# Az Európai Unió C 350/2017

| | ISSN 1977-0979 |
| --- | --- |
| Az Európai Unió
  Hivatalos Lapja | C 350 |
| | |
| Magyar nyelvű kiadás | Tájékoztatások és közlemények | 60. évfolyam2017. október 18. |

ISSN 1977-0979

Az Európai Unió

Hivatalos Lapja

C 350

Magyar nyelvű kiadás

Tájékoztatások és közlemények

60. évfolyam2017. október 18.

---

| Közleményszám | Tartalom | Oldal |
| --- | --- | --- |
| | II   Közlemények |
| | AZ EURÓPAI UNIÓ INTÉZMÉNYEITŐL, SZERVEITŐL, HIVATALAITÓL ÉS ÜGYNÖKSÉGEITŐL SZÁRMAZÓ KÖZLEMÉNYEK |
| | Európai Bizottság |
| 2017/C 350/01 | Bejelentett összefonódás engedélyezése (Ügyszám: M.8645 – Advent/Williams Lea) (
  1
  ) | 1 |
| 2017/C 350/02 | Bejelentett összefonódás engedélyezése (Ügyszám: M.8287 – Nordic Capital/Intrum Justitia) (
  1
  ) | 1 |

Közleményszám

Tartalom

Oldal

II   Közlemények

AZ EURÓPAI UNIÓ INTÉZMÉNYEITŐL, SZERVEITŐL, HIVATALAITÓL ÉS ÜGYNÖKSÉGEITŐL SZÁRMAZÓ KÖZLEMÉNYEK

Európai Bizottság

2017/C 350/01

Bejelentett összefonódás engedélyezése (Ügyszám: M.8645 – Advent/Williams Lea) (
  1
  )

1

1

2017/C 350/02

Bejelentett összefonódás engedélyezése (Ügyszám: M.8287 – Nordic Capital/Intrum Justitia) (
  1
  )

1

1

---

| | IV   Tájékoztatások |
| --- | --- |
| | AZ EURÓPAI UNIÓ INTÉZMÉNYEITŐL, SZERVEITŐL, HIVATALAITÓL ÉS ÜGYNÖKSÉGEITŐL SZÁRMAZÓ TÁJÉKOZTATÁSOK |
| | Tanács |
| 2017/C 350/03 | A Tanács határozata (2017. október 12.) a nemzeti központi bankok külső könyvvizsgálóiról szóló 1999/70/EK határozatnak a Banco de Portugal külső könyvvizsgálói tekintetében történő módosításáról | 2 |
| | Európai Bizottság |
| 2017/C 350/04 | Euroátváltási árfolyamok | 4 |
| 2017/C 350/05 | Bizottsági értelmező közlemény a termőföld megvásárlása és az uniós jog kapcsolatáról | 5 |
| | Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság |
| 2017/C 350/06 | Az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság (EFSA) küldetési területén működő szervezetek hálózatba szervezése | 21 |
| | Az európai politikai pártokkal és európai politikai alapítványokkal foglalkozó hatóság |
| 2017/C 350/07 | Az Európai Politikai Pártok és Európai Politikai Alapítványok Hatóságának – 2017. július 18-i határozata az Európai Demokraták képviselőcsoportja bejegyzéséről | 22 |

IV   Tájékoztatások

AZ EURÓPAI UNIÓ INTÉZMÉNYEITŐL, SZERVEITŐL, HIVATALAITÓL ÉS ÜGYNÖKSÉGEITŐL SZÁRMAZÓ TÁJÉKOZTATÁSOK

Tanács

2017/C 350/03

A Tanács határozata (2017. október 12.) a nemzeti központi bankok külső könyvvizsgálóiról szóló 1999/70/EK határozatnak a Banco de Portugal külső könyvvizsgálói tekintetében történő módosításáról

2

Európai Bizottság

2017/C 350/04

Euroátváltási árfolyamok

4

2017/C 350/05

Bizottsági értelmező közlemény a termőföld megvásárlása és az uniós jog kapcsolatáról

5

Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság

2017/C 350/06

Az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság (EFSA) küldetési területén működő szervezetek hálózatba szervezése

21

Az európai politikai pártokkal és európai politikai alapítványokkal foglalkozó hatóság

2017/C 350/07

Az Európai Politikai Pártok és Európai Politikai Alapítványok Hatóságának – 2017. július 18-i határozata az Európai Demokraták képviselőcsoportja bejegyzéséről

22

---

| | V   Hirdetmények |
| --- | --- |
| | KÖZIGAZGATÁSI ELJÁRÁSOK |
| | Európai Bizottság |
| 2017/C 350/08 | Európa kulturális fővárosa – EAC/A01/2017. sz. pályázati felhívás | 34 |
| | A VERSENYPOLITIKA VÉGREHAJTÁSÁRA VONATKOZÓ ELJÁRÁSOK |
| | Európai Bizottság |
| 2017/C 350/09 | Összefonódás előzetes bejelentése (Ügyszám: M.8634 – ATP/OTPP/Copenhagen Airports) – Egyszerűsített eljárás alá vont ügy (
  1
  ) | 35 |

V   Hirdetmények

KÖZIGAZGATÁSI ELJÁRÁSOK

Európai Bizottság

2017/C 350/08

Európa kulturális fővárosa – EAC/A01/2017. sz. pályázati felhívás

34

A VERSENYPOLITIKA VÉGREHAJTÁSÁRA VONATKOZÓ ELJÁRÁSOK

Európai Bizottság

2017/C 350/09

Összefonódás előzetes bejelentése (Ügyszám: M.8634 – ATP/OTPP/Copenhagen Airports) – Egyszerűsített eljárás alá vont ügy (
  1
  )

1

35

---

| | |
| --- | --- |
| | (1)   EGT-vonatkozású szöveg. |

---

(1)   EGT-vonatkozású szöveg.

1

| HU | |
| --- | --- |

HU

---

II Közlemények

AZ EURÓPAI UNIÓ INTÉZMÉNYEITŐL, SZERVEITŐL, HIVATALAITÓL ÉS ÜGYNÖKSÉGEITŐL SZÁRMAZÓ KÖZLEMÉNYEK

Európai Bizottság

| 18.10.2017 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 350/1 |
| --- | --- | --- | --- |

18.10.2017

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 350/1

---

Bejelentett összefonódás engedélyezése

(Ügyszám: M.8645 – Advent/Williams Lea)

(EGT-vonatkozású szöveg)

(2017/C 350/01)

2017. október 9-én a Bizottság úgy határozott, hogy engedélyezi e bejelentett összefonódást, és a belső piaccal összeegyeztethetőnek nyilvánítja. E határozat a 139/2004/EK tanácsi rendelet (1) 6. cikke (1) bekezdésének b) pontján alapul. A határozat teljes szövege csak angol nyelven hozzáférhető, és azután teszik majd közzé, hogy az üzleti titkokat tartalmazó részeket eltávolították belőle. A szöveg megtalálható lesz

| — | a Bizottság versenypolitikai weboldalának összefonódásokra vonatkozó részében (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Ez az oldal különféle lehetőségeket kínál arra, hogy az egyedi összefonódásokkal foglalkozó határozatok társaság, ügyszám, dátum és ágazati tagolás szerint kereshetők legyenek, |
| --- | --- |

—

a Bizottság versenypolitikai weboldalának összefonódásokra vonatkozó részében (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Ez az oldal különféle lehetőségeket kínál arra, hogy az egyedi összefonódásokkal foglalkozó határozatok társaság, ügyszám, dátum és ágazati tagolás szerint kereshetők legyenek,

| — | elektronikus formában az EUR-Lex honlapon (http://eur-lex.europa.eu/homepage.html?locale=hu) a 32017M8645 hivatkozási szám alatt. Az EUR-Lex biztosít online hozzáférést az európai uniós jogszabályokhoz. |
| --- | --- |

—

elektronikus formában az EUR-Lex honlapon (http://eur-lex.europa.eu/homepage.html?locale=hu) a 32017M8645 hivatkozási szám alatt. Az EUR-Lex biztosít online hozzáférést az európai uniós jogszabályokhoz.

---

(1)  HL L 24., 2004.1.29., 1. o.

---

| 18.10.2017 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 350/1 |
| --- | --- | --- | --- |

18.10.2017

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 350/1

---

Bejelentett összefonódás engedélyezése

(Ügyszám: M.8287 – Nordic Capital/Intrum Justitia)

(EGT-vonatkozású szöveg)

(2017/C 350/02)

2017. június 12-én a Bizottság úgy határozott, hogy engedélyezi e bejelentett összefonódást, és a belső piaccal összeegyeztethetőnek nyilvánítja. E határozat a 139/2004/EK tanácsi rendelet (1) 6. cikke (1) bekezdésének b) pontján alapul, összefüggésben a 6. cikk (2) bekezdésével. A határozat teljes szövege csak angol nyelven hozzáférhető, és azután teszik majd közzé, hogy az üzleti titkokat tartalmazó részeket eltávolították belőle. A szöveg megtalálható lesz

| — | a Bizottság versenypolitikai weboldalának összefonódásokra vonatkozó részében (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Ez az oldal különféle lehetőségeket kínál arra, hogy az egyedi összefonódásokkal foglalkozó határozatok társaság, ügyszám, dátum és ágazati tagolás szerint kereshetők legyenek, |
| --- | --- |

—

a Bizottság versenypolitikai weboldalának összefonódásokra vonatkozó részében (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Ez az oldal különféle lehetőségeket kínál arra, hogy az egyedi összefonódásokkal foglalkozó határozatok társaság, ügyszám, dátum és ágazati tagolás szerint kereshetők legyenek,

| — | elektronikus formában az EUR-Lex honlapon (http://eur-lex.europa.eu/homepage.html?locale=hu) a 32017M8287 hivatkozási szám alatt. Az EUR-Lex biztosít online hozzáférést az európai uniós jogszabályokhoz. |
| --- | --- |

—

elektronikus formában az EUR-Lex honlapon (http://eur-lex.europa.eu/homepage.html?locale=hu) a 32017M8287 hivatkozási szám alatt. Az EUR-Lex biztosít online hozzáférést az európai uniós jogszabályokhoz.

---

(1)  HL L 24., 2004.1.29., 1. o.

---

IV Tájékoztatások

AZ EURÓPAI UNIÓ INTÉZMÉNYEITŐL, SZERVEITŐL, HIVATALAITÓL ÉS ÜGYNÖKSÉGEITŐL SZÁRMAZÓ TÁJÉKOZTATÁSOK

Tanács

| 18.10.2017 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 350/2 |
| --- | --- | --- | --- |

18.10.2017

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 350/2

---

A TANÁCS HATÁROZATA

(2017. október 12.)

a nemzeti központi bankok külső könyvvizsgálóiról szóló 1999/70/EK határozatnak a Banco de Portugal külső könyvvizsgálói tekintetében történő módosításáról

(2017/C 350/03)

AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Unió működéséről szóló szerződéshez csatolt, a Központi Bankok Európai Rendszere és az Európai Központi Bank alapokmányáról szóló (4.) jegyzőkönyvre és különösen annak 27.1. cikkére,

tekintettel az Európai Központi Banknak az Európai Unió Tanácsához intézett, a Banco de Portugal külső könyvvizsgálóiról szóló, 2017. augusztus 24-i ajánlására (EKB/2017/24) (1),

mivel:

| (1) | Az Európai Központi Bank (EKB) és azon tagállamok nemzeti központi bankjainak beszámolóit, amelyek pénzneme az euro, az EKB Kormányzótanácsa által javasolt és az Európai Unió Tanácsa által jóváhagyott független külső könyvvizsgálók ellenőrzik. |
| --- | --- |

(1)

Az Európai Központi Bank (EKB) és azon tagállamok nemzeti központi bankjainak beszámolóit, amelyek pénzneme az euro, az EKB Kormányzótanácsa által javasolt és az Európai Unió Tanácsa által jóváhagyott független külső könyvvizsgálók ellenőrzik.

| (2) | A Banco de Portugal jelenlegi külső könyvvizsgálóinak, a PricewaterhouseCoopers & Associados – Sociedade de Revisores Oficiais de Contas, Lda.-nak a megbízatása a 2016. pénzügyi év ellenőrzését követően megszűnt. Ezért a Banco de Portugal számára külső könyvvizsgálók kinevezése szükséges a 2017. pénzügyi évtől kezdve. |
| --- | --- |

(2)

A Banco de Portugal jelenlegi külső könyvvizsgálóinak, a PricewaterhouseCoopers & Associados – Sociedade de Revisores Oficiais de Contas, Lda.-nak a megbízatása a 2016. pénzügyi év ellenőrzését követően megszűnt. Ezért a Banco de Portugal számára külső könyvvizsgálók kinevezése szükséges a 2017. pénzügyi évtől kezdve.

| (3) | A Banco de Portugal a Deloitte & Associados – Sociedade de Revisores Oficiais de Contas S.A.-t választotta külső könyvvizsgálóiként a 2017–2021. pénzügyi évekre. |
| --- | --- |

(3)

A Banco de Portugal a Deloitte & Associados – Sociedade de Revisores Oficiais de Contas S.A.-t választotta külső könyvvizsgálóiként a 2017–2021. pénzügyi évekre.

| (4) | Az EKB Kormányzótanácsa azt ajánlotta, hogy a 2017–2021-es pénzügyi évekre a Banco de Portugal külső könyvvizsgálójaként a Deloitte & Associados – Sociedade de Revisores Oficiais de Contas S.A. kerüljön kijelölésre. |
| --- | --- |

(4)

Az EKB Kormányzótanácsa azt ajánlotta, hogy a 2017–2021-es pénzügyi évekre a Banco de Portugal külső könyvvizsgálójaként a Deloitte & Associados – Sociedade de Revisores Oficiais de Contas S.A. kerüljön kijelölésre.

| (5) | Az EKB Kormányzótanácsának ajánlása alapján az 1999/70/EK tanácsi határozatot (2) ennek megfelelően módosítani kell, |
| --- | --- |

(5)

Az EKB Kormányzótanácsának ajánlása alapján az 1999/70/EK tanácsi határozatot (2) ennek megfelelően módosítani kell,

ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

1. cikk

Az 1999/70/EK határozat 1. cikkének (10) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:

„(10)   A Tanács jóváhagyja a Deloitte & Associados – Sociedade de Revisores Oficiais de Contas S.A.-t mint a Banco de Portugal külső könyvvizsgálóját a 2017–2021-es pénzügyi évekre.”.

