, nebo může provozující letecký dopravce určit nový letový řád na základě důvodů hospodářské povahy?

| 4) | V případě kladné odpovědi na první nebo na druhou otázku: Má být pojem „vyhnutelnost“ posuzován vzhledem k mimořádné okolnosti, nebo k jejím důsledkům? |
| --- | --- |

4)

V případě kladné odpovědi na první nebo na druhou otázku: Má být pojem „vyhnutelnost“ posuzován vzhledem k mimořádné okolnosti, nebo k jejím důsledkům?

---

(1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91 (Úř. věst. 2004, L 46, s. 1; Zvl. vyd. 07/08, s. 10).

---

| 24.7.2017 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 239/34 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 239/34

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hannover (Německo) dne 18. května 2017 – Heinz-Gerhard Albrecht v. TUIfly GmbH

(Věc C-277/17)

(2017/C 239/43)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Amtsgericht Hannover

Účastníci původního řízení

Žalobce: Heinz-Gerhard Albrecht

Žalovaná: TUIfly GmbH

Předběžné otázky

| 1) | Představuje nepřítomnost značné části zaměstnanců nutných pro zajištění letů provozujícího leteckého dopravce z důvodu nemoci mimořádnou okolnost ve smyslu čl. 5 odst. 3 nařízení (ES) č. 261/2004 (1)? V případě kladné odpovědi na první otázku: Jaké úrovně musí nepřítomnost dosáhnout k tomu, aby mohla být považována za takovou okolnost? |
| --- | --- |

1)

Představuje nepřítomnost značné části zaměstnanců nutných pro zajištění letů provozujícího leteckého dopravce z důvodu nemoci mimořádnou okolnost ve smyslu čl. 5 odst. 3 nařízení (ES) č. 261/2004 (1)? V případě kladné odpovědi na první otázku: Jaké úrovně musí nepřítomnost dosáhnout k tomu, aby mohla být považována za takovou okolnost?

| 2) | V případě záporné odpovědi na první otázku: Představuje spontánní nepřítomnost značné části zaměstnanců nutných pro zajištění letů provozujícího leteckého dopravce na základě přerušení práce, které je v rozporu s pracovním právem a s kolektivními smlouvami („divoká stávka“), mimořádnou okolnost ve smyslu čl. 5 odst. 3 nařízení (ES) č. 261/2004? V případě kladné odpovědi na druhou otázku: Jaké úrovně musí nepřítomnost dosáhnout k tomu, aby mohla být považována za takovou okolnost? |
| --- | --- |

2)

V případě záporné odpovědi na první otázku: Představuje spontánní nepřítomnost značné části zaměstnanců nutných pro zajištění letů provozujícího leteckého dopravce na základě přerušení práce, které je v rozporu s pracovním právem a s kolektivními smlouvami („divoká stávka“), mimořádnou okolnost ve smyslu čl. 5 odst. 3 nařízení (ES) č. 261/2004? V případě kladné odpovědi na druhou otázku: Jaké úrovně musí nepřítomnost dosáhnout k tomu, aby mohla být považována za takovou okolnost?

| 3) | V případě kladné odpovědi na první nebo na druhou otázku: Je třeba, aby tato mimořádná okolnost existovala v okamžiku samotného zrušeného letu, nebo může provozující letecký dopravce určit nový letový řád na základě důvodů hospodářské povahy? |
| --- | --- |

3)

V případě kladné odpovědi na první nebo na druhou otázku: Je třeba, aby tato mimořádná okolnost existovala v okamžiku samotného zrušeného letu, nebo může provozující letecký dopravce určit nový letový řád na základě důvodů hospodářské povahy?

| 4) | V případě kladné odpovědi na první nebo na druhou otázku: Má být pojem „vyhnutelnost“ posuzován vzhledem k mimořádné okolnosti, nebo k jejím důsledkům? |
| --- | --- |

4)

V případě kladné odpovědi na první nebo na druhou otázku: Má být pojem „vyhnutelnost“ posuzován vzhledem k mimořádné okolnosti, nebo k jejím důsledkům?

---

(1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91 (Úř. věst. 2004, L 46, s. 1; Zvl. vyd. 07/08, s. 10).

---

| 24.7.2017 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 239/35 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 239/35

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hannover (Německo) dne 18. května 2017 – Susanne Meyer a další v. TUIfly GmbH

(Věc C-278/17)

(2017/C 239/44)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Amtsgericht Hannover

Účastníci původního řízení

Žalobci: Susanne Meyer, Sophie Meyer a Jan Meyer

Žalovaná: TUIfly GmbH

Předběžné otázky

| 1) | Představuje nepřítomnost značné části zaměstnanců nutných pro zajištění letů provozujícího leteckého dopravce z důvodu nemoci mimořádnou okolnost ve smyslu čl. 5 odst. 3 nařízení (ES) č. 261/2004 (1)? V případě kladné odpovědi na první otázku: Jaké úrovně musí nepřítomnost dosáhnout k tomu, aby mohla být považována za takovou okolnost? |
| --- | --- |

1)

Představuje nepřítomnost značné části zaměstnanců nutných pro zajištění letů provozujícího leteckého dopravce z důvodu nemoci mimořádnou okolnost ve smyslu čl. 5 odst. 3 nařízení (ES) č. 261/2004 (1)? V případě kladné odpovědi na první otázku: Jaké úrovně musí nepřítomnost dosáhnout k tomu, aby mohla být považována za takovou okolnost?

| 2) | V případě záporné odpovědi na první otázku: Představuje spontánní nepřítomnost značné části zaměstnanců nutných pro zajištění letů provozujícího leteckého dopravce na základě přerušení práce, které je v rozporu s pracovním právem a s kolektivními smlouvami („divoká stávka“), mimořádnou okolnost ve smyslu čl. 5 odst. 3 nařízení (ES) č. 261/2004? V případě kladné odpovědi na druhou otázku: Jaké úrovně musí nepřítomnost dosáhnout k tomu, aby mohla být považována za takovou okolnost? |
| --- | --- |

2)

V případě záporné odpovědi na první otázku: Představuje spontánní nepřítomnost značné části zaměstnanců nutných pro zajištění letů provozujícího leteckého dopravce na základě přerušení práce, které je v rozporu s pracovním právem a s kolektivními smlouvami („divoká stávka“), mimořádnou okolnost ve smyslu čl. 5 odst. 3 nařízení (ES) č. 261/2004? V případě kladné odpovědi na druhou otázku: Jaké úrovně musí nepřítomnost dosáhnout k tomu, aby mohla být považována za takovou okolnost?

| 3) | V případě kladné odpovědi na první nebo na druhou otázku: Je třeba, aby tato mimořádná okolnost existovala v okamžiku samotného zrušeného letu, nebo může provozující letecký dopravce určit nový letový řád na základě důvodů hospodářské povahy? |
| --- | --- |

3)

V případě kladné odpovědi na první nebo na druhou otázku: Je třeba, aby tato mimořádná okolnost existovala v okamžiku samotného zrušeného letu, nebo může provozující letecký dopravce určit nový letový řád na základě důvodů hospodářské povahy?

| 4) | V případě kladné odpovědi na první nebo na druhou otázku: Má být pojem „vyhnutelnost“ posuzován vzhledem k mimořádné okolnosti, nebo k jejím důsledkům? |
| --- | --- |

4)

V případě kladné odpovědi na první nebo na druhou otázku: Má být pojem „vyhnutelnost“ posuzován vzhledem k mimořádné okolnosti, nebo k jejím důsledkům?

---

(1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91 (Úř. věst. 2004, L 46, s. 1; Zvl. vyd. 07/08, s. 10).

---

| 24.7.2017 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 239/36 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 239/36

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hannover (Německo) dne 18. května 2017 – Thomas Kiehl v TUIfly GmbH

(Věc C-279/17)

(2017/C 239/45)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Amtsgericht Hannover

Účastníci původního řízení

Žalobce: Thomas Kiehl

Žalovaná: TUIfly GmbH

Předběžné otázky

| 1) | Představuje nepřítomnost značné části zaměstnanců nutných pro zajištění letů provozujícího leteckého dopravce z důvodu nemoci mimořádnou okolnost ve smyslu čl. 5 odst. 3 nařízení (ES) č. 261/2004 (1)? V případě kladné odpovědi na první otázku: Jaké úrovně musí nepřítomnost dosáhnout k tomu, aby mohla být považována za takovou okolnost? |
| --- | --- |

1)

Představuje nepřítomnost značné části zaměstnanců nutných pro zajištění letů provozujícího leteckého dopravce z důvodu nemoci mimořádnou okolnost ve smyslu čl. 5 odst. 3 nařízení (ES) č. 261/2004 (1)? V případě kladné odpovědi na první otázku: Jaké úrovně musí nepřítomnost dosáhnout k tomu, aby mohla být považována za takovou okolnost?

| 2) | V případě záporné odpovědi na první otázku: Představuje spontánní nepřítomnost značné části zaměstnanců nutných pro zajištění letů provozujícího leteckého dopravce na základě přerušení práce, které je v rozporu s pracovním právem a s kolektivními smlouvami („divoká stávka“), mimořádnou okolnost ve smyslu čl. 5 odst. 3 nařízení (ES) č. 261/2004? V případě kladné odpovědi na druhou otázku: Jaké úrovně musí nepřítomnost dosáhnout k tomu, aby mohla být považována za takovou okolnost? |
| --- | --- |

2)

V případě záporné odpovědi na první otázku: Představuje spontánní nepřítomnost značné části zaměstnanců nutných pro zajištění letů provozujícího leteckého dopravce na základě přerušení práce, které je v rozporu s pracovním právem a s kolektivními smlouvami („divoká stávka“), mimořádnou okolnost ve smyslu čl. 5 odst. 3 nařízení (ES) č. 261/2004? V případě kladné odpovědi na druhou otázku: Jaké úrovně musí nepřítomnost dosáhnout k tomu, aby mohla být považována za takovou okolnost?

| 3) | V případě kladné odpovědi na první nebo na druhou otázku: Je třeba, aby tato mimořádná okolnost existovala v okamžiku samotného zrušeného letu, nebo může provozující letecký dopravce určit nový letový řád na základě důvodů hospodářské povahy? |
| --- | --- |

3)

V případě kladné odpovědi na první nebo na druhou otázku: Je třeba, aby tato mimořádná okolnost existovala v okamžiku samotného zrušeného letu, nebo může provozující letecký dopravce určit nový letový řád na základě důvodů hospodářské povahy?

| 4) | V případě kladné odpovědi na první nebo na druhou otázku: Má být pojem „vyhnutelnost“ posuzován vzhledem k mimořádné okolnosti, nebo k jejím důsledkům? |
| --- | --- |

4)

V případě kladné odpovědi na první nebo na druhou otázku: Má být pojem „vyhnutelnost“ posuzován vzhledem k mimořádné okolnosti, nebo k jejím důsledkům?

---

(1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91 (Úř. věst. 2004, L 46, s. 1; Zvl. vyd. 07/08, s. 10).

---

| 24.7.2017 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 239/37 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 239/37

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgerichts Hannover (Německo) dne 18. května 2017 – Ralph Eßer v. TUIfly GmbH

(Věc C-280/17)

(2017/C 239/46)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Amtsgerichts Hannover

Účastníci původního řízení

Žalobce: Ralph Eßer

Žalovaná: TUIfly GmbH

Předběžné otázky

| 1) | Představuje nepřítomnost značné části zaměstnanců nutných pro zajištění letů provozujícího leteckého dopravce z důvodu nemoci mimořádnou okolnost ve smyslu čl. 5 odst. 3 nařízení (ES) č. 261/2004 (1)? V případě kladné odpovědi na první otázku: Jaké úrovně musí nepřítomnost dosáhnout k tomu, aby mohla být považována za takovou okolnost? |
| --- | --- |

1)

Představuje nepřítomnost značné části zaměstnanců nutných pro zajištění letů provozujícího leteckého dopravce z důvodu nemoci mimořádnou okolnost ve smyslu čl. 5 odst. 3 nařízení (ES) č. 261/2004 (1)? V případě kladné odpovědi na první otázku: Jaké úrovně musí nepřítomnost dosáhnout k tomu, aby mohla být považována za takovou okolnost?

| 2) | V případě záporné odpovědi na první otázku: Představuje spontánní nepřítomnost značné části zaměstnanců nutných pro zajištění letů provozujícího leteckého dopravce na základě přerušení práce, které je v rozporu s pracovním právem a s kolektivními smlouvami („divoká stávka“), mimořádnou okolnost ve smyslu čl. 5 odst. 3 nařízení (ES) č. 261/2004? V případě kladné odpovědi na druhou otázku: Jaké úrovně musí nepřítomnost dosáhnout k tomu, aby mohla být považována za takovou okolnost? |
| --- | --- |

2)

V případě záporné odpovědi na první otázku: Představuje spontánní nepřítomnost značné části zaměstnanců nutných pro zajištění letů provozujícího leteckého dopravce na základě přerušení práce, které je v rozporu s pracovním právem a s kolektivními smlouvami („divoká stávka“), mimořádnou okolnost ve smyslu čl. 5 odst. 3 nařízení (ES) č. 261/2004? V případě kladné odpovědi na druhou otázku: Jaké úrovně musí nepřítomnost dosáhnout k tomu, aby mohla být považována za takovou okolnost?

| 3) | V případě kladné odpovědi na první nebo na druhou otázku: Je třeba, aby tato mimořádná okolnost existovala v okamžiku samotného zrušeného letu, nebo může provozující letecký dopravce určit nový letový řád na základě důvodů hospodářské povahy? |
| --- | --- |

3)

V případě kladné odpovědi na první nebo na druhou otázku: Je třeba, aby tato mimořádná okolnost existovala v okamžiku samotného zrušeného letu, nebo může provozující letecký dopravce určit nový letový řád na základě důvodů hospodářské povahy?

| 4) | V případě kladné odpovědi na první nebo na druhou otázku: Má být pojem „vyhnutelnost“ posuzován vzhledem k mimořádné okolnosti, nebo k jejím důsledkům? |
| --- | --- |

4)

V případě kladné odpovědi na první nebo na druhou otázku: Má být pojem „vyhnutelnost“ posuzován vzhledem k mimořádné okolnosti, nebo k jejím důsledkům?

---

(1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91 (Úř. věst. 2004, L 46, s. 1; Zvl. vyd. 07/08, s. 10).

---

| 24.7.2017 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 239/37 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 239/37

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hannover (Německo) dne 18. května 2017 – Thomas Schmidt v. TUIfly GmbH

(Věc C-281/17)

(2017/C 239/47)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Amtsgericht Hannover

Účastníci původního řízení

Žalobce: Thomas Schmidt

Žalovaná: TUIfly GmbH

Předběžné otázky

| 1) | Představuje nepřítomnost značné části zaměstnanců nutných pro zajištění letů provozujícího leteckého dopravce z důvodu nemoci mimořádnou okolnost ve smyslu čl. 5 odst. 3 nařízení (ES) č. 261/2004 (1)? V případě kladné odpovědi na první otázku: Jaké úrovně musí nepřítomnost dosáhnout k tomu, aby mohla být považována za takovou okolnost? |
| --- | --- |

1)

Představuje nepřítomnost značné části zaměstnanců nutných pro zajištění letů provozujícího leteckého dopravce z důvodu nemoci mimořádnou okolnost ve smyslu čl. 5 odst. 3 nařízení (ES) č. 261/2004 (1)? V případě kladné odpovědi na první otázku: Jaké úrovně musí nepřítomnost dosáhnout k tomu, aby mohla být považována za takovou okolnost?

| 2) | V případě záporné odpovědi na první otázku: Představuje spontánní nepřítomnost značné části zaměstnanců nutných pro zajištění letů provozujícího leteckého dopravce na základě přerušení práce, které je v rozporu s pracovním právem a s kolektivními smlouvami („divoká stávka“), mimořádnou okolnost ve smyslu čl. 5 odst. 3 nařízení (ES) č. 261/2004? V případě kladné odpovědi na druhou otázku: Jaké úrovně musí nepřítomnost dosáhnout k tomu, aby mohla být považována za takovou okolnost? |
| --- | --- |

2)

V případě záporné odpovědi na první otázku: Představuje spontánní nepřítomnost značné části zaměstnanců nutných pro zajištění letů provozujícího leteckého dopravce na základě přerušení práce, které je v rozporu s pracovním právem a s kolektivními smlouvami („divoká stávka“), mimořádnou okolnost ve smyslu čl. 5 odst. 3 nařízení (ES) č. 261/2004? V případě kladné odpovědi na druhou otázku: Jaké úrovně musí nepřítomnost dosáhnout k tomu, aby mohla být považována za takovou okolnost?

| 3) | V případě kladné odpovědi na první nebo na druhou otázku: Je třeba, aby tato mimořádná okolnost existovala v okamžiku samotného zrušeného letu, nebo může provozující letecký dopravce určit nový letový řád na základě důvodů hospodářské povahy? |
| --- | --- |

3)

V případě kladné odpovědi na první nebo na druhou otázku: Je třeba, aby tato mimořádná okolnost existovala v okamžiku samotného zrušeného letu, nebo může provozující letecký dopravce určit nový letový řád na základě důvodů hospodářské povahy?

| 4) | V případě kladné odpovědi na první nebo na druhou otázku: Má být pojem „vyhnutelnost“ posuzován vzhledem k mimořádné okolnosti, nebo k jejím důsledkům? |
| --- | --- |

4)

V případě kladné odpovědi na první nebo na druhou otázku: Má být pojem „vyhnutelnost“ posuzován vzhledem k mimořádné okolnosti, nebo k jejím důsledkům?

---

(1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91 (Úř. věst. 2004, L 46, s. 1; Zvl. vyd. 07/08, s. 10).

---

| 24.7.2017 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 239/38 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 239/38

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hannover (Německo) dne 18. května 2017 – Werner Ansorge v. TUIfly GmbH

(Věc C-282/17)

(2017/C 239/48)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Amtsgericht Hannover

Účastníci původního řízení

Žalobce: Werner Ansorge

Žalovaná: TUIfly GmbH

Předběžné otázky

| 1) | Představuje nepřítomnost značné části zaměstnanců nutných pro zajištění letů provozujícího leteckého dopravce z důvodu nemoci mimořádnou okolnost ve smyslu čl. 5 odst. 3 nařízení (ES) č. 261/2004 (1)? V případě kladné odpovědi na první otázku: Jaké úrovně musí nepřítomnost dosáhnout k tomu, aby mohla být považována za takovou okolnost? |
| --- | --- |

1)

Představuje nepřítomnost značné části zaměstnanců nutných pro zajištění letů provozujícího leteckého dopravce z důvodu nemoci mimořádnou okolnost ve smyslu čl. 5 odst. 3 nařízení (ES) č. 261/2004 (1)? V případě kladné odpovědi na první otázku: Jaké úrovně musí nepřítomnost dosáhnout k tomu, aby mohla být považována za takovou okolnost?

| 2) | V případě záporné odpovědi na první otázku: Představuje spontánní nepřítomnost značné části zaměstnanců nutných pro zajištění letů provozujícího leteckého dopravce na základě přerušení práce, které je v rozporu s pracovním právem a s kolektivními smlouvami („divoká stávka“), mimořádnou okolnost ve smyslu čl. 5 odst. 3 nařízení (ES) č. 261/2004? V případě kladné odpovědi na druhou otázku: Jaké úrovně musí nepřítomnost dosáhnout k tomu, aby mohla být považována za takovou okolnost? |
| --- | --- |

2)

V případě záporné odpovědi na první otázku: Představuje spontánní nepřítomnost značné části zaměstnanců nutných pro zajištění letů provozujícího leteckého dopravce na základě přerušení práce, které je v rozporu s pracovním právem a s kolektivními smlouvami („divoká stávka“), mimořádnou okolnost ve smyslu čl. 5 odst. 3 nařízení (ES) č. 261/2004? V případě kladné odpovědi na druhou otázku: Jaké úrovně musí nepřítomnost dosáhnout k tomu, aby mohla být považována za takovou okolnost?

| 3) | V případě kladné odpovědi na první nebo na druhou otázku: Je třeba, aby tato mimořádná okolnost existovala v okamžiku samotného zrušeného letu, nebo může provozující letecký dopravce určit nový letový řád na základě důvodů hospodářské povahy? |
| --- | --- |

3)

V případě kladné odpovědi na první nebo na druhou otázku: Je třeba, aby tato mimořádná okolnost existovala v okamžiku samotného zrušeného letu, nebo může provozující letecký dopravce určit nový letový řád na základě důvodů hospodářské povahy?

| 4) | V případě kladné odpovědi na první nebo na druhou otázku: Má být pojem „vyhnutelnost“ posuzován vzhledem k mimořádné okolnosti, nebo k jejím důsledkům? |
| --- | --- |

4)

V případě kladné odpovědi na první nebo na druhou otázku: Má být pojem „vyhnutelnost“ posuzován vzhledem k mimořádné okolnosti, nebo k jejím důsledkům?

---

(1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91 (Úř. věst. 2004, L 46, s. 1; Zvl. vyd. 07/08, s. 10).

---

| 24.7.2017 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 239/39 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 239/39

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hannover (Německo) dne 22. května 2017 – Angelina Fell, Florian Fell a Vincent Fell v. TUIfly GmbH

(Věc C-290/17)

(2017/C 239/49)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Amtsgericht Hannover

Účastníci původního řízení

Žalobci: Angelina Fell, Florian Fell a Vincent Fell

Žalovaná: TUIfly GmbH

Předběžné otázky

| 1) | Představuje nepřítomnost značné části zaměstnanců nutných pro zajištění letů provozujícího leteckého dopravce z důvodu nemoci mimořádnou okolnost ve smyslu čl. 5 odst. 3 nařízení (ES) č. 261/2004 (1)? V případě kladné odpovědi na první otázku: Jaké úrovně musí nepřítomnost dosáhnout k tomu, aby mohla být považována za takovou okolnost? |
| --- | --- |

1)

Představuje nepřítomnost značné části zaměstnanců nutných pro zajištění letů provozujícího leteckého dopravce z důvodu nemoci mimořádnou okolnost ve smyslu čl. 5 odst. 3 nařízení (ES) č. 261/2004 (1)? V případě kladné odpovědi na první otázku: Jaké úrovně musí nepřítomnost dosáhnout k tomu, aby mohla být považována za takovou okolnost?

| 2) | V případě záporné odpovědi na první otázku: Představuje spontánní nepřítomnost značné části zaměstnanců nutných pro zajištění letů provozujícího leteckého dopravce na základě přerušení práce, které je v rozporu s pracovním právem a s kolektivními smlouvami („divoká stávka“), mimořádnou okolnost ve smyslu čl. 5 odst. 3 nařízení (ES) č. 261/2004? V případě kladné odpovědi na druhou otázku: Jaké úrovně musí nepřítomnost dosáhnout k tomu, aby mohla být považována za takovou okolnost? |
| --- | --- |

2)

V případě záporné odpovědi na první otázku: Představuje spontánní nepřítomnost značné části zaměstnanců nutných pro zajištění letů provozujícího leteckého dopravce na základě přerušení práce, které je v rozporu s pracovním právem a s kolektivními smlouvami („divoká stávka“), mimořádnou okolnost ve smyslu čl. 5 odst. 3 nařízení (ES) č. 261/2004? V případě kladné odpovědi na druhou otázku: Jaké úrovně musí nepřítomnost dosáhnout k tomu, aby mohla být považována za takovou okolnost?

| 3) | V případě kladné odpovědi na první nebo na druhou otázku: Je třeba, aby tato mimořádná okolnost existovala v okamžiku samotného zrušeného letu, nebo může provozující letecký dopravce určit nový letový řád na základě důvodů hospodářské povahy? |
| --- | --- |

3)

V případě kladné odpovědi na první nebo na druhou otázku: Je třeba, aby tato mimořádná okolnost existovala v okamžiku samotného zrušeného letu, nebo může provozující letecký dopravce určit nový letový řád na základě důvodů hospodářské povahy?

| 4) | V případě kladné odpovědi na první nebo na druhou otázku: Má být pojem „vyhnutelnost“ posuzován vzhledem k mimořádné okolnosti, nebo k jejím důsledkům? |
| --- | --- |

4)

V případě kladné odpovědi na první nebo na druhou otázku: Má být pojem „vyhnutelnost“ posuzován vzhledem k mimořádné okolnosti, nebo k jejím důsledkům?

---

(1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91 (Úř. věst. 2004, L 46, s. 1; Zvl. vyd. 07/08, s. 10).