2. cikk

Ez a határozat a róla szóló értesítés napján lép hatályba.

3. cikk

Ennek a határozatnak az EKB a címzettje.

KeltLuxembourgban, 2017. október 12-én.

a Tanács részéről

az elnök

U. REINSALU

---

(1)  HL C 292., 2017.9.2., 1. o.

1

(2)  A Tanács 1999/70/EK határozata (1999. január 25.) a nemzeti központi bankok külső könyvvizsgálóiról (HL L 22., 1999.1.29., 69. o.).

2

---

Európai Bizottság

| 18.10.2017 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 350/4 |
| --- | --- | --- | --- |

18.10.2017

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 350/4

---

Euroátváltási árfolyamok (1)

2017. október 17.

(2017/C 350/04)

1 euro =

| | Pénznem | Átváltási árfolyam |
| --- | --- | --- |
| USD | USA dollár | 1,1759 |
| JPY | Japán yen | 131,94 |
| DKK | Dán korona | 7,4439 |
| GBP | Angol font | 0,89148 |
| SEK | Svéd korona | 9,5813 |
| CHF | Svájci frank | 1,1504 |
| ISK | Izlandi korona | |
| NOK | Norvég korona | 9,3260 |
| BGN | Bulgár leva | 1,9558 |
| CZK | Cseh korona | 25,733 |
| HUF | Magyar forint | 307,35 |
| PLN | Lengyel zloty | 4,2298 |
| RON | Román lej | 4,5800 |
| TRY | Török líra | 4,3051 |
| AUD | Ausztrál dollár | 1,4994 |
| CAD | Kanadai dollár | 1,4741 |
| HKD | Hongkongi dollár | 9,1811 |
| NZD | Új-zélandi dollár | 1,6375 |
| SGD | Szingapúri dollár | 1,5952 |
| KRW | Dél-Koreai won | 1 328,14 |
| ZAR | Dél-Afrikai rand | 15,7977 |
| CNY | Kínai renminbi | 7,7846 |
| HRK | Horvát kuna | 7,5080 |
| IDR | Indonéz rúpia | 15 880,12 |
| MYR | Maláj ringgit | 4,9664 |
| PHP | Fülöp-szigeteki peso | 60,368 |
| RUB | Orosz rubel | 67,4711 |
| THB | Thaiföldi baht | 38,946 |
| BRL | Brazil real | 3,7358 |
| MXN | Mexikói peso | 22,4334 |
| INR | Indiai rúpia | 76,4695 |

Pénznem

Átváltási árfolyam

USD

USA dollár

1,1759

JPY

Japán yen

131,94

DKK

Dán korona

7,4439

GBP

Angol font

0,89148

SEK

Svéd korona

9,5813

CHF

Svájci frank

1,1504

ISK

Izlandi korona

NOK

Norvég korona

9,3260

BGN

Bulgár leva

1,9558

CZK

Cseh korona

25,733

HUF

Magyar forint

307,35

PLN

Lengyel zloty

4,2298

RON

Román lej

4,5800

TRY

Török líra

4,3051

AUD

Ausztrál dollár

1,4994

CAD

Kanadai dollár

1,4741

HKD

Hongkongi dollár

9,1811

NZD

Új-zélandi dollár

1,6375

SGD

Szingapúri dollár

1,5952

KRW

Dél-Koreai won

1 328,14

ZAR

Dél-Afrikai rand

15,7977

CNY

Kínai renminbi

7,7846

HRK

Horvát kuna

7,5080

IDR

Indonéz rúpia

15 880,12

MYR

Maláj ringgit

4,9664

PHP

Fülöp-szigeteki peso

60,368

RUB

Orosz rubel

67,4711

THB

Thaiföldi baht

38,946

BRL

Brazil real

3,7358

MXN

Mexikói peso

22,4334

INR

Indiai rúpia

76,4695

---

(1)  Forrás: Az Európai Központi Bank (ECB) átváltási árfolyama.

---

| 18.10.2017 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 350/5 |
| --- | --- | --- | --- |

18.10.2017

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 350/5

---

Bizottsági értelmező közlemény a termőföld megvásárlása és az uniós jog kapcsolatáról

(2017/C 350/05)

Egyes tagállamok nemzeti jogszabályai védelmet biztosítanak a mezőgazdasági földterületek számára. Mivel szűkösen rendelkezésre álló és különleges vagyoni eszközről van szó, a mezőgazdasági földterületek vásárlását gyakran bizonyos feltételekhez kötik és korlátozzák. A több tagállamban meglévő, termőföldre vonatkozó nemzeti jogszabályok különböző célokat tűznek ki, a termőföld mezőgazdasági célú használatától a földkoncentráció megfékezésééig. Közös jellemzőjük, hogy el kívánják kerülni a túlzott földspekulációt. Az e jogszabályok alapjául szolgáló megfontolások, különösen a földkoncentráció és a földspekuláció, a közelmúltban kaptak nagyobb hangsúlyt a politikai napirenden. 2017. április 27-én az Európai Parlament jelentést fogadott el a termőföldek koncentrációjáról és a mezőgazdasági termelők földhöz jutásáról (1).

A termőföldvásárlásra kiterjed az uniós jog. Az unión belüli befektetők számára elérhetők az alapvető szabadságok, elsősorban a tőke szabad mozgása és a letelepedés szabadsága. Ezek a szabadságok a belső piac elválaszthatatlan részét képezik, amely piacon biztosított az áruk, személyek, szolgáltatások és tőke szabad mozgása. A belső piac a mezőgazdaságra is kiterjed (2). A Bizottság nemrégiben hangsúlyozta, hogy a közös agrárpolitika (KAP) arra törekszik, hogy hozzájáruljon a Bizottság tíz prioritásához, köztük a mélyebb és méltányosabb belső piachoz (3). Ezzel együtt az uniós jog is elismeri a mezőgazdasági földterületek sajátos jellegét. A Szerződések lehetővé teszik a termőföldre irányuló külföldi befektetések korlátozását, amennyiben e korlátozás arányos valamely legitim közérdek védelme, többek között a túlzott földspekuláció megakadályozása, a mezőgazdasági közösségek megtartása vagy az életképes mezőgazdaság fenntartása és fejlesztése szempontjából. Ez nyilvánvaló az Európai Unió Bíróságának (EUB) ítélkezési gyakorlatából is. A Szerződésben szereplő egyéb alapvető szabadságokkal ellentétben a tőke szabad mozgása – az EUB által megállapított lehetséges korlátozásaival együtt – kiterjed a harmadik országbeli befektetőkre is. Ezért ez az értelmező közlemény egyaránt vonatkozik a termőföld unión belüli és azon kívüli megvásárlására.

A Bizottság ezen értelmező közleménye ismerteti a mezőgazdasági földterületekre irányuló külföldi (4) befektetések előnyeit és kihívásait (1). Bemutatja továbbá az alkalmazandó uniós jogot (2), továbbá az EUB kapcsolódó ítélkezési gyakorlatát (3). Végül általános közlemény következtetéseket von le az ítélkezési gyakorlatból, hogy miként lehetne a legitim közérdeket az uniós joggal összhangban megvalósítani (4). E közlemény célja tehát, hogy alapul szolgáljon a termőföldekre irányuló külföldi befektetésekről szóló vitához, támogassa azon tagállamokat, amelyeknél folyamatban van a jogszabályok módosítása vagy amelyek a későbbiekben erre készülnek, továbbá, hogy segítse a bevált gyakorlatok szélesebb körű terjesztését ezen az összetett területen. Válaszol egyúttal az Európai Parlament azon felhívására, hogy iránymutatást tegyen közzé a földpiac uniós joggal összhangban történő szabályozásának módjairól (5).

1.   Mezőgazdasági földterületek megvásárlása az EU-ban

a)   A mezőgazdasági földterületek piaca szabályozásának szükségessége

A mezőgazdasági földterületek különleges vagyoni eszközök. 2012-ben az ENSZ felkérte az államokat, hogy felelősségteljesen szabályozzák a birtokviszonyokat. Ebből a célból az ENSZ Élelmezési és Mezőgazdasági Szervezete (FAO) ún. „önkéntes iránymutatást” adott ki a birtokviszonyok szabályozásáról (6). Az iránymutatás hangsúlyozza a föld központi jelentőségét „az emberi jogoknak, az élelmezésbiztonságnak, a szegénység felszámolásának, a fenntartható megélhetésnek, a társadalmi stabilitásnak, a lakhatás biztonságának, a vidékfejlesztésnek, valamint a társadalmi és gazdasági növekedésnek a megvalósítása szempontjából” (7). A mezőgazdasági földterület az EU területének majdnem felét teszi ki, ekként nyomás éri a nem mezőgazdasági célú használat irányából, továbbá bizonyos időszakban a növekvő élelmiszer-, energia- és biomassza-kereslet felől. Európában minden évben Berlin városánál nagyobb területű termőföldet hódítanak el a városok és a közlekedési infrastruktúrák (8).

Egyes nemzeti alkotmányok (9), és számos a termőföldre vonatkozó nemzeti jogszabály biztosít különleges védelmet a mezőgazdasági földterületek számára. A mezőgazdasági földterület védelme, különösen mostanában, több ország politikai napirendjén szerepel kiemelt kérdésként. 2013 óta és különösen a csatlakozási szerződések által biztosított átmeneti időszak lejártát követően (10) Magyarország, Szlovákia, Lettország, Litvánia, Bulgária, Románia és Lengyelország fogadtak el a termőföldre vonatkozó jogszabályokat, hogy kezeljék a földpiacaik nem kívánt fejleményeit.

Napjainkban a mezőgazdasági földterületek piacának szabályozása különösen sürgető lehet azokban az országokban, amelyek az elmúlt években átfogó földreformot hajtottak végre (11). Egyes tagállamokban az állami tulajdonú földeket visszaadták, illetve privatizálták; bizonyos államokban a folyamat még mindig tart (12). Ezekben a tagállamokban ráadásul nagyon alacsony a termőföld ára más tagállamokhoz képest (lásd az 1. ábrát a mellékletben), az elmúlt évtizedben látott emelkedés (lásd a 2. ábrát a mellékletben) ellenére (13). Ilyen körülmények között a termelők hangot adtak más befektetők termőföldre irányuló esetleges érdeklődésével kapcsolatos aggodalmaiknak.

A földértékesítésekre vonatkozó szabályozások célja általában, hogy megőrizzék az eszközök mezőgazdasági jellegét, fenntartsák a föld megfelelő művelését, a meglévő mezőgazdasági üzemek életképességét és védelmet nyújtsanak a földspekulációval szemben. Ennek érdekében e szabályozások gyakran közigazgatási engedélyhez kötik a földértékesítést, és feljogosítják az illetékes hatóságokat vagy testületeket, hogy ellenezzék az értékesítést, ha az szembemegy a szabályozás célkitűzéseivel. Gyakran ez a helyzet, ha a földet nem mezőgazdasági termelőnek értékesítenék, miközben egy helyi termelő, akinek földre lenne szüksége, érdekelt lenne a megvásárlásában. Az illetékes hatóságok közbeléphetnek akkor is, ha úgy ítélik meg, hogy az eladási ár aránytalan a föld értékéhez viszonyítva. Egyes, a föld értékesítéséről szóló szabályozások elővásárlási jogot biztosítanak az illetékes hatóságok vagy testületek számára, hogy újraértékesíthessék a földet más vevőnek, vagy bérbe adhassák az agrárpolitikával összhangban. A helyi földkonszolidáció egy további szabályozási megközelítése, ha elővásárlási jogot adnak bizonyos érdekelti kategóriák, például a bérlők vagy az értékesítendő földdel szomszédos ingatlanok tulajdonosai számára (14).

b)   A külföldi befektetés, noha növekszik, még mindig alacsony

Európában a mezőgazdasági földterületbe történő befektetés csekély mértékűnek tűnik. Különösen az EU-15-ben (15), a termőföldet érintő, befelé irányuló befektetések továbbra is kivételesek (16). A külföldi befektetők érdeklődésének középpontjában inkább Közép- és Kelet-Európa áll, ahol 1989-től a mezőgazdaság jelentősen átalakult az állami gazdaságokból vagy szövetkezetekből piacgazdasági magángazdálkodássá.

Nehéz megbízható adatokat találni a kifejezetten mezőgazdasági földterületbe történő külföldi befektetésekről. A Bizottság által a Land Matrix adatbázisból (17) kinyert információ azt mutatja például, hogy 2004 óta külföldi befektetők 68 000 ha földterületre szereztek használati vagy ellenőrzési jogot Bulgáriában, 8 000 ha-ra Litvániában és 84 000 ha-ra Romániában. Ezek a becsült földvásárlások a szántóföldek teljes területének 1,3 %-át teszik ki Bulgáriában, 2,3 %-át Litvániában és 0,4 %-át Romániában (18). A helyzet nem tűnik lényegesen különbözőnek Közép- és Kelet-Európa más országaiban sem. Amennyiben rendelkezésre állnak, a magyar és lengyel hivatalos statisztikák, vagy a Szlovákiára és Lettországra vonatkozó tanulmányok azt mutatják, hogy a művelés alatt álló szántóföldek körülbelül 1 %-a áll külföldi tulajdonban vagy külföldiek ellenőrzése alatt (19).

Ugyanakkor a külföldi befektetők termőföld iránti érdeklődése növekedni látszik. Úgy tűnik, a pénzügyi világválság különösen a termőföldbe való befektetésekre gyakorolt hatást. A pénzügyi piacokon tapasztalt felfordulás idején a pénzügyi befektetők a mezőgazdasági földterületekbe fektetett tőkében találtak alternatívát (20). Ugyanebben az időszakban az élelmezésbiztonsági megfontolások, valamint a bioüzemanyagokra és biogázra irányuló programok szintén hozzájárultak a befektetők érdeklődésének fokozódásához (21).

c)   A mezőgazdasági földterületek megvásárlása a politikai napirenden

A mezőgazdasági földterületekbe történő külföldi befektetésekkel kapcsolatos aggodalmak nem újkeletűek. A termőföldre irányuló befektetések közelmúltbeli emelkedése ugyanakkor fokozta néhány tagállam félelmeit. Kezdetben a külföldi befektetőket olykor úgy látták, mint akik a helyi termelőket szorítják ki. Később, a közelmúltban az az aggály merült fel, hogy a művelés alá vonható földek (zsugorodó) területe érzékennyé vált a földspekulációra és a gátlástalan befektetőkre. Olyan félelmek fogalmazódtak meg, miszerint növekszik a földek koncentrációja és a spekuláció, ez pedig negatív hatást gyakorol az élelmezésbiztonságra, a foglalkoztatásra, a környezetre, a talaj minőségére és a vidékfejlesztésre (22). Egyes kritikusok megkérdőjelezik az Unióban zajló külföldi földvásárlások előnyeit, és azt állítják, hogy a nagy nemzetközi befektetési alapok és vállalatok megfosztják a szegény kistermelőket a termőföldtől, mint erőforrástól és törést okoznak a vidékfejlesztésben (23).

Ezeket az aggályokat az európai intézmények is átvették. 2015. január 21-én a Gazdasági és Szociális Bizottság (EGSZB) kiadta véleményét „Földszerzés – figyelmeztetés Európának és közelgő veszély a családi gazdaságokra” címen (24). E vélemény a tőke szabad mozgását a földvásárlások mozgatórugójának tekintette, amelyről „nagyarányú földszerzésként” beszél.

Az Európai Parlament is érdeklődést mutatott a téma iránt. Tanulmányt rendelt meg „A nagyarányú földszerzés mértéke az EU-ban (Extent of farmland grabbing in the EU)” címen, amelyet 2015 májusában tettek közzé (25). 2017. április 27-én a Parlament elfogadta „A termőföldek koncentrációjának jelenlegi állapota az Unióban: a mezőgazdasági termelők földhöz jutásának megkönnyítése” című kérdésről szóló jelentést (26). A jelentés rámutat arra, hogy a termőföldek mekkora mértékben összpontosulnak néhány mezőgazdasági és nem mezőgazdasági vállalkozás kezében, valamint rávilágít az ebben rejlő kockázatokra, nevezetesen, hogy a mezőgazdasági termelők (különösen a mezőgazdasági kistermelők és a családi gazdaságok) nehezen jutnak termőföldhöz. Ennek megfelelően a Parlament a földértékesítési piaci fejlemények szorosabb nyomon követésére szólít fel. Különösen felhívja a Bizottságot, hogy kísérjen figyelemmel valamennyi releváns szakpolitikai területet, köztük a mezőgazdaságot, a finanszírozást és a beruházásokat, „abból a szempontból, hogy ösztönzik vagy gátolják-e a mezőgazdasági földek koncentrációját az EU-ban”. A Parlament arra is felhívja a Bizottságot, hogy „tegyen közzé olyan világos és átfogó kritériumokat”, „amelyekből a tagállamok számára egyértelművé válik, hogy [...] a földpiaci szabályozás mely intézkedései érvényesíthetők”.

A tágabb politikai napirendet tekintve, más szakpolitikai területeket is lehetséges ösztönző tényezőnek gondolnak. A KAP egyszerűsítésére és korszerűsítésére vonatkozó közelmúltbeli nyilvános konzultációra adott válaszok kiemeltek egy sor problémát, köztük az adminisztratív követelményeket, a földszabályozásokat és különösen a termőföld magas árát egyes tagállamokban, amelyek a mezőgazdasági termelők főbb aggodalmai. Ezenfelül aggályokat fogalmaztak meg korábban a közvetlen kifizetések tagállamok közötti különböző szintjei kapcsán, amelyek nem feltétlenül biztosítottak mindig egyenlő versenyfeltételeket a termőföldhöz való hozzáférést tekintve. A közvetlen kifizetésekben rejlő különbségeket az elmúlt többéves pénzügyi keretben (2014–2020) a közvetlen kifizetések úgynevezett külső konvergenciájával kezelték; ez egy olyan kérdés lehet, amelyre újra figyelmet fordítanak majd.

Továbbá egyéb uniós jogszabályok is relevánsak lehetnek a termőföld megvásárlásával kapcsolatban, az (EU) 2015/849 európai parlamenti és tanácsi irányelvet (27), amely nemrég lépett hatályba. Az irányelv célja, hogy növelje az átláthatóságot a tekintetben, hogy kinek a tulajdonában állnak ténylegesen a vállalatok és trösztök, ami szintén mérsékelheti a jelenleg a termőföldek vásárlására egyes tagállamokban alkalmazott korlátozásokkal kezelt aggályokat, míg a hatóságok attól tartanak, hogy a termőföld-tulajdonos jogalanyok közötti átruházásokkal megkerülhetők lehetnek a földvásárlók tekintetében előírt feltételek. Az irányelv módosítását célzó közelmúltbeli bizottsági javaslat tovább fokozza ezt az átláthatóságot.

Végül a harmadik országbeli befektetők tekintetében a külföldi közvetlen befektetések ellenőrzésének keretéről szóló közelmúltbeli bizottsági javaslat célja, hogy jogbiztonságot nyújtson azon tagállamoknak, amelyekben létezik mechanizmus a harmadik országokból érkező közvetlen beruházások ellenőrzésére, vagy amelyek létre akarnak hozni ilyet, tekintettel az Uniós kizárólagos hatáskörére a közös kereskedelempolitikai területén, amelynek a külfödi közvetlen befektetések részét képezik (28). A javaslat létrehoz egy keretet a tagállamok, és bizonyos esetekben a Bizottság számára, a harmadik országokból az Európai Unióba érkező közvetlen befektetések átvilágítása céljából, lehetővé téve ugyanakkor a tagállamok számára, hogy figyelembe vegyék saját helyzetüket és a nemzeti körülményeket a közrendhez vagy a közbiztonsághoz kapcsolódó elemi érdekek védelme céljából. Az új szabályok lehetővé teszik a tagállamok számára, hogy megfelelő átvilágítási mechanizmusokat fogadjanak el vagy tartsanak fenn a külföldi közvetlen befektetések vonatkozásában, feltéve, hogy a rendeletben meghatározott feltételek teljesülnek (29).

d)   A külföldi befektetések előnyei a megfelelően szabályozott földpiacon

Kutatásában a FAO arra a következtetésre jutott, hogy világszinten a külföldi mezőgazdasági befektetések kedveznek a nemzetgazdaságoknak, a helyi közösségeknek és az agrárszektornak, ha a nemzeti intézmények és szabályok megfelelő ösztönzőket adnak valamennyi piaci szereplő számára (30). Európában a külföldi befektetések a nagyon is szükséges tőke, technológia és ismeretek jelentős forrását képviselték, és segítséget nyújtottak a mezőgazdaság termelékenysége és a termékminőség javításához (31).

A tőke szabad mozgása döntő fontosságú a határokon átnyúló befektetések és a helyi vállalkozások finanszírozási eszközökhöz való hozzáférése szempontjából. Megjegyzendő, hogy a mezőgazdasági üzemek gyakran szembesülnek nehézségekkel, amikor finanszírozást keresnek a szükséges beruházásokhoz. A többi kisvállalkozáshoz hasonlóan a mezőgazdasági kistermelők is hitelszűkében vannak; számos jel utal továbbá arra, hogy a mezőgazdaság jó néhány országban alultőkésített (32).

A külföldi befektetések előnyeit számos, a Bizottság által megrendelt, az átmeneti időszakokat áttekintő tanulmány (33), valamint külső tanulmányok (34) is igazolták. Amennyiben a külföldi befektetést engedélyezték (például földbérléssel, letelepedéssel, jogalanyiságon keresztül vagy élelmiszeripari befektetésekkel), az bizonyítottan ösztönözte a termelékenység növekedését az agrárszektorban (35). Éppen ezért helyénvaló megállapítani, hogy a külföldi befektetések hozzáadott értéket jelenthetnek az alacsony kihasználtságú földek szempontjából, és segítségükkel a felhagyott területek újra művelés alá vonhatók. Az ilyen befektetés tovább javíthat a mezőgazdasági termelők piacra jutásán és a mezőgazdasági üzemek dolgozóinak munkakörülményein. Végül, a külföldi befektetés növelheti a mezőgazdasági üzemben előállított termékek kiviteli potenciálját.

e)   A Bizottság keresetei egyes tagállamok közelmúltbeli, termőfölddel foglalkozó jogszabályait érintően

A magyar, szlovák, lett, litván, bolgár és román jogszabályok közelmúltbeli módosításai egybeesnek azon átmeneti időszak végével, amelynek során a csatlakozási szerződések lehetővé tették ezen országok számára, hogy korlátozzák mezőgazdasági földterület uniós befektetők általi vásárlását.

Az új jogszabályok megszüntették a csatlakozási szerződésben említett korlátozásokat. Ezzel egyidejűleg bevezettek néhány olyan korlátozást, amelyek kimondott célkitűzése, hogy visszaszorítsák a földkoncentrációt és a spekulációt, hogy biztosítsák a termőföld megfelelő és hatékony mezőgazdasági használatát, megtartsák a vidéki lakosságot, kezeljék a föld elaprózottságát vagy támogassák az életképes, közepes méretű mezőgazdasági üzemeket. Ebből a célból a szóban forgó jogszabályok a földvásárlást bizonyos feltételekhez kötik. E feltételek közé tartozik például az előzetes közigazgatási jóváhagyás és különösen az olyan követelmények, mint hogy a mezőgazdasági földterület megvásárlója saját maga művelje a földet, legyen gazdálkodással kapcsolatos képesítése, vagy hogy az adott országban éljen vagy vállalkozzon egy ideje. Ezenfelül, az új jogszabályok előnyben részesítik a földvásárlók bizonyos csoportjait (például bérlők, szomszédos termelők vagy helyiek) vagy tiltják a jogi személyeknek való értékesítést.

A Bizottság elismeri a fent említett célkitűzések érvényességét. Ugyanakkor, miután megvizsgálta az új jogszabályokat, aggályát fejezte ki, hogy ezek egyes rendelkezései alapvető uniós elveket sértenek, nevezetesen a tőke szabad mozgását. A Bizottság meglátása szerint ezek – ha alakilag nem is, de gyakorlati hatásukat tekintve – hátrányos megkülönböztetésben részesítik más uniós országok állampolgárait vagy olyan aránytalan korlátozásokat írnak elő, amelyek hátrányosan érinthetik a befektetéseket. A Bizottság ezért 2015-ben kötelezettségszegési eljárást indított Bulgáriával, Magyarországgal, Litvániával, Lettországgal és Szlovákiával szemben (36). Tekintve, hogy ezen országok egyike sem tudta eloszlatni a megfogalmazott kétségeket, 2016. május 26-án a Bizottság az EUB elé történő esetleges utalást megelőző második és utolsó szakaszba léptette az eljárást (37).

2.   Az irányadó uniós jog

Másodlagos uniós jogszabály nem foglalkozik a mezőgazdasági földterületek megvásárlásának kérdésével. A tagállamok hatáskörébe és mérlegelési jogkörébe tartozik a földpiacaik szabályozása. Ennek keretében ugyanakkor tiszteletben kell tartaniuk a Szerződések alapelveit, először is az alapvető szabadságokat és az állampolgárság alapján történő hátrányos megkülönböztetés tilalmát.

a)   A tőke szabad mozgása és a letelepedés szabadsága

A mezőgazdasági földterület megvásárlásának, használatának vagy az azzal való rendelkezésnek a jogára az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 63. és azt követő cikkeiben megfogalmazott, a tőke szabad mozgására irányadó elvek vonatkoznak (38). A Szerződés e rendelkezései érvényesíthető jogokat ruháznak mind a befektetőkre, mind a befektetések kedvezményezettjeire. Főszabály szerint a tőke tagállamok közötti szabad mozgására alkalmazott minden korlátozás tilos, de a tagállamok és harmadik országok közötti szabad mozgására vonatkozók is. Az EUB értelmezése szerint a korlátozás kifejezés minden olyan intézkedés, amely korlátozza a befektetést, alkalmas annak akadályozására, attól visszatart vagy azt kevésbé vonzóvá teszi (39).

Ha a termőföldbe való befektetés mezőgazdasági vállalkozói tevékenységet szolgál, a letelepedés szabadsága is vonatkozhat rá: az EUMSZ 49. cikke megtilt minden olyan intézkedést, amely korlátozza egy tagállam polgárainak (természetes és jogi személyek) egy másik tagállam területén önálló vállalkozói tevékenység, például gazdálkodás céljával történő letelepedését.

Valamennyi alapvető szabadság lényeges eleme az állampolgárság alapján történő hátrányos megkülönböztetés tilalmának elve. Eszerint tilos mind a közvetlen, mind a közvetett megkülönböztetés (a megkülönböztetés burkolt formái). Ez utóbbi azokra az alapvető szabadságok gyakorlásához kapcsolódó nemzeti rendelkezésekre utal, amelyek kifejezetten nem alkalmaznak hátrányos megkülönböztetést az állampolgárság alapján, de gyakorlatilag azzal egyenértékű a hatásuk.

A Szerződés 345. cikke úgy rendelkezik, hogy „[a] Szerződések nem sérthetik a tagállamokban fennálló tulajdoni rendet”. A mezőgazdasági ingatlanok megvásárlására és használatára vonatkozó nemzeti szabályok ugyan tulajdonjogot érintenek, de az EUMSZ 345. cikke nem zárja ki az alapvető szabadságok vagy a Szerződés alapelveinek alkalmazását. Az EUB állandó ítélkezési gyakorlatában elutasította az EUMSZ 345. cikkének tág értelmezését. A Konle-ítéletben például az ingatlanvásárlással összefüggésben a Bíróság világossá tette e cikkel kapcsolatban (amely akkor a 222. cikk volt), hogy:„... jóllehet a tulajdoni rend továbbra is a tagállamok hatáskörébe tartozik a Szerződés 222. cikke szerint, ez a rendelkezés nem mentesíti e rendet a Szerződés alapvető szabályainak alkalmazása alól” (40). Összegzésképpen: az EUMSZ 345. cikke fenntartja a tagállami hatáskört a tulajdoni rendet illető döntéshozatalban, de az uniós jog követelményeire figyelemmel.

b)   Az alapvető szabadságok korlátozásai és a lehetséges indokok

Általában az alapvető szabadságok korlátozására alkalmas nemzeti intézkedések csak akkor engedélyezhetők, ha egy sor feltétel teljesül: az intézkedések nem diszkriminatívak, azokat kiemelkedően fontos közérdek indokolja, alkalmasak arra, hogy a kitűzött célt elérjék, és nem lépik túl az e cél eléréséhez szükséges mértéket, továbbá nem helyettesíthetők kevésbé korlátozó eszközökkel (az arányosság elve, részletesebben lásd a 3.b) pontban). Ezenfelül a nemzeti intézkedéseknek meg kell felelniük az uniós jog egyéb általános elveinek, például a jogbiztonságnak.