---

| 24.7.2017 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 239/40 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 239/40

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hannover (Německo) dne 22. května 2017 – Helga Jordan-Grompe, Sven Grompe, Yves-Felix Grompe a Justin Joel Grompe v. TUIfly GmbH

(Věc C-291/17)

(2017/C 239/50)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Amtsgericht Hannover

Účastníci původního řízení

Žalobci: Helga Jordan-Grompe, Sven Grompe, Yves-Felix Grompe a Justin Joel Grompe

Žalovaná: TUIfly GmbH

Předběžné otázky

| 1) | Představuje nepřítomnost značné části zaměstnanců nutných pro zajištění letů provozujícího leteckého dopravce z důvodu nemoci mimořádnou okolnost ve smyslu čl. 5 odst. 3 nařízení (ES) č. 261/2004 (1)? V případě kladné odpovědi na první otázku: Jaké úrovně musí nepřítomnost dosáhnout k tomu, aby mohla být považována za takovou okolnost? |
| --- | --- |

1)

Představuje nepřítomnost značné části zaměstnanců nutných pro zajištění letů provozujícího leteckého dopravce z důvodu nemoci mimořádnou okolnost ve smyslu čl. 5 odst. 3 nařízení (ES) č. 261/2004 (1)? V případě kladné odpovědi na první otázku: Jaké úrovně musí nepřítomnost dosáhnout k tomu, aby mohla být považována za takovou okolnost?

| 2) | V případě záporné odpovědi na první otázku: Představuje spontánní nepřítomnost značné části zaměstnanců nutných pro zajištění letů provozujícího leteckého dopravce na základě přerušení práce, které je v rozporu s pracovním právem a s kolektivními smlouvami („divoká stávka“), mimořádnou okolnost ve smyslu čl. 5 odst. 3 nařízení (ES) č. 261/2004? V případě kladné odpovědi na druhou otázku: Jaké úrovně musí nepřítomnost dosáhnout k tomu, aby mohla být považována za takovou okolnost? |
| --- | --- |

2)

V případě záporné odpovědi na první otázku: Představuje spontánní nepřítomnost značné části zaměstnanců nutných pro zajištění letů provozujícího leteckého dopravce na základě přerušení práce, které je v rozporu s pracovním právem a s kolektivními smlouvami („divoká stávka“), mimořádnou okolnost ve smyslu čl. 5 odst. 3 nařízení (ES) č. 261/2004? V případě kladné odpovědi na druhou otázku: Jaké úrovně musí nepřítomnost dosáhnout k tomu, aby mohla být považována za takovou okolnost?

| 3) | V případě kladné odpovědi na první nebo na druhou otázku: Je třeba, aby tato mimořádná okolnost existovala v okamžiku samotného zrušeného letu, nebo může provozující letecký dopravce určit nový letový řád na základě důvodů hospodářské povahy? |
| --- | --- |

3)

V případě kladné odpovědi na první nebo na druhou otázku: Je třeba, aby tato mimořádná okolnost existovala v okamžiku samotného zrušeného letu, nebo může provozující letecký dopravce určit nový letový řád na základě důvodů hospodářské povahy?

| 4) | V případě kladné odpovědi na první nebo na druhou otázku: Má být pojem „vyhnutelnost“ posuzován vzhledem k mimořádné okolnosti, nebo k jejím důsledkům? |
| --- | --- |

4)

V případě kladné odpovědi na první nebo na druhou otázku: Má být pojem „vyhnutelnost“ posuzován vzhledem k mimořádné okolnosti, nebo k jejím důsledkům?

---

(1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91 (Úř. věst. 2004, L 46, s. 1; Zvl. vyd. 07/08, s. 10).

---

| 24.7.2017 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 239/40 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 239/40

---

Žaloba podaná dne 23. května 2017 – Evropská komise v. Rumunsko

(Věc C-301/17)

(2017/C 239/51)

Jednací jazyk: rumunština

Účastníci řízení

Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: L. Nicolae a E. Sanfrutos Cano, zmocněnci)

Žalované: Rumunsko

Návrhová žádání žalobkyně

| — | určit na základě článku 258 SFEU, že Rumunsko tím, že v případě 68 skládek odpadu nepřijalo všechna nezbytná opatření, aby v nejkratším termínu došlo v souladu s čl. 7 písm. g) a článkem 13 k uzavření skládek, které neobdržely v souladu s článkem 8 povolení k pokračování provozu, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z čl. 14 písm. b), ve spojení s článkem 13 směrnice Rady 1999/31/ES ze dne 26. dubna 1999 o skládkách odpadů; |
| --- | --- |

—

určit na základě článku 258 SFEU, že Rumunsko tím, že v případě 68 skládek odpadu nepřijalo všechna nezbytná opatření, aby v nejkratším termínu došlo v souladu s čl. 7 písm. g) a článkem 13 k uzavření skládek, které neobdržely v souladu s článkem 8 povolení k pokračování provozu, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z čl. 14 písm. b), ve spojení s článkem 13 směrnice Rady 1999/31/ES ze dne 26. dubna 1999 o skládkách odpadů;

| — | uložit Rumunsku náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložit Rumunsku náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Předmětem žaloby Evropské komise proti Rumunsku je nesplnění povinností, které pro tento stát vyplývají z čl. 14 písm. b), ve spojení s článkem 13 směrnice 1999/31/ES, v případě 68 skládek, které neobdržely ve smyslu článku 8 povolení k pokračování provozu, a které měly být v důsledku toho uzavřeny podle čl. 7 písm. g) a článku 13 směrnice.

Komise tvrdí, že článek 14 směrnice 1999/31/ES stanoví přechodný odchylný režim, pokud jde o povolené skládky nebo skládky, které již byly v provozu ke dni provedení směrnice, za účelem jejich dosažení souladu s novými požadavky v oblasti životního prostředí stanovenými v článku 8 této směrnice nejpozději do 16. července 2009. Podle čl. 14 písm. b) platí, že po předložení plánu úprav přijme příslušný orgán konečné rozhodnutí, pokud jde o další provozování na základě zmíněného plánu a této směrnice. Členské státy přijmou nezbytná opatření, aby v souladu s čl. 7 písm. g) a článkem 13 byl v nejkratším termínu ukončen provoz těch skládek, které neobdržely v souladu s článkem 8 povolení k pokračování provozu.

Podle článku 13 může být skládka nebo její část považována za definitivně uzavřenou až poté, co příslušný orgán provede konečnou inspekci na místě a vyhodnotí všechny zprávy předložené provozovatelem a udělí provozovateli souhlas s uzavřením skládky.

Pokud jde o 68 skládek odpadu, které jsou uvedeny v žalobě, Komise tvrdí, že Rumunsko jí neposkytlo údaje, na jejichž základě by mohla ověřit, zda kromě ukončení provozu těchto skládek byl postup uzavření skutečně finalizován v souladu s požadavky stanovenými směrnicí 1999/31/ES. Komise v tomto ohledu tvrdí, že se Rumunsko nemůže k odůvodnění nesplnění povinností, které pro něj vyplývají z uvedené směrnice, dovolávat čistě vnitrostátních situací, jako např. insolvence provozovatelů, soudních sporů souvisejících s právem na vlastnictví, průběhu správních řízení nebo odpovědnosti místních orgánů.

Lhůta pro provedení směrnice do vnitrostátního právního řádu uplynula dne 16. července 2009.

---

| 24.7.2017 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 239/41 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 239/41

---

Kasační opravný prostředek podaný dne 26. května 2017 Georgem Haswanim proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 22. března 2017 ve věci T-231/15, Haswani v. Rada

(Věc C-313/17 P)

(2017/C 239/52)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: George Haswani (zástupce: G. Karouni, advokát)

Další účastnice řízení: Rada Evropské unie, Evropská komise

Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatel“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

| — | zrušil rozsudek Tribunálu ze dne 22. března 2017 (věc T-231/15) v bodech 39 až 47 odůvodnění, v nichž byl návrh na zrušení jednak rozhodnutí Rady (SZBP) 2016/850 ze dne 27. května 2016, kterým se mění rozhodnutí 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii (1), a jednak prováděcího nařízení Rady (EU) 2016/840 ze dne 27. května 2016, kterým se provádí nařízení (EU) č. 36/2012 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Sýrii (2), prohlášen za nepřípustný, a dále aby zrušil body 1, 3, 4 a 5 jeho výroku; |
| --- | --- |

—

zrušil rozsudek Tribunálu ze dne 22. března 2017 (věc T-231/15) v bodech 39 až 47 odůvodnění, v nichž byl návrh na zrušení jednak rozhodnutí Rady (SZBP) 2016/850 ze dne 27. května 2016, kterým se mění rozhodnutí 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii (1), a jednak prováděcího nařízení Rady (EU) 2016/840 ze dne 27. května 2016, kterým se provádí nařízení (EU) č. 36/2012 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Sýrii (2), prohlášen za nepřípustný, a dále aby zrušil body 1, 3, 4 a 5 jeho výroku;

| — | v důsledku toho nařídil odstranění jména G. Haswaniho z příloh shora uvedených aktů; |
| --- | --- |

—

v důsledku toho nařídil odstranění jména G. Haswaniho z příloh shora uvedených aktů;

| — | sám ve věci rozhodl tak, že zruší rozhodnutí 2015/1836 (3) a prováděcí nařízení 2015/1828 (4); |
| --- | --- |

—

sám ve věci rozhodl tak, že zruší rozhodnutí 2015/1836 (3) a prováděcí nařízení 2015/1828 (4);

| — | sám ve věci rozhodl tak, že uloží Radě povinnost zaplatit částku 700 000 eur jako náhradu veškeré újmy; |
| --- | --- |

—

sám ve věci rozhodl tak, že uloží Radě povinnost zaplatit částku 700 000 eur jako náhradu veškeré újmy;

| — | zrušil napadený rozsudek v bodech 4 a 5 výroku a v bodech 91 až 93 odůvodnění, podle nichž má G. Haswani nést náklady řízení související s jeho vlastními návrhy a nahradit dvě třetiny nákladů řízení vynaložených Radou; |
| --- | --- |

—

zrušil napadený rozsudek v bodech 4 a 5 výroku a v bodech 91 až 93 odůvodnění, podle nichž má G. Haswani nést náklady řízení související s jeho vlastními návrhy a nahradit dvě třetiny nákladů řízení vynaložených Radou;

| — | uložil Radě náhradu veškerých nákladů řízení v souladu s čl. 184 odst. 4 jednacího řádu Soudního dvora. |
| --- | --- |

—

uložil Radě náhradu veškerých nákladů řízení v souladu s čl. 184 odst. 4 jednacího řádu Soudního dvora.

Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

První důvod kasačního opravného prostředku vychází z nesprávného právního posouzení spočívajícího v tom, že Tribunál v bodech 39 až 47 odůvodnění rozsudku shledal, že návrhová žádání znějící na zrušení rozhodnutí 2016/850 a prováděcího nařízení 2016/840 předložená G. Haswanim v jeho druhém návrhu na úpravu žaloby jsou nepřípustná z hlediska požadavků čl. 86 odst. 4 jeho jednacího řádu. Toto nesprávné právní posouzení je zřejmé zvláště v bodě 45 odůvodnění napadeného rozsudku.

Druhý důvod kasačního opravného prostředku vychází z nesprávného právního posouzení spočívajícího v tom, že Tribunál v bodech 39 až 47 odůvodnění svého rozsudku – konkrétně v bodě 47 – shledal, že v případě nesplnění požadavků uvedených v čl. 86 odst. 4 jeho jednacího řádu může návrhová žádání obsažená v návrhu na úpravu žaloby odmítnout jako nepřípustná i bez zkoumání, zda vedoucí soudní kanceláře zaslal žalobci výzvu k odstranění vad.

Třetí důvod kasačního opravného prostředku vychází z nesprávného právního posouzení v bodech 39 až 47 odůvodnění napadeného rozsudku, konkrétně v bodě 46, jelikož Tribunál shledal, že G. Haswani měl ve svém návrhu na úpravu žaloby předložit vedle upravených návrhových žádání též nové znění upravených žalobních důvodů.

Začtvrté bude Soudní dvůr v rámci jemu svěřené pravomoci sám ve věci rozhodnout nucen konstatovat protiprávnost rozhodnutí a prováděcího nařízení z roku 2015 (2015/1836 et 2015/1828), podle nichž se zmrazují finanční prostředky a hospodářské zdroje patřící předním podnikatelům působícím v Sýrii.

---

(1)  Úř. věst. 2016, L 141, s. 125.

(2)  Úř. věst. 2016, L 141, s. 30.

(3)  Úř. věst. 2015, L 266, s. 75.

(4)  Úř. věst. 2015, L 266, s. 1.

---

Tribunál

| 24.7.2017 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 239/43 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 239/43

---

Rozsudek Tribunálu ze dne 1. června 2017 – Changmao Biochemical Engineering v. Rada

(Věc T-442/12) (1)

(„Dumping - Dovoz kyseliny vinné pocházející z Číny - Změna konečného antidumpingového cla - Částečný prozatímní přezkum - Status podniku působícího v tržním hospodářství - Náklady nejdůležitějších vstupů, které se v zásadě zakládají na tržní hodnotě - Změna okolností - Povinnost uvést odůvodnění - Lhůta pro přijetí rozhodnutí o statusu podniku působícího v tržním hospodářství - Právo na obhajobu - Článek 20 odst. 2 nařízení (ES) č. 1225/2009“)

(2017/C 239/53)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Changmao Biochemical Engineering Co. Ltd (Changzhou, Čína) (zástupci: E. Vermulst, S. Van Cutsem, F. Graafsma a J. Cornelis, advokáti)

Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: S. Boelaert, zmocněnkyně, původně ve spolupráci s G. Berrischem, advokátem, a N. Chesaitesem, barrister, poté s G. Berrischem a B. Byrnem, solicitor, a nakonec s N. Tuominenem, advokátem)

Vedlejší účastnice řízení podporující žalovanou: Evropská komise (zástupci: původně M. França a A. Stobiecka-Kuik, poté M. França a J.-F. Brakeland, zmocněnci) a Distillerie Bonollo SpA (Formigine, Itálie), Industria Chimica Valenzana SpA (Borgoricco, Itálie), Distillerie Mazzari SpA (Sant’Agata sul Santerno, Itálie), Caviro Distillerie Srl (Faenza, Itálie) a Comercial Química Sarasa, SL (Madrid, Španělsko) (zástupce: R. MacLean, solicitor)

Předmět věci

Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení prováděcího nařízení Rady (EU) č. 626/2012 ze dne 26. června 2012, kterým se mění prováděcí nařízení (EU) č. 349/2012 o uložení konečného antidumpingového cla na dovoz kyseliny vinné pocházející z Čínské lidové republiky (Úř. věst. 2012, L 182, s. 1), v rozsahu, v němž se vztahuje na žalobkyni.

Výrok rozsudku

| 1) | Prováděcí nařízení Rady (EU) č. 626/2012 ze dne 26. června 2012, kterým se mění prováděcí nařízení (EU) č. 349/2012 o uložení konečného antidumpingového cla na dovoz kyseliny vinné pocházející z Čínské lidové republiky, se zrušuje v rozsahu, v němž se vztahuje na Changmao Biochemical Engineering Co. Ltd. |
| --- | --- |

1)

Prováděcí nařízení Rady (EU) č. 626/2012 ze dne 26. června 2012, kterým se mění prováděcí nařízení (EU) č. 349/2012 o uložení konečného antidumpingového cla na dovoz kyseliny vinné pocházející z Čínské lidové republiky, se zrušuje v rozsahu, v němž se vztahuje na Changmao Biochemical Engineering Co. Ltd.

| 2) | Rada Evropské unie nahradí polovinu nákladů řízení vynaložených Changmao Biochemical Engineering a ponese vlastní náklady řízení. |
| --- | --- |

2)

Rada Evropské unie nahradí polovinu nákladů řízení vynaložených Changmao Biochemical Engineering a ponese vlastní náklady řízení.

| 3) | Changmao Biochemical Engineering ponese polovinu vlastních nákladů řízení. |
| --- | --- |

3)

Changmao Biochemical Engineering ponese polovinu vlastních nákladů řízení.

| 4) | Evropská komise ponese vlastní náklady řízení. |
| --- | --- |

4)

Evropská komise ponese vlastní náklady řízení.

| 5) | Distillerie Bonollo SpA, Industria Chimica Valenzana SpA, Distillerie Mazzari SpA, Caviro Distillerie Srl a Comercial Química Sarasa, SL ponesou vlastní náklady řízení. |
| --- | --- |

5)

Distillerie Bonollo SpA, Industria Chimica Valenzana SpA, Distillerie Mazzari SpA, Caviro Distillerie Srl a Comercial Química Sarasa, SL ponesou vlastní náklady řízení.

---

(1)  Úř. věst. C 366, 24. 11. 2012

---

| 24.7.2017 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 239/44 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 239/44

---

Rozsudek Tribunálu ze dne 8. června 2017 – Groupe Léa Nature v. EUIPO – Debonair Trading Internacional (SO’BiO ētic)

(Věc T-341/13 RENV) (1)

(„Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie SO’BiO ētic - Starší slovní ochranná známka Evropské unie a starší slovní národní ochranná známka SO...? - Relativní důvody pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odstavec 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 - Poškození dobrého jména - Článek 8 odstavec 5 nařízení č. 207/2009“)

(2017/C 239/54)

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Groupe Léa Nature SA (Périgny, Francie) (zástupce: S. Arnaud, advokát)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: D. Gája, zmocněnec)

Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Debonair Trading Internacional Lda, (Funchal, Portugalsko) (zástupce: T. Alkin, barrister)

Předmět věci

Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 26. března 2013 (věc R 203/2011-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Debonair Trading Internacional Lda a Groupe Léa Nature.

Výrok rozsudku

| 1) | Žaloba se zamítá. |
| --- | --- |

1)

Žaloba se zamítá.

| 2) | Groupe Léa Nature SA ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) a vedlejší účastnicí před Tribunálem a Soudním dvorem. |
| --- | --- |

2)

Groupe Léa Nature SA ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) a vedlejší účastnicí před Tribunálem a Soudním dvorem.

---

(1)  Úř. věst. C 260, 7.9.2013.

---

| 24.7.2017 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 239/44 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 239/44

---

Rozsudek Tribunálu ze dne 7. června 2017 – Guardian Europe v. Evropská unie

(Věc T-673/15) (1)

(„Mimosmluvní odpovědnost - Zastoupení Unie - Promlčení - Zmaření právních účinků konečného rozhodnutí - Upřesnění žaloby - Přípustnost - Článek 47 Listiny základních práv - Přiměřená lhůta soudního rozhodování - Rovné zacházení - Majetková újma - Vzniklé ztráty - Ušlý zisk - Nemajetková újma - Příčinná souvislost“)

(2017/C 239/55)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Guardian Europe Sàrl (Bertrange, Lucembursko) (zástupci: F. Louis, avocat, a C. O’Daly, solicitor)

Žalovaná: Evropská unie, zastoupená Evropskou komisí (zástupci: N. Khan, A. Dawes a P. Van Nuffel, zmocněnci), a Soudním dvorem Evropské unie (zástupci: J. Inghelram a K. Sawyer, zmocněnci)

Předmět věci

Návrh na základě článku 268 SFEU směřující k získání náhrady škody, která žalobkyni údajně vznikla v důsledku délky řízení ve věci, ve které byl vydán rozsudek ze dne 27. září 2012, Guardian Industries a Guardian Europe v. Komise (T-82/08, EU:T:2012:494), a v důsledku porušení zásady rovného zacházení v rozhodnutí Komise C(2007) 5791 final ze dne 28. listopadu 2007 v řízení podle článku [101 SFEU] a článku 53 Dohody o EHP (Věc COMP/39165 – Ploché sklo) a v rozsudku ze dne 27. září 2012, Guardian Industries a Guardian Europe v. Komise (T-82/08, EU:T:2012:494).

Výrok rozsudku

| 1) | Evropské unii zastoupené Soudním dvorem Evropské unie se ukládá, aby společnosti Guardian Europe Sàrl zaplatila náhradu ve výši 654 523,43 eura z titulu majetkové újmy, která této společnosti vznikla z důvodu nedodržení přiměřené lhůty soudního rozhodování ve věci, ve které byl vydán rozsudek ze dne 27. září 2012, Guardian Industries a Guardian Europe v. Komise (T 82/08, EU:T:2012:494). Tato náhrada škody bude za dobu od 27. července 2010 do vyhlášení tohoto rozsudku navýšena o kompenzační úroky ve výši roční míry inflace zjištěné pro rozhodnou dobu Eurostatem (statistický úřad Evropské unie) v členském státě, ve kterém je tato společnost usazena. |
| --- | --- |

1)

Evropské unii zastoupené Soudním dvorem Evropské unie se ukládá, aby společnosti Guardian Europe Sàrl zaplatila náhradu ve výši 654 523,43 eura z titulu majetkové újmy, která této společnosti vznikla z důvodu nedodržení přiměřené lhůty soudního rozhodování ve věci, ve které byl vydán rozsudek ze dne 27. září 2012, Guardian Industries a Guardian Europe v. Komise (T 82/08, EU:T:2012:494). Tato náhrada škody bude za dobu od 27. července 2010 do vyhlášení tohoto rozsudku navýšena o kompenzační úroky ve výši roční míry inflace zjištěné pro rozhodnou dobu Eurostatem (statistický úřad Evropské unie) v členském státě, ve kterém je tato společnost usazena.

| 2) | Náhrada škody uvedená v bodě 1) bude ode dne vyhlášení tohoto rozsudku do úplného splacení navýšena o úroky z prodlení v sazbě stanovené Evropskou centrální bankou (ECB) pro její hlavní refinanční operace navýšené o dva procentní body. |
| --- | --- |

2)

Náhrada škody uvedená v bodě 1) bude ode dne vyhlášení tohoto rozsudku do úplného splacení navýšena o úroky z prodlení v sazbě stanovené Evropskou centrální bankou (ECB) pro její hlavní refinanční operace navýšené o dva procentní body.

| 3) | Ve zbývající části se žaloba zamítá. |
| --- | --- |

3)

Ve zbývající části se žaloba zamítá.

| 4) | Společnost Guardian Europe ponese náklady řízení vynaložené Unií zastoupenou Evropskou komisí. |
| --- | --- |

4)

Společnost Guardian Europe ponese náklady řízení vynaložené Unií zastoupenou Evropskou komisí.

| 5) | Společnost Guardian Europe na straně jedné a Unie zastoupená Soudním dvorem Evropské unie na straně druhé ponesou vlastní náklady řízení. |
| --- | --- |

5)

Společnost Guardian Europe na straně jedné a Unie zastoupená Soudním dvorem Evropské unie na straně druhé ponesou vlastní náklady řízení.

---

(1)  Úř. věst. C 59, 15.2.2016.

---

| 24.7.2017 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 239/45 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 239/45

---

Rozsudek Tribunálu ze dne 7. června 2017 – Blaž Jamnik a Blaž v. Parlament

(Věc T-726/15) (1)

(„Veřejné zakázky na služby - Veřejná zakázka na nemovitost - Zadávací řízení - Jednací řízení bez předchozího uveřejnění oznámení o zahájení zadávacího řízení - Prostor pro Evropský dům v Lublani - Odmítnutí návrhu po předchozím průzkumu místního trhu - Přidělení zakázky jinému uchazeči - Nezkoumání dokumentů přiložených k nabídce - Nesprávné právní posouzení - Zjevně nesprávné posouzení“)

(2017/C 239/56)

Jednací jazyk: slovinština

Účastníci řízení

Žalobkyně: Jožica Blaž Jamnik a Brina Blaž (Lublaň, Slovinsko) (zástupce: D. Mihevc, advokát)

Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: V. Naglič, P. López-Carceller a B. Simon, zmocněnci)

Předmět věci

Návrh založený na článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Parlamentu ze dne 12. října 2015, kterým se po předchozím průzkumu místního trhu odmítá návrh předložený žalobkyněmi v rámci veřejné zakázky na nemovitost INLO.AO-2013-051-LUX-UGIMBI-06, týkající se budoucího Evropského domu v Lublani, a rozhodnutí přidělit zakázku jinému uchazeči, a podpůrně návrh založený na článku 268 SFEU a znějící na náhradu škody, kterou žalobkyně údajně utrpěly.

Výrok rozsudku

| 1) | Žaloba se zamítá. |
| --- | --- |

1)

Žaloba se zamítá.

| 2) | Jožici Blaž Jamnik a Brině Blaž se ukládá náhrada nákladů řízení. |
| --- | --- |

2)

Jožici Blaž Jamnik a Brině Blaž se ukládá náhrada nákladů řízení.

---

(1)  Úř. věst. C 98, 14.3.2016.

---

| 24.7.2017 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 239/46 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 239/46

---

Rozsudek Tribunálu ze dne 8. června 2017 – AWG v. EUIPO – Takko (Southern Territory 23o48’25"S)

(Věc T-6/16) (1)

(„Ochranná známka Evropské unie - Řízení o prohlášení neplatnosti - Slovní ochranná známka Evropské unie Southern Territory 23o48’25’’S - Starší slovní ochranná známka Evropské unie SOUTHERN - Relativní důvod zamítnutí - Článek 8 odst. 1 písm. b) a článek 53 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009“)

(2017/C 239/57)

Jednací jazyk: němčina

Účastníci řízení

Žalobkyně: AWG Allgemeine Warenvertriebs GmbH (Köngen, Německo) (zástupce: T. Sambuc, advokát)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: A. Schifko, zmocněnec)

Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO: Takko Holding GmbH (Telgte, Německo)

Předmět věci

Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 10. listopadu 2015 (věc R 735/2015-4) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi Takko Holding a AWG.

Výrok

| 1. | Žaloba se zamítá. |
| --- | --- |

1.

Žaloba se zamítá.

| 2. | AWG Allgemeine Warenvertriebs GmbH ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení, které vynaložil Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO). |
| --- | --- |

2.

AWG Allgemeine Warenvertriebs GmbH ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení, které vynaložil Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO).

---

(1)  Úř. věst. C 98, 14.3.2016.

---

| 24.7.2017 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 239/46 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 239/46

---

Rozsudek Tribunálu ze dne 8. června 2017 – Kaane American International Tobacco v. EUIPO – Global Tobacco (GOLD MOUNT)

(Věc T-294/16) (1)

(„Ochranná známka Evropské unie - Řízení o zrušení - Obrazová ochranná známka Evropské unie GOLD MOUNT - Neexistence řádného užívání ochranné známky - Neexistence řádného důvodu pro neužívání - Článek 51 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009“)

(2017/C 239/58)

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Kaane American International Tobacco Company FZE, dříve Kaane American International Tobacco Co. Ltd. (Jebel Ali, Spojené arabské emiráty) (zástupci: G. Hinarejos Mulliez a I. Valdelomar, advokáti)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: H. O’Neill, zmocněnec)

Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice řízení před Tribunálem: Global Tobacco FZCO (Dubaj, Spojené arabské emiráty) (zástupci: G. Hussey, solicitor, a B. Brandreth, barrister)

Předmět věci

Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 8. dubna 2016 (věc R 1857/2015-4) týkajícímu se řízení o zrušení mezi společnostmi Global Tobacco a Kaane American International Tobacco.