Ami közelebbről a tőke szabad mozgását illeti, az EUMSZ 65. cikke előírja, hogy e szabadság nem érinti a tagállamok egyes jogait. Ezek közé tartozik bizonyos nemzeti adóintézkedések alkalmazása, továbbá óvintézkedések és felügyeleti intézkedések meghozatala az adózás és a pénzügyi intézmények prudenciális felügyelete terén. Ráadásul, általánosabb jelleggel az EUMSZ 65. cikke (1) bekezdésének b) pontja fenntartja a tagállamok számára a jogot, „hogy a közrend vagy a közbiztonság által indokolt intézkedéseket hozzanak”.

Más megfontolások vonatkoznak a harmadik országokba irányuló és onnan származó tőkemozgásokra. Az EUB kiemelte, hogy ezeknek „más a jogi háttere”, mint az Unión belüli tőkemozgásoké. Ebből következően a Szerződés szerint további indokolások fogadhatók el harmadik országokra vonatkozó korlátozások esetén (41). Az indoklásokat tágabban is lehet értelmezni (42). Ezenfelül, ami a gyakorlatban ennél is fontosabb, hogy a tőkemozgások liberalizációját megelőzően meglévő korlátozások mentesülnek az EUMSZ 64. cikkének (1) bekezdése értelmében. A vonatkozó dátum 1993. december 31. valamennyi tagállam esetében, kivéve Bulgária, Észtország és Magyarország (1999. december 31.), valamint Horvátország (2002. december 31.) tekintetében. Ez azt jelenti, hogy az ezen időpontok előtt meglévő, harmadik országbeli állampolgárokat érintő korlátozások nem vitathatók a tőke szabad mozgásának Szerződésben foglalt elve alapján.

c)   Az Európai Unió Alapjogi Chartája (Charta)

Végül, szóba jöhetnek még az uniós jog más rendelkezései a mezőgazdasági földterület megvásárlását, használatát vagy az arról való rendelkezést illetően, köztük a tulajdonhoz való jog (Charta, 17. cikk), a foglalkozás megválasztásának szabadsága (Charta, 15. cikk) és a vállalkozás szabadsága, ideértve a szerződési szabadságot (Charta, 16. cikk).

d)   A jogbiztonság elve

Ezenfelül meg kell felelni a jogbiztonság elvének és a bizalomvédelem elvének. Ezek az elvek különösen azt követelik meg, hogy a jogalanyok számára hátrányos következményeket kiváltó szabályozás egyértelmű és pontos legyen, és a jogalanyok annak alkalmazását előreláthassák (43). A bizalomvédelem elvére történő hivatkozás joga minden olyan jogalanyt megillet, amennyiben valamely hatóság benne megalapozott várakozásokat kelt (44). Végezetül, az alapvető jogokat tiszteletben kell tartani.

3.   Az EUB mezőgazdasági földterülettel kapcsolatos megközelítése

Egyes, a tőke szabad mozgását korlátozó nemzeti termőföld-jogszabályokat nemzeti bíróságok előtt vitattak, amelyek az EUB-hez fordultak, hogy az megfelelően értelmezze az uniós jogot. Ebből következően az EUB-nek már lehetősége volt megnyilatkozni előzetes döntéseiben arról, hogy az uniós jog miként érinti a termőföldbe történő, határokon átnyúló befektetéseket.

a)   Az alapvető szabadságok korlátozását esetlegesen indokló agrárpolitikai célkitűzések

Az EUB elismerte a mezőgazdasági földterület sajátos jellegét. A mezőgazdasági ingatlanok vásárlásáról szóló döntéseiben elismert számos közpolitikai célkitűzést, amelyek elvben indokolhatják a mezőgazdasági földterületbe történő befektetések korlátozását; ilyen célkitűzések például:

| — | a birtokok méretének növelése, hogy gazdasági alapon működhessenek, továbbá a földspekuláció megelőzése (45), |
| --- | --- |

—

a birtokok méretének növelése, hogy gazdasági alapon működhessenek, továbbá a földspekuláció megelőzése (45),

| — | a mezőgazdasági közösségek megtartása, a föld tulajdonlása olyan megoszlásának fenntartása, amely lehetővé teszi életképes mezőgazdasági üzemek kialakítását és a zöldterületeket és a vidéki tájat érintő gazdálkodást, támogatja a rendelkezésre álló föld észszerű használatát azáltal, hogy ellenáll a földet érő nyomásnak, megelőzi a természeti katasztrófákat, továbbá életképes mezőgazdaságot tart fenn és fejleszt szociális és földtervezési megfontolások alapján (ami azt jelenti, hogy a mezőgazdasági célú földeket továbbra is e célra használják, és megfelelő feltételek mellett hasznosítják (46), |
| --- | --- |

—

a mezőgazdasági közösségek megtartása, a föld tulajdonlása olyan megoszlásának fenntartása, amely lehetővé teszi életképes mezőgazdasági üzemek kialakítását és a zöldterületeket és a vidéki tájat érintő gazdálkodást, támogatja a rendelkezésre álló föld észszerű használatát azáltal, hogy ellenáll a földet érő nyomásnak, megelőzi a természeti katasztrófákat, továbbá életképes mezőgazdaságot tart fenn és fejleszt szociális és földtervezési megfontolások alapján (ami azt jelenti, hogy a mezőgazdasági célú földeket továbbra is e célra használják, és megfelelő feltételek mellett hasznosítják (46),

| — | a mezőgazdasági földek közvetlen hasznosítással történő kihasználásának megőrzése, hogy a mezőgazdasági területeket túlnyomórészt tulajdonosaik lakják és műveljék meg, a vidéki térség állandó népességének megtartása és a rendelkezésre álló területek észszerű használatának előnyben részesítése az ingatlanpiaci nyomással szemben küzdve (47), |
| --- | --- |

—

a mezőgazdasági földek közvetlen hasznosítással történő kihasználásának megőrzése, hogy a mezőgazdasági területeket túlnyomórészt tulajdonosaik lakják és műveljék meg, a vidéki térség állandó népességének megtartása és a rendelkezésre álló területek észszerű használatának előnyben részesítése az ingatlanpiaci nyomással szemben küzdve (47),

| — | állandó lakosság megtartása és az idegenforgalmi ágazattól független gazdasági tevékenység fenntartása egyes régiókban város- és vidéktervezési vagy regionális tervezési célokból, továbbá közérdekből (48), |
| --- | --- |

—

állandó lakosság megtartása és az idegenforgalmi ágazattól független gazdasági tevékenység fenntartása egyes régiókban város- és vidéktervezési vagy regionális tervezési célokból, továbbá közérdekből (48),

| — | a katonai jelentőségű területként kijelölt térségeken belüli nemzeti terület megőrzése, továbbá a katonai érdekek védelme a valódi, konkrét és súlyos veszélyekkel szemben (49). |
| --- | --- |

—

a katonai jelentőségű területként kijelölt térségeken belüli nemzeti terület megőrzése, továbbá a katonai érdekek védelme a valódi, konkrét és súlyos veszélyekkel szemben (49).

Az EUB több alkalommal hangsúlyozta, hogy a szóban forgó célkitűzések összhangban vannak a KAP EUMSZ 39. cikke szerinti célkitűzéseivel. E rendelkezés célja többek között, hogy tisztességes életszínvonalat biztosítson a mezőgazdasági közösség számára, a mezőgazdasági tevékenység sajátos jellegének (pl. a társadalmi szerkezet, a különböző agrárrégiók közötti szerkezeti és természeti sajátosságok) figyelembevételével. Fontos megjegyezni, hogy az EUB ítélkezési gyakorlatát esetről esetre alakítja ki, és az intézkedéseket mindig az egyes esetek sajátos körülményeivel összefüggésben bírálja el. Az állandó ítélkezési gyakorlattal összhangban az alapvető szabadságok alóli kivételeket megszorítóan kell értelmezni. Pusztán gazdasági célok semmi esetre sem indokolhatják az alapvető szabadságoktól való eltéréseket.

b)   Az arányosság elvének való megfelelés

Jóllehet az EUB több politikai célkitűzést is legitimnek fogadott el e területen, mélységi vizsgálatot folytatott, amikor az alapvető szabadságokat korlátozó nemzeti intézkedések arányosságáról volt szó. Az arányosság értékelésekor az eset minden ténybeli és jogi körülményét figyelembe kell venni, mind az eladók és esetleges vevők alapvető szabadságának gyakorlása, mind a szem előtt tartott közérdek szempontjából. Az arányosság elve megköveteli, hogy a korlátozó intézkedések alkalmasak legyenek a kitűzött cél megvalósítására, ideértve azt is, hogy összefüggő és rendszeres módon szolgálják a legitim közérdekű célkitűzést (50). Ezenfelül nem léphetik túl a közérdekű cél eléréséhez szükséges mértéket. Végül, a korlátozó intézkedés nem arányos, ha van olyan lehetséges alternatív intézkedés, amellyel a szóban forgó közérdek a tőke szabad mozgását és a letelepedés szabadságát kevésbé korlátozó módon megvalósítható (51).

A nemzeti hatóságok feladata bizonyítani, hogy jogszabályaik összhangban állnak az arányosság elvével. Ez azt jelenti, hogy a jogszabály alkalmas és szükséges a kinyilvánított cél megvalósítása szempontjából, és hogy e célt nem lehet elérni az Unión belüli kereskedelmet kevésbé tiltó vagy korlátozó intézkedésekkel (52). Ebben a tekintetben a tagállamnak az általa felhozható igazoló okokhoz csatolnia kell az e tagállam által elfogadott korlátozó intézkedés megfelelőségére és arányosságára vonatkozó bizonyítékokat vagy elemzést (53).

4.   A mezőgazdasági földterület vásárlásának szabályozására vonatkozó következtetések

A Bizottság ezen értelmező közleménye kitért a mezőgazdasági földterület szabályozásának különböző szükségleteire és formáira. Ezek közül több sok éve fennáll, mások nem olyan régóta. Ez az utolsó fejezet a földpiacokra irányadó jogszabályokban megtalálható néhány olyan jellegzetességet tárgyal, amelyekre érdemes különleges figyelmet fordítani. Levon néhány következtetést az ítélkezési gyakorlatból, amely útmutatóul szolgálhat a tagállamok számára abban a tekintetben, hogy hogyan szabályozzák földpiacaikat az uniós joggal összhangban és oly módon, amely egyensúlyba hozza a vidéki területek tőkeigényét és a legitim politikai célkitűzések megvalósítását.

a)   Előzetes engedélyezés

Az ítélkezési gyakorlatból arra lehet következtetni, hogy a mezőgazdasági földterület átruházásának előzetes közigazgatási jóváhagyástól való függővé tétele korlátozza a tőke szabad mozgását, ám bizonyos körülmények között még mindig indokolt lehet az uniós jog szerint. Az EUB elismerte, hogy a mezőgazdasági földterület átruházását követően gyakorolt felügyelettel nem lehetne megelőzni a kitűzött mezőgazdasági céllal ellentétes átruházásokat. Az előzetes engedélyezési rendszer alternatívái valószínűleg kisebb jogbiztonságot garantálnának a föld átruházásakor. Az utólagosan hozott intézkedések, például az átruházás semmissé nyilvánítása csorbítaná a jogbiztonságot, amely alapvető jelentőségű bármilyen földátruházási rendszerben (54). Ezen az alapon az előzetes engedélyezést magukban foglaló rendszerek elfogadhatóak lehetnek bizonyos körülmények között.

Közelebbről: az EUB azt is hangsúlyozta, hogy az előzetes engedélyezési rendszer nem biztosíthat olyan mérlegelési jogkört, amely a hatóságok részéről önkényes alkalmazáshoz és döntéshozatalhoz vezethet. E rendszer, az EUB szavaival élve nem teheti „jogszerűvé a nemzeti hatóságok olyan mérlegelésen alapuló magatartását, amely az uniós jogi rendelkezéseket [...] megfosztja a hatékony érvényesülésüktől”. Ezért ahhoz, hogy az ilyen rendszer összhangban legyen az uniós joggal, annak „olyan objektív, megkülönböztetéstől mentes és előzetesen ismert kritériumokon kell alapulnia, amelyek kellőképpen korlátok közé szorítják a nemzeti hatóságok mérlegelési jogkörének gyakorlását” (55). E kritériumoknak pontosaknak kell lenniük (56). Emellett minden érintett személynek biztosítani kell a jogorvoslat lehetőségét (57).

Az olyan előzetes engedélyezési rendszer tekintetében, amelyben „egyéb sajátos körülményeket” figyelembe véve adható engedély, az EUB megállapította, hogy az engedélyezés e kritériumai túlságosan homályosak, és nem teszik lehetővé magánszemélyek számára, hogy megismerjék a tőke szabad mozgásának elvéből eredő jogaikat és kötelezettségeiket (58). Hasonlóképpen, az EUB aránytalannak ítélte a vásárlás feltételeként olyan kötelezettség előírását, hogy „a településhez fűződő elégséges kapcsolattal” kell rendelkezni, amely kapcsolatot a szóban forgó jogszabály akként definiált, hogy a földvásárló „valamely jelentős körülmény folytán a településen hosszú távú szakmai, családi, társadalmi vagy gazdasági kapcsolatot alakított ki” (59).

b)   Elővásárlási jog a mezőgazdasági termelők számára

Az EUB ítélkezési gyakorlata arra utal, hogy az egyes vevői kategóriák (például a bérlő mezőgazdasági termelők) javára biztosított elővásárlási jog bizonyos körülmények között indokolt lehet agrárpolitikai célkitűzések alapján. Az Ospelt-ügyben (60) az EUB a termőföldvásárlás egy előzetes engedélyezési rendszerét tekintette át. Az EUB megvizsgálta a nem mezőgazdasági termelők általi vásárlást tiltó intézkedések arányosságát, amely intézkedések célja az életképes gazdálkodó közösség megtartása és a föld további mezőgazdasági célú használata volt.

A Bíróság mérlegelte, hogy vannak-e olyan intézkedések, amelyek kevésbé korlátozzák a tőke szabad mozgását, mint a nem termelők általi földvásárlás tilalma. Ebben az egyedi esetben az EUB arra a következtetésre jutott, hogy bevezethetők olyan mechanizmusok, amelyek elővásárlási jogot biztosítanak a bérlők számára. Amennyiben a bérlő nem veszi meg az ingatlant, a nem mezőgazdasági termelőknek meg lehet engedni, hogy termőföldet vásároljanak, azzal a feltétellel, hogy kötelezettséget vállalnak arra, hogy a földet továbbra is mezőgazdasági célra használják.

Ennélfogva, ha az a célkitűzés, hogy előmozdítsák a mezőgazdasági termelők általi földvásárlást, a bérlő mezőgazdasági termelők, vagy általánosabban a mezőgazdasági termelők számára biztosított elővásárlási jog a tőke szabad mozgása arányos korlátozásának tekinthető, amennyiben kevésbé korlátozó, mint a nem mezőgazdasági termelők általi földvásárlás tilalma.

c)   Árszabályozás

A túlzó termőföldárakat megakadályozó állami beavatkozások bizonyos körülmények között indokoltak lehetnek az uniós jog szerint. Ez vonatkozik különösen azokra a szabályokra, amelyek lehetővé teszik a nemzeti hatóságok számára, hogy megtiltsák a termőföld értékesítését, ha az ár objektív kritériumok mentén túlzottan spekulatívnak tekinthető.

Noha nem magától értetődő, hogy az árszabályozás korlátozza a termőföldre irányuló külföldi befektetést, az EUB által adott meghatározás szerint a felek azon szabadságára alkalmazott megszorítás, hogy az árakat megállapítsák, szokásosan korlátozásnak minősül (61). Ugyanis mind a külföldi befektető, mind a befektetés kedvezményezettje elvben korlátozott a szabadságában, ha nem határozhatja meg az árat szabadon a kereslet és kínálat törvényei szerint. Bizonyos körülmények között ugyanakkor indokolt lehet az árképzés szabadságának korlátozása (62). Az észszerűtlen (túlzottan spekulatív) árak megakadályozása, legyenek azok túl magas vagy éppen túl alacsony árak, legitim indoknak tekinthetők az EUB által elismert agrárpolitikai célkitűzések fényében. Az objektív, megkülönböztetésmentes, pontos és megfelelően kialakított kritériumokon alapuló árszabályozások alkalmasak lehetnek arra, hogy visszaszorítsák a túlzott földspekulációt vagy megóvják a hivatásos mezőgazdasági termelőket olyan beszerzési áraktól, amelyek mezőgazdasági üzemeik jövedelmezőségét sodornák veszélybe. Ezzel egyidejűleg szükségnek is bizonyulhatnak, ha úgy tűnik, nem lépik túl a túlzott spekuláció visszaszorításához vagy a gazdálkodás életképességének fenntartásához szükséges mértéket. Ezt követően meg kell győződni arról, hogy nincsenek-e az árszabályozásnál kevésbé terhes intézkedések, amelyekkel az észszerűtlen árak megakadályozhatók. Az árszabályozásról szóló nemzeti jogszabályok arányosságát a konkrét eset valamennyi ténybeli és jogi körülményének fényében kell meghatározni. Az arányosság melletti érvelés erőteljesebb lehet olyan piacok esetén, amelyek érzékenyek a túlzott spekulációra, köztük egyes termőföldpiacok.

Az árszabályozással kapcsolatos megállapításokat az EUB-nek a termőföld privatizációjával összefüggésben nyújtott állami támogatással kapcsolatos ítélkezési gyakorlata is megerősíti. Az EUB megállapította, hogy az állami tulajdonú föld piaci értéknél alacsonyabb áron való értékesítése állami támogatásnak minősülhet (63). Ennek oka, hogy az ilyen értékesítés előnyt jelent a vásárló számára, ugyanakkor jövedelemkieséssel jár, így csökkenti az állami költségvetést. Ennélfogva, az állami támogatás elkerülése és az EUMSZ 107. cikkének való megfelelés érdekében a termőföldet a piaci értékhez lehető legközelebb álló áron kell privatizálni. Ebből a célból a föld értékelési módszerének részét kell képezze egy aktualizációs mechanizmus, amely figyelembe veszi a közelmúltbeli piaci fejleményeket (például a határozottan emelkedő árakat) (64).

Egy későbbi ítéletben az EUB tovább alakította ezt az ítélkezési gyakorlatot. Pontosította azt, hogy az állami tulajdonú földet milyen piaci értéken kell eladni. A szóban forgó ügyben az illetékes hatóság a nemzeti jog egy rendelkezése alapján nem hagyta jóvá egy telek legmagasabb árat kínáló ajánlattevőnek való értékesítését egy közbeszerzési eljárásban, azon az alapon, hogy ajánlata nagymértékben aránytalan volt a föld értékéhez viszonyítva. Az EUB elfogadta, hogy a legmagasabb árat kínáló ajánlattevőnek történő értékesítés nem feltétlenül eredményez a piaci értéket tükröző árat, ezért a legmagasabb ajánlat aránytalan lehet. Erről lehet szó különösen abban az esetben, ha a legmagasabb ajánlat jelentősen meghaladja az összes többi árajánlatot, mind pedig a szakértő becsléseket (65). Az ítélet hivatkozott a főtanácsnok piaci érték megállapításáról szóló részletes elemzésére (66). Az EUB azt állapította meg, hogy az az árszabályozás, amely megtiltja egy állami tulajdonú földterület legmagasabb ajánlatot tevő személy részére történő értékesítését, nem minősülhet állami támogatásnak, feltéve, hogy az említett jogszabály alkalmazása olyan árat eredményezhet, amely a lehető legközelebb áll az érintett mezőgazdasági földterület piaci értékéhez (67).

d)   Az önálló gazdálkodásra vonatkozó kötelezettség

Noha az EUB legitim közérdekű célnak ismerte el, hogy biztosítani kell a termőföld elsődlegesen tulajdonos általi művelését (68), a meglévő ítélkezési gyakorlat nem fogadja el arányos intézkedésnek azt az általános kötelezettséget, amely szerint a mezőgazdasági földterület megvásárlása esetén vállalni kell a művelését is. Az Ospelt-ítéletben az EUB a termőföldvásárlásra vonatkozó olyan konkrét nemzeti korlátozással foglalkozott, amelynek célja, hogy a földet továbbra is mezőgazdasági célra használják. A szóban forgó jogszabály értelmében a termőföldvásárlást csak akkor engedélyezték, ha – egyebek mellett – a földvásárló vállalta, hogy a földet ő maga műveli meg (69). Az adott ügyben az engedélyt megtagadták annak ellenére, hogy a földvásárló (egy jogi személy) beleegyezett abba, hogy a mezőgazdasági célú telkeket ugyanazoknak a mezőgazdasági termelőknek adja bérbe, mint korábban. Az EUB megállapította, hogy az önálló gazdálkodásra vonatkozó kötelezettség, mint a mezőgazdasági földterület megvásárlásának feltétele aránytalan, mivel mérsékli annak lehetőségét, hogy a földet olyan termelőknek adják bérbe, akiknek nincsenek saját forrásaik a földvásárláshoz. A kitűzött célt kevésbé korlátozó intézkedésekkel is el lehetett volna érni, nevezetesen azzal, hogy a földvásárlást attól teszik függővé, hogy a földvásárló biztosítékot ad, hogy a földet továbbra is mezőgazdasági célra fogja használni (70).

A tőke szabad mozgására tekintettel megfogalmazott lehetséges jogi kifogások mellett az önálló gazdálkodásra vonatkozó követelmény az alapvető jogokat is csorbíthatja. Amennyiben a mezőgazdasági földterület megvásárlójának bele kell egyeznie abba, hogy a földet saját maga műveli meg, ez érinti a szakmai tevékenység folytatására való képességét, így a vállalkozási szabadságát is (Charta, 16. cikk). Ugyanez áll a szabadon megválasztott vagy elfogadott foglalkozás gyakorlásával kapcsolatos jogra is (Charta, 15. cikk).

e)   Gazdálkodással kapcsolatos képesítés

A földvásárlás függővé tétele attól a feltételtől, hogy a vásárló adott képesítéssel rendelkezzen a mezőgazdaság területén, olyan korlátozásnak minősül, amely arányossági aggályokat vet fel.

Először is, nem tűnik szükségesnek, hogy a földvásárló saját maga rendelkezzen a megfelelő képesítéssel, amíg garantálni tudja, hogy a földet szakszerűen művelik majd (71).

Másodszor, ami még fontosabb, úgy tűnik, hogy az általános képesítési követelmény meghaladja a föld szakszerű művelésének vagy a kiváló mezőgazdasági termelékenységnek és minőségnek a garantálásához szükséges mértéket. Ugyanis a tagállamok egyikében sem számít a „mezőgazdasági termelő” szabályozott szakmának, abban az értelemben, hogy jogilag előírnának konkrét képesítéseket (72). Így aztán nem állapítható meg, hogy a hatékony agrárszektor előfeltétele lenne a kötelező szakképesítés. Ilyen körülmények között a földvásárláshoz előírt konkrét képesítési követelményt egyedileg indokolni kell bármely nemzeti jogszabályban, ennek hiányában e követelmény a tőke szabad mozgása indokolatlan és aránytalan korlátozásának tűnne. Eltérő következtetéshez a tagállamoknak igazolniuk kellene, hogy miért szükségesek bizonyos képesítések a földvásárláshoz, noha a gazdálkodási tevékenység általában megengedett a képességek hivatalos tanúsítása nélkül is. E megfontolások nem írják felül, hogy a sikeres és fenntartható mezőgazdasághoz megfelelő szakképzésre van szükség.

f)   Lakóhelyre vonatkozó követelmények

Az EUB több alkalommal hozott ítéletet olyan nemzeti szabályokról, amelyek előírják, hogy a termőföld vásárlójának a szóban forgó földterületen vagy ahhoz közel kell élnie. Egy korai előzetes döntésben, amikor a Szerződésnek a tőke szabad mozgására vonatkozó rendelkezései még nem voltak közvetlenül alkalmazandók, az EUB kimondta, hogy szűk értelemben e követelmény összeegyeztethető a letelepedés szabadságával (73). A későbbi ítélkezési gyakorlatból ugyanakkor világosan kitűnik, hogy a lakóhelyre vonatkozó követelmények összeegyeztethetetlenek a tőke szabad mozgásának elvével.

Az Ospelt-ítéletben az EUB kizárta minden olyan feltétel jogszerűségét, amely szerint a földvásárlónak az adott területen kell élnie (74). Négy évvel később, 2007-ben az EUB aránytalannak ítélte azt a követelményt, amely előírja, hogy a földvásárló az adásvétel tárgyát képező ingatlanon rendelkezzen állandó lakóhellyel. Az EUB megállapította, hogy a lakóhelyre vonatkozó e követelmény különösen korlátozó, tekintve, hogy nemcsak a tőke szabad mozgását és a letelepedés szabadságát érinti, hanem a földvásárló azon jogát is, hogy saját maga válassza meg szabadon a lakóhelyét (75).

Ebben az ügyben az állandó lakóhely ingatlanon való létesítésének követelménye mögött húzódó indokok egyike az ingatlanspekulációtól való eltántorítás volt. Az EUB részletesen vizsgálta az e követelmény mögötti különböző indokolásokat, és mindegyiket elvetette. Azt állapította meg, hogy a földspekuláció mérséklése érdekében fontolóra kell venni a tőke szabad mozgása és az alapvető jogok szempontjából a lakóhelyre vonatkozó követelményeknél kevésbé káros intézkedéseket. Az EUB példaként hozza fel a nem sokkal a szerzést követő telekeladás magasabb kulcsú adóztatását vagy a hosszabb minimális időtartam követelményét a mezőgazdasági földek bérleti szerződései esetében (76).