Výrok

| 1. | Žaloba se zamítá. |
| --- | --- |

1.

Žaloba se zamítá.

| 2. | Společnosti Kaane American International Tobacco Company FZE se ukládá náhrada nákladů řízení. |
| --- | --- |

2.

Společnosti Kaane American International Tobacco Company FZE se ukládá náhrada nákladů řízení.

---

(1)  Úř. věst. C 279, 1.8.2016.

---

| 24.7.2017 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 239/47 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 239/47

---

Žaloba podaná dne 15. dubna 2017 – Mémora Servicios Funerarios v. EUIPO – Chatenoud (MEMORAME)

(Věc T-221/17)

(2017/C 239/59)

Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

Účastníci řízení

Žalobkyně: Mémora Servicios Funerarios SLU (Zaragoza, Španělsko) (zástupci: C. Marí Aguilar a J. Gallego Jiménez, advokáti)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

Další účastník řízení před odvolacím senátem: Georges Chatenoud (Thiviers, Francie)

Údaje týkající se řízení před EUIPO

Přihlašovatel sporné ochranné známky: Další účastník v řízení před odvolacím senátem

Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „MEMORAME“ – Přihláška č. 12 929 071

Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 10. února 2017, ve věci R 1308/2016-4

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | rozhodl o zrušení rozhodnutí EUIPO ze dne 10. února 2017, kterým bylo ve věci R 1308/2016-4 rozhodnuto o částečném vyhovění přihlášce ochranné známky Evropské unie č. 12929071 „MEMORAME“, a v důsledku toho v plném rozsahu zamítl přihlášku ochranné známky Evropské unie č. 12929071 „MEMORAME“; |
| --- | --- |

—

rozhodl o zrušení rozhodnutí EUIPO ze dne 10. února 2017, kterým bylo ve věci R 1308/2016-4 rozhodnuto o částečném vyhovění přihlášce ochranné známky Evropské unie č. 12929071 „MEMORAME“, a v důsledku toho v plném rozsahu zamítl přihlášku ochranné známky Evropské unie č. 12929071 „MEMORAME“;

| — | uložil žalovanému náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyní v souladu s čl. 87 odst. 2 a 3 jednacího řádu. |
| --- | --- |

—

uložil žalovanému náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyní v souladu s čl. 87 odst. 2 a 3 jednacího řádu.

Dovolávané žalobní důvody

| — | Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení č. 207/2009. |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení č. 207/2009.

| — | Žalobkyně zdůrazňuje, že odvolací senát žalovaného řádně nezohlednil, že ochranná známka „MEMORA“ je na území Evropské unie mimořádně známá. |
| --- | --- |

—

Žalobkyně zdůrazňuje, že odvolací senát žalovaného řádně nezohlednil, že ochranná známka „MEMORA“ je na území Evropské unie mimořádně známá.

---

| 24.7.2017 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 239/47 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 239/47

---

Žaloba podaná dne 30. dubna 2017 – Metrans v. Komise a INEA

(Věc T-262/17)

(2017/C 239/60)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Metrans a.s. (Praha, Česká republika) (zástupce: A. Schwarz, advokát)

Žalované: Evropská komise a Výkonná agentura pro inovace a sítě (INEA)

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil s okamžitou platností položku označenou kódem 2015-CZ-TM-0330-M s názvem Multimodální kontejnerový terminál Paskov, fáze III, a položku označenou kódem 2015-CZ-TM-0406-W s názvem Intermodální terminál Mělník, fáze 2 a 3, v příloze prováděcího rozhodnutí Komise ze dne 5. srpna 2016, kterým se stanoví seznam návrhů vybraných pro získání finanční pomoci EU v rámci odvětví dopravy Nástroje pro propojení Evropy (Connecting Europe Facility, CEF), na základě výběrových řízení zahájených dne 5. listopadu 2015 v rámci víceletého pracovního programu; |
| --- | --- |

—

zrušil s okamžitou platností položku označenou kódem 2015-CZ-TM-0330-M s názvem Multimodální kontejnerový terminál Paskov, fáze III, a položku označenou kódem 2015-CZ-TM-0406-W s názvem Intermodální terminál Mělník, fáze 2 a 3, v příloze prováděcího rozhodnutí Komise ze dne 5. srpna 2016, kterým se stanoví seznam návrhů vybraných pro získání finanční pomoci EU v rámci odvětví dopravy Nástroje pro propojení Evropy (Connecting Europe Facility, CEF), na základě výběrových řízení zahájených dne 5. listopadu 2015 v rámci víceletého pracovního programu;

| — | zrušil grantovou dohodu v rámci odvětví dopravy CEF č. INEA/CEF/TRAN/M2015/1133813 uzavřenou mezi Výkonnou agenturou pro inovace a sítě (INEA) a společností Advanced World Transport a.s. (AWT) (související s akcí 2015-CZ-TM-0330-M s názvem Multimodální kontejnerový terminál Paskov), nebo podpůrně tuto dohodu prohlásil za neplatnou, nebo nařídil agentuře INEA ukončit tuto dohodu týkající se terminálu Paskov; |
| --- | --- |

—

zrušil grantovou dohodu v rámci odvětví dopravy CEF č. INEA/CEF/TRAN/M2015/1133813 uzavřenou mezi Výkonnou agenturou pro inovace a sítě (INEA) a společností Advanced World Transport a.s. (AWT) (související s akcí 2015-CZ-TM-0330-M s názvem Multimodální kontejnerový terminál Paskov), nebo podpůrně tuto dohodu prohlásil za neplatnou, nebo nařídil agentuře INEA ukončit tuto dohodu týkající se terminálu Paskov;

| — | zrušil grantovou dohodu v rámci odvětví dopravy CEF č. INEA/CEF/TRAN/M2015/1138714 uzavřenou mezi agenturou INEA a společností České přístavy, a. s. (související s akcí 2015-CZ-TM-0406-W s názvem Intermodální terminál Mělník, fáze 2 a 3), nebo podpůrně tuto dohodu prohlásil za neplatnou, nebo nařídil agentuře INEA ukončit tuto dohodu týkající se terminálu Mělník; |
| --- | --- |

—

zrušil grantovou dohodu v rámci odvětví dopravy CEF č. INEA/CEF/TRAN/M2015/1138714 uzavřenou mezi agenturou INEA a společností České přístavy, a. s. (související s akcí 2015-CZ-TM-0406-W s názvem Intermodální terminál Mělník, fáze 2 a 3), nebo podpůrně tuto dohodu prohlásil za neplatnou, nebo nařídil agentuře INEA ukončit tuto dohodu týkající se terminálu Mělník;

| — | uložil agentuře INEA a Komisi, aby společně a nerozdílně nahradily žalobkyni náklady řízení. |
| --- | --- |

—

uložil agentuře INEA a Komisi, aby společně a nerozdílně nahradily žalobkyni náklady řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody.

| 1. | První žalobní důvod vycházející z tvrzení, že napadené opatření porušuje základní zásady unijních smluv týkající se ochrany volného trhu a hospodářské soutěže na vnitřním trhu.






  — | Žalobkyně zejména tvrdí, že vytvoření a zajištění fungování vnitřního trhu jsou základními zásadami a povinnostmi, na nichž je založena Unie (článek 26 SFEU). Všechna opatření přijatá Unií musí být vždy v souladu s touto vymezující zásadou a veškerá opatření, která jsou v rozporu s touto zásadou, musí být vždy přijata odpovídajícím a podpůrným způsobem. |
| --- | --- | --- |

1.

První žalobní důvod vycházející z tvrzení, že napadené opatření porušuje základní zásady unijních smluv týkající se ochrany volného trhu a hospodářské soutěže na vnitřním trhu.

—

Žalobkyně zejména tvrdí, že vytvoření a zajištění fungování vnitřního trhu jsou základními zásadami a povinnostmi, na nichž je založena Unie (článek 26 SFEU). Všechna opatření přijatá Unií musí být vždy v souladu s touto vymezující zásadou a veškerá opatření, která jsou v rozporu s touto zásadou, musí být vždy přijata odpovídajícím a podpůrným způsobem.

| 2. | Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že napadené opatření porušuje článek 93 SFEU a další články SFEU (články 3, 26, 93, 107, 119, čl. 170 odst. 2, čl. 171 odst. 1, protokol 8 a jeho článek 1, protokol 27)






  — | Žalobkyně zejména tvrdí, že napadené opatření představuje podporu, která neodpovídá potřebě koordinace dopravy. |
| --- | --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že napadené opatření porušuje článek 93 SFEU a další články SFEU (články 3, 26, 93, 107, 119, čl. 170 odst. 2, čl. 171 odst. 1, protokol 8 a jeho článek 1, protokol 27)

—

Žalobkyně zejména tvrdí, že napadené opatření představuje podporu, která neodpovídá potřebě koordinace dopravy.

| 3. | Třetí žalobní důvod vycházející z toho, že napadené opatření porušuje nařízení (EU) č. 1316/2013 a nařízení (EU) č. 1315/2013 a související právní předpisy.






  — | Žalobkyně zejména tvrdí, že poskytnutí grantů nesplňovalo všechny nezbytné podmínky (i kdyby bylo v souladu s jinými unijními právními předpisy), a proto granty neměly být poskytnuty. |
| --- | --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vycházející z toho, že napadené opatření porušuje nařízení (EU) č. 1316/2013 a nařízení (EU) č. 1315/2013 a související právní předpisy.

—

Žalobkyně zejména tvrdí, že poskytnutí grantů nesplňovalo všechny nezbytné podmínky (i kdyby bylo v souladu s jinými unijními právními předpisy), a proto granty neměly být poskytnuty.

---

| 24.7.2017 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 239/48 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 239/48

---

Žaloba podaná dne 3. května 2017 – SD v. EIGE

(Věc T-263/17)

(2017/C 239/61)

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Žalobce: SD (zástupkyně: L. Levi a A. Blot, advokátky)

Žalovaný: Evropský institut pro rovnost žen a mužů (EIGE)

Návrhová žádání

Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil implicitní rozhodnutí EIGE ze dne 26. srpna 2016, kterým byla zamítnuta žádost žalobce ze dne 26. dubna 2016 o druhé obnovení jeho pracovní smlouvy; |
| --- | --- |

—

zrušil implicitní rozhodnutí EIGE ze dne 26. srpna 2016, kterým byla zamítnuta žádost žalobce ze dne 26. dubna 2016 o druhé obnovení jeho pracovní smlouvy;

| — | v případě potřeby zrušil i rozhodnutí EIGE ze dne 20. ledna 2017, doručené žalobci dne 23. ledna 2017, kterým byla zamítnuta stížnost žalobce podaná dne 3. října 2016 proti implicitnímu rozhodnutí EIGE; |
| --- | --- |

—

v případě potřeby zrušil i rozhodnutí EIGE ze dne 20. ledna 2017, doručené žalobci dne 23. ledna 2017, kterým byla zamítnuta stížnost žalobce podaná dne 3. října 2016 proti implicitnímu rozhodnutí EIGE;

| — | nahradil žalobci vzniklou majetkovou a nemajetkovou újmu; |
| --- | --- |

—

nahradil žalobci vzniklou majetkovou a nemajetkovou újmu;

| — | rozhodl o náhradě všech nákladů vynaložených v tomto řízení. |
| --- | --- |

—

rozhodl o náhradě všech nákladů vynaložených v tomto řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobce tři žalobní důvody.

| 1. | První žalobní důvod vychází z porušení povinnosti uvést odůvodnění, a tedy i z porušení zásady řádné správy.






  — | Žalovaný nepředložil žalobci odůvodněné meritorní rozhodnutí o žádosti a následné stížnosti. Naprostý nedostatek odůvodnění je v rozporu s povinností uvést odůvodnění a zásadou řádné správy. |
| --- | --- | --- |

1.

První žalobní důvod vychází z porušení povinnosti uvést odůvodnění, a tedy i z porušení zásady řádné správy.

—

Žalovaný nepředložil žalobci odůvodněné meritorní rozhodnutí o žádosti a následné stížnosti. Naprostý nedostatek odůvodnění je v rozporu s povinností uvést odůvodnění a zásadou řádné správy.

| 2. | Druhý žalobní důvod vychází z porušení článku 8 pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropské unie a rozhodnutí EIGE č. 82 ze dne 28. července 2014 o postupu obnovování/neobnovování smluv vztahujícím se na dočasné a smluvní zaměstnance (dále jen „rozhodnutí 82“).






  — | Žalovaný řádně nevykonal diskreční pravomoci, které mu udělují výše uvedená ustanovení, a neprovedl úplné a podrobné zkoumání všech relevantních skutkových okolností daného případu. |
| --- | --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vychází z porušení článku 8 pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropské unie a rozhodnutí EIGE č. 82 ze dne 28. července 2014 o postupu obnovování/neobnovování smluv vztahujícím se na dočasné a smluvní zaměstnance (dále jen „rozhodnutí 82“).

—

Žalovaný řádně nevykonal diskreční pravomoci, které mu udělují výše uvedená ustanovení, a neprovedl úplné a podrobné zkoumání všech relevantních skutkových okolností daného případu.

| 3. | Třetí žalobní důvod vychází z vad řízení včetně porušení interních procesních pravidel stanovených v rozhodnutí 82, z porušení práva na obhajobu, práva být slyšen, zásady řádné správy a povinnosti postupovat s řádnou péčí.






  — | Nejen že žalovaný nepostupoval v souladu s rozhodnutím 82, ale stanovisko žalobce nevyslechl ani jiným způsobem. Před přijetím rozhodnutí ze dne 26. srpna 2016 tedy od žalobce nezískal relevantní informace ohledně jeho zájmů a neumožnil žalobci si řádně připravit svoji obranu. |
| --- | --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vychází z vad řízení včetně porušení interních procesních pravidel stanovených v rozhodnutí 82, z porušení práva na obhajobu, práva být slyšen, zásady řádné správy a povinnosti postupovat s řádnou péčí.

—

Nejen že žalovaný nepostupoval v souladu s rozhodnutím 82, ale stanovisko žalobce nevyslechl ani jiným způsobem. Před přijetím rozhodnutí ze dne 26. srpna 2016 tedy od žalobce nezískal relevantní informace ohledně jeho zájmů a neumožnil žalobci si řádně připravit svoji obranu.

---

| 24.7.2017 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 239/49 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 239/49

---

Žaloba podaná dne 10. května 2017 – Michela Curto v. Parlament

(Věc T-275/17)

(2017/C 239/62)

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Michela Curto (Janov, Itále) (zástupci: L. Levi a C. Bernard Glanz, advokáti)

Žalovaný: Evropský parlament

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil napadené rozhodnutí ze dne 30. června 2016, kterým byla zamítnuta žádost žalobkyně o pomoc, a pokud je to nezbytné, zrušil rozhodnutí o zamítnutí stížnosti; |
| --- | --- |

—

zrušil napadené rozhodnutí ze dne 30. června 2016, kterým byla zamítnuta žádost žalobkyně o pomoc, a pokud je to nezbytné, zrušil rozhodnutí o zamítnutí stížnosti;

| — | uložil žalovanému, aby žalobkyni nahradil částku 10 000 eur nebo jakoukoliv jinou částku, kterou Tribunál bude považovat za vhodnou, jako náhradu nemajetkové újmy, spolu s úroky v zákonné výši až do úplného zaplacení; |
| --- | --- |

—

uložil žalovanému, aby žalobkyni nahradil částku 10 000 eur nebo jakoukoliv jinou částku, kterou Tribunál bude považovat za vhodnou, jako náhradu nemajetkové újmy, spolu s úroky v zákonné výši až do úplného zaplacení;

| — | uložil žalovanému náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobkyně dva žalobní důvody.

| 1. | První žalobní důvod vycházející z nesprávného právního posouzení






  — | Žalobkyně uvádí, že žalobce učinil nesprávný závěr, že sporné jednání nebylo nevhodné, a dále nesprávně rozhodl, že nemělo za následek poškození osobnosti, důstojnosti nebo fyzické či psychické integrity člověka. |
| --- | --- | --- |

1.

První žalobní důvod vycházející z nesprávného právního posouzení

—

Žalobkyně uvádí, že žalobce učinil nesprávný závěr, že sporné jednání nebylo nevhodné, a dále nesprávně rozhodl, že nemělo za následek poškození osobnosti, důstojnosti nebo fyzické či psychické integrity člověka.

| 2. | Druhý žalobní důvod vycházející z porušení článku 24 služebního řádu a povinnosti poskytnout pomoc






  — | Žalobkyně mimo jiné tvrdí, že se žalobce nevypořádal s žádostí o pomoc rozhodně a neprodleně, jak to stanoví platná judikatura. |
| --- | --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vycházející z porušení článku 24 služebního řádu a povinnosti poskytnout pomoc

—

Žalobkyně mimo jiné tvrdí, že se žalobce nevypořádal s žádostí o pomoc rozhodně a neprodleně, jak to stanoví platná judikatura.

---

| 24.7.2017 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 239/50 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 239/50

---

Žaloba podaná dne 15. května 2017 – Keolis CIF a další v. Komise

(Věc T-289/17)

(2017/C 239/63)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Žalobci: Keolis CIF (Le Mesnil-Amelot, Francie), Keolis Val d’Oise (Bernes-sur-Oise, Francie), Keolis Seine Sénart (Draveil, Francie), Keolis Seine Val de Marne (Athis-Mons, Francie), Keolis Seine Esonne (Ormoy, Francie), Keolis Vélizy (Versailles, Francie), Keolis Yvelines (Versailles) a Keolis Versailles (Versailles) (zástupci: D. Epaud a R. Sermier, advokáti)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobci navrhují, aby Tribunál:

| — | částečně zrušil rozhodnutí Evropské komise ze dne 2. února 2017 týkající se režimů podpory SA.26763 2014/C (ex 2012/NN) prováděných Francií ve prospěch společností autobusové dopravy v regionu Île-de-France v rozsahu, v němž jeho článek 1 uvádí, že byl tento režim podpory prováděn „protiprávně“, třebaže se jednalo o existující režim podpory; |
| --- | --- |

—

částečně zrušil rozhodnutí Evropské komise ze dne 2. února 2017 týkající se režimů podpory SA.26763 2014/C (ex 2012/NN) prováděných Francií ve prospěch společností autobusové dopravy v regionu Île-de-France v rozsahu, v němž jeho článek 1 uvádí, že byl tento režim podpory prováděn „protiprávně“, třebaže se jednalo o existující režim podpory;

| — | podpůrně částečné zrušil rozhodnutí Evropské komise ze dne 2. února 2017 týkající se režimů podpory SA.26763 2014/C (ex 2012/NN) prováděných Francií ve prospěch společností autobusové dopravy v regionu Île-de-France v rozsahu, v němž jeho článek 1 uvádí, že byl tento režim podpory prováděn v období před 25. listopadem 1998 protiprávně; |
| --- | --- |

—

podpůrně částečné zrušil rozhodnutí Evropské komise ze dne 2. února 2017 týkající se režimů podpory SA.26763 2014/C (ex 2012/NN) prováděných Francií ve prospěch společností autobusové dopravy v regionu Île-de-France v rozsahu, v němž jeho článek 1 uvádí, že byl tento režim podpory prováděn v období před 25. listopadem 1998 protiprávně;

| — | uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládají žalobci dva žalobní důvody.

| 1. | První žalobní důvod, vznesený primárně, vycházející z toho, že dotčený režim regionální podpory nebyl prováděn protiprávně, jelikož nepodléhal povinnosti předběžného oznámení. Režim regionální podpory je totiž existujícím režimem podpory ve smyslu čl. 108 odst. 1 SFEU a ustanovení čl. 1 písm. b) a kapitoly VI nařízení Rady (EU) 2015/1589 ze dne 13. července 2015, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 108 Smlouvy o fungování Evropské unie (Úř. věst. 2015, L 248, s. 9) (dále jen „nařízení č. 2015/1589“). Podle pravidel platných pro existující režimy podpory není jejich provádění protiprávní, jelikož Komise může případně stanovit pouze vhodná opatření za účelem jejich zněny nebo zániku v budoucnu. |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod, vznesený primárně, vycházející z toho, že dotčený režim regionální podpory nebyl prováděn protiprávně, jelikož nepodléhal povinnosti předběžného oznámení. Režim regionální podpory je totiž existujícím režimem podpory ve smyslu čl. 108 odst. 1 SFEU a ustanovení čl. 1 písm. b) a kapitoly VI nařízení Rady (EU) 2015/1589 ze dne 13. července 2015, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 108 Smlouvy o fungování Evropské unie (Úř. věst. 2015, L 248, s. 9) (dále jen „nařízení č. 2015/1589“). Podle pravidel platných pro existující režimy podpory není jejich provádění protiprávní, jelikož Komise může případně stanovit pouze vhodná opatření za účelem jejich zněny nebo zániku v budoucnu.

| 2. | Druhý žalobní důvod, vznesený podpůrně, vycházející z toho, že i za předpokladu, že dotčený režim podpory nepředstavuje existující režim podpory, Komise nemůže posuzovat stav, který existoval v době mimo desetiletou lhůtu předcházející 25. listopadu 2008, tedy dni, kdy zaslala francouzským orgánům žádost o poskytnutí informací. Článek 17 nařízení č. 2015/1589 totiž stanoví, že desetiletá promlčecí lhůta se přerušuje jakýmkoli opatřením přijatým Komisí nebo členským státem jednajícím na žádost Komise. Žalobci se tedy domnívají, že Komise nemohla posuzovat stav, který existoval 25. listopadu 1998. |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod, vznesený podpůrně, vycházející z toho, že i za předpokladu, že dotčený režim podpory nepředstavuje existující režim podpory, Komise nemůže posuzovat stav, který existoval v době mimo desetiletou lhůtu předcházející 25. listopadu 2008, tedy dni, kdy zaslala francouzským orgánům žádost o poskytnutí informací. Článek 17 nařízení č. 2015/1589 totiž stanoví, že desetiletá promlčecí lhůta se přerušuje jakýmkoli opatřením přijatým Komisí nebo členským státem jednajícím na žádost Komise. Žalobci se tedy domnívají, že Komise nemohla posuzovat stav, který existoval 25. listopadu 1998.

---

| 24.7.2017 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 239/51 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 239/51

---

Žaloba podaná dne 15. května 2017 – Buck-Chemie v. EUIPO – Henkel (znázornění čistícího bloku na WC)

(Věc T-296/17)

(2017/C 239/64)

Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Buck-Chemie GmbH (Herrenberg, Německo) (zástupci: C. Schultze, J. Ossing, R.-D. Härer, C. Weber, H. Ranzinger, C. Brockmann a C. Gehweiler, Rechtsanwälte)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Henkel AG & Co. KGaA (Düsseldorf, Německo)

Údaje týkající se řízení před EUIPO

Majitel sporného (průmyslového) vzoru: další účastnice v řízení před odvolacím senátem

Sporný (průmyslový) vzor: (průmyslový) vzor Společenství č. 1663618-0003

Napadené rozhodnutí: rozhodnutí třetího odvolacího senátu EUIPO ze dne 8. března 2017 ve věci R 2113/2015-3

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | napadené rozhodnutí zrušil; |
| --- | --- |

—

napadené rozhodnutí zrušil;

| — | uložil žalovanému a další účastnici řízení náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyní v řízení před Tribunálem a před odvolacím senátem. |
| --- | --- |

—

uložil žalovanému a další účastnici řízení náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyní v řízení před Tribunálem a před odvolacím senátem.

Dovolávané žalobní důvody

| — | Porušení článků 62 a 63 nařízení č. 6/2002; |
| --- | --- |

—

Porušení článků 62 a 63 nařízení č. 6/2002;

| — | Porušení von čl. 25 odst. 1 písm. a) a b) nařízení č. 6/2002; |
| --- | --- |

—

Porušení von čl. 25 odst. 1 písm. a) a b) nařízení č. 6/2002;

| — | Porušení von čl. 3 písm. a) nařízení č. 6/2002; |
| --- | --- |

—

Porušení von čl. 3 písm. a) nařízení č. 6/2002;

| — | Porušení von čl. 4 odst. 1 nařízení č. 6/2002; |
| --- | --- |

—

Porušení von čl. 4 odst. 1 nařízení č. 6/2002;

| — | Porušení von článků 5 a 6 nařízení č. 6/2002. |
| --- | --- |

—

Porušení von článků 5 a 6 nařízení č. 6/2002.

---

| 24.7.2017 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 239/51 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 239/51

---

Žaloba podaná dne 29. května 2017 – Martinair Holland v. Komise

(Věc T-323/17)

(2017/C 239/65)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Martinair Holland NV (Haarlemmermeer, Nizozemsko) (zástupce: M. Smeets, advokát)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil v celém rozsahu rozhodnutí Komise C(2017) 1742 final ze dne 17. března 2017 v řízení podle článku 101 SFEU, článku 53 Dohody o EHP a článku 8 Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o letecké dopravě (věc AT.39258 – Airfreight) z důvodu porušení zákazu svévolnosti a zásady rovného zacházení v souladu s jejím prvním žalobním důvodem; z důvodu nedostatku pravomoci týkající se letecké dopravy z letišť mimo EHP na letiště v rámci EHP v souladu s jejím druhým žalobním důvodem (primárně); nebo |
| --- | --- |

—

zrušil v celém rozsahu rozhodnutí Komise C(2017) 1742 final ze dne 17. března 2017 v řízení podle článku 101 SFEU, článku 53 Dohody o EHP a článku 8 Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o letecké dopravě (věc AT.39258 – Airfreight) z důvodu porušení zákazu svévolnosti a zásady rovného zacházení v souladu s jejím prvním žalobním důvodem; z důvodu nedostatku pravomoci týkající se letecké dopravy z letišť mimo EHP na letiště v rámci EHP v souladu s jejím druhým žalobním důvodem (primárně); nebo

| — | zrušil čl. 1 odst. 2 písm. d) a čl. 1 odst. 3 písm. d) napadeného rozhodnutí v rozsahu, v němž tato ustanovení uvádí, že se žalobkyně dopustila protiprávního jednání týkajícího se letecké dopravy z letišť mimo EHP na letiště v rámci EHP, v souladu s jejím druhým žalobním důvodem (podpůrně); a |
| --- | --- |

—

zrušil čl. 1 odst. 2 písm. d) a čl. 1 odst. 3 písm. d) napadeného rozhodnutí v rozsahu, v němž tato ustanovení uvádí, že se žalobkyně dopustila protiprávního jednání týkajícího se letecké dopravy z letišť mimo EHP na letiště v rámci EHP, v souladu s jejím druhým žalobním důvodem (podpůrně); a

| — | zrušil článek 1 a čl. 1 odst. 1 písm. d), čl. 1 odst. 2 písm. d), čl. 1 odst. 3 písm. d) a čl. 1 odst. 4 písm. d) napadeného rozhodnutí v rozsahu, v němž tato ustanovení uvádí, že jediné a trvající protiprávní jednání zahrnovalo zrušení přirážky, v souladu s jejím třetím žalobním důvodem; a |
| --- | --- |

—

zrušil článek 1 a čl. 1 odst. 1 písm. d), čl. 1 odst. 2 písm. d), čl. 1 odst. 3 písm. d) a čl. 1 odst. 4 písm. d) napadeného rozhodnutí v rozsahu, v němž tato ustanovení uvádí, že jediné a trvající protiprávní jednání zahrnovalo zrušení přirážky, v souladu s jejím třetím žalobním důvodem; a

| — | uložil Komisi náhradu nákladů řízení, pokud Tribunál zcela nebo zčásti zruší napadené rozhodnutí. |
| --- | --- |

—

uložil Komisi náhradu nákladů řízení, pokud Tribunál zcela nebo zčásti zruší napadené rozhodnutí.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody.

| 1. | První žalobní důvod vycházející z porušení zákazu svévolnosti a zásady rovného zacházení.






  — | Žalobkyně tvrdí, že napadené rozhodnutí porušuje zákaz svévolnosti tím, že z výroku napadeného rozhodnutí vylučuje podniky, které se podle jejího odůvodnění podílely na stejném jednání jako adresáti napadeného rozhodnutí. |
| --- | --- | --- |

1.

První žalobní důvod vycházející z porušení zákazu svévolnosti a zásady rovného zacházení.

—

Žalobkyně tvrdí, že napadené rozhodnutí porušuje zákaz svévolnosti tím, že z výroku napadeného rozhodnutí vylučuje podniky, které se podle jejího odůvodnění podílely na stejném jednání jako adresáti napadeného rozhodnutí.

| — | Žalobkyně dále tvrdí, že napadené rozhodnutí porušuje zásadu rovného zacházení tím, že sankcionuje žalobkyni za protiprávní jednání, ukládá jí pokutu a připisuje jí občanskoprávní odpovědnost, zatímco podniky, které se podle jejího odůvodnění podílely na stejném jednání jako adresáti napadeného rozhodnutí, jsou z výroku napadeného rozhodnutí vyloučeny. |
| --- | --- |

—

Žalobkyně dále tvrdí, že napadené rozhodnutí porušuje zásadu rovného zacházení tím, že sankcionuje žalobkyni za protiprávní jednání, ukládá jí pokutu a připisuje jí občanskoprávní odpovědnost, zatímco podniky, které se podle jejího odůvodnění podílely na stejném jednání jako adresáti napadeného rozhodnutí, jsou z výroku napadeného rozhodnutí vyloučeny.

| 2. | Druhý žalobní důvod vycházející z nedostatku pravomoci týkající se letecké nákladní dopravy z letišť mimo EHP na letiště v EHP.






  — | Žalobkyně tvrdí, že napadené rozhodnutí nesprávně vychází z předpokladu, že jediné a trvající protiprávní jednání týkající se letecké dopravy z letišť mimo EHP na letiště v EHP bylo uplatňováno v EHP. |
| --- | --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vycházející z nedostatku pravomoci týkající se letecké nákladní dopravy z letišť mimo EHP na letiště v EHP.

—

Žalobkyně tvrdí, že napadené rozhodnutí nesprávně vychází z předpokladu, že jediné a trvající protiprávní jednání týkající se letecké dopravy z letišť mimo EHP na letiště v EHP bylo uplatňováno v EHP.

| — | Žalobkyně dále tvrdí, že napadené rozhodnutí nesprávně vychází z předpokladu, že jediné a trvající protiprávní jednání týkající se letecké dopravy z letišť mimo EHP na letiště v EHP mělo podstatný, okamžitý a předvídatelný dopad na hospodářskou soutěž v EHP. |
| --- | --- |

—

Žalobkyně dále tvrdí, že napadené rozhodnutí nesprávně vychází z předpokladu, že jediné a trvající protiprávní jednání týkající se letecké dopravy z letišť mimo EHP na letiště v EHP mělo podstatný, okamžitý a předvídatelný dopad na hospodářskou soutěž v EHP.

| 3. | Třetí žalobní důvod vycházející z nedostatečného odůvodnění a zjevně nesprávného posouzení v rozsahu, v němž napadené rozhodnutí dospělo k závěru, že zrušení přirážky představuje samostatný prvek protiprávního jednání.






  — | Žalobkyně tvrdí, že dva předpoklady, ze kterých napadené rozhodnutí vychází za účelem kvalifikace zrušení přirážky jako samostatného prvku protiprávního jednání, si s ohledem na hospodářský a regulační rámec dotyčného odvětví vzájemně odporují. |
| --- | --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vycházející z nedostatečného odůvodnění a zjevně nesprávného posouzení v rozsahu, v němž napadené rozhodnutí dospělo k závěru, že zrušení přirážky představuje samostatný prvek protiprávního jednání.

—

Žalobkyně tvrdí, že dva předpoklady, ze kterých napadené rozhodnutí vychází za účelem kvalifikace zrušení přirážky jako samostatného prvku protiprávního jednání, si s ohledem na hospodářský a regulační rámec dotyčného odvětví vzájemně odporují.

| — | Žalobkyně dále tvrdí, že zrušení přirážky nelze rozeznat od praktik týkajících se palivové a bezpečností přirážky a nepředstavuje samostatný prvek protiprávního jednání. |
| --- | --- |

—

Žalobkyně dále tvrdí, že zrušení přirážky nelze rozeznat od praktik týkajících se palivové a bezpečností přirážky a nepředstavuje samostatný prvek protiprávního jednání.

---

| 24.7.2017 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 239/53 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 239/53

---

Žaloba podaná dne 29. května 2017 – SAS Cargo Group a další v. Komise

(Věc T-324/17)

(2017/C 239/66)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: SAS Cargo Group A/S (Kastrup, Dánsko), Scandinavian Airlines System Denmark-Norway-Sweden (Stockholm, Švédsko), SAS AB (Stockholm) (zástupci: B. Creve, M. Kofmann a G. Forwood, advokáti a J. Killick, barrister)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

| — | zrušil v plném rozsahu nebo částečně rozhodnutí Komise C(2017) 1742 final ze dne 17. března 2017 v řízení podle článku 101 SFEU, článku 53 Dohody o EHP a článku 8 Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o letecké dopravě (věc AT.39258 – nákladní letecká doprava); |
| --- | --- |

—

zrušil v plném rozsahu nebo částečně rozhodnutí Komise C(2017) 1742 final ze dne 17. března 2017 v řízení podle článku 101 SFEU, článku 53 Dohody o EHP a článku 8 Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o letecké dopravě (věc AT.39258 – nákladní letecká doprava);

| — | podpůrně snížil pokutu uloženou žalobkyním; |
| --- | --- |

—

podpůrně snížil pokutu uloženou žalobkyním;

| — | přijal nezbytná organizační procesní opatření nebo důkazní opatření, či jakákoli jiná opatření, která bude Tribunál považovat za nezbytná, a |
| --- | --- |

—

přijal nezbytná organizační procesní opatření nebo důkazní opatření, či jakákoli jiná opatření, která bude Tribunál považovat za nezbytná, a

| — | uložil Komisi náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládají žalobkyně pět žalobních důvodů.

| 1. | První žalobní důvod vycházející z porušení práva žalobkyň na obhajobu a zásady rovnosti zbraní z důvodu, že jim Komise odepřela přístup k relevantním důkazům svědčícím ve prospěch i v neprospěch, včetně důkazů, které Komise obdržela po doručení oznámení námitek. |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vycházející z porušení práva žalobkyň na obhajobu a zásady rovnosti zbraní z důvodu, že jim Komise odepřela přístup k relevantním důkazům svědčícím ve prospěch i v neprospěch, včetně důkazů, které Komise obdržela po doručení oznámení námitek.

| 2. | Druhý žalobní důvod vycházející z nedostatku pravomoci pro použití článku 101 SFEU a článku 53 Dohody o EHP na nákladní leteckou dopravu na linkách směřujících do EHP, jakož i na linkách mezi Švýcarskem a třemi zeměmi mimo EU/EHP. |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vycházející z nedostatku pravomoci pro použití článku 101 SFEU a článku 53 Dohody o EHP na nákladní leteckou dopravu na linkách směřujících do EHP, jakož i na linkách mezi Švýcarskem a třemi zeměmi mimo EU/EHP.

| 3. | Třetí žalobní důvod vycházející z toho, že se Komise dopustila pochybení při hodnocení důkazů a učiněním závěru, že tyto důkazy prokazují účast žalobkyň na jediném a trvajícím protiprávním jednání v mezinárodním měřítku, které bylo konstatováno v napadeném rozhodnutí, nebo že o takovém protiprávním jednání věděly. |
| --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vycházející z toho, že se Komise dopustila pochybení při hodnocení důkazů a učiněním závěru, že tyto důkazy prokazují účast žalobkyň na jediném a trvajícím protiprávním jednání v mezinárodním měřítku, které bylo konstatováno v napadeném rozhodnutí, nebo že o takovém protiprávním jednání věděly.

| 4. | Čtvrtý žalobní důvod vycházející z porušení článku 266 SFEU, článku 17 Listiny základních práv Evropské unie a čl. 296 odst. 2 SFEU z důvodu, že napadené rozhodnutí není vnitřně soudržné, zejména pokud jde o přičtení odpovědnosti za tvrzené protiprávní jednání. |
| --- | --- |

4.

Čtvrtý žalobní důvod vycházející z porušení článku 266 SFEU, článku 17 Listiny základních práv Evropské unie a čl. 296 odst. 2 SFEU z důvodu, že napadené rozhodnutí není vnitřně soudržné, zejména pokud jde o přičtení odpovědnosti za tvrzené protiprávní jednání.

| 5. | Pátý žalobní důvod vycházející z toho, že Komise uložila pokutu žalobkyním neprávem, jelikož nemohou být shledány odpovědnými z tvrzeného protiprávního jednání, a každopádně z toho, že se Komise dopustila pochybení při výpočtu pokuty s ohledem na hodnotu tržeb, koeficient závažnosti související se zvláštní situací, v níž se nachází SAS Cargo, délku trvání, zvýšení pokuty z důvodu opakování protiprávního jednání a na jiné polehčující okolnosti. Pokuta tudíž musí být zrušena, nebo podpůrně značně snížena. |
| --- | --- |

5.

Pátý žalobní důvod vycházející z toho, že Komise uložila pokutu žalobkyním neprávem, jelikož nemohou být shledány odpovědnými z tvrzeného protiprávního jednání, a každopádně z toho, že se Komise dopustila pochybení při výpočtu pokuty s ohledem na hodnotu tržeb, koeficient závažnosti související se zvláštní situací, v níž se nachází SAS Cargo, délku trvání, zvýšení pokuty z důvodu opakování protiprávního jednání a na jiné polehčující okolnosti. Pokuta tudíž musí být zrušena, nebo podpůrně značně snížena.

---

| 24.7.2017 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 239/53 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 239/53

---

Žaloba podaná dne 29. května 2017 – Koninklijke Luchtvaart Maatschappij v. Komise

(Věc T-325/17)

(2017/C 239/67)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV (Amstelveen, Nizozemsko) (zástupce: M. Smeets, advokát)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil v celém rozsahu rozhodnutí Komise C(2017) 1742 final ze dne 17. března 2017 v řízení podle článku 101 SFEU, článku 53 Dohody o EHP a článku 8 Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o letecké dopravě (věc AT.39258 – Airfreight) z důvodu porušení zákazu svévolnosti a zásady rovného zacházení v souladu s jejím prvním žalobním důvodem; z důvodu nedostatku pravomoci týkající se letecké dopravy z letišť mimo EHP na letiště v rámci EHP v souladu s jejím druhým žalobním důvodem (primárně); z důvodu porušení článku 49 Listiny základních práv EU, článku 101 SFEU, článku 53 Dohody o EHP a článku 8 Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o letecké dopravě a Pokynů pro stanovení pokut (1) v souladu s jejím čtvrtým žalobním důvodem (primárně); nebo |
| --- | --- |

—

zrušil v celém rozsahu rozhodnutí Komise C(2017) 1742 final ze dne 17. března 2017 v řízení podle článku 101 SFEU, článku 53 Dohody o EHP a článku 8 Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o letecké dopravě (věc AT.39258 – Airfreight) z důvodu porušení zákazu svévolnosti a zásady rovného zacházení v souladu s jejím prvním žalobním důvodem; z důvodu nedostatku pravomoci týkající se letecké dopravy z letišť mimo EHP na letiště v rámci EHP v souladu s jejím druhým žalobním důvodem (primárně); z důvodu porušení článku 49 Listiny základních práv EU, článku 101 SFEU, článku 53 Dohody o EHP a článku 8 Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o letecké dopravě a Pokynů pro stanovení pokut (1) v souladu s jejím čtvrtým žalobním důvodem (primárně); nebo

| — | zrušil čl. 1 odst. 2 písm. d) a čl. 1 odst. 3 písm. d) napadeného rozhodnutí v rozsahu, v němž tato ustanovení uvádí, že se žalobkyně dopustila protiprávního jednání týkajícího se letecké dopravy z letišť mimo EHP na letiště v rámci EHP, v souladu s jejím druhým žalobním důvodem (podpůrně); a |
| --- | --- |

—

zrušil čl. 1 odst. 2 písm. d) a čl. 1 odst. 3 písm. d) napadeného rozhodnutí v rozsahu, v němž tato ustanovení uvádí, že se žalobkyně dopustila protiprávního jednání týkajícího se letecké dopravy z letišť mimo EHP na letiště v rámci EHP, v souladu s jejím druhým žalobním důvodem (podpůrně); a

| — | zrušil článek 1 a čl. 1 odst. 1 písm. d), čl. 1 odst. 2 písm. d), čl. 1 odst. 3 písm. d) a čl. 1 odst. 4 písm. d) napadeného rozhodnutí v rozsahu, v němž tato ustanovení uvádí, že jediné a trvající protiprávní jednání zahrnovalo zrušení přirážky, v souladu s jejím třetím žalobním důvodem; a |
| --- | --- |

—

zrušil článek 1 a čl. 1 odst. 1 písm. d), čl. 1 odst. 2 písm. d), čl. 1 odst. 3 písm. d) a čl. 1 odst. 4 písm. d) napadeného rozhodnutí v rozsahu, v němž tato ustanovení uvádí, že jediné a trvající protiprávní jednání zahrnovalo zrušení přirážky, v souladu s jejím třetím žalobním důvodem; a

| — | podpůrně, pokud Tribunál v plném rozsahu nezruší napadené rozhodnutí v souladu s jejím prvním, druhým a čtvrtým žalobním důvodem, uplatnil svou plnou pravomoc za účelem snížení pokuty uložené žalobkyni v čl. 3 písm. c) a čl. 3 d) napadeného rozhodnutí v souladu s jejím prvním, druhým, třetím a čtvrtým žalobním důvodem; a konečně, |
| --- | --- |

—

podpůrně, pokud Tribunál v plném rozsahu nezruší napadené rozhodnutí v souladu s jejím prvním, druhým a čtvrtým žalobním důvodem, uplatnil svou plnou pravomoc za účelem snížení pokuty uložené žalobkyni v čl. 3 písm. c) a čl. 3 d) napadeného rozhodnutí v souladu s jejím prvním, druhým, třetím a čtvrtým žalobním důvodem; a konečně,

| — | uložil Komisi náhradu nákladů řízení, pokud Tribunál zcela nebo zčásti zruší napadené rozhodnutí nebo sníží pokutu. |
| --- | --- |

—

uložil Komisi náhradu nákladů řízení, pokud Tribunál zcela nebo zčásti zruší napadené rozhodnutí nebo sníží pokutu.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobkyně čtyři žalobní důvody.

| 1. | První žalobní důvod vycházející z porušení zákazu svévolnosti a zásady rovného zacházení.






  — | Žalobkyně tvrdí, že napadené rozhodnutí porušuje zákaz svévolnosti tím, že z výroku napadeného rozhodnutí vylučuje podniky, které se podle jejího odůvodnění podílely na stejném jednání jako adresáti napadeného rozhodnutí. |
| --- | --- | --- |

1.

První žalobní důvod vycházející z porušení zákazu svévolnosti a zásady rovného zacházení.

—

Žalobkyně tvrdí, že napadené rozhodnutí porušuje zákaz svévolnosti tím, že z výroku napadeného rozhodnutí vylučuje podniky, které se podle jejího odůvodnění podílely na stejném jednání jako adresáti napadeného rozhodnutí.

| — | Žalobkyně dále tvrdí, že napadené rozhodnutí porušuje zásadu rovného zacházení tím, že sankcionuje žalobkyni za protiprávní jednání, ukládá jí pokutu a připisuje jí občanskoprávní odpovědnost, zatímco podniky, které se podle jejího odůvodnění podílely na stejném jednání jako adresáti napadeného rozhodnutí, jsou z výroku napadeného rozhodnutí vyloučeny. |
| --- | --- |

—

Žalobkyně dále tvrdí, že napadené rozhodnutí porušuje zásadu rovného zacházení tím, že sankcionuje žalobkyni za protiprávní jednání, ukládá jí pokutu a připisuje jí občanskoprávní odpovědnost, zatímco podniky, které se podle jejího odůvodnění podílely na stejném jednání jako adresáti napadeného rozhodnutí, jsou z výroku napadeného rozhodnutí vyloučeny.

| 2. | Druhý žalobní důvod vycházející z nedostatku pravomoci týkající se letecké nákladní dopravy z letišť mimo EHP na letiště v EHP.






  — | Žalobkyně tvrdí, že napadené rozhodnutí nesprávně vychází z předpokladu, že jediné a trvající protiprávní jednání týkající se letecké dopravy z letišť mimo EHP na letiště v EHP bylo uplatňováno v EHP. |
| --- | --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vycházející z nedostatku pravomoci týkající se letecké nákladní dopravy z letišť mimo EHP na letiště v EHP.

—

Žalobkyně tvrdí, že napadené rozhodnutí nesprávně vychází z předpokladu, že jediné a trvající protiprávní jednání týkající se letecké dopravy z letišť mimo EHP na letiště v EHP bylo uplatňováno v EHP.

| — | Žalobkyně dále tvrdí, že napadené rozhodnutí nesprávně vychází z předpokladu, že jediné a trvající protiprávní jednání týkající se letecké dopravy z letišť mimo EHP na letiště v EHP mělo podstatný, okamžitý a předvídatelný dopad na hospodářskou soutěž v EHP. |
| --- | --- |

—

Žalobkyně dále tvrdí, že napadené rozhodnutí nesprávně vychází z předpokladu, že jediné a trvající protiprávní jednání týkající se letecké dopravy z letišť mimo EHP na letiště v EHP mělo podstatný, okamžitý a předvídatelný dopad na hospodářskou soutěž v EHP.

| 3. | Třetí žalobní důvod vycházející z nedostatečného odůvodnění a zjevně nesprávného posouzení v rozsahu, v němž napadené rozhodnutí dospělo k závěru, že zrušení přirážky představuje samostatný prvek protiprávního jednání.






  — | Žalobkyně tvrdí, že dva předpoklady, ze kterých napadené rozhodnutí vychází za účelem kvalifikace zrušení přirážky jako samostatného prvku protiprávního jednání, si s ohledem na hospodářský a regulační rámec dotyčného odvětví vzájemně odporují. |
| --- | --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vycházející z nedostatečného odůvodnění a zjevně nesprávného posouzení v rozsahu, v němž napadené rozhodnutí dospělo k závěru, že zrušení přirážky představuje samostatný prvek protiprávního jednání.

—

Žalobkyně tvrdí, že dva předpoklady, ze kterých napadené rozhodnutí vychází za účelem kvalifikace zrušení přirážky jako samostatného prvku protiprávního jednání, si s ohledem na hospodářský a regulační rámec dotyčného odvětví vzájemně odporují.

| — | Žalobkyně dále tvrdí, že zrušení přirážky nelze rozeznat od praktik týkajících se palivové a bezpečností přirážky a nepředstavuje samostatný prvek protiprávního jednání. |
| --- | --- |

—

Žalobkyně dále tvrdí, že zrušení přirážky nelze rozeznat od praktik týkajících se palivové a bezpečností přirážky a nepředstavuje samostatný prvek protiprávního jednání.

| 4. | Čtvrtý žalobní důvod vycházejí z toho, že pokuta porušuje zásadu zákonnosti a přiměřenosti pokut podle článku 49 Listiny základních práv EU, článku 101 SFEU a Pokynů pro stanovení pokut a že je zjevně nesprávná.






  — | Žalobkyně tvrdí, že hodnotou tržeb společnosti KLM Cargo, jichž se týká protiprávní jednání, je hodnota palivové a bezpečnostní přirážky a nikoli celý obrat společnosti KLM Cargo. |
| --- | --- | --- |

4.

Čtvrtý žalobní důvod vycházejí z toho, že pokuta porušuje zásadu zákonnosti a přiměřenosti pokut podle článku 49 Listiny základních práv EU, článku 101 SFEU a Pokynů pro stanovení pokut a že je zjevně nesprávná.

—

Žalobkyně tvrdí, že hodnotou tržeb společnosti KLM Cargo, jichž se týká protiprávní jednání, je hodnota palivové a bezpečnostní přirážky a nikoli celý obrat společnosti KLM Cargo.

| — | Hodnota tržeb společnosti KLM Cargo, z níž vychází základní částka pokuty, by neměla zahrnovat tržby společnosti KLM Cargo mimo EHP. |
| --- | --- |

—

Hodnota tržeb společnosti KLM Cargo, z níž vychází základní částka pokuty, by neměla zahrnovat tržby společnosti KLM Cargo mimo EHP.

| — | 15 % snížení pokuty z důvodu vládního zásahu neodpovídá stupni vládního zásahu v době trvání protiprávního jednání. |
| --- | --- |

—

15 % snížení pokuty z důvodu vládního zásahu neodpovídá stupni vládního zásahu v době trvání protiprávního jednání.

---

(1)  Pokyny pro výpočet pokut uložených podle čl. 23 odst. 2 písm. a) nařízení č. 1/2003 (Úř. věst. 2006, C 210, s. 2).

---

| 24.7.2017 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 239/55 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 239/55

---

Žaloba podaná dne 29. května 2017 – Air Canada v. Komise

(Věc T-326/17)

(2017/C 239/68)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Air Canada (Saint-Laurent, Québec, Kanada) (zástupci: T. Soames, G. Bakker a I. Z. Prodromou-Stamoudi, advokáti, a J. Joshua, Barrister)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí Komise C (2017) 1742 final ze dne 17. března 2017 v řízení podle článku 101 SFEU, článku 53 Dohody o EHP a článku 8 Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o letecké dopravě (AT.39258 – letecká nákladní doprava), v celém rozsahu nebo částečně, v rozsahu, v němž se týká žalobkyně; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí Komise C (2017) 1742 final ze dne 17. března 2017 v řízení podle článku 101 SFEU, článku 53 Dohody o EHP a článku 8 Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o letecké dopravě (AT.39258 – letecká nákladní doprava), v celém rozsahu nebo částečně, v rozsahu, v němž se týká žalobkyně;

| — | zrušil nebo podpůrně výrazně snížil výši pokuty; |
| --- | --- |

—

zrušil nebo podpůrně výrazně snížil výši pokuty;

| — | uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobkyně šest žalobních důvodů.

| 1. | První žalobní důvod vycházející z porušení práva na obhajobu, porušení práva být vyslechnut a porušení podstatných formálních náležitostí.
  Podle žalobkyně Evropská komise nezmínila ve svých výtkách teorii, z nichž vychází celá věc, jak byla poprvé uvedena v napadeném rozhodnutí, a zabránila tím žalobkyni, aby se hájila, což jsou dostatečné důvody pro zrušení nařízení v celém rozsahu. |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vycházející z porušení práva na obhajobu, porušení práva být vyslechnut a porušení podstatných formálních náležitostí.