A lakóhely megvásárolandó földterületen való létesítésének követelménye mellett ugyanez vonatkozik arra a követelményre, amely előírja, hogy a földterület elhelyezkedése szerinti ország vagy település lakosának kell lenni. Bármilyen lakóhelyre vonatkozó követelmény tulajdonképpen közvetett, állampolgárság alapján történő hátrányos megkülönböztetést jelent. Az EUB ugyanis következetesen azt állapította meg, hogy „az olyan nemzeti szabályok, amelyek a lakóhely alapján megkülönböztetést írnak elő abban a tekintetben, hogy a külföldi illetőségűektől bizonyos olyan előnyöket tagadnak meg, amelyeket ellenben a belföldön lakóhellyel rendelkező személyeknek biztosítanak, főként más tagállami állampolgárokra hátrányosak. A külföldi illetőségűek az esetek többségében külföldi állampolgárok” (77). Ezzel összefüggésben meg kell jegyezni, hogy az érintett ország nyelvének ismeretével kapcsolatos követelmény ellen nagyon hasonló kifogások hozhatók fel.

g)   A jogi személyeknek történő értékesítés tilalma

A termőföld jogi személyeknek történő értékesítését tiltó nemzeti szabály korlátozza a tőke szabad mozgását és adott esetben a letelepedés szabadságát. Az EUB ítélkezési gyakorlatából arra lehet következtetni, hogy az ilyen korlátozás valószínűleg nem indokolt. Az EUB ugyanis, mikor azt a feltételt vizsgálta, hogy a földterület megvásárlójának saját magának kell művelnie a földet, azt állapította meg, hogy ez a korlátozás kizárja a termőföld jogi személyek általi megvásárlását. Ebben az esetben az EUB feltette a kérdést, hogy erre szükség van-e a szóban forgó jogszabály célkitűzésének, nevezetesen annak a megvalósítása céljából, hogy a földet továbbra is mezőgazdasági célra használják. Amennyiben a jogi személyt gazdálkodásra hozták létre, a jogi személyeknek történő értékesítés tilalma olyan ügyletek előtt képez akadályt, amelyek önmagukban nem érintik a mezőgazdasági célú használatot (78). Az EUB megfontolásai arra engednek következtetni, hogy az ilyen tilalom nem indokolt, mivel nem szükséges a kitűzött cél megvalósításához. Ezzel összefüggésben az EUB kevésbé korlátozó intézkedésekre is hozott példát; ilyen lehet különösen, ha a jogi személynek történő átruházást ahhoz a feltételhez kötik, hogy a földet hosszú távú bérleti szerződés keretében adja bérbe (79).

h)   Földvásárlási felső határok

A megvásárolható vagy birtokolható földtulajdon méretére vonatkozó felső határok korlátozzák a tőke szabad mozgását, mivel határt szabnak a mezőgazdasági földterület megvásárlásával kapcsolatos befektetői döntések számára. Noha sajátos politikai célkitűzések szempontjából indokoltak lehetnek, arányosságuk megkérdőjelezhető a nemzeti viszonyok függvényében. Egyes földvásárlási felső határok úgy tűnik, szembemennek néhány olyan célkitűzéssel, amelyeket az EUB kiemelkedően közérdekűnek ismert el, ilyen nevezetesen a birtokok méretének növelése, hogy azokat gazdasági alapon lehessen működtetni, vagy az életképes mezőgazdasági üzemek kialakításának lehetővé tétele. Egy másik szempontból, tekintve, hogy a termőföld korlátozott erőforrás, a földvásárlási felső határok némelyike alkalmas lehet arra, hogy megelőzze a földtulajdon túlzott mértékű koncentrációját, és így támogassa a családi gazdálkodást és a közepes méretű mezőgazdasági üzemek kialakítását. Ebben az esetben meg kellene vizsgálni, hogy nem lépik-e túl a szükséges mértéket, és hogy nem helyettesíthetők-e kevésbé korlátozó alternatív eszközökkel. Az ilyen felső határok tényleges indokát és arányosságát tehát az adott nemzeti viszonyok között kell vizsgálni, az eset minden jogi és ténybeli körülményének fényében.

A Bizottság eddig kétféle földvásárlási felső határt figyelt meg a nemzeti jogszabályokban. Egyes tagállamok egyedi szabályozói engedélyt írnak elő egy bizonyos méretet meghaladó földvásárlás esetén. Más tagállamok abszolút felső határokat vezettek be, vagy szilárdították meg a már meglévőket.

Ha legitim közérdek (például a kiegyensúlyozottabb tulajdonosi szerkezet) alapján indokoltak, és megfelelnek az uniós alapvető jogoknak és az uniós jog általános elveinek, mint a megkülönböztetésmentesség és az arányosság, az ilyen nemzeti felső határok az uniós joggal összeegyeztethetőnek tekinthetők. Az értékelés nagymértékben attól is függ majd, hogy a nemzeti szabályok objektív, kellően meghatározott kritériumokra épülnek-e, és hogy az érintett magánszemélyek rendelkezésére állnak-e jogorvoslati eszközök.

i)   A helyi földvásárlóknak juttatott kiváltságok

Az elővásárlási jogok és a helyi vevőknek juttatott más kiváltságok különös figyelmet érdemelnek, és esetükben gondos vizsgálatra van szükség. A helyieknek juttatott kiváltságok az adott tagállam saját állampolgárainak előnyben részesítéséhez vezethetnek. Ily módon burkolt megkülönböztetést valósíthatnak meg az állampolgárság alapján, amit az EUMSZ 63. (és 49. cikke) tilt, mivel előnyben részesítik, ha alakilag nem is, de gyakorlati hatásaikat tekintve, a saját állampolgáraikat. Aligha vitatható ugyanis, hogy a helyi vevők nagy többsége az érintett tagállam állampolgára, ezért kevésbé valószínű, hogy külföldiek részesülnének a helyieknek biztosított kiváltságokban, semmint az érintett ország állampolgárai (80). Ráadásul, még ha ezeket az intézkedéseket az állampolgárságtól függetlenül alkalmaznák is, azok mindenképpen korlátoznák a tőke szabad mozgását és adott esetben a letelepedés szabadságát, mivel alkalmasak arra, hogy meggátolják a termőföldbe történő, nem helyi illetőségűek általi befektetéseket, vagy azokat kevésbé vonzóvá teszik a számukra (81).

Ahhoz, hogy a helyi földvásárlóknak juttatott kiváltságok összeegyeztethetők legyenek a tőke szabad mozgásának elvével, más korlátozásokhoz hasonlóan legitim, közérdekű célokat kell követniük, és arányosaknak kell lenniük. Nem zárható ki, hogy a tagállamok olyan közérdekű célkitűzésekre hivatkozzanak, amelyeket az EUB legitimnek ismert el, ilyenek a birtokok méretének növelése, hogy életképes mezőgazdasági üzemeket alakítsanak ki a helyi közösségeken belül, vagy hogy megtartsanak egy állandó mezőgazdasági közösséget. Ezen a szinten az a feltétel, hogy a kiváltságok tükrözzék a szándékolt célkitűzések társadalmi-gazdasági vonatkozásait. Ez lehet a helyzet például, ha elővásárlási jogot adnak helyi mezőgazdasági termelőknek, hogy kezeljék a földtulajdonlás elaprózottságát, vagy ha más különleges jogokat adnak a helyieknek, hogy megoldást találjanak a földrajzi helyzetükből (például kevésbé fejlett régiók) adódó aggályokra.

Nyilvánvalóan nem indokoltak azok a helyieknek nyújtott kiváltságok, amelyek nem szükségesek a kitűzött cél megvalósításához (82). Ez kifejezetten következik az EUB Libert-üggyel kapcsolatos ítélkezési gyakorlatából. Ebben az ügyben az EUB annak a nemzeti szabálynak az arányosságát vizsgálta, amelynek értelmében egy adott településhez tartozó földterület csak a következő feltételek mellett vásárolható meg: először is, az a személy, akinek az ingatlant átruházni tervezik, az átruházást megelőzően legalább hat egymást követő évben az érintett vagy a szomszédos településen lakott, másodszor, a jövőbeli vevőnek vagy bérlőnek az átruházáskor a szóban forgó településen kell tevékenységet folytatnia átlagosan legalább egy munkahét felében; harmadszor a jövőbeni vevő vagy bérlő valamely jelentős, tartós körülmény folytán a szóban forgó településen hosszú távú szakmai, családi, társadalmi vagy gazdasági kapcsolatot alakított ki. Az EUB ezt a nemzeti szabályt aránytalannak minősítette. Kifejtette, hogy e feltételek egyike sincs közvetlen kapcsolatban azon társadalmi-gazdasági szempontokkal, amelyek megfelelnek a kizárólag a kevésbé vagyonos helyi lakosság részére az ingatlanpiacon biztosított védelem tagállam által említett céljának. E feltételeknek ugyanis nem csupán a kevésbé vagyonos helyi lakosság felelhet meg, hanem olyan más személyek is, akik elegendő anyagi eszközzel rendelkeznek, és így egyáltalán nincs különös szükségük szociális védelemre az említett piacon. Ezen intézkedések tehát túlmennek azon, ami a kitűzött cél eléréséhez szükséges. Ezenkívül meg kell jegyezni, hogy meg kell fontolni a szóban forgó nemzeti szabályban szereplőknél kevésbé korlátozó intézkedéseket (83).

j)   Viszonossági feltétel

A tagállamok nem tehetik függővé a termőföld egy másik tagállam uniós polgára általi megvásárlását attól, hogy e másik tagállam uniós polgárának származási országa biztosítsa az előbbi tagállam saját polgárai számára a termőföldvásárlás lehetőségét. A viszonossági követelményt az EUB régóta elutasítja, mert összeegyeztethetetlen az uniós jog elveivel. Az uniós jognak való megfelelés kötelezettsége nem függ attól, hogy más tagállamok teljesítik-e e kötelezettségüket (84). Ha valamely tagállam megsérti az uniós jogot, bármely tagállam keresetet indíthat e másik tagállam ellen az EUB előtt (EUMSZ, 259. cikk). Ezenfelül, a Bizottság, mint a Szerződés őre, figyelemmel kíséri az uniós jognak való tagállami megfelelést, és jogosult kötelezettségszegési eljárást indítani, szükség esetén pedig keresetet indítani a jogsértő tagállam ellen az EUB előtt.

5.   Záró megjegyzések

A fentiekből egyértelműen kiderül, hogy az uniós jog szerint a tagállamok figyelembe vehetnek legitim politikai megfontolásokat. Meghatározhatnak megfelelő politikát földpiacuk számára. Az EUB számos agrárpolitikai célkitűzést elismert, amelyek indokolhatják az alapvető szabadságok korlátozását. A legfontosabb feltétel, hogy a célkitűzéseket egyértelműen kell megfogalmazni, és hogy a megválasztott eszközök arányosak legyenek e célkitűzéssel, azaz ne lépjék túl a szükséges mértéket és ne legyenek diszkriminatívak.

A Bizottság a Szerződések őreként köteles gondoskodni arról, hogy a nemzeti intézkedések összhangban legyenek az uniós joggal. A bizottsági szolgálatok továbbra is a tagállami hatóságok rendelkezésére állnak és segítik őket annak garantálásában, hogy a nemzeti jogszabályi intézkedések megfeleljenek az uniós jognak. Első lépésként a tervek szerint 2017 novemberében találkozóra kerül sor a tagállami szakértőkkel e közlemény bemutatása és megvitatása céljából. Ezek a kapcsolatok hasznosak lehetnek a tagállamok számára, hogy jól megértésék és helyesen értelmezzék az uniós jogot. A bizottsági szolgálatok számára is segítséget nyújtanak abban, hogy jobban átlássák az egyes országokban uralkodó egyedi körülményeket. Emellett a Bizottság továbbra is támogatni tervezi a tagállamokat a földpiacok szabályozásával kapcsolatos bevált gyakorlatok cseréjében.

---

(1)  Lásd: Az Európai Parlament jelentése „A termőföldek koncentrációjának jelenlegi állapota az Unióban: a mezőgazdasági termelők földhöz jutásának megkönnyítése” című kérdésről, 2016/2141(INI).

(2)  Lásd az Európai Unió működéséről szóló szerződés 38. cikkének (1) bekezdését.

(3)  IP/17/187 2017. február 2.; https://ec.europa.eu/commission/priorities_en

(4)  Az e közleményben használt „külföldi befektető” kifejezés az unión belüli befektetőkre vonatkozik, továbbá a harmadik országbeliekre annyiban, amennyire a tőke szabad mozgása ezt lefedi (lásd 2. fejezet a). Felidézendő, hogy gyakorlati szempontból nézve az uniós mezőgazdasági termőterületek megvásárlására legtöbbször unión belüli kontextusban kerül sor.

(5)  Lásd: Az Európai Parlament jelentése „A termőföldek koncentrációjának jelenlegi állapota az Unióban: a mezőgazdasági termelők földhöz jutásának megkönnyítése” című kérdésről, 2016/2141(INI), 37. pont.

(6)  „Önkéntes iránymutatás a nemzeti élelmezésbiztonság keretében a földművelés, a halászat és az erdőgazdálkodás felelősségteljes irányításáról”.

(7)  Lásd az önkéntes iránymutatás 2.4.1. pontját. A föld élelmezésbiztonság szempontjából vett – a véges kínálatra tekintettel – döntő fontosságára világít rá még a következő dokumentum: Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye (2015. január 21.) Földszerzés – figyelmeztetés Európának és közelgő veszély a családi gazdaságokra (saját kezdeményezésű vélemény), 6.3. pont.

(8)  http://ec.europa.eu/agriculture/events/2015/outlook-conference/brochure-land_en.pdf

(9)  Bulgária alkotmánya 21. cikkének (1) bekezdése értelmében például „[a] föld alapvető nemzeti kincs, amely az állam és a társadalom különleges védelme alatt áll”.

(10)  A csatlakozási szerződések átmeneti eltéréseket engedtek a tőke szabad mozgásának elve tekintetében, a mezőgazdasági földterületek megvásárlásával összefüggésben. A csatlakozó tagállamok az átmeneti időszakban fenntarthatták nemzeti rendszereiket, amelyek megtiltották a többi uniós tagállam vagy EGT-ország állampolgárai számára a földvásárlást. Ezek az eltérések 2014. január 1-jén jártak le Bulgária és Románia, 2014. május 1-jén Magyarország, Lettország, Litvánia és Szlovákia, továbbá 2016. május 1-jén Lengyelország esetében (a Horvátországra vonatkozó eltérés 2020-ban jár majd le, és Horvátországnak lehetősége van hároméves hosszabbítást kérni).

(11)  Ez tűnik ki többek között a magyar Országgyűlés 2015. május 26-i saját kezdeményezésű véleményéből, amelyet az új tagállamok mezőgazdasági földek tulajdonára és használatára vonatkozó szabályozásai kapcsán indított vizsgálat kérdésében adott ki: http://ec.europa.eu/dgs/secretariat_general/relations/relations_other/npo/hungary/unsolicited_en.htm

(12)  M.H. Orbison: Land reform in Central and Eastern Europe after 1989 and its outcome in the form of farm structures and land fragmentation, 2013 http://www.fao.org/docrep/017/aq097e/aq097e.pdf

(13)  P. Ciaian, D. Drabik, J. Falkowski, d’A. Kancs: Market Impacts of new Land Market Regulations in Eastern EU States, JRC Technical Reports, 2016.

(14)  Lásd még: J. Swinnen, K. van Herck, L. Vranken: The Diversity of Land Markets and Regulations in Europe, and (some of) its Causes, The Journal of Development Studies, 2016, 52. kötet, 2. szám, 186–205. o.

(15)  2004-ig a következő országok alkották az Európai Uniót: Ausztria, Belgium, Dánia, az Egyesült Királyság, Finnország, Franciaország, Görögország, Hollandia, Írország, Luxemburg, Németország, Olaszország, Portugália, Spanyolország és Svédország.