Podle žalobkyně Evropská komise nezmínila ve svých výtkách teorii, z nichž vychází celá věc, jak byla poprvé uvedena v napadeném rozhodnutí, a zabránila tím žalobkyni, aby se hájila, což jsou dostatečné důvody pro zrušení nařízení v celém rozsahu.

| 2. | Druhý žalobní důvod vycházející z porušení práva na obhajobu, neuvedení důvodů a porušení podstatných formálních náležitostí.
  Podle žalobkyně Evropská komise porušila její právo na obhajobu tím, že i) neuvedla žádné nebo odpovídající odůvodnění na podporu závěru o existenci jediného a trvajícího protiprávního jednání na všech trasách; ii) nedefinovala povahu a rozsah údajného protiprávního či údajných protiprávních jednání s podrobností, jako vyžaduje zákon, a iii) neopravila vnitřní rozpor mezi jediným a trvajícím protiprávním jednáním a čtyřmi samostatnými protiprávními jednáními, která vedla ke zrušení rozhodnutí Komise C (2010) 7694 final ze dne 9. listopadu 2010, což jsou dostatečné důvody pro zrušení nařízení v celém rozsahu. |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vycházející z porušení práva na obhajobu, neuvedení důvodů a porušení podstatných formálních náležitostí.

Podle žalobkyně Evropská komise porušila její právo na obhajobu tím, že i) neuvedla žádné nebo odpovídající odůvodnění na podporu závěru o existenci jediného a trvajícího protiprávního jednání na všech trasách; ii) nedefinovala povahu a rozsah údajného protiprávního či údajných protiprávních jednání s podrobností, jako vyžaduje zákon, a iii) neopravila vnitřní rozpor mezi jediným a trvajícím protiprávním jednáním a čtyřmi samostatnými protiprávními jednáními, která vedla ke zrušení rozhodnutí Komise C (2010) 7694 final ze dne 9. listopadu 2010, což jsou dostatečné důvody pro zrušení nařízení v celém rozsahu.

| 3. | Třetí žalobní důvod vycházející ze zjevně nesprávného posouzení skutkového stavu a zjevně nesprávného právního posouzení v souvislosti s nemožností dopravců mimo EU/EHP působit na trasách v rámci Evropy.
  Žalobkyně poukazuje na to, že Evropská komise i) v čl. 1 odst. 1 a 4 napadeného rozhodnutí nesprávně konstatovala, že žalobkyně se podílela na protiprávním jednání či protiprávních jednáních na trasách v rámci EHP a mezi letišti v Evropské unii a letišti ve Švýcarsku, na kterých nebyla oprávněna poskytovat služby letecké nákladní dopravy; ii) opominula nebo nepochopila mezinárodní a unijní právní režim, kterým se řídí práva letecké dopravy; iii) nesprávně použila příslušnou judikaturu, když konstatovala, že neexistují žádné „nepřekonatelné překážky“ bránící žalobkyni poskytovat služby na trasách v rámci Evropy, a označila tak nesprávně žalobkyni za potenciálního soutěžitele na těchto trasách. Podle žalobkyně všechny tyto skutečnosti obsahují zjevně nesprávná posouzení skutkového stavu a zjevně nesprávná posouzení a jednotlivě nebo společně představují dostatečné důvody pro zrušení nařízení v celém rozsahu, nebo podpůrně jeho čl. 1 odst. 1 a 4. |
| --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vycházející ze zjevně nesprávného posouzení skutkového stavu a zjevně nesprávného právního posouzení v souvislosti s nemožností dopravců mimo EU/EHP působit na trasách v rámci Evropy.

Žalobkyně poukazuje na to, že Evropská komise i) v čl. 1 odst. 1 a 4 napadeného rozhodnutí nesprávně konstatovala, že žalobkyně se podílela na protiprávním jednání či protiprávních jednáních na trasách v rámci EHP a mezi letišti v Evropské unii a letišti ve Švýcarsku, na kterých nebyla oprávněna poskytovat služby letecké nákladní dopravy; ii) opominula nebo nepochopila mezinárodní a unijní právní režim, kterým se řídí práva letecké dopravy; iii) nesprávně použila příslušnou judikaturu, když konstatovala, že neexistují žádné „nepřekonatelné překážky“ bránící žalobkyni poskytovat služby na trasách v rámci Evropy, a označila tak nesprávně žalobkyni za potenciálního soutěžitele na těchto trasách. Podle žalobkyně všechny tyto skutečnosti obsahují zjevně nesprávná posouzení skutkového stavu a zjevně nesprávná posouzení a jednotlivě nebo společně představují dostatečné důvody pro zrušení nařízení v celém rozsahu, nebo podpůrně jeho čl. 1 odst. 1 a 4.

| 4. | Čtvrtý žalobní důvod vycházející ze zjevně nesprávného právního posouzení a nesprávného posouzení skutkového stavu v souvislosti se soudní příslušností.
  Žalobkyně poukazuje na to, že napadené rozhodnutí je stiženou vadami spočívajícími v nesprávných právních posouzeních a nesprávných posouzeních skutkového stavu v souvislosti s i) tím, že rozhodnutí nesprávně vychází z jednání, které je plně v souladu s právem na trasách do třetích zemí, při prokázání nebo odůvodnění protiprávního jednání na trasách v rámci Evropy (což je důvodem pro zrušení nařízení v celém rozsahu), a ii) nesprávným určením příslušnosti v souvislosti s údajnou koluzní dohodou o „příchozí“ dopravě na trasách do třetích zemí (což je důvodem pro zrušení nařízení v celém rozsahu nebo podpůrně jeho čl. 1 odst. 2 a 3). |
| --- | --- |

4.

Čtvrtý žalobní důvod vycházející ze zjevně nesprávného právního posouzení a nesprávného posouzení skutkového stavu v souvislosti se soudní příslušností.

Žalobkyně poukazuje na to, že napadené rozhodnutí je stiženou vadami spočívajícími v nesprávných právních posouzeních a nesprávných posouzeních skutkového stavu v souvislosti s i) tím, že rozhodnutí nesprávně vychází z jednání, které je plně v souladu s právem na trasách do třetích zemí, při prokázání nebo odůvodnění protiprávního jednání na trasách v rámci Evropy (což je důvodem pro zrušení nařízení v celém rozsahu), a ii) nesprávným určením příslušnosti v souvislosti s údajnou koluzní dohodou o „příchozí“ dopravě na trasách do třetích zemí (což je důvodem pro zrušení nařízení v celém rozsahu nebo podpůrně jeho čl. 1 odst. 2 a 3).

| 5. | Pátý žalobní důvod vycházející ze zjevně nesprávného posouzení důkazů uplatňovaných proti žalobkyni.
  Podle žalobkyně Evropská komise i) neuplatnila správně právní úpravu týkající se prokázání jediného a trvajícího protiprávního jednání; ii) neshromáždila soubor věrohodných důkazů a neprokázala právně dostačujícím způsobem skutečnosti, které jsou žalobkyni vytýkány, a iii) neprávem odmítla akceptovat zpětvzetí špatně formulované žádosti žalobkyně o shovívavost a nezohlednila účinek tohoto zpětvzetí na důkazy uplatňované proti žalobkyni, což jsou dostatečné důvody pro zrušení nařízení v celém rozsahu. |
| --- | --- |

5.

Pátý žalobní důvod vycházející ze zjevně nesprávného posouzení důkazů uplatňovaných proti žalobkyni.

Podle žalobkyně Evropská komise i) neuplatnila správně právní úpravu týkající se prokázání jediného a trvajícího protiprávního jednání; ii) neshromáždila soubor věrohodných důkazů a neprokázala právně dostačujícím způsobem skutečnosti, které jsou žalobkyni vytýkány, a iii) neprávem odmítla akceptovat zpětvzetí špatně formulované žádosti žalobkyně o shovívavost a nezohlednila účinek tohoto zpětvzetí na důkazy uplatňované proti žalobkyni, což jsou dostatečné důvody pro zrušení nařízení v celém rozsahu.

| 6. | Šestý žalobní důvod: v souladu s prvním, druhým, třetím, čtvrtým a pátým žalobním důvodem žalobkyně žádá Soudní dvůr, aby zrušil pokutu uloženou článkem 3 nebo, podpůrně, ji výrazně snížil na základě své pravomoci soudního přezkumu v plné jurisdikci podle článku 261 SFEU, článku 31 nařízení č. 1/2003 a ustálené judikatury. |
| --- | --- |

6.

Šestý žalobní důvod: v souladu s prvním, druhým, třetím, čtvrtým a pátým žalobním důvodem žalobkyně žádá Soudní dvůr, aby zrušil pokutu uloženou článkem 3 nebo, podpůrně, ji výrazně snížil na základě své pravomoci soudního přezkumu v plné jurisdikci podle článku 261 SFEU, článku 31 nařízení č. 1/2003 a ustálené judikatury.

---

| 24.7.2017 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 239/56 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 239/56

---

Žaloba podaná dne 26. května 2017 – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi v. EUIPO – M. J. Dairies (BBQLOUMI)

(Věc T-328/17)

(2017/C 239/69)

Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi (Nikósie, Kypr) (zástupci: S. Malynicz, QC, a V. Marsland, Solicitor)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

Další účastnice řízení před odvolacím senátem: M. J. Dairies EOOD (Sofie, Bulharsko)

Údaje týkající se řízení před EUIPO

Přihlašovatel sporné ochranné známky: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie obsahující slovní prvek „BBQLOUMI“ – Přihláška č. 13 069 034

Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 16. března 2017, ve věci R 497/2016-4

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil napadené rozhodnutí; |
| --- | --- |

—

zrušil napadené rozhodnutí;

| — | uložil EUIPO náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

Dovolávaný žalobní důvod

| — | Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009. |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.

---

| 24.7.2017 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 239/57 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 239/57

---

Žaloba podaná dne 31. května 2017 – Cargolux Airlines v. Komise

(Věc T-334/17)

(2017/C 239/70)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Cargolux Airlines International SA (Sandweiler, Lucembursko) (zástupci: G. Goeteyn, Solicitor, E. Aliende Rodríguez, advokát a C. Rawnsley, Barrister)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | v případě, že vyhoví prvnímu, druhému, třetímu a čtvrtému žalobnímu důvodu, zrušil v plném rozsahu čl. 1 odst. 1 až 4 rozhodnutí Komise C(2017) 1742 final ze dne 17. března 2017 o řízení podle článku 101 SFEU, článku 53 Dohody o EHP a článku 8 smlouvy mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o letecké dopravě (AT.39258 – Airfreight) v rozsahu, v němž se týkají společnosti Cargolux; |
| --- | --- |

—

v případě, že vyhoví prvnímu, druhému, třetímu a čtvrtému žalobnímu důvodu, zrušil v plném rozsahu čl. 1 odst. 1 až 4 rozhodnutí Komise C(2017) 1742 final ze dne 17. března 2017 o řízení podle článku 101 SFEU, článku 53 Dohody o EHP a článku 8 smlouvy mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o letecké dopravě (AT.39258 – Airfreight) v rozsahu, v němž se týkají společnosti Cargolux;

| — | v případě, že Tribunál vyhoví pátému žalobnímu důvodu,






  — | zrušil čl. 1 odst. 1 uvedeného rozhodnutí v plném rozsahu, nebo, pokud čl. 1 odst. 1 uvedeného rozhodnutí nebude zrušen v plném rozsahu, zrušil čl. 1 odst. 1 bod i) uvedeného rozhodnutí v rozsahu, v němž se týká bezpečnostních příplatků a provizí; zrušil bod ii) v rozsahu, v němž se týká na období od 22. ledna 2001 do konce roku 2002, a bod iii) v rozsahu, v němž je v něm uvedeno zjištění účasti na kartelovém jednání ve smyslu obvyklého výkladu tohoto pojmu, který se vztahuje k rozhodnému okamžiku, který nastal co nejdříve před 10. červnem 2005; |
| --- | --- | --- |

—

v případě, že Tribunál vyhoví pátému žalobnímu důvodu,

—

zrušil čl. 1 odst. 1 uvedeného rozhodnutí v plném rozsahu, nebo, pokud čl. 1 odst. 1 uvedeného rozhodnutí nebude zrušen v plném rozsahu, zrušil čl. 1 odst. 1 bod i) uvedeného rozhodnutí v rozsahu, v němž se týká bezpečnostních příplatků a provizí; zrušil bod ii) v rozsahu, v němž se týká na období od 22. ledna 2001 do konce roku 2002, a bod iii) v rozsahu, v němž je v něm uvedeno zjištění účasti na kartelovém jednání ve smyslu obvyklého výkladu tohoto pojmu, který se vztahuje k rozhodnému okamžiku, který nastal co nejdříve před 10. červnem 2005;

| — | zrušil čl. 1 odst. 2 uvedeného rozhodnutí v plném rozsahu, nebo aby, pokud čl. 1 odst. 2 uvedeného rozhodnutí nebude zrušen v plném rozsahu, zrušil čl. 1 odst. 2 bod i) v rozsahu, v němž se týká bezpečnostních příplatků a provizí; a bod ii) v rozsahu, v němž je v něm uvedeno zjištění účasti na kartelovém jednání ve smyslu obvyklého výkladu tohoto pojmu, který se vztahuje k rozhodnému okamžiku, který nastal co nejdříve před 10. červnem 2005; |
| --- | --- |

—

zrušil čl. 1 odst. 2 uvedeného rozhodnutí v plném rozsahu, nebo aby, pokud čl. 1 odst. 2 uvedeného rozhodnutí nebude zrušen v plném rozsahu, zrušil čl. 1 odst. 2 bod i) v rozsahu, v němž se týká bezpečnostních příplatků a provizí; a bod ii) v rozsahu, v němž je v něm uvedeno zjištění účasti na kartelovém jednání ve smyslu obvyklého výkladu tohoto pojmu, který se vztahuje k rozhodnému okamžiku, který nastal co nejdříve před 10. červnem 2005;

| — | zrušil čl. 1 odst. 3 a 4 v plném rozsahu. |
| --- | --- |

—

zrušil čl. 1 odst. 3 a 4 v plném rozsahu.

| — | v případě, že Tribunál vyhoví šestému žalobnímu důvodu, zrušil čl. 1 odst. 2 a 3 napadeného rozhodnutí v rozsahu, v němž se v nich uvádí, že se společnost Cargolux účastnila protiprávního jednání v souvislosti se zpátečními trasami (tj. na linkách směřujících z letišť ve třetích zemích do zemí EU nebo na Island a do Norska); |
| --- | --- |

—

v případě, že Tribunál vyhoví šestému žalobnímu důvodu, zrušil čl. 1 odst. 2 a 3 napadeného rozhodnutí v rozsahu, v němž se v nich uvádí, že se společnost Cargolux účastnila protiprávního jednání v souvislosti se zpátečními trasami (tj. na linkách směřujících z letišť ve třetích zemích do zemí EU nebo na Island a do Norska);

| — | zrušil pokutu uloženou společnosti Cargolux v čl ánku 3 uvedeného rozhodnutí, a pokud Tribunál tuto pokutu nezruší v plném rozsahu, aby ji na základě pravomoci soudního přezkumu v plné jurisdikci podstatně snížil; |
| --- | --- |

—

zrušil pokutu uloženou společnosti Cargolux v čl ánku 3 uvedeného rozhodnutí, a pokud Tribunál tuto pokutu nezruší v plném rozsahu, aby ji na základě pravomoci soudního přezkumu v plné jurisdikci podstatně snížil;

| — | přijal nezbytná návazná usnesení stran článku 4 v rozsahu, v němž se týká společnosti Cargolux; |
| --- | --- |

—

přijal nezbytná návazná usnesení stran článku 4 v rozsahu, v němž se týká společnosti Cargolux;

| — | uložil Komisi náhradu nákladů řízení vynaložených společností Cargolux. |
| --- | --- |

—

uložil Komisi náhradu nákladů řízení vynaložených společností Cargolux.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobkyně sedm žalobních důvodů.

| 1. | První žalobní důvod vycházející ze zjevně nesprávného posouzení, kterého se měla Komise dopustit tím, že překročila své pravomoci, když se opírala o důkazy týkající se leteckých tras a období, které nespadaly do její pravomoci.






  — | Žalobkyně tvrdí, že Komise neoprávněně překročila svou pravomoc, neboť se opírala o důkazy, které pocházely z období před a) 1. květnem 2004 v souvislosti s leteckými trasami mezi EU a třetími zeměmi; před 19. květnem 2005 v souvislosti s leteckými trasami mezi EHP (státy, které nejsou členy EU) a třetími zeměmi; a c) před 1. červnem 2002 v souvislosti s trasami EU–Švýcarsko, které byly základem jí zjištěného porušení článku 101 SFEU a článku 53 Dohody EHP. |
| --- | --- | --- |

1.

První žalobní důvod vycházející ze zjevně nesprávného posouzení, kterého se měla Komise dopustit tím, že překročila své pravomoci, když se opírala o důkazy týkající se leteckých tras a období, které nespadaly do její pravomoci.

—

Žalobkyně tvrdí, že Komise neoprávněně překročila svou pravomoc, neboť se opírala o důkazy, které pocházely z období před a) 1. květnem 2004 v souvislosti s leteckými trasami mezi EU a třetími zeměmi; před 19. květnem 2005 v souvislosti s leteckými trasami mezi EHP (státy, které nejsou členy EU) a třetími zeměmi; a c) před 1. červnem 2002 v souvislosti s trasami EU–Švýcarsko, které byly základem jí zjištěného porušení článku 101 SFEU a článku 53 Dohody EHP.

| 2. | Druhý žalobní důvod vycházející z porušení podstatné procesní náležitosti, porušení práva na obhajobu a zjevně nesprávného posouzení, neboť Komise porušila podstatné procesní náležitosti a právo žalobkyně na obhajobu tím, že před opětovným přijetím rozhodnutí nevydala nové prohlášení o námitkách.






  — | Žalobkyně tvrdí, že Komise nesprávně konstatovala, že neměla povinnost vydat nové prohlášení o námitkách před opětovným přijetím napadeného rozhodnutí, čímž porušila právo žalobkyně na obhajobu. |
| --- | --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vycházející z porušení podstatné procesní náležitosti, porušení práva na obhajobu a zjevně nesprávného posouzení, neboť Komise porušila podstatné procesní náležitosti a právo žalobkyně na obhajobu tím, že před opětovným přijetím rozhodnutí nevydala nové prohlášení o námitkách.

—

Žalobkyně tvrdí, že Komise nesprávně konstatovala, že neměla povinnost vydat nové prohlášení o námitkách před opětovným přijetím napadeného rozhodnutí, čímž porušila právo žalobkyně na obhajobu.

| 3. | Třetí žalobní důvod vycházející z nesprávného právního posouzení a zjevně nesprávného posouzení, neboť Komise neprovedla nezbytné posouzení právních a hospodářských okolností k tomu, aby mohla oprávněně konstatovat protiprávní jednání z hlediska cíle. |
| --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vycházející z nesprávného právního posouzení a zjevně nesprávného posouzení, neboť Komise neprovedla nezbytné posouzení právních a hospodářských okolností k tomu, aby mohla oprávněně konstatovat protiprávní jednání z hlediska cíle.

| 4. | Čtvrtý žalobní důvod vycházející z porušení podstatné procesní náležitosti, nedostatku odůvodnění, porušení práva na obhajobu a zjevně nesprávného právního a skutkového posouzení, neboť Komise nevymezila s dostatečnou přesností rozsah a kritéria údajného porušení článku 101 SFEU a dalších relevantních ustanovení.






  — | Žalobkyně tvrdí, že široké vymezení pojmu jediného pokračujícího protiprávního jednání vedlo k nejasnému určení rozsahu protiprávního jednání, jež nelze zhojit, což znemožňuje určení jeho předmětu. |
| --- | --- | --- |

4.

Čtvrtý žalobní důvod vycházející z porušení podstatné procesní náležitosti, nedostatku odůvodnění, porušení práva na obhajobu a zjevně nesprávného právního a skutkového posouzení, neboť Komise nevymezila s dostatečnou přesností rozsah a kritéria údajného porušení článku 101 SFEU a dalších relevantních ustanovení.

—

Žalobkyně tvrdí, že široké vymezení pojmu jediného pokračujícího protiprávního jednání vedlo k nejasnému určení rozsahu protiprávního jednání, jež nelze zhojit, což znemožňuje určení jeho předmětu.

| 5. | Pátý žalobní důvod vycházející ze zjevně nesprávného posouzení, neboť Komise nepředložila spolehlivé důkazy, z nichž vycházelo její konstatování, ani právně dostačujícím způsobem neprokázala skutečnosti, o něž opírá svá konstatování.






  — | Žalobkyně tvrdí, že napadené rozhodnutí trpí nesprávnými skutkovými zjištěními a nesprávným posouzením, pokud jde o všechny tři skutky (palivové příplatky, bezpečnostní příplatky a platby z provizí příplatků) zakládající údajné jediné pokračující protiprávní jednání. Žalobkyně má rovněž za to, že Komise zneužila pojem jediné pokračující protiprávní jednání jako všeobjímající ustanovení, které jí umožňuje předkládat jako „důkazy“ různorodou řadu skutečností a kontaktů, včetně jednání, které je v souladu s právem či které není relevantní. |
| --- | --- | --- |

5.

Pátý žalobní důvod vycházející ze zjevně nesprávného posouzení, neboť Komise nepředložila spolehlivé důkazy, z nichž vycházelo její konstatování, ani právně dostačujícím způsobem neprokázala skutečnosti, o něž opírá svá konstatování.

—

Žalobkyně tvrdí, že napadené rozhodnutí trpí nesprávnými skutkovými zjištěními a nesprávným posouzením, pokud jde o všechny tři skutky (palivové příplatky, bezpečnostní příplatky a platby z provizí příplatků) zakládající údajné jediné pokračující protiprávní jednání. Žalobkyně má rovněž za to, že Komise zneužila pojem jediné pokračující protiprávní jednání jako všeobjímající ustanovení, které jí umožňuje předkládat jako „důkazy“ různorodou řadu skutečností a kontaktů, včetně jednání, které je v souladu s právem či které není relevantní.

| 6. | Šestý žalobní důvod vycházející z nesprávného právního posouzení, neboť Komise se nesprávně prohlásila za příslušnou rozhodovat o údajné koordinaci narušující hospodářskou soutěž, pokud jde o lety z letišť ve třetích zemích na letiště v EHP, a dopustila se nesprávného právního posouzení, jelikož na tyto činnosti se nevztahuje působnost článku 101 SFEU a článku 53 Dohody EHP. |
| --- | --- |

6.

Šestý žalobní důvod vycházející z nesprávného právního posouzení, neboť Komise se nesprávně prohlásila za příslušnou rozhodovat o údajné koordinaci narušující hospodářskou soutěž, pokud jde o lety z letišť ve třetích zemích na letiště v EHP, a dopustila se nesprávného právního posouzení, jelikož na tyto činnosti se nevztahuje působnost článku 101 SFEU a článku 53 Dohody EHP.

| 7. | Sedmý žalobní důvod, který se týká návrhu na soudní přezkum v plné jurisdikci stran pokuty, vychází ze zjevně nesprávného posouzení a z porušení zásady proporcionality.






  — | Žalobkyně tvrdí, že Komise nesprávně stanovila hodnoty tržeb, neboť nesprávně zohlednila zpáteční lety a velmi nadhodnotila celkovou závažnost údajného protiprávního jednání. Komise ve vztahu k žalobkyni nesprávně posoudila závažnost a dobu trvání údajného protiprávního jednání a mylně odmítla polehčující okolností. |
| --- | --- | --- |

7.

Sedmý žalobní důvod, který se týká návrhu na soudní přezkum v plné jurisdikci stran pokuty, vychází ze zjevně nesprávného posouzení a z porušení zásady proporcionality.

—

Žalobkyně tvrdí, že Komise nesprávně stanovila hodnoty tržeb, neboť nesprávně zohlednila zpáteční lety a velmi nadhodnotila celkovou závažnost údajného protiprávního jednání. Komise ve vztahu k žalobkyni nesprávně posoudila závažnost a dobu trvání údajného protiprávního jednání a mylně odmítla polehčující okolností.

---

| 24.7.2017 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 239/59 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 239/59

---

Žaloba podaná dne 30. května 2017 – Help – Hilfe zur Selbsthilfe v. Komise

(Věc T-335/17)

(2017/C 239/71)

Jednací jazyk: němčina

Účastníci řízení

Žalobce: Help – Hilfe zur Selbsthilfe e.V. (Bonn, Německo) (zástupci: V. Jungkind a P. Cramer, Rechtsanwälte)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil jednak rozhodnutí žalované ze dne 21. března 2017 (Ares(2017)1515573) požadující navrácení části podpory na projekt Food Security Promotion for very food insecure farming households in Zimbabwe (ECHO/ZWE/BUD/2009/02002) ve výši 643 627,72 EUR, a jednak na něm založený příkaz k úhradě ze dne 7. dubna 2017 (č. 3241705513), kterým se žalovaná dožadovala zaplacení první splátky ve výši 321 813,86 EUR, a |
| --- | --- |

—

zrušil jednak rozhodnutí žalované ze dne 21. března 2017 (Ares(2017)1515573) požadující navrácení části podpory na projekt Food Security Promotion for very food insecure farming households in Zimbabwe (ECHO/ZWE/BUD/2009/02002) ve výši 643 627,72 EUR, a jednak na něm založený příkaz k úhradě ze dne 7. dubna 2017 (č. 3241705513), kterým se žalovaná dožadovala zaplacení první splátky ve výši 321 813,86 EUR, a

| — | uložil žalované náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil žalované náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobce tři žalobní důvody.

| 1. | První žalobní důvod vycházející z toho, že postup, proti němuž se žalovaná ohradila, není porušením hmotného práva






  — | Postup žalobce při udělení dvou zakázek na dodání zemědělských produktů, proti němuž se žalovaná ohradila, neporušuje závazná hmotněprávní pravidla o provádění zadávacích řízení v rámci humanitárních projektů. Tento postup je zejména v souladu se závaznými zásadami udělování zakázek podle čl. 184 odst. 1 prováděcích pravidel k finančnímu nařízení Evropské unie z roku 2009 a s čl. 2 odst. 3 stanovených pravidel a postupů (Rules and Procedures) v příloze IV Rámcové dohody o partnerství týkající se spolupráce Evropské unie a nevládních organizací v oblasti humanitární pomoci z roku 2008. |
| --- | --- | --- |

1.

První žalobní důvod vycházející z toho, že postup, proti němuž se žalovaná ohradila, není porušením hmotného práva

—

Postup žalobce při udělení dvou zakázek na dodání zemědělských produktů, proti němuž se žalovaná ohradila, neporušuje závazná hmotněprávní pravidla o provádění zadávacích řízení v rámci humanitárních projektů. Tento postup je zejména v souladu se závaznými zásadami udělování zakázek podle čl. 184 odst. 1 prováděcích pravidel k finančnímu nařízení Evropské unie z roku 2009 a s čl. 2 odst. 3 stanovených pravidel a postupů (Rules and Procedures) v příloze IV Rámcové dohody o partnerství týkající se spolupráce Evropské unie a nevládních organizací v oblasti humanitární pomoci z roku 2008.

| — | Postup, proti němuž se žalovaná ohradila, neporušuje ani dokumentační povinnost podle čl. 23 odst. 4 všeobecných podmínek obsažených v příloze III Rámcové dohody o partnerství. |
| --- | --- |

—

Postup, proti němuž se žalovaná ohradila, neporušuje ani dokumentační povinnost podle čl. 23 odst. 4 všeobecných podmínek obsažených v příloze III Rámcové dohody o partnerství.

| 2. | Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že pro navrácení finančních prostředků není dán žádný jiný důvod






  — | Nejsou dány ani žádné jiné důvody pro navrácení finanční podpory. Podnik vybraný žalobcem zejména dodal objednané zboží včas, kompletně a v dobré jakosti. Žalobce navíc projekt podpory provedl úspěšně, což potvrdily celkem čtyři nezávislé kontroly provedené třetími subjekty. |
| --- | --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že pro navrácení finančních prostředků není dán žádný jiný důvod

—

Nejsou dány ani žádné jiné důvody pro navrácení finanční podpory. Podnik vybraný žalobcem zejména dodal objednané zboží včas, kompletně a v dobré jakosti. Žalobce navíc projekt podpory provedl úspěšně, což potvrdily celkem čtyři nezávislé kontroly provedené třetími subjekty.

| — | K trestně postižitelnému jednání zúčastněných pracovníků žalobce nedošlo. Staatsanwaltschaft Bonn (Státní zastupitelství v Bonnu) pro nedostatek podezření o spáchání trestného činu nezahájilo žádné vyšetřování. |
| --- | --- |

—

K trestně postižitelnému jednání zúčastněných pracovníků žalobce nedošlo. Staatsanwaltschaft Bonn (Státní zastupitelství v Bonnu) pro nedostatek podezření o spáchání trestného činu nezahájilo žádné vyšetřování.

| 3. | Třetí, podpůrně uplatněný žalobní důvod vycházející z neuplatnění diskreční pravomoci a z nepřiměřenosti






  — | Žalovaná vydala rozhodnutí o navrácení poskytnuté finanční pomoci na základě mylné úvahy, že podléhá závaznému doporučení ohledně navrácení vydanému Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF). Jedná se tu o neuplatnění diskreční pravomoci žalované, jehož důsledkem je protiprávnost navrácení. |
| --- | --- | --- |

3.

Třetí, podpůrně uplatněný žalobní důvod vycházející z neuplatnění diskreční pravomoci a z nepřiměřenosti

—

Žalovaná vydala rozhodnutí o navrácení poskytnuté finanční pomoci na základě mylné úvahy, že podléhá závaznému doporučení ohledně navrácení vydanému Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF). Jedná se tu o neuplatnění diskreční pravomoci žalované, jehož důsledkem je protiprávnost navrácení.

| — | Navrácení celé částky ve výši 643 627,27 EUR je dále z důvodu porušení zásady proporcionality dle čl. 5 odst. 4 SFEU protiprávní. Překračuje rámec toho, co je nezbytné na ochranu rozpočtu, a vzhledem k úspěšnému provedení projektu podpory zejména není v přiměřeném poměru k zátěži, která tím žalobci vzniká. |
| --- | --- |

—

Navrácení celé částky ve výši 643 627,27 EUR je dále z důvodu porušení zásady proporcionality dle čl. 5 odst. 4 SFEU protiprávní. Překračuje rámec toho, co je nezbytné na ochranu rozpočtu, a vzhledem k úspěšnému provedení projektu podpory zejména není v přiměřeném poměru k zátěži, která tím žalobci vzniká.

---

| 24.7.2017 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 239/60 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 239/60

---

Žaloba podaná dne 31. května 2017 – Shenzhen Jiayz Photo Industrial v. EUIPO – Seven (sevenoak)

(Věc T-339/17)

(2017/C 239/72)

Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Shenzhen Jiayz Photo Industrial Ltd (Shenzhen, Čína) (zástupce: M. de Arpe Tejero, advokát)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Seven SpA (Leinì, Itálie)

Údaje týkající se řízení před EUIPO

Přihlašovatelka sporné ochranné známky: žalobkyně

Sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Evropské unie obsahující slovní prvek „SEVENOAK“ – přihláška č. 13 521 125

Řízení před EUIPO: námitkové řízení

Napadené rozhodnutí: rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 23. března 2017 ve věci R 1326/2016-1

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | napadené rozhodnutí zrušil; |
| --- | --- |

—

napadené rozhodnutí zrušil;

| — | vyhověl přihlášce ochranné známky Evropské unie „SEVENOAK“ č. 13 521 125 pro všechny výrobky v přihlášce uvedené; |
| --- | --- |

—

vyhověl přihlášce ochranné známky Evropské unie „SEVENOAK“ č. 13 521 125 pro všechny výrobky v přihlášce uvedené;

| — | uložil EUIPO náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

Dovolávaný žalobní důvod

| — | Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009. |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.

---

| 24.7.2017 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 239/60 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 239/60

---

Žaloba podaná dne 30. května 2017 – Japan Airlines v. Komise

(Věc T-340/17)

(2017/C 239/73)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Japan Airlines Co. Ltd (Tokio, Japonsko) (zástupci: J.-F. Bellis a K. Van Hove, advokáti, a R. Burton, solicitor)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil v plném rozsahu v části, v níž se týká žalobkyně, rozhodnutí Komise C(2017) 1742 final ze dne 17. března 2017 v řízení podle článku 101 SFEU, článku 53 Dohody o EHP a článku 8 Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o letecké dopravě (věc AT.39258 – nákladní letecká doprava); |
| --- | --- |

—

zrušil v plném rozsahu v části, v níž se týká žalobkyně, rozhodnutí Komise C(2017) 1742 final ze dne 17. března 2017 v řízení podle článku 101 SFEU, článku 53 Dohody o EHP a článku 8 Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o letecké dopravě (věc AT.39258 – nákladní letecká doprava);

| — | podpůrně v rámci soudního přezkumu v plné jurisdikci snížil pokutu uloženou žalobkyni, a |
| --- | --- |

—

podpůrně v rámci soudního přezkumu v plné jurisdikci snížil pokutu uloženou žalobkyni, a

| — | uložil Komisi náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobkyně jedenáct žalobních důvodů.

| 1. | První žalobní důvod vycházející z toho, že Komise porušuje zásadu ne bis in idem a článek 266 SFEU tím, že konstatovala, že je žalobkyně odpovědná za aspekty protiprávního jednání, za které ji Komise zbavila odpovědnosti v rozhodnutí z roku 2010, a každopádně že Komise porušuje použitelnou promlčecí lhůtu tím, že uložila žalobkyni pokutu za tyto aspekty a neprokázala oprávněný zájem na formálním konstatování protiprávního jednání ve vztahu k těmto aspektům. |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vycházející z toho, že Komise porušuje zásadu ne bis in idem a článek 266 SFEU tím, že konstatovala, že je žalobkyně odpovědná za aspekty protiprávního jednání, za které ji Komise zbavila odpovědnosti v rozhodnutí z roku 2010, a každopádně že Komise porušuje použitelnou promlčecí lhůtu tím, že uložila žalobkyni pokutu za tyto aspekty a neprokázala oprávněný zájem na formálním konstatování protiprávního jednání ve vztahu k těmto aspektům.

| 2. | Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že Komise porušuje zásadu zákazu diskriminace tím, že opětovně přijala napadené rozhodnutí, jelikož žalobkyně se nachází v méně příznivém postavení než ostatní adresáti rozhodnutí z roku 2010, vůči kterým se posledně uvedené rozhodnutí stalo konečným a závazným. |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že Komise porušuje zásadu zákazu diskriminace tím, že opětovně přijala napadené rozhodnutí, jelikož žalobkyně se nachází v méně příznivém postavení než ostatní adresáti rozhodnutí z roku 2010, vůči kterým se posledně uvedené rozhodnutí stalo konečným a závazným.

| 3. | Třetí žalobní důvod vycházející z toho, že Komise porušuje článek 101 SFEU a článek 53 Dohody o EHP, překračuje svou pravomoc a porušuje právo žalobkyně na obhajobu tím, že jí přičítá odpovědnost za protiprávní jednání, pokud jde o linky v EHP a linky mezi Unií a Švýcarskem, v období, kdy neměla pravomoc provést článek 101 SFEU a článek 53 Dohody o EHP vůči leteckým společnostem, které působily pouze na linkách mezi EHP a třetími zeměmi, takže jednání žalobkyně na linkách mezi EHP a třetími zeměmi bylo legální. |
| --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vycházející z toho, že Komise porušuje článek 101 SFEU a článek 53 Dohody o EHP, překračuje svou pravomoc a porušuje právo žalobkyně na obhajobu tím, že jí přičítá odpovědnost za protiprávní jednání, pokud jde o linky v EHP a linky mezi Unií a Švýcarskem, v období, kdy neměla pravomoc provést článek 101 SFEU a článek 53 Dohody o EHP vůči leteckým společnostem, které působily pouze na linkách mezi EHP a třetími zeměmi, takže jednání žalobkyně na linkách mezi EHP a třetími zeměmi bylo legální.

| 4. | Čtvrtý žalobní důvod vycházející z toho, že Komise porušuje článek 101 SFEU a článek 53 Dohody o EHP tím, že konstatovala, že se žalobkyně podílela na jediném a trvajícím protiprávním jednání, které zahrnuje linky, které žalobkyně neobsluhovala a neměla právní nárok je obsluhovat. |
| --- | --- |

4.

Čtvrtý žalobní důvod vycházející z toho, že Komise porušuje článek 101 SFEU a článek 53 Dohody o EHP tím, že konstatovala, že se žalobkyně podílela na jediném a trvajícím protiprávním jednání, které zahrnuje linky, které žalobkyně neobsluhovala a neměla právní nárok je obsluhovat.

| 5. | Pátý žalobní důvod vycházející z toho, že Komise porušuje článek 101 SFEU a článek 53 Dohody o EHP tím, že prohlásila svou pravomoc k rozhodnutí ve věci služeb nákladní letecké dopravy na linkách směřujících z třetích zemí do EHP, jelikož tyto služby jsou prodávány zákazníkům usazeným mimo EHP. |
| --- | --- |

5.

Pátý žalobní důvod vycházející z toho, že Komise porušuje článek 101 SFEU a článek 53 Dohody o EHP tím, že prohlásila svou pravomoc k rozhodnutí ve věci služeb nákladní letecké dopravy na linkách směřujících z třetích zemí do EHP, jelikož tyto služby jsou prodávány zákazníkům usazeným mimo EHP.

| 6. | Šestý žalobní důvod vycházející z toho, že Komise porušuje právo žalobkyně na obhajobu, zásadu zákazu diskriminace a zásadu proporcionality tím, že na jednotlivé letecké dopravce uplatňuje odlišné požadavky na důkazy. |
| --- | --- |

6.

Šestý žalobní důvod vycházející z toho, že Komise porušuje právo žalobkyně na obhajobu, zásadu zákazu diskriminace a zásadu proporcionality tím, že na jednotlivé letecké dopravce uplatňuje odlišné požadavky na důkazy.

| 7. | Sedmý žalobní důvod vycházející z toho, že Komise porušuje pokyny pro výpočet pokut z roku 2006 (1) a zásadu proporcionality tím, že do hodnoty tržeb, která byla použita jako základ pro výpočet pokuty, zahrnuje příjmy plynoucí z cen za nákladní leteckou dopravu, jež nesouvisí s protiprávním jednáním, které je předmětem napadeného rozhodnutí. |
| --- | --- |

7.

Sedmý žalobní důvod vycházející z toho, že Komise porušuje pokyny pro výpočet pokut z roku 2006 (1) a zásadu proporcionality tím, že do hodnoty tržeb, která byla použita jako základ pro výpočet pokuty, zahrnuje příjmy plynoucí z cen za nákladní leteckou dopravu, jež nesouvisí s protiprávním jednáním, které je předmětem napadeného rozhodnutí.

| 8. | Osmý žalobní důvod vycházející z toho, že Komise porušuje pokyny pro výpočet pokut z roku 2006 a zásadu legitimního očekávání tím, že do hodnoty tržeb, která byla použita jako základ pro výpočet pokuty, zahrnuje příjmy plynoucí z nákladní letecké dopravy na linkách směřujících z třetích zemí do EHP. |
| --- | --- |

8.

Osmý žalobní důvod vycházející z toho, že Komise porušuje pokyny pro výpočet pokut z roku 2006 a zásadu legitimního očekávání tím, že do hodnoty tržeb, která byla použita jako základ pro výpočet pokuty, zahrnuje příjmy plynoucí z nákladní letecké dopravy na linkách směřujících z třetích zemí do EHP.

| 9. | Devátý žalobní důvod vycházející z toho, že Komise porušuje zásadu proporcionality tím, že omezuje snížení pokuty přiznané žalobkyni na základě právního rámce na 15 %. |
| --- | --- |

9.

Devátý žalobní důvod vycházející z toho, že Komise porušuje zásadu proporcionality tím, že omezuje snížení pokuty přiznané žalobkyni na základě právního rámce na 15 %.

| 10. | Desátý žalobní důvod vycházející z toho, že Komise porušuje zásadu zákazu diskriminace, zásadu proporcionality, jakož i právo žalobkyně na obhajobu tím, že žalobkyni nepřiznává snížení pokuty ve výši 10 % na základě její omezené účasti na protiprávním jednání, zatímco ostatním adresátům rozhodnutí z roku 2010, kteří se nacházejí v situaci objektivně podobné situaci žalobkyně, bylo takové snížení přiznáno. |
| --- | --- |

10.

Desátý žalobní důvod vycházející z toho, že Komise porušuje zásadu zákazu diskriminace, zásadu proporcionality, jakož i právo žalobkyně na obhajobu tím, že žalobkyni nepřiznává snížení pokuty ve výši 10 % na základě její omezené účasti na protiprávním jednání, zatímco ostatním adresátům rozhodnutí z roku 2010, kteří se nacházejí v situaci objektivně podobné situaci žalobkyně, bylo takové snížení přiznáno.

| 11. | Jedenáctý žalobní důvod vycházející z toho, že by měl Tribunál provést přezkum v plné jurisdikci a značně snížit pokutu. |
| --- | --- |

11.

Jedenáctý žalobní důvod vycházející z toho, že by měl Tribunál provést přezkum v plné jurisdikci a značně snížit pokutu.

---

(1)  Pokyny pro výpočet pokut uložených podle čl. 23 odst. 2 písm. a) nařízení č. 1/2003 (Úř. věst. 2006, C 210, s. 2).

---

| 24.7.2017 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 239/62 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 239/62

---

Žaloba podaná dne 31. května 2017 – British Airways v. Komise

(Věc T-341/17)

(2017/C 239/74)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: British Airways plc (Harmondsworth, Spojené království) (zástupci: J. Turner, QC, R. O’Donoghue, Barrister a A. Lyle-Smythe, Solicitor)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil v celém rozsahu nebo částečně rozhodnutí Komise C(2017) 1742 final ze dne 17. března 2017 v řízení podle článku 101 SFEU, článku 53 Dohody o EHP a článku 8 Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o letecké dopravě (věc AT.39258 – Airfreight); |
| --- | --- |

—

zrušil v celém rozsahu nebo částečně rozhodnutí Komise C(2017) 1742 final ze dne 17. března 2017 v řízení podle článku 101 SFEU, článku 53 Dohody o EHP a článku 8 Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o letecké dopravě (věc AT.39258 – Airfreight);

| — | podpůrně, a v rámci výkonu plné jurisdikce Tribunálu, zrušil nebo snížil pokutu uloženou žalobkyni na základě napadeného rozhodnutí; |
| --- | --- |

—

podpůrně, a v rámci výkonu plné jurisdikce Tribunálu, zrušil nebo snížil pokutu uloženou žalobkyni na základě napadeného rozhodnutí;

| — | uložil Komisi náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobkyně devět žalobních důvodů.

| 1. | První žalobní důvod vycházející z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení a porušila podstatnou formální náležitost tím, že přijala rozhodnutí o protiprávním jednání založené na dvou vzájemně si odporujících posouzeních relevantních skutkových a právních okolností, které bylo proto nesoudržné, neslučitelné se zásadou právní jistoty a může vést k nejasnostem v unijním právním řádu. |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vycházející z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení a porušila podstatnou formální náležitost tím, že přijala rozhodnutí o protiprávním jednání založené na dvou vzájemně si odporujících posouzeních relevantních skutkových a právních okolností, které bylo proto nesoudržné, neslučitelné se zásadou právní jistoty a může vést k nejasnostem v unijním právním řádu.

| 2. | Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že Komise porušila svou povinnost podle článku 266 SFEU tím, že přijala opatření směřující k odstranění základních pochybení zjištěných rozsudkem Tribunálu ve věci T-48/11, které spočívalo v opětovném přijetí rozhodnutí proti žalobkyni, které však tato pochybení spíše znásobilo, než napravilo. |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že Komise porušila svou povinnost podle článku 266 SFEU tím, že přijala opatření směřující k odstranění základních pochybení zjištěných rozsudkem Tribunálu ve věci T-48/11, které spočívalo v opětovném přijetí rozhodnutí proti žalobkyni, které však tato pochybení spíše znásobilo, než napravilo.

| 3. | Třetí žalobní důvod vycházející z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení a porušila podstatnou formální náležitost tím, že dostatečně neodůvodnila uložení pokuty žalobkyni. Podle žalobkyně se uložení pokuty zakládalo na závěrech ohledně protiprávního jednání, které dotčené opatření neobsahovalo a které byly v rozporu se závěry obsaženými v tomto opatření. Žalobkyně dále tvrdí, že Komise neměla pravomoc takto postupovat. |
| --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vycházející z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení a porušila podstatnou formální náležitost tím, že dostatečně neodůvodnila uložení pokuty žalobkyni. Podle žalobkyně se uložení pokuty zakládalo na závěrech ohledně protiprávního jednání, které dotčené opatření neobsahovalo a které byly v rozporu se závěry obsaženými v tomto opatření. Žalobkyně dále tvrdí, že Komise neměla pravomoc takto postupovat.

| 4. | Čtvrtý žalobní důvod vycházející z toho, že Komise neměla pravomoc uplatnit článek 101 SFEU nebo článek 53 Dohody o EHP na údajná omezení hospodářské soutěže, pokud jde o poskytování služeb letecké dopravy na trasách do EU nebo EHP. Žalobkyně dále uvádí, že tato omezení nespadají do oblasti působnosti článku 101 SFEU ani článku 53 Dohody o EHP. |
| --- | --- |

4.

Čtvrtý žalobní důvod vycházející z toho, že Komise neměla pravomoc uplatnit článek 101 SFEU nebo článek 53 Dohody o EHP na údajná omezení hospodářské soutěže, pokud jde o poskytování služeb letecké dopravy na trasách do EU nebo EHP. Žalobkyně dále uvádí, že tato omezení nespadají do oblasti působnosti článku 101 SFEU ani článku 53 Dohody o EHP.

| 5. | Pátý žalobní důvod vycházející z toho, že Komise nesprávně uplatnila článek 101 SFEU a článek 53 Dohody o EHP na koordinaci příplatků za služby letecké nákladní dopravy do některých zemí nebo z těchto zemí v důsledku platných právních a regulačních režimů a jejich praktických účinků a že snížení pokuty, které bylo v tomto ohledu uplatněno, bylo svévolné a nepřiměřené. Žalobkyně dále tvrdí, že v každém případě je odůvodnění Komise, co se týče určitých jurisdikcí, zjevně nedostatečné. |
| --- | --- |

5.

Pátý žalobní důvod vycházející z toho, že Komise nesprávně uplatnila článek 101 SFEU a článek 53 Dohody o EHP na koordinaci příplatků za služby letecké nákladní dopravy do některých zemí nebo z těchto zemí v důsledku platných právních a regulačních režimů a jejich praktických účinků a že snížení pokuty, které bylo v tomto ohledu uplatněno, bylo svévolné a nepřiměřené. Žalobkyně dále tvrdí, že v každém případě je odůvodnění Komise, co se týče určitých jurisdikcí, zjevně nedostatečné.

| 6. | Šestý žalobní důvod vycházející z toho, že se Komise dopustila pochybení, když dospěla k závěru, že se žalobkyně podílela na protiprávním jednání týkajícím se (ne)zaplacení provize za příplatky. |
| --- | --- |

6.

Šestý žalobní důvod vycházející z toho, že se Komise dopustila pochybení, když dospěla k závěru, že se žalobkyně podílela na protiprávním jednání týkajícím se (ne)zaplacení provize za příplatky.

| 7. | Sedmý žalobní důvod vycházející z toho, že Komise nesprávně určila „hodnotu tržeb“ za účelem stanovení pokut v rozhodnutí. Podle žalobkyně měla rozhodnout, že jsou relevantní pouze výnosy spojené s příplatky, a měla vyloučit obrat spojený se službami na trasách do EU nebo EHP. |
| --- | --- |

7.

Sedmý žalobní důvod vycházející z toho, že Komise nesprávně určila „hodnotu tržeb“ za účelem stanovení pokut v rozhodnutí. Podle žalobkyně měla rozhodnout, že jsou relevantní pouze výnosy spojené s příplatky, a měla vyloučit obrat spojený se službami na trasách do EU nebo EHP.

| 8. | Osmý žalobní důvod vycházející z toho, že se Komise dopustila pochybení, když shledala, že žalobkyně je devátou v pořadí, pokud jde o žádosti o shovívavost, a má tedy nárok na snížení pokuty pouze o 10 %, i když žalobkyně ve skutečnosti jako první požádala o shovívavost po žadateli o ochranu před pokutami a její informace měly významnou přidanou hodnotu. |
| --- | --- |

8.

Osmý žalobní důvod vycházející z toho, že se Komise dopustila pochybení, když shledala, že žalobkyně je devátou v pořadí, pokud jde o žádosti o shovívavost, a má tedy nárok na snížení pokuty pouze o 10 %, i když žalobkyně ve skutečnosti jako první požádala o shovívavost po žadateli o ochranu před pokutami a její informace měly významnou přidanou hodnotu.

| 9. | Devátý žalobní důvod vycházející z toho, že se Komise dopustila nesprávného posouzení počátku protiprávního jednání žalobkyně. Podle žalobkyně byl příslušným počátkem říjen 2001 a důkazy předložené k prokázání odlišného dřívějšího data nesplňují právem požadovaný standard. |
| --- | --- |

9.

Devátý žalobní důvod vycházející z toho, že se Komise dopustila nesprávného posouzení počátku protiprávního jednání žalobkyně. Podle žalobkyně byl příslušným počátkem říjen 2001 a důkazy předložené k prokázání odlišného dřívějšího data nesplňují právem požadovaný standard.

---

| 24.7.2017 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 239/63 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 239/63

---

Žaloba podaná dne 30. května 2017 – Deutsche Lufthansa a další v. Komise

(Věc T-342/17)

(2017/C 239/75)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Deutsche Lufthansa AG (Kolín nad Rýnem, Německo), Lufthansa Cargo AG (Frankfurt nad Mohanem, Německo), Swiss International Air Lines AG (Basilej, Švýcarsko) (zástupce: S. Völcker, advokát)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

| — | zrušil článek 1 rozhodnutí Komise C(2017) 1742 final ze dne 17. března 2017 v řízení podle článku 101 SFEU, článku 53 Dohody o EHP a článku 8 Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o letecké dopravě (věc AT.39258 – nákladní letecká doprava); |
| --- | --- |

—

zrušil článek 1 rozhodnutí Komise C(2017) 1742 final ze dne 17. března 2017 v řízení podle článku 101 SFEU, článku 53 Dohody o EHP a článku 8 Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o letecké dopravě (věc AT.39258 – nákladní letecká doprava);

| — | uložil Komisi náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládají žalobkyně pět žalobních důvodů.

| 1. | První žalobní důvod vycházející z toho, že napadené rozhodnutí je stiženo vadou odůvodnění, jelikož ve výroku a v odůvodnění není jednoznačně stanoven zeměpisný rozsah protiprávního jednání. |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vycházející z toho, že napadené rozhodnutí je stiženo vadou odůvodnění, jelikož ve výroku a v odůvodnění není jednoznačně stanoven zeměpisný rozsah protiprávního jednání.

| 2. | Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že napadené rozhodnutí porušuje článek 11 Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o letecké dopravě, jelikož se opírá o kontakty mezi soutěžiteli, které se uskutečnily ve Švýcarsku a týkaly se především nákladní letecké dopravy mezi Švýcarskem a třetími zeměmi. |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že napadené rozhodnutí porušuje článek 11 Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o letecké dopravě, jelikož se opírá o kontakty mezi soutěžiteli, které se uskutečnily ve Švýcarsku a týkaly se především nákladní letecké dopravy mezi Švýcarskem a třetími zeměmi.

| 3. | Třetí žalobní důvod vycházející z toho, že napadené rozhodnutí porušuje zásadu zákazu zpětné účinnosti zákona, jelikož se opírá o kontakty, které se týkaly pouze linek mimo EHP a které se uskutečnily před vstupem nařízení č. 1/2003 (1) v platnost. |
| --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vycházející z toho, že napadené rozhodnutí porušuje zásadu zákazu zpětné účinnosti zákona, jelikož se opírá o kontakty, které se týkaly pouze linek mimo EHP a které se uskutečnily před vstupem nařízení č. 1/2003 (1) v platnost.

| 4. | Čtvrtý žalobní důvod vycházející z toho, že napadené rozhodnutí porušuje článek 101 SFEU, článek 53 Dohody o EHP a článek 8 Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o letecké dopravě konstatováním bez adekvátního posouzení, že kontakty, které se uskutečnily mimo EHP, kontakty týkající se aliance WOW (aliance mezi Japan Airlines Cargo, Lufthansa Cargo, SAS Cargo a Singapore Airlines Cargo) a kontakty týkající se hrazení provizí z příplatků, tvoří součást téhož jediného a trvajícího protiprávního jednání spolu s kontakty mezi soutěžiteli, které se uskutečnily na úrovni ústředí. |
| --- | --- |

4.