(16)  Olvashatók beszámolók például egyes franciaországi mezőgazdasági üzemekbe és szőlőkbe történő közelmúltbeli kínai befektetésekről: R. Levesque: Chinese purchases in the Berry, in: La Revue foncière, 2016. május–június, 10. o.

(17)  A Nemzetközi Földügyi Szövetség (ILC) kezdeményezése: www.landmatrix.com

(18)  Bizottsági szolgálati munkadokumentum, A tőke szabad mozgása és a fizetések szabadsága, 2015. március 5., SWD (2015) 58 final, 21. o. Ugyanakkor szem előtt kell tartani, hogy nem mindig állnak azonnal rendelkezésre adatok, így a meglévő becslések jelentősen eltérnek. Beszámoltak arról például, hogy Romániában a külföldi tulajdonban lévő mezőgazdasági földterületek 57 %-kal nőttek 2010 és 2013 között, és a teljes romániai mezőgazdasági földterület 7 %-át teszik ki 2013-ban: P. Ciaian, D. Drabik, J. Falkowski, d’A. Kancs: Market Impacts of new Land Market Regulations in Eastern EU States, JRC Technical Reports, 2016, 10. o.

(19)  Európai Parlament, Uniós Belső Politikák Főigazgatósága, Extent of Farmland Grabbing in the EU, tanulmány, 2015, 19–20. o.

(20)  Néhány példa olvasható a következő dokumentumban: Európai Parlament, Uniós Belső Politikák Főigazgatósága, Extent of Farmland Grabbing in the EU, tanulmány, 2015, 23. o. (A befektetők között volt például a holland Rabobank csoport Lengyelországban és Romániában, az olasz Generali biztosítótársaság Romániában, a német Allianz Bulgáriában és a belga KBC bank- és biztosítási csoport Kelet-Németországban és Litvániában.)

(21)  A pénzügyi és gazdasági válság hatása a mezőgazdaságra továbbra sem egyértelmű. Noha a válság érezhető volt a 2009-es mezőgazdasági jövedelmet tekintve, e jövedelem gyors élénkülést követően közeledett a gazdaság bruttó átlagbéréhez. Ezzel egyidejűleg lassult a munkaerő kiáramlása a mezőgazdaságból, sőt, egyes tagállamokra stagnálás, illetve növekedés volt jellemző.

(22)  Maria Heubuch, Zöldek/ESZSZ, Európai Parlament (Kiadó): Land Rush. The Sellout of Europe’s Farmland, 2016; Friends of the Earth: Farming Money. How European Banks and private finance benefit from food speculation and land grabs, 2012 http://www.foeeurope.org/sites/default/files/publications/farming_money_foee_jan2012.pdf

(23)  Franco, J.C. és Borras, S.M. (szerkesztők) (2013): Land concentration, land grabbing and people’s struggles in Europe, Amszterdam, Transnational Institute; Van der Ploeg, JD, Franco J.C. & Borras S.M. (2015): Land concentration and land grabbing in Europe: a preliminary analysis, Canadian Journal of Development Studies/Revue canadienne d’études du développement, 36:2, 147-162; Ecoruralis (2016): „Land Issues and Access to Land.” http://www.ecoruralis.ro/web/en/Programs_and_Activities/Land_Issues_and_Access_to_Lan%20d/ (2016-os hozzáférés).

(24)  Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye (2015. január 21.) Földszerzés – figyelmeztetés Európának és közelgő veszély a családi gazdaságokra (saját kezdeményezésű vélemény), 1.9. és 1.12. pont.

(25)  Európai Parlament, Uniós Belső Politikák Főigazgatósága, Extent of Farmland Grabbing in the EU, tanulmány, 2015, 17., 24., és 25. o.

(26)  Lásd: Az Európai Parlament jelentése „A termőföldek koncentrációjának jelenlegi állapota az Unióban: a mezőgazdasági termelők földhöz jutásának megkönnyítése” című kérdésről, 2016/2141(INI).

(27)  Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2015/849 irányelve (2015. május 20.) a pénzügyi rendszerek pénzmosás vagy terrorizmusfinanszírozás céljára való felhasználásának megelőzéséről, a 648/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet módosításáról, valamint a 2005/60/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv és a 2006/70/EK bizottsági irányelv hatályon kívül helyezéséről (HL L 141., 2015.6.5., 73. o.).

(28)  Az EUMSZ 3. cikke (1) bekezdésének e) pontja és 207. cikkének (1) bekezdése szerint.

(29)  http://europa.eu/rapid/press-release_IP-17-3183_en.htm.

(30)  http://www.fao.org/investment-in-agriculture/en/ Lásd még: OECD: Policy Framework for Investment in Agriculture, 2013.

(31)  A Bizottság jelentése a Tanácsnak: A 2005. évi csatlakozási szerződésben rögzített, a mezőgazdasági ingatlanok szerzésére vonatkozó átmeneti intézkedések felülvizsgálatáról, 2010.12.14., 2. o.; A Bizottság jelentése a Tanácsnak: A 2003. évi csatlakozási szerződésben rögzített, a mezőgazdasági ingatlanok szerzésére vonatkozó átmeneti intézkedések felülvizsgálatáról, 2008.7.16., 7. o.; Európai Bizottság sajtóközlemény: http://europa.eu/rapid/press-release_IP-10-1750_en.htm?locale=en; Európai Bizottság sajtóközlemény: http://europa.eu/rapid/press-release_MEMO-11-244_en.htm?locale=en

(32)  Kristina Hedman Jansson, Ewa Rabinowicz, Carl Johan Lagerkvist: The Institutional Framework for Agricultural Credit Markets in the EU, in: Johan Swinnen és Louise Knops (szerkesztő), Land, Labour and Capital Markets in European Agriculture, Európai Politikai Tanulmányok Központja, 2013, 254. o.; Sami Myyrä: Agricultural Credit in the EU, in: Johan Swinnen és Louise Knops (lásd a fenti hivatkozást), 260. o. A tőkepiac mezőgazdasági termelők szempontjából releváns tökéletlenségeit a következő tanulmány azonosította és tárgyalta: Európai Politikai Tanulmányok Központja (CEPS) és a Leuveni Egyetem Intézmények és Gazdasági Teljesítmény Központja (Centre for Institutions and Economic Performance, LICOS): Review of the Transitional Restrictions Maintained by Member States on the Acquisition of Agricultural Real Estate, Záró jelentés 2007, 13 –17. o.; Európai Politikai Tanulmányok Központja (CEPS): Review of the transitional restrictions maintained by Bulgaria and Romania with regard to the acquisition of agricultural real estate, Záró jelentés, 2010. október, 19–23. o.

(33)  Lásd: Európai Politikai Tanulmányok Központja (CEPS) és a Leuveni Egyetem Intézmények és Gazdasági Teljesítmény Központja: Review of the Transitional Restrictions Maintained by Member States on the Acquisition of Agricultural Real Estate, Záró jelentés 2007, vezetői összefoglaló, ii. o.; Európai Politikai Tanulmányok Központja (CEPS): Review of the transitional restrictions maintained by Bulgaria and Romania with regard to the acquisition of agricultural real estate, Záró jelentés, 2010. október, vezetői összefoglaló.

(34)  Lásd például: J.F.M. Swinnen, L. Vranken: Reforms and agricultural productivity in Central and Eastern Europe and the Former Soviet Republics: 1989–2005, Journal of Productivity Analysis, 2010. június, 33. kötet, 3. példány, 241–258. o., 2. és 7. fejezet (záró észrevételek); L. Dries, E. Germenji, N. Noev, J.F.M. Swinnen: Farmers, Vertical Coordination, and the Restructuring of Dairy Supply Chains in Central and Eastern Europe, in: World Development, 2009, 37. kötet, 11. szám, 1755. o.; L. Dries/J.F.M. Swinnen: Foreign Direct Investment, Vertical Integration And Local Suppliers: Evidence from the Polish Dairy Sector, in: World Development, 2004, 32. kötet, 9. szám, 1525. és azt követő oldalak, 1541. o.

(35)  J. Swinnen, K. van Herck, L. Vranken: The Diversity of Land Markets and Regulations in Europe, and (some of) its Causes, The Journal of Development Studies, 2016, 52. kötet, 2. szám, 202. o.

(36)  Lásd: IP/15/4673, 2015. március 23. és IP/15/4877, 2015. április 29.

(37)  Lásd: IP/16/1827, 2016. május 26.

(38)  Ezt az EUB több ítélete is megerősítette, lásd például: a Bíróság 2007. január 25-i ítélete, Festersen, C-370/05, ECLI:EU:C:2007:59, 21–23. pont, valamint a Bíróság 2003. szeptember 23-i ítélete, Ospelt, C-452/01, ECLI:EU:C:2003:493, 24. pont.

(39)  A tőkemozgások korlátozásának meghatározása tekintetében lásd: a Bíróság 2007. október 23-i ítélete, Volkswagen, C-112/05, ECLI:EU:C:2007:623, 19. pont, a Bíróság 2013. május 8-i ítélete, Libert, C-197/11 és 203/11, ECLI:EU:C:2013:288, 44. pont, valamint a Bíróság 2004. július 15-i ítélete, Lenz, C-315/02, ECLI:EU:C:2004:446, 21. pont.

(40)  A Bíróság 1999. június 1-jei ítélete, Konle, C-302/97, ECLI:EU:C:1999:271, 38. pont. Lásd még: a Bíróság 2002. június 4-i ítélete, Bizottság kontra Portugália, C-367/98, ECLI:EU:C:2002:326, 48. pont; a Bíróság 2003. május 13-i ítélete, Bizottság kontra Spanyolország, C-463/00, ECLI:EU:C:2002:15, („aranyrészvények”), 56. pont. Lásd még: a Bíróság 2001. március 29-i ítélete, Bizottság kontra Egyesült Királyság, C-163/99, ECLI:EU:C:2001:189, a Bíróság 2003. május 13-i ítélete, Bizottság kontra Egyesült Királyság, C-98/01, ECLI:EU:C:2003:273, („a BBA-ban fennálló aranyrészvények”); Ospelt, C-452/01, 24. pont; a Bíróság 2005. június 2-i ítélete, Bizottság kontra Olaszország, C-174/04, ECLI:EU:C:2005:350 („a szavazati jogok felfüggesztése privatizált vállalkozásokban”); a Bíróság 2007. december 6-i ítélete, Federconsumatori, C-463/04 és 464/04, ECLI:EU:C:2007:752, valamint a Bíróság 2012. november 8-i ítélete, Bizottság kontra Görögország, C-244/11, ECLI:EU:C:2012:694 („aranyrészvények stratégiai részvénytársaságokban”), 15. és 16. pont. Lásd még Roemer főtanácsnok 1966. április 27-i indítványát a Consten és Grundig ügyben, 56/64 és 58/64, ECLI:EU:C:1966:41, valamint a Bíróság 2013. október 22-i ítéletét, Essent, C-105/12, ECLI:EU:C:2013:677, 36.pont.

(41)  A Bíróság 2007. december 18-i ítélete, Skatteverket, C-101/05, ECLI:EU:C:2007:804, 36. pont, valamint a Bíróság 2006. december 12-i ítélete, Test Claimants in the FII Group Litigation, C-446/04, ECLI:EU:C:2006:774, 171. pont.

(42)  Lásd például FII Group, C-446/04.

(43)  A Bíróság 2005. június 7-i ítélete, VEMW, C-17/03, ECLI:EU:C:2005:362, 80. pont.

(44)  A Bíróság 2006. június 22-i ítélete, Forum 187, C-182/03 és C-217/03, ECLI:EU:C:2005:266, 147. pont.

(45)  A Bíróság 1984. november 6-i ítélete, Fearon, C-182/83, ECLI:EU:C:1984:335, 3. pont.

(46)  Ospelt, C-452/01, 39. és 43. pont.

(47)  Festersen, C-370/05, 27. és 28. pont.

(48)  Konle, C-302/97, 40. pont, valamint a Bíróság 2002. március 5-i ítélete, Reisch, C-519/99–C-524/99 és C-526/99–C-540/99, ECLI:EU:C:2002:135, 34. pont.

(49)  A Bíróság 2000. július 13-i ítélete, Albore, C-423/98, ECLI:EU:C:2000:401, 18. és 22. pont.

(50)  Lásd: a Bíróság 2003. november 6-i ítélete, Gambelli, C-243/01, ECLI:EU:C:2003:597, 67. pont, valamint a Bíróság 2009. március 10-i ítélete, Hartlauer, C-169/07, 55. pont és a döntésben hivatkozott ítélkezési gyakorlat.

(51)  Az arányosság elve tekintetében lásd még különösen: a Bíróság 2010. november 11-i ítélete, Bizottság kontra Portugália, C-543/08, ECLI:EU:C:2010:669, 83. pont.

(52)  A Bíróság 2015. december 23-i ítélete, Scotch Whiskey, C-333/14, ECLI:EU:C:2015:845, 53. pont.

(53)  Scotch Whiskey, C-333/14, 54. pont.

(54)  Lásd például: Ospelt, C-452/01, 43–45. pont. Más esetekben az EUB ettől eltérő következtetésre jutott, a Reisch-ítéletben például kimondta, hogy a szóban forgó előzetes engedélyeztetési kötelezettség abban az esetben helyettesíthető lett volna előzetes bevallási rendszerrel, ezért az aránytalan volt: Reisch és társai, C-515/9, 37–38. pont és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat. Ezzel összefüggésben meg kell jegyezni, hogy a bevallási kötelezettség általában korlátozásnak minősül, amelyet indokolni kell, és amelynek összhangban kell állnia az arányosság elvével, a jogbiztonsággal és az alapvető jogokkal, lásd például Reisch, C-515/9, 32. pont, valamint a Bíróság 2005. december 1-jei ítélete, Burtscher, C-213/04, ECLI:EU:C:2005:731, 43. pont.

(55)  Lásd például: a Bíróság 2009. október 1-jei ítélete, Woningstichting Sint Servatius, C-567/07, ECLI:EU:C:2009:593, 35. pont.

(56)  A Bíróság 2016. december 21-i ítélete, AGET Iraklis, C-201/15, ECLI:EU:C:2016:972, 99–101. pont.