Čtvrtý žalobní důvod vycházející z toho, že napadené rozhodnutí porušuje článek 101 SFEU, článek 53 Dohody o EHP a článek 8 Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o letecké dopravě konstatováním bez adekvátního posouzení, že kontakty, které se uskutečnily mimo EHP, kontakty týkající se aliance WOW (aliance mezi Japan Airlines Cargo, Lufthansa Cargo, SAS Cargo a Singapore Airlines Cargo) a kontakty týkající se hrazení provizí z příplatků, tvoří součást téhož jediného a trvajícího protiprávního jednání spolu s kontakty mezi soutěžiteli, které se uskutečnily na úrovni ústředí.

| 5. | Pátý žalobní důvod vycházející z toho, že napadené rozhodnutí porušuje článek 101 SFEU a článek 53 Dohody o EHP v rozsahu, v němž vychází z předpokladu, že kontakty mezi soutěžiteli, které se uskutečnily mimo EHP, představují porušení článku 101 SFEU a článku 53 Dohody o EHP. Podle žalobkyň dohody nebo jednání ve vzájemné shodě týkající se nákladů směřujících do EHP neomezují hospodářskou soutěž v EHP a neovlivňují obchod mezi členskými státy. Mimoto podle žalobkyň napadené rozhodnutí uplatňuje nesprávné právní kritérium při analýze, zda vládní zásah v řadě relevantních jurisdikcí brání použití článku 101 SFEU a článku 53 Dohody o EHP. |
| --- | --- |

5.

Pátý žalobní důvod vycházející z toho, že napadené rozhodnutí porušuje článek 101 SFEU a článek 53 Dohody o EHP v rozsahu, v němž vychází z předpokladu, že kontakty mezi soutěžiteli, které se uskutečnily mimo EHP, představují porušení článku 101 SFEU a článku 53 Dohody o EHP. Podle žalobkyň dohody nebo jednání ve vzájemné shodě týkající se nákladů směřujících do EHP neomezují hospodářskou soutěž v EHP a neovlivňují obchod mezi členskými státy. Mimoto podle žalobkyň napadené rozhodnutí uplatňuje nesprávné právní kritérium při analýze, zda vládní zásah v řadě relevantních jurisdikcí brání použití článku 101 SFEU a článku 53 Dohody o EHP.

---

(1)  Nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy (Úř. věst. 2003, L 1, s. 1).

---

| 24.7.2017 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 239/64 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 239/64

---

Žaloba podaná dne 31. května 2017 – Cathay Pacific Airways v. Komise

(Věc T-343/17)

(2017/C 239/76)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Cathay Pacific Airways Ltd (Hongkong, Čína) (zástupci: R. Kreisberger a N. Grubeck, Barristers, M. Rees, Solicitor, a E. Estellon, advokát)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil konstatování o protiprávním jednání uvedená v čl. 1 odst. 1 až 4 rozhodnutí Komise C (2017) 1742 final ze dne 17. března 2017 v řízení podle článku 101 SFEU, článku 53 Dohody o EHP a článku 8 Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o letecké dopravě (AT.39258 – letecká nákladní doprava), v rozsahu, v němž se týká žalobkyně; |
| --- | --- |

—

zrušil konstatování o protiprávním jednání uvedená v čl. 1 odst. 1 až 4 rozhodnutí Komise C (2017) 1742 final ze dne 17. března 2017 v řízení podle článku 101 SFEU, článku 53 Dohody o EHP a článku 8 Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o letecké dopravě (AT.39258 – letecká nákladní doprava), v rozsahu, v němž se týká žalobkyně;

| — | zrušil článek 3 napadeného rozhodnutí v rozsahu, v němž ukládá žalobkyni pokutu ve výši 57 120 000 eur, nebo, podpůrně, tuto pokutu snížil, a |
| --- | --- |

—

zrušil článek 3 napadeného rozhodnutí v rozsahu, v němž ukládá žalobkyni pokutu ve výši 57 120 000 eur, nebo, podpůrně, tuto pokutu snížil, a

| — | uložil Komisi náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobkyně sedm žalobních důvodů.

| 1. | První žalobní důvod vycházející z toho, že Komise se dopustila nesprávného právního posouzení a/nebo nesprávného posouzení skutkového stavu, když zahrnula žalobkyni do čl. 1 odst. 1 a 4 výrokové části napadeného rozhodnutí a konstatovala, že žalobkyně se podílela na jediném a trvajícím protiprávním jednání, a/nebo tyto skutečnosti neprokázala právně dostačujícím způsobem.






  — | Žalobkyně uvádí, že neexistuje právní základ pro její zahrnutí do protiprávních jednání v rámci Evropy. |
| --- | --- | --- |

1.

První žalobní důvod vycházející z toho, že Komise se dopustila nesprávného právního posouzení a/nebo nesprávného posouzení skutkového stavu, když zahrnula žalobkyni do čl. 1 odst. 1 a 4 výrokové části napadeného rozhodnutí a konstatovala, že žalobkyně se podílela na jediném a trvajícím protiprávním jednání, a/nebo tyto skutečnosti neprokázala právně dostačujícím způsobem.

—

Žalobkyně uvádí, že neexistuje právní základ pro její zahrnutí do protiprávních jednání v rámci Evropy.

| — | Žalobkyně dále tvrdí, že neexistuje odpovídající skutkový základ pro její zahrnutí do protiprávních jednání v rámci Evropy. |
| --- | --- |

—

Žalobkyně dále tvrdí, že neexistuje odpovídající skutkový základ pro její zahrnutí do protiprávních jednání v rámci Evropy.

| — | Žalobkyně rovněž uvádí, že to, že Komise vychází z nových důvodů, porušuje její právo na obhajobu. |
| --- | --- |

—

Žalobkyně rovněž uvádí, že to, že Komise vychází z nových důvodů, porušuje její právo na obhajobu.

| — | Žalobkyně konečně uvádí, že to, že ji Komise neprávem zahrnula do čl. 1 odst. 1 až 4, maří její snahu prokázat, že se žalobkyně účastnila tvrzeného jediného a trvajícího protiprávního jednání. |
| --- | --- |

—

Žalobkyně konečně uvádí, že to, že ji Komise neprávem zahrnula do čl. 1 odst. 1 až 4, maří její snahu prokázat, že se žalobkyně účastnila tvrzeného jediného a trvajícího protiprávního jednání.

| 2. | Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že přijetím druhého rozhodnutí vůči žalobkyni, které jí přičítá nové protiprávní jednání, porušila Komise článek 23 nařízení č. 1/2003, jakož i zásady právní jistoty, spravedlnosti a řádného výkonu spravedlnosti. |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že přijetím druhého rozhodnutí vůči žalobkyni, které jí přičítá nové protiprávní jednání, porušila Komise článek 23 nařízení č. 1/2003, jakož i zásady právní jistoty, spravedlnosti a řádného výkonu spravedlnosti.

| 3. | Třetí žalobní důvod vycházející z toho, že Komise neprokázala právně dostačujícím způsobem, že žalobkyně je odpovědná za účast na jediném a trvajícím protiprávním jednání.






  — | Podle žalobkyně se Komise žalobkyní nezabývala specifiky a neprokázala v jejím případě jednotlivé znaky jediného a trvajícího protiprávního jednání. |
| --- | --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vycházející z toho, že Komise neprokázala právně dostačujícím způsobem, že žalobkyně je odpovědná za účast na jediném a trvajícím protiprávním jednání.

—

Podle žalobkyně se Komise žalobkyní nezabývala specifiky a neprokázala v jejím případě jednotlivé znaky jediného a trvajícího protiprávního jednání.

| — | Žalobkyně dále tvrdí, že Komise neprokázala celkový plán sledující společný cíl. |
| --- | --- |

—

Žalobkyně dále tvrdí, že Komise neprokázala celkový plán sledující společný cíl.

| — | Žalobkyně rovněž uvádí, že Komise neprokázala, že žalobkyně se účastnila jediného a trvajícího protiprávního jednání nebo měla požadovaný úmysl účastnit se ho. |
| --- | --- |

—

Žalobkyně rovněž uvádí, že Komise neprokázala, že žalobkyně se účastnila jediného a trvajícího protiprávního jednání nebo měla požadovaný úmysl účastnit se ho.

| — | Žalobkyně konečně poukazuje na to, že nebylo zjištěno, že o protiprávním jednání věděla. |
| --- | --- |

—

Žalobkyně konečně poukazuje na to, že nebylo zjištěno, že o protiprávním jednání věděla.

| 4. | Čtvrtý žalobní důvod vycházející z toho, že Komise neuvedla dostatečné důvody na podporu svého závěru, že žalobkyně se účastnila tvrzeného jediného a trvajícího protiprávního jednání. |
| --- | --- |

4.

Čtvrtý žalobní důvod vycházející z toho, že Komise neuvedla dostatečné důvody na podporu svého závěru, že žalobkyně se účastnila tvrzeného jediného a trvajícího protiprávního jednání.

| 5. | Pátý žalobní důvod vycházející z toho, že Komise nesprávně vycházela z činnosti žalobkyně v oblastech regulovaných třetími státy jakožto důkazu účasti na tvrzeném jediném a trvajícím protiprávním jednání a neuvedla v tomto ohledu důvody.






  — | Podle žalobkyně Komise neunesla důkazní břemeno v souvislosti s jednáním žalobkyně v Hongkongu a/nebo neuvedla odpovídající důvody. |
| --- | --- | --- |

5.

Pátý žalobní důvod vycházející z toho, že Komise nesprávně vycházela z činnosti žalobkyně v oblastech regulovaných třetími státy jakožto důkazu účasti na tvrzeném jediném a trvajícím protiprávním jednání a neuvedla v tomto ohledu důvody.

—

Podle žalobkyně Komise neunesla důkazní břemeno v souvislosti s jednáním žalobkyně v Hongkongu a/nebo neuvedla odpovídající důvody.

| — | Žalobkyně dále tvrdí, že Komise neprokázala, že jednání žalobkyně v Hongkongu má protisoutěžní cíl. |
| --- | --- |

—

Žalobkyně dále tvrdí, že Komise neprokázala, že jednání žalobkyně v Hongkongu má protisoutěžní cíl.

| — | Žalobkyně rovněž uvádí, že podle hongkongského práva byla povinna podat skupinové žádosti. |
| --- | --- |

—

Žalobkyně rovněž uvádí, že podle hongkongského práva byla povinna podat skupinové žádosti.

| — | Žalobkyně konečně poukazuje na porušení zásad zdvořilosti a nevměšování. |
| --- | --- |

—

Žalobkyně konečně poukazuje na porušení zásad zdvořilosti a nevměšování.

| 6. | Šestý žalobní důvod vycházející z toho, že Komise nemá pravomoc k uplatnění článku 101 SFEU na jednání v souvislosti s příchozími lety, to znamená na služby letecké nákladní dopravy ze třetích zemí do Evropy. |
| --- | --- |

6.

Šestý žalobní důvod vycházející z toho, že Komise nemá pravomoc k uplatnění článku 101 SFEU na jednání v souvislosti s příchozími lety, to znamená na služby letecké nákladní dopravy ze třetích zemí do Evropy.

| 7. | Sedmý žalobní důvod vycházející z toho, že Komise se dopustila nesprávného právního posouzení při výpočtu pokuty uložené žalobkyni. |
| --- | --- |

7.

Sedmý žalobní důvod vycházející z toho, že Komise se dopustila nesprávného právního posouzení při výpočtu pokuty uložené žalobkyni.

---

| 24.7.2017 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 239/65 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 239/65

---

Žaloba podaná dne 31. května 2017 – Latam Airlines Group a Lan Cargo v. Komise

(Věc T-344/17)

(2017/C 239/77)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Latam Airlines Group SA (Santiago, Chile), Lan Cargo SA (Santiago) (zástupci: B. Hartnett, Barrister, O. Geiss, lawyer, a W. Sparks, Solicitor)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí Komise C ((2017) 1742 final ze dne 17. března 2017 v řízení podle článku 101 SFEU, článku 53 Dohody o EHP a článku 8 Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o letecké dopravě (AT.39258 – letecká nákladní doprava), v rozsahu, v němž se týká žalobkyň; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí Komise C ((2017) 1742 final ze dne 17. března 2017 v řízení podle článku 101 SFEU, článku 53 Dohody o EHP a článku 8 Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o letecké dopravě (AT.39258 – letecká nákladní doprava), v rozsahu, v němž se týká žalobkyň;

| — | vedle toho nebo podpůrně, snížil pokuty uložené žalobkyním; a |
| --- | --- |

—

vedle toho nebo podpůrně, snížil pokuty uložené žalobkyním; a

| — | uložil žalobkyni náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil žalobkyni náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládají žalobkyně sedm žalobních důvodů.

| 1. | První žalobní důvod vycházející z toho, že Komise se dopustila nesprávného právního posouzení a nesprávného posouzení skutkového stavu, když nesprávně vyložila důkazy uvedené proti žalobkyním, nesprávně uplatnila článkem 101 SFEU, článek 53 Dohody o EHP a článek 8 dohody se Švýcarskem a neuvedla dostatečné odůvodnění, když připsala žalobkyním odpovědnost za protiprávní jednání v souvislosti s bezpečnostním příplatkem a neplacením provize.






  — | Žalobkyně tvrdí, že Komise nesprávně konstatuje, že si byly vědomy protisoutěžního jednání v souvislosti s bezpečnostním příplatkem a neplacením provize. |
| --- | --- | --- |

1.

První žalobní důvod vycházející z toho, že Komise se dopustila nesprávného právního posouzení a nesprávného posouzení skutkového stavu, když nesprávně vyložila důkazy uvedené proti žalobkyním, nesprávně uplatnila článkem 101 SFEU, článek 53 Dohody o EHP a článek 8 dohody se Švýcarskem a neuvedla dostatečné odůvodnění, když připsala žalobkyním odpovědnost za protiprávní jednání v souvislosti s bezpečnostním příplatkem a neplacením provize.

—

Žalobkyně tvrdí, že Komise nesprávně konstatuje, že si byly vědomy protisoutěžního jednání v souvislosti s bezpečnostním příplatkem a neplacením provize.

| — | Kromě toho žalobkyně tvrdí, že tyto aspekty tvrzeného jediného a trvajícího protiprávního jednání nelze oddělit od celku a napadené rozhodnutí tedy musí být zrušeno v celém rozsahu. |
| --- | --- |

—

Kromě toho žalobkyně tvrdí, že tyto aspekty tvrzeného jediného a trvajícího protiprávního jednání nelze oddělit od celku a napadené rozhodnutí tedy musí být zrušeno v celém rozsahu.

| 2. | Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že Komise se dopustila nesprávného právního posouzení a nesprávného posouzení skutkového stavu, když nesprávně vyložila důkazy uvedené proti žalobkyním, nesprávně uplatnila relevantní ustanovení a neuvedla dostatečné odůvodnění, když konstatovala, že žalobkyně se podílely na protiprávním jednání v souvislosti s palivovým příplatkem.






  — | Žalobkyně poukazují na to, že Komise neprokázala právně dostačujícím způsobem, že se podílely na tvrzeném protiprávním jednání v rozsahu, v němž se týkalo palivového příplatku. |
| --- | --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že Komise se dopustila nesprávného právního posouzení a nesprávného posouzení skutkového stavu, když nesprávně vyložila důkazy uvedené proti žalobkyním, nesprávně uplatnila relevantní ustanovení a neuvedla dostatečné odůvodnění, když konstatovala, že žalobkyně se podílely na protiprávním jednání v souvislosti s palivovým příplatkem.

—

Žalobkyně poukazují na to, že Komise neprokázala právně dostačujícím způsobem, že se podílely na tvrzeném protiprávním jednání v rozsahu, v němž se týkalo palivového příplatku.

| — | Žalobkyně dále tvrdí, že prostřednictvím tiskových zpráv se nemohly dozvědět o údajné kartelové dohodě. |
| --- | --- |

—

Žalobkyně dále tvrdí, že prostřednictvím tiskových zpráv se nemohly dozvědět o údajné kartelové dohodě.

| — | Žalobkyně konečně uvádějí, že omezené důkazy o jejich kontaktech s dopravci neprokazují žádné protisoutěžní jednání ze strany žalobkyň, ani neukazují, že věděly o protisoutěžním jednání jiných dopravců nebo mohly ho předpokládat. |
| --- | --- |

—

Žalobkyně konečně uvádějí, že omezené důkazy o jejich kontaktech s dopravci neprokazují žádné protisoutěžní jednání ze strany žalobkyň, ani neukazují, že věděly o protisoutěžním jednání jiných dopravců nebo mohly ho předpokládat.

| 3. | Třetí žalobní důvod vycházející z toho, že Komise se dopustila zjevně nesprávného právního posouzení a nesprávného posouzení skutkového stavu, když konstatovala, že žalobkyně jsou odpovědné za protiprávní jednání na trasách uvedených v čl. 1 odst. 1, 3 a 4 napadeného rozhodnutí, a neuvedla dostatečné odůvodnění.






  — | Žalobkyně poukazují na to, že Komise je nesprávně zahrnula do konstatování odpovědnosti v čl. 1 odst. 1, 3 a 4 napadeného rozhodnutí, jelikož již uplynula promlčecí lhůta. |
| --- | --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vycházející z toho, že Komise se dopustila zjevně nesprávného právního posouzení a nesprávného posouzení skutkového stavu, když konstatovala, že žalobkyně jsou odpovědné za protiprávní jednání na trasách uvedených v čl. 1 odst. 1, 3 a 4 napadeného rozhodnutí, a neuvedla dostatečné odůvodnění.

—

Žalobkyně poukazují na to, že Komise je nesprávně zahrnula do konstatování odpovědnosti v čl. 1 odst. 1, 3 a 4 napadeného rozhodnutí, jelikož již uplynula promlčecí lhůta.

| — | Žalobkyně dále tvrdí, že Komise nemá pravomoc konstatovat, že jsou odpovědné za porušení článku 101 SFEU na trasách v rámci EHP před 1. květnem 2004, ani článku 53 Dohody o EHP před 19. květnem 2005. |
| --- | --- |

—

Žalobkyně dále tvrdí, že Komise nemá pravomoc konstatovat, že jsou odpovědné za porušení článku 101 SFEU na trasách v rámci EHP před 1. květnem 2004, ani článku 53 Dohody o EHP před 19. květnem 2005.

| — | Žalobkyně kromě toho uvádí, že Komise nemá pravomoc konstatovat, že žalobkyně jsou odpovědné za protiprávní jednání v souvislosti s trasami mezi Unií a Švýcarskem. |
| --- | --- |

—

Žalobkyně kromě toho uvádí, že Komise nemá pravomoc konstatovat, že žalobkyně jsou odpovědné za protiprávní jednání v souvislosti s trasami mezi Unií a Švýcarskem.

| — | Žalobkyně konečně poukazují na to, že uvedená konstatování porušují zásadu ne bis in idem. |
| --- | --- |

—

Žalobkyně konečně poukazují na to, že uvedená konstatování porušují zásadu ne bis in idem.

| 4. | Čtvrtý žalobní důvod vycházející z toho, že Komise se dopustila zjevně nesprávného právního posouzení a nesprávného posouzení skutkového stavu, když konstatovala existenci údajné kartelové dohody a neuvedla dostatečné odůvodnění.






  — | Žalobkyně poukazují na to, že konstatování Komise, že se podílely na tvrzené kartelové dohodě, není prokázané. |
| --- | --- | --- |

4.

Čtvrtý žalobní důvod vycházející z toho, že Komise se dopustila zjevně nesprávného právního posouzení a nesprávného posouzení skutkového stavu, když konstatovala existenci údajné kartelové dohody a neuvedla dostatečné odůvodnění.

—

Žalobkyně poukazují na to, že konstatování Komise, že se podílely na tvrzené kartelové dohodě, není prokázané.

| — | Žalobkyně dále tvrdí, že toto konstatování je založeno na nesprávném předpokladu, že se protiprávní jednání dotklo všech tras. |
| --- | --- |

—

Žalobkyně dále tvrdí, že toto konstatování je založeno na nesprávném předpokladu, že se protiprávní jednání dotklo všech tras.

| — | Žalobkyně kromě toho uvádí, že toto konstatování je nad rámec pravomoci Komise a vede k nejednoznačnosti ohledně zeměpisného rozsahu tvrzeného porušení povinnosti. |
| --- | --- |

—

Žalobkyně kromě toho uvádí, že toto konstatování je nad rámec pravomoci Komise a vede k nejednoznačnosti ohledně zeměpisného rozsahu tvrzeného porušení povinnosti.

| — | Žalobkyně konečně poukazují na to, že toto konstatování vede k nesrovnalostem mezi odůvodněním a výrokovou částí v souvislosti s jejím předmětem, které neumožňují žalobkyním pochopit povahu a rozsah tvrzeného porušení povinnosti. |
| --- | --- |

—

Žalobkyně konečně poukazují na to, že toto konstatování vede k nesrovnalostem mezi odůvodněním a výrokovou částí v souvislosti s jejím předmětem, které neumožňují žalobkyním pochopit povahu a rozsah tvrzeného porušení povinnosti.

| 5. | Pátý žalobní důvod vycházející z toho, že Komise se dopustila zjevně nesprávného právního posouzení a nesprávného posouzení skutkového stavu, když že tvrzené jednání představuje jediné a trvající protiprávní jednání a neuvedla dostatečné odůvodnění.






  — | Žalobkyně poukazují na to, že dotčené jednání nesleduje jediný protisoutěžní cíl. |
| --- | --- | --- |

5.

Pátý žalobní důvod vycházející z toho, že Komise se dopustila zjevně nesprávného právního posouzení a nesprávného posouzení skutkového stavu, když že tvrzené jednání představuje jediné a trvající protiprávní jednání a neuvedla dostatečné odůvodnění.

—

Žalobkyně poukazují na to, že dotčené jednání nesleduje jediný protisoutěžní cíl.

| — | Žalobkyně dále tvrdí, že dotčené jednání se netýká jednoho výrobku nebo služby. |
| --- | --- |

—

Žalobkyně dále tvrdí, že dotčené jednání se netýká jednoho výrobku nebo služby.

| — | Žalobkyně kromě toho uvádí, že dotčené jednání se netýkalo téhož podniku. |
| --- | --- |

—

Žalobkyně kromě toho uvádí, že dotčené jednání se netýkalo téhož podniku.

| — | Žalobkyně dále poukazují na to, že tvrzené protiprávní jednání nemělo jednotnou povahu. |
| --- | --- |

—

Žalobkyně dále poukazují na to, že tvrzené protiprávní jednání nemělo jednotnou povahu.

| — | Žalobkyně dále uvádějí, že prvky tvrzeného porušení nebyly zkoumány souběžně. |
| --- | --- |

—

Žalobkyně dále uvádějí, že prvky tvrzeného porušení nebyly zkoumány souběžně.

| — | Žalobkyně konečně poukazují na to, že Komise neposkytla dostatečné důkazy a neprovedla analýzu podle čl. 101 odst. 3 SFEU v souvislosti s neplacením provize. |
| --- | --- |

—

Žalobkyně konečně poukazují na to, že Komise neposkytla dostatečné důkazy a neprovedla analýzu podle čl. 101 odst. 3 SFEU v souvislosti s neplacením provize.

| 6. | Šestý žalobní důvod vycházející z toho, že Komise porušila práva žalobkyň na obhajobu a neuvedla dostatečné odůvodnění.






  — | Žalobkyně poukazují na to, že se nemohly vyjádřit k závěrům Komise, že věděly o protiprávním jednání týkajícím se bezpečnostního příplatku a neplacení provize. |
| --- | --- | --- |

6.

Šestý žalobní důvod vycházející z toho, že Komise porušila práva žalobkyň na obhajobu a neuvedla dostatečné odůvodnění.