(57)  Lásd: a Bíróság 2000. március 14-i ítélete, Eglise de Scientologie, C-54/99, ECLI:EU:C:2000:124, 17. pont, valamint a Bíróság 2001. február 20-i ítélete, Analir, C-205/99, ECLI:EU:C:2001:107, 38. pont.

(58)  Festersen, C-370/05, 43. pont.

(59)  Libert, C-197/11 és C-203/11, 57–59. pont. Az EUB kétségeit lásd még: Woningstichting Sint Servatius, C-567/07, 37. és 38. pont, a „lakásügy érdekében” kritérium tekintetében.

(60)  Ospelt, C-452/01, 52. pont.

(61)  A tőkemozgások korlátozásának meghatározása tekintetében lásd: Volkswagen, C-112/05, 19. pont, Libert, C-197/11 és 203/11, 44. pont, valamint Lenz, C-315/02, 21. pont. A feleknek az ügyleti ár megállapításával kapcsolatos szabadságát korlátozó nemzeti szabályok szintén korlátozásnak minősültek a letelepedés szabadsága és a szolgáltatásnyújtás szabadsága terén (lásd például: a Bíróság 2013. december 12-i ítélete, SOA, C-327/12, ECLI:EU:C:2013:827, 58. pont, valamint a Bíróság 2006. december 5-i ítélete, Cipolla és társai, C-94/04 és C-202/04, ECLI:EU:C:2006:758, 60. pont). Ami az áruk szabad mozgását illeti, lásd: a Bíróság 1978. január 24-i ítélete, van Tiggele, 82/77, ECLI:EU:C:1978:10, 21. pont; a Bíróság 1985. január 29-i ítélete, Cullet, 231/83, ECLI:EU:C:1985:29, 29. pont, 2009. április 30-i ítélete, Fachverband der Buch- und Medienwirtschaft kontra LIBRO, C-531/07, ECLI:EU:C:2009:276, 2. pont, valamint Scotch Whiskey, C-333/14, 32. pont, amelyekben az EUB megállapította a letelepedés szabadságára tekintettel, hogy „pusztán azáltal, hogy megakadályozza, hogy az importált termékek alacsonyabb önköltségi ára tükröződjön a fogyasztóval szemben alkalmazott árban, az alapügyben szóban forgó szabályozás akadályozhatja a Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királyságától különböző tagállamokban jogszerűen forgalmazott alkoholtartalmú italok brit piacra való bejutását, tehát az az EUMSZ 34. cikk szerinti mennyiségi korlátozásokkal azonos hatású intézkedésnek minősül”.

(62)  Lásd a fent hivatkozott ítélkezési gyakorlatot, valamint a Bíróság 2013. március 7-i ítéletét, DKV Belgium SA, C-577/11, ECLI:EU:C:2013:146, amelyben a Bíróság megállapította, hogy a biztosítási díjak belga árszabályozása az egészségügyi szektorban indokolt és arányos korlátozás. A Bíróság hangsúlyozta többek között, hogy „a kórházi ellátásra vonatkozó biztosítás egyik jellemzője abban a tényben keresendő, hogy a biztosítóval szembeni követelés támasztásának valószínűsége a biztosított életkorának előrehaladtával egyre nő” (43. pont); a Bíróság ennélfogva úgy vélte, hogy a belga jogban is rögzített, az adott ügy tárgyát képező díjemelési rendszer lehetővé teszi annak biztosítását, hogy a biztosítottnak előrehaladottabb életkorban, pontosan akkor, amikor e biztosításra szüksége van, ne kelljen biztosítási díjainak jelentős és váratlan emelésével szembesülnie (49. pont).

(63)  Főszabály szerint az állami támogatás megléte kizárható, ha az állami tulajdonú föld eladására a szokásos piaci viszonyok között kerül sor. Ez biztosítható, ha az adásvételre versenyen alapuló, átlátható, megkülönböztetéstől mentes és feltételekhez nem kötött, valamennyi érdekelt és minősített ajánlattevő számára hozzáférhető közbeszerzési eljárást követően kerül sor, a közbeszerzésekre vonatkozóan az EUMSZ-ben foglalt elveknek megfelelően (lásd az Európai Unió működéséről szóló szerződés 107. cikkének (1) bekezdésében említett állami támogatás fogalmáról szóló bizottsági közlemény 89. és azt követő pontjait, valamint az ott említett ítélkezési gyakorlatot, HL C 262., 2016.7.19., 1. o.). Egyébként, annak érdekében, hogy elkerüljék az állami támogatást és megfeleljenek az EUMSZ 107. cikkének, egyéb módszereket kell alkalmazni annak biztosítására, hogy a termőföld privatizációjára olyan áron kerüljön sor, amely megfelel egy magánkereskedő által szokásos piaci viszonyok között elfogadott árnak.

(64)  A Bíróság 2010. december 16-i ítélete, Seydaland Vereinigte Agrarbetriebe, C-239/09, ECLI:EU:C:2010:778, 35., 43. és 54. pont.

(65)  A Bíróság 2015. július 16-i ítélete, BVVG Bodenverwertungs- und -verwaltungs GmbH, C-39/14, ECLI:EU:C:2015:470, 39. és 40. pont.

(66)  Cruz Villalón főtanácsnok 2015. március 17-i indítványa, C-39/14, 69–79. pont.

(67)  BVVG Bodenverwertungs- und -verwaltungs GmbH, C-39/14, 55. pont.

(68)  Festersen, C-370/05, 27. és 28. pont.

(69)  Néhány más feltételnek is meg kellett felelni, különösen a gazdálkodással kapcsolatos képesítéssel összefüggésben (lásd Ospelt, C-452/01, 13. pont).

(70)  Ospelt, C-452/01, 49–53. pont.

(71)  Az Ospelt-ítéletben alkalmazott érvelést követve, Ospelt, C-452/01, 49–53. pont.

(72)  Lásd: http://ec.europa.eu/internal_market/qualifications/regprof/index.cfm.

(73)  Fearon, C-182/83, 9–11. pont.

(74)  Ospelt, C-452/01, 54. pont.

(75)  Festersen, C-370/05, 35. és 40. pont. A tagállamok területén való szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való jog alapvető jog az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló, 1950. november 4-én Rómában aláírt egyezmény 4. jegyzőkönyve és az Európai Unió Alapjogi Chartájának 45. cikke értelmében.

(76)  Festersen, C-370/05, 39. pont.

(77)  A Bíróság 1995. február 14-i ítélete, Finanzamt Köln-Altstadt kontra Schumacker, C-279/93, ECLI:EU:C:1995:31, 28. pont, a Bíróság 2006. február 23-i ítélete, van Hilten-van der Heijden, C-513/03, ECLI:EU:C:2006:131, 44. pont, Festersen C-370/05, 25. pont, valamint a Bíróság 2008. szeptember 11-i ítélete, Eckelkamp, C-11/07, ECLI:EU:C:2008:489, 46. pont (a külföldi illetőségűekre alkalmazott magasabb adó).

(78)  Ospelt, C-452/01, 51. pont.

(79)  Ospelt, C-452/01, 52. pont.

(80)  Lásd e tekintetben: Finanzamt Köln-Altstadt kontra Schumacker, C-279/93, 28. pont, van Hilten-van der Heijden, C-513/03, 44. pont, Festersen C-370/05, 25. pont, valamint Eckelkamp, C-11/07, 46. pont (a külföldi illetőségűekre alkalmazott magasabb adó).

(81)  A tőkemozgások korlátozásának meghatározása tekintetében lásd: Volkswagen, C-112/05, 19. pont, Libert, C-197/11 és 203/11, 44. pont, valamint Lenz, C-315/02, 21. pont.

(82)  Az EUB például elvetette a „hosszú távú szakmai, családi, társadalmi és gazdasági kapcsolat” értelmében vett, „településhez fűződő elégséges kapcsolattal” rendelkező földvásárlók különleges jogait, amelyeket azért ítéltek oda számukra, hogy védjék a kevésbé vagyonos helyi lakosságot az ingatlanpiacon. Az EUB ezt azzal a megjegyzéssel fejtette ki, hogy e feltételeknek ugyanis nem csupán a kevésbé vagyonos helyi lakosság felelhet meg, hanem olyan más személyek is, akik elegendő anyagi eszközzel rendelkeznek, és így egyáltalán nincs különös szükségük szociális védelemre az ingatlanpiacon (Libert, C-197/11 és C-203/11, 54–56. pont).

(83)  Libert, C-197/11 és C-203/11, 54-56. pont.

(84)  A Bíróság 2009. november 19-i ítélete, Bizottság kontra Finnország, C-118/07, ECLI:EU:C:2009:715, 48. pont; a Bíróság 2005. június 2-i ítélete, Bizottság kontra Luxemburg, C-266/03, ECLI:EU:C:2005:341, 35. pont: „egy tagállam nem hivatkozhat a kölcsönösség elvére, és nem állíthatja a Szerződésnek egy másik tagállam általi esetleges megsértését abból a célból, hogy saját kötelezettségszegését igazolja”.

---

MELLÉKLET

1. ábra

A földbérleti díjak szintje, mint a termőföld árának indikátora
   (1)

2. ábra

A föld hektáronkénti értékének hosszú távú alakulása (átlag, EUR-ban)
   (2)

---

(1)  A föld árának legjobb közelítő értéke szokásosan a föld egy hektárjára a mezőgazdasági termelők által fizetendő éves bérleti díj. A térkép azt mutatja, hogy a földbérleti díjak feltűnően eltérnek az egyes uniós régiókban, nem csak a keresleti és kínálati tényezőknek köszönhetően, hanem az általános árszintek (vásárlóerő) és a szabályozói környezet országok közötti különbözőségei miatt is. 2013-ban a legmagasabb hektáronkénti átlagos bérleti díj a Kanári-szigeteken és Hollandiában volt megfigyelhető (megközelítőleg 1 300 EUR, illetve 780 EUR). A bérleti díjak elég magasak voltak a hamburgi régióban (670 EUR) és Dániában (610 EUR) is. Ezzel szemben a bérleti díjak különösen alacsonyak voltak Lettországban és Észtországban (30 EUR/ha alatt), továbbá számos, az intenzív mezőgazdasági termelés szempontjából kedvezőtlen adottságú régióban – az EU FADN, azaz a mezőgazdasági számviteli információs hálózat, amelyre az 1. és 2. ábra hivatkozik, éves szintű adatokat gyűjt a mezőgazdasági üzemek eszközeinek (köztük a termőföldnek) az értékéről és a bérleti díjakról, egy 87 000, Unió-szerte megtalálható piacorientált mezőgazdasági üzemből álló minta alapján. Az Eurostat földárakról és -bérleti díjakról szóló éves nemzeti adatgyűjtése jelenleg kidolgozás alatt áll.

(2)  A „föld értékét” a föld záróértékeként mérik; a „hektárt” a tulajdonos általi művelés alatt álló földre vonatkozik; az „EU-N 10” az Unióhoz 2004-ben csatlakozó tíz ország (Ciprus, Cseh Köztársaság, Észtország, Lengyelország, Lettország, Litvánia, Málta, Magyarország, Szlovákia és Szlovénia); az „EU-N 2” az Unióhoz 2007-ben csatlakozó két ország (Bulgária és Románia).

---

Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság

| 18.10.2017 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 350/21 |
| --- | --- | --- | --- |

18.10.2017

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 350/21

---

Az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság (EFSA) küldetési területén működő szervezetek hálózatba szervezése

(2017/C 350/06)

A 178/2002/EK rendelet (1) 36. cikkének (2) bekezdése értelmében az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság „igazgatótanács[a] az ügyvezető igazgató előterjesztése alapján elkészít egy nyilvánosságra hozandó jegyzéket azokról a tagállamok által kijelölt illetékes szervezetekről, amelyek külön-külön vagy hálózatok keretében segíthetik a Hatóságot küldetésének teljesítésében.”

E jegyzéket első alkalommal az EFSA igazgatótanácsának 2006. december 19-i ülésén állították össze, és az azóta eltelt időben azt:

| i. | a Hatóság ügyvezető igazgatójának javaslatára rendszeresen frissítik, figyelembe véve a tagállamok által végzett felülvizsgálatokat és az általuk tett új kijelölési javaslatokat (összhangban a Bizottság 2230/2004/EK rendelete 2. cikkének (4) bekezdésével (2)); |
| --- | --- |

i.

a Hatóság ügyvezető igazgatójának javaslatára rendszeresen frissítik, figyelembe véve a tagállamok által végzett felülvizsgálatokat és az általuk tett új kijelölési javaslatokat (összhangban a Bizottság 2230/2004/EK rendelete 2. cikkének (4) bekezdésével (2));

| ii. | a Hatóság saját honlapján – ahol az illetékes szervezetek legfrissebb jegyzéke is megtekinthető – nyilvánosságra hozza; és |
| --- | --- |

ii.

a Hatóság saját honlapján – ahol az illetékes szervezetek legfrissebb jegyzéke is megtekinthető – nyilvánosságra hozza; és

| iii. | a 36. cikkben meghatározott illetékes szervezetek keresési adatbázisában hozzáférhetővé teszik azon szervezetek számára, amelyek megadják elérhetőségeiket és a szervezet saját tevékenységi körét. |
| --- | --- |

iii.

a 36. cikkben meghatározott illetékes szervezetek keresési adatbázisában hozzáférhetővé teszik azon szervezetek számára, amelyek megadják elérhetőségeiket és a szervezet saját tevékenységi körét.

Ez az információ a Hatóság honlapján is megtalálható, a következő címen:

| i. | az illetékes szervezetek jegyzékének legutolsó, a Hatóság igazgatótanácsa által jóváhagyott módosításának dátuma: [2017/10/11] – [http://www.efsa.europa.eu/en/events/event/161214-0]; |
| --- | --- |

i.

az illetékes szervezetek jegyzékének legutolsó, a Hatóság igazgatótanácsa által jóváhagyott módosításának dátuma: [2017/10/11] – [http://www.efsa.europa.eu/en/events/event/161214-0];

| ii. | az illetékes szervezetek legfrissebb jegyzéke – http://www.efsa.europa.eu/sites/default/files/assets/art36listg.pdf; és |
| --- | --- |

ii.

az illetékes