—

Žalobkyně poukazují na to, že se nemohly vyjádřit k závěrům Komise, že věděly o protiprávním jednání týkajícím se bezpečnostního příplatku a neplacení provize.

| — | Žalobkyně dále tvrdí, že na podporu závěru Komise o tvrzené kartelové dohodě byla uvedena nová tvrzení. |
| --- | --- |

—

Žalobkyně dále tvrdí, že na podporu závěru Komise o tvrzené kartelové dohodě byla uvedena nová tvrzení.

| — | Žalobkyně kromě toho uvádí, že Komise vychází z důkazů, které jsou vůči nim nepřípustné. |
| --- | --- |

—

Žalobkyně kromě toho uvádí, že Komise vychází z důkazů, které jsou vůči nim nepřípustné.

| — | Žalobkyně dále tvrdí, že nesrovnalosti mezi důvody napadeného rozhodnutí a výrokovou částí vedou k vadnému odůvodnění. |
| --- | --- |

—

Žalobkyně dále tvrdí, že nesrovnalosti mezi důvody napadeného rozhodnutí a výrokovou částí vedou k vadnému odůvodnění.

| — | Žalobkyně konečně poukazují na to, že nemohly uvést své stanovisko k rozhodnutí o vypuštění 13 dopravců a tří aspektů protiprávního jednání z šetření po prohlášení o námitkách a Komise to nijak neodůvodnila. |
| --- | --- |

—

Žalobkyně konečně poukazují na to, že nemohly uvést své stanovisko k rozhodnutí o vypuštění 13 dopravců a tří aspektů protiprávního jednání z šetření po prohlášení o námitkách a Komise to nijak neodůvodnila.

| 7. | Sedmý žalobní důvod vycházející z toho, že Komise se dopustila nesprávného právního posouzení a nesprávného posouzení skutkového stavu při výpočtu pokut uložených žalobkyním a neuvedla dostatečné odůvodnění.






  — | Žalobkyně poukazují na to, že Komise nerozlišovala mezi koordinací konečné ceny a koordinací v souvislosti s omezenými aspekty ceny. |
| --- | --- | --- |

7.

Sedmý žalobní důvod vycházející z toho, že Komise se dopustila nesprávného právního posouzení a nesprávného posouzení skutkového stavu při výpočtu pokut uložených žalobkyním a neuvedla dostatečné odůvodnění.

—

Žalobkyně poukazují na to, že Komise nerozlišovala mezi koordinací konečné ceny a koordinací v souvislosti s omezenými aspekty ceny.

| — | Žalobkyně dále tvrdí, že Komise nezohlednila omezený kombinovaný podíl na trhu adresátů a právní požadavky odvětví. |
| --- | --- |

—

Žalobkyně dále tvrdí, že Komise nezohlednila omezený kombinovaný podíl na trhu adresátů a právní požadavky odvětví.

| — | Žalobkyně kromě toho uvádí, že Komise nakládala s jejich jednáním stejně jako s daleko závažnějším jednáním jiných adresátů, včetně „jádra“. |
| --- | --- |

—

Žalobkyně kromě toho uvádí, že Komise nakládala s jejich jednáním stejně jako s daleko závažnějším jednáním jiných adresátů, včetně „jádra“.

| — | Žalobkyně konečně poukazují na to, že Komise nezohlednila jejich omezenější účast na protiprávním jednání v porovnání s jinými adresáty, kterým byla pokuta rovněž snížena s ohledem na polehčující okolnosti. |
| --- | --- |

—

Žalobkyně konečně poukazují na to, že Komise nezohlednila jejich omezenější účast na protiprávním jednání v porovnání s jinými adresáty, kterým byla pokuta rovněž snížena s ohledem na polehčující okolnosti.

---

| 24.7.2017 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 239/68 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 239/68

---

Žaloba podaná dne 31. května 2017 – Hotelbeds Spain v. EUIPO – Guidigo Europe (Guidego what to do next)

(Věc T-346/17)

(2017/C 239/78)

Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Hotelbeds Spain, SL (Palma de Mallorca, Španělsko) (zástupce: L. Broschat García, advokát)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Guidigo Europe SARL (Paříž, Francie)

Údaje týkající se řízení před EUIPO

Přihlašovatel: Žalobkyně

Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie obsahující slovní prvek „Guidego what to do next“ – Přihláška č. 12 944 898

Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 21. března 2017, ve věci R 449/2016-4

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil napadené rozhodnutí; |
| --- | --- |

—

zrušil napadené rozhodnutí;

| — | vyhověl přihlášce ochranné známky Evropské unie č. 12 944 898 pro třídy 39, 41 a 43. |
| --- | --- |

—

vyhověl přihlášce ochranné známky Evropské unie č. 12 944 898 pro třídy 39, 41 a 43.

Dovolávaný žalobní důvod

| — | Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009. |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.

---

| 24.7.2017 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 239/68 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 239/68

---

Žaloba podaná dne 1. června 2017 – Singapore Airlines a Singapore Airlines Cargo v. Komise

(Věc T-350/17)

(2017/C 239/79)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Singapore Airlines Ltd (Singapur, Singapur) a Singapore Airlines Cargo Pte Ltd (Singapur) (zástupci: J. Kallaugher a J. Poitras, Solicitors a J. Ruiz Calzado, advokáti)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | částečně nebo v plném rozsahu zrušil rozhodnutí Komise C(2017) 1742 final ze dne 17. března 2017 o řízení podle článku 101 SFEU, článku 53 Dohody o EHP a článku 8 smlouvy mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o letecké dopravě (AT.39258 – Airfreight) v úplném rozsahu nebo zčásti; |
| --- | --- |

—

částečně nebo v plném rozsahu zrušil rozhodnutí Komise C(2017) 1742 final ze dne 17. března 2017 o řízení podle článku 101 SFEU, článku 53 Dohody o EHP a článku 8 smlouvy mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o letecké dopravě (AT.39258 – Airfreight) v úplném rozsahu nebo zčásti;

| — | kromě toho nebo podpůrně, aby významně snížil výši pokutu uloženou žalobkyním; |
| --- | --- |

—

kromě toho nebo podpůrně, aby významně snížil výši pokutu uloženou žalobkyním;

| — | uložil Komisi náhradu nákladů řízení a |
| --- | --- |

—

uložil Komisi náhradu nákladů řízení a

| — | přijal jakákoli opatření, která bude Tribunál považovat za vhodná za okolností projednávané věci. |
| --- | --- |

—

přijal jakákoli opatření, která bude Tribunál považovat za vhodná za okolností projednávané věci.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobkyně šest žalobních důvodů.

| 1. | První žalobní důvod vychází z toho, že napadené rozhodnutí by mělo být zrušeno, jelikož jeho klíčové zjištění o existenci jediného pokračujícího protiprávního jednání, které se týká služeb letecké nákladní dopravy na všech trasách z letišť a na letiště v EU, je stiženo závažnými vadami nesprávného právního a skutkového posouzení.
  Žalobkyně tvrdí, že v napadeném rozhodnutí zejména nebyla prokázána i) existence celosvětové kartelové dohody; ii) příslušnost rozhodovat o jednání v souvislosti s tržbami za služby letecké nákladní dopravy mimo EU; iii) uplatnění článku 101 SFEU na jednání, které podléhá regulaci cizích států či které je těmito státy vyžadováno; iv) dostatečná spojitost mezi jednáním, které zahrnovalo tři údajné skutky, v nichž spočívalo jediné pokračující protiprávní jednání, tj. palivovými příplatky, bezpečnostními příplatky a údajným odmítnutím plateb provizí z příplatků; v) dostatečná spojitost mezi kontakty leteckých společností na úrovni vedení a chováním na místních trzích. |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vychází z toho, že napadené rozhodnutí by mělo být zrušeno, jelikož jeho klíčové zjištění o existenci jediného pokračujícího protiprávního jednání, které se týká služeb letecké nákladní dopravy na všech trasách z letišť a na letiště v EU, je stiženo závažnými vadami nesprávného právního a skutkového posouzení.

Žalobkyně tvrdí, že v napadeném rozhodnutí zejména nebyla prokázána i) existence celosvětové kartelové dohody; ii) příslušnost rozhodovat o jednání v souvislosti s tržbami za služby letecké nákladní dopravy mimo EU; iii) uplatnění článku 101 SFEU na jednání, které podléhá regulaci cizích států či které je těmito státy vyžadováno; iv) dostatečná spojitost mezi jednáním, které zahrnovalo tři údajné skutky, v nichž spočívalo jediné pokračující protiprávní jednání, tj. palivovými příplatky, bezpečnostními příplatky a údajným odmítnutím plateb provizí z příplatků; v) dostatečná spojitost mezi kontakty leteckých společností na úrovni vedení a chováním na místních trzích.

| 2. | Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že napadené rozhodnutí by mělo být zrušeno v rozsahu, v němž v něm bylo zjištěno protiprávní jednání, které se týkalo koordinace plateb provizí dodavatelům za příjmy z příplatků. |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že napadené rozhodnutí by mělo být zrušeno v rozsahu, v němž v něm bylo zjištěno protiprávní jednání, které se týkalo koordinace plateb provizí dodavatelům za příjmy z příplatků.

| 3. | Třetí žalobní důvod vycházející z toho, že napadené rozhodnutí by mělo být zrušeno v rozsahu, v němž se konstatování protiprávního jednání, kterého se účastnily žalobkyně, opírá o důkazy, které spočívají pouze v kontaktech mezi členy aliance leteckých nákladních dopravců WOW.
  Žalobkyně tvrdí, že v napadeném rozhodnutí bylo použito nesprávné právní kritérium pro posouzení plné spolupráce ze strany aliance leteckých společností a byla v něm uvedena zásadní nesprávná posouzení stran způsobu fungování sdružení WOW. Žalobkyně dále tvrdí, že jejich kontakty s partnery v rámci WOW probíhaly v rámci skutečného úsilí o vytvoření úspěšné aliance, a nemohlo se tak jednat o projev společného jednání či cíle, které byly považovány za základ jediného pokračujícího protiprávního jednání. |
| --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vycházející z toho, že napadené rozhodnutí by mělo být zrušeno v rozsahu, v němž se konstatování protiprávního jednání, kterého se účastnily žalobkyně, opírá o důkazy, které spočívají pouze v kontaktech mezi členy aliance leteckých nákladních dopravců WOW.

Žalobkyně tvrdí, že v napadeném rozhodnutí bylo použito nesprávné právní kritérium pro posouzení plné spolupráce ze strany aliance leteckých společností a byla v něm uvedena zásadní nesprávná posouzení stran způsobu fungování sdružení WOW. Žalobkyně dále tvrdí, že jejich kontakty s partnery v rámci WOW probíhaly v rámci skutečného úsilí o vytvoření úspěšné aliance, a nemohlo se tak jednat o projev společného jednání či cíle, které byly považovány za základ jediného pokračujícího protiprávního jednání.

| 4. | Čtvrtý žalobní důvod vycházející z toho, že napadené rozhodnutí by mělo být zrušeno, jelikož v něm nebyla prokázána účast žalobkyň na jediném pokračujícím protiprávním jednání. |
| --- | --- |

4.

Čtvrtý žalobní důvod vycházející z toho, že napadené rozhodnutí by mělo být zrušeno, jelikož v něm nebyla prokázána účast žalobkyň na jediném pokračujícím protiprávním jednání.

| 5. | Pátý žalobní důvod vycházející z toho, že (na rozdíl od čtvrtého žalobního důvodu) i pokud by se žalobkyně účastnily určitých aspektů jediného pokračujícího protiprávního jednání, v napadeném rozhodnutí není prokázáno, že by žalobkyně věděly o všech ostatních aspektech jednání, které je uvedeno v napadeném rozhodnutí, zejména o zjevně protiprávní koordinaci na úrovni klíčové skupiny, nebo že by o takovém jednání měly vědět, jak je vyžadováno podle judikatury. |
| --- | --- |

5.

Pátý žalobní důvod vycházející z toho, že (na rozdíl od čtvrtého žalobního důvodu) i pokud by se žalobkyně účastnily určitých aspektů jediného pokračujícího protiprávního jednání, v napadeném rozhodnutí není prokázáno, že by žalobkyně věděly o všech ostatních aspektech jednání, které je uvedeno v napadeném rozhodnutí, zejména o zjevně protiprávní koordinaci na úrovni klíčové skupiny, nebo že by o takovém jednání měly vědět, jak je vyžadováno podle judikatury.

| 6. | Šestý žalobní důvod vycházející z toho, že pokud nebude napadené rozhodnutí zrušeno v plném rozsahu, měla by být pokuta uložená žalobkyním snížena, protože Komise nepostupovala podle požadavků, které jsou jednoznačně stanoveny v pokynech pro výpočet pokut (1), pokud jde o stanovení příslušného obratu, a jelikož uložená pokuta neodráží omezenou účast žalobkyň na jediném pokračujícím protiprávním jednání a nižší závažnost jednání žalobkyň (jak je uvedeno ve třetím, čtvrtém a pátém žalobním důvodu). |
| --- | --- |

6.

Šestý žalobní důvod vycházející z toho, že pokud nebude napadené rozhodnutí zrušeno v plném rozsahu, měla by být pokuta uložená žalobkyním snížena, protože Komise nepostupovala podle požadavků, které jsou jednoznačně stanoveny v pokynech pro výpočet pokut (1), pokud jde o stanovení příslušného obratu, a jelikož uložená pokuta neodráží omezenou účast žalobkyň na jediném pokračujícím protiprávním jednání a nižší závažnost jednání žalobkyň (jak je uvedeno ve třetím, čtvrtém a pátém žalobním důvodu).

---

(1)  Pokyny pro výpočet pokut uložených podle čl. 23 odst. 2 písm. a) nařízení č. 1/2003 (Úř. věst. 2006, C 210, s. 2).

---

| 24.7.2017 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 239/69 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 239/69

---

Žaloba podaná dne 2. června 2017 – Korwin-Mikke v. Parlament

(Věc T-352/17)

(2017/C 239/80)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Žalobce: Janusz Korwin-Mikke (Jozefow, Polsko) (zástupci: M. Cherchi, A. Daoût a M. Dekleermaker, advokáti)

Žalovaný: Evropský parlament

Návrhová žádání

Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

| — | prohlásil žalobu za přípustnou a opodstatněnou; |
| --- | --- |

—

prohlásil žalobu za přípustnou a opodstatněnou;

v důsledku toho,

| — | zrušil rozhodnutí předsednictva Evropského parlamentu ze dne 3. dubna 2017; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí předsednictva Evropského parlamentu ze dne 3. dubna 2017;

| — | zrušil dřívější rozhodnutí předsedy Parlamentu ze dne 14. března 2017; |
| --- | --- |

—

zrušil dřívější rozhodnutí předsedy Parlamentu ze dne 14. března 2017;

| — | nařídil náhradu finanční a morální újmy způsobené napadenými rozhodnutími nebo vyplatit žalobci částku ve výši 19 180 eur; |
| --- | --- |

—

nařídil náhradu finanční a morální újmy způsobené napadenými rozhodnutími nebo vyplatit žalobci částku ve výši 19 180 eur;

| — | v každém případě uložil Evropskému parlamentu náhradu všech nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

v každém případě uložil Evropskému parlamentu náhradu všech nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobce dva žalobní důvody.

| 1. | První žalobní důvod vycházející z porušení článku 11 Listiny základních práv Evropské unie, obecné zásady svobody projevu ve spojení s článkem 10 Evropské úmluvy o lidských právech a článkem 52 Listiny základních práv, s tím, že výroky, kterými se zabývala napadená rozhodnutí, byly proneseny poslancem Evropského parlamentu při výkonu jeho povinností a v rámci orgánů Evropské unie, jakož i z porušení článku 166 jednacího řádu Evropského parlamentu, článku 41 Listiny základních práv, zásady odůvodnění aktů orgánů Evropské unie, článku 296 SFEU, zjevně nesprávného posouzení a překročení pravomocí. |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vycházející z porušení článku 11 Listiny základních práv Evropské unie, obecné zásady svobody projevu ve spojení s článkem 10 Evropské úmluvy o lidských právech a článkem 52 Listiny základních práv, s tím, že výroky, kterými se zabývala napadená rozhodnutí, byly proneseny poslancem Evropského parlamentu při výkonu jeho povinností a v rámci orgánů Evropské unie, jakož i z porušení článku 166 jednacího řádu Evropského parlamentu, článku 41 Listiny základních práv, zásady odůvodnění aktů orgánů Evropské unie, článku 296 SFEU, zjevně nesprávného posouzení a překročení pravomocí.

| 2. | Druhý žalobní důvod vycházející z porušení článku 41 Listiny základních práv, zásady odůvodnění aktů orgánů Evropské unie, obecné zásady přiměřenosti, zjevně nesprávného posouzení a překročení pravomocí. |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vycházející z porušení článku 41 Listiny základních práv, zásady odůvodnění aktů orgánů Evropské unie, obecné zásady přiměřenosti, zjevně nesprávného posouzení a překročení pravomocí.

---

| 24.7.2017 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 239/70 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 239/70

---

Žaloba podaná dne 2. června 2017 – Daico International v. EUIPO – American Franchise Marketing (RoB)

(Věc T-355/17)

(2017/C 239/81)

Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Daico International BV (Amsterdam, Nizozemsko) (zástupce: M. Kassner, advokát)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

Další účastnice řízení před odvolacím senátem: American Franchise Marketing Ltd (Londýn, Spojené království)

Údaje týkající se řízení před EUIPO

Majitel sporné ochranné známky: Žalobkyně

Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie obsahující slovní prvek „RoB“ – Ochranná známka Evropské unie č. 5 284 104

Řízení před EUIPO: Řízení o prohlášení neplatnosti

Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 9. března 2017, ve věci R 1405/2016-2

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | napadené rozhodnutí zrušil; |
| --- | --- |

—

napadené rozhodnutí zrušil;

| — | uložil EUIPO náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

Dovolávané žalobní důvody

| — | Porušení čl. 75 odst. 1 nařízení č. 207/2009; |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 75 odst. 1 nařízení č. 207/2009;

| — | Porušení pravidla 62 bodu 3 nařízení Komise (ES) č. 2868/95 ze dne 13. prosince 1995, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 40/94 o ochranné známce Společenství. |
| --- | --- |

—

Porušení pravidla 62 bodu 3 nařízení Komise (ES) č. 2868/95 ze dne 13. prosince 1995, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 40/94 o ochranné známce Společenství.

---

| 24.7.2017 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 239/71 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 239/71

---

Žaloba podaná dne 2. června 2017 – Daico International v. EUIPO – American Franchise Marketing (RoB)

(Věc T-356/17)

(2017/C 239/82)

Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Daico International BV (Amsterodam, Nizozemsko) (zástupce: M. Kassner, advokát)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

Další účastnice řízení před odvolacím senátem: American Franchise Marketing Ltd (Londýn, Spojené království)

Údaje týkající se řízení před EUIPO

Majitelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „RoB“ – Ochranná známka Evropské unie č. 5 752 324

Řízení před EUIPO: Řízení o prohlášení neplatnosti

Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 21. března 2017, ve věci R 1407/2016-2

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | napadené rozhodnutí zrušil; |
| --- | --- |

—

napadené rozhodnutí zrušil;

| — | uložil EUIPO náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

Dovolávané žalobní důvody

| — | Porušení čl. 75 odst. 1 nařízení č. 207/2009; |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 75 odst. 1 nařízení č. 207/2009;

| — | porušení pravidla 62 odst. 3 nařízení (ES) č. 2868/95 ze dne 13. prosince 1995, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 40/94 o ochranné známce Společenství. |
| --- | --- |

—

porušení pravidla 62 odst. 3 nařízení (ES) č. 2868/95 ze dne 13. prosince 1995, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 40/94 o ochranné známce Společenství.

---

| 24.7.2017 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 239/71 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 239/71

---

Žaloba podaná dne 31. května 2017 – Mubarak v. Rada

(Věc T-358/17)

(2017/C 239/83)

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Žalobce: Mohamed Hosni Elsayed Mubarak (Káhira, Egypt) (zástupci: B. Kennelly, QC, J. Pobjoy, Barrister, G. Martin, M. Rushton a C. Enderby Smith, Solicitors)

Žalovaná: Rada Evropské unie

Návrhová žádání

Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí Rady (SZBP) 2016/411 ze dne 18. března 2016, kterým se mění rozhodnutí 2011/172/SZBP o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci v Egyptě (dále jen „napadené rozhodnutí“; Úř. věst. 2017, L 76, s. 22), a prováděcí nařízení Rady (EU) 2017/491 ze dne 21. března 2017, kterým se provádí nařízení (EU) č. 270/2011 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci v Egyptě (dále jen „napadené nařízení“; Úř. věst. 2017, L 76, s. 10), v rozsahu, v němž se vztahují na žalobce; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí Rady (SZBP) 2016/411 ze dne 18. března 2016, kterým se mění rozhodnutí 2011/172/SZBP o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci v Egyptě (dále jen „napadené rozhodnutí“; Úř. věst. 2017, L 76, s. 22), a prováděcí nařízení Rady (EU) 2017/491 ze dne 21. března 2017, kterým se provádí nařízení (EU) č. 270/2011 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci v Egyptě (dále jen „napadené nařízení“; Úř. věst. 2017, L 76, s. 10), v rozsahu, v němž se vztahují na žalobce;

| — | určil, že čl. 1 odst. 1 rozhodnutí Rady 2011/172/SZBP ze dne 21. března 2011 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci v Egyptě (dále jen „rozhodnutí“; Úř. věst. 2011, L 76, s. 63) a čl. 2 odst. 1 nařízení Rady (EU) č. 270/2011 ze dne 21. března 2011 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci v Egyptě (dále jen „nařízení“; Úř. věst. 2011, L 76, s. 4) jsou nepoužitelné v rozsahu, v němž se vztahují na žalobce, a v důsledku toho zrušil rozhodnutí (SZBP) 2016/411 v rozsahu, v němž se vztahuje na žalobce, a |
| --- | --- |

—

určil, že čl. 1 odst. 1 rozhodnutí Rady 2011/172/SZBP ze dne 21. března 2011 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci v Egyptě (dále jen „rozhodnutí“; Úř. věst. 2011, L 76, s. 63) a čl. 2 odst. 1 nařízení Rady (EU) č. 270/2011 ze dne 21. března 2011 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci v Egyptě (dále jen „nařízení“; Úř. věst. 2011, L 76, s. 4) jsou nepoužitelné v rozsahu, v němž se vztahují na žalobce, a v důsledku toho zrušil rozhodnutí (SZBP) 2016/411 v rozsahu, v němž se vztahuje na žalobce, a

| — | uložil Radě náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil Radě náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobce pět žalobních důvodů.

| 1. | První žalobní důvod vycházející z toho, že čl. 1 odst. 1 rozhodnutí a čl. 2 odst. 1 nařízení jsou protiprávní, protože a) postrádají platný právní základ a/nebo b) porušují zásadu proporcionality. |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vycházející z toho, že čl. 1 odst. 1 rozhodnutí a čl. 2 odst. 1 nařízení jsou protiprávní, protože a) postrádají platný právní základ a/nebo b) porušují zásadu proporcionality.

| 2. | Druhý žalobní důvod vycházející z porušení práv žalobce na základě článku 6 SEU ve spojení s články 2 a 3 SEU a články 47 a 48 Listiny základních práv Evropské unie v důsledku toho, že Rada předpokládala, že soudní řízení v Egyptě je v souladu se základními lidskými právy |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vycházející z porušení práv žalobce na základě článku 6 SEU ve spojení s články 2 a 3 SEU a články 47 a 48 Listiny základních práv Evropské unie v důsledku toho, že Rada předpokládala, že soudní řízení v Egyptě je v souladu se základními lidskými právy

| 3. | Třetí žalobní důvod vycházející z toho, že Rada se dopustila nesprávného posouzení, když měla za to, že kritérium pro zařazení žalobce do čl. 1 odst. 1 rozhodnutí a čl. 2 odst. 1 nařízení bylo splněno. |
| --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vycházející z toho, že Rada se dopustila nesprávného posouzení, když měla za to, že kritérium pro zařazení žalobce do čl. 1 odst. 1 rozhodnutí a čl. 2 odst. 1 nařízení bylo splněno.

| 4. | Čtvrtý žalobní důvod vycházející z toho, že Rada porušila právo žalobce na obhajobu a právo na řádnou správu a účinný soudní přezkum. Rada zejména neposoudila pečlivě a nestranně, zda tvrzené důvody, které měly odůvodňovat opětovné zařazení, byly opodstatněné ve světle vyjádření žalobce, které učinil před opětovným zařazením. |
| --- | --- |

4.

Čtvrtý žalobní důvod vycházející z toho, že Rada porušila právo žalobce na obhajobu a právo na řádnou správu a účinný soudní přezkum. Rada zejména neposoudila pečlivě a nestranně, zda tvrzené důvody, které měly odůvodňovat opětovné zařazení, byly opodstatněné ve světle vyjádření žalobce, které učinil před opětovným zařazením.

| 5. | Pátý žalobní důvod vycházející z toho, že Rada neodůvodněně a nepřiměřeně porušila základní práva žalobce, včetně jeho práva na ochranu vlastnictví a dobré pověsti. Dopad napadeného rozhodnutí a napadeného nařízení na žalobce je dalekosáhlý, jak pokud jde o jeho majetek, tak pokud jde o jeho pověst v celosvětovém měřítku. Rada neprokázala, že zmrazení aktiv a hospodářských zdrojů žalobce souvisí s jakýmkoliv legitimním cílem, nebo je jím odůvodněno, a tím spíše ani to, že je takovému cíli přiměřené. |
| --- | --- |

5.

Pátý žalobní důvod vycházející z toho, že Rada neodůvodněně a nepřiměřeně porušila základní práva žalobce, včetně jeho práva na ochranu vlastnictví a dobré pověsti. Dopad napadeného rozhodnutí a napadeného nařízení na žalobce je dalekosáhlý, jak pokud jde o jeho majetek, tak pokud jde o jeho pověst v celosvětovém měřítku. Rada neprokázala, že zmrazení aktiv a hospodářských zdrojů žalobce souvisí s jakýmkoliv legitimním cílem, nebo je jím odůvodněno, a tím spíše ani to, že je takovému cíli přiměřené.

---

| 24.7.2017 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 239/72 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 239/72

---

Usnesení Tribunálu ze dne 24. dubna 2017 – Ipuri v. EUIPO – van Graaf (IPURI)

(Věc T-226/16) (1)

(2017/C 239/84)

Jednací jazyk: němčina

Předseda čtvrtého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

---

(1)  Úř. věst. C 232, 27.6.2016.

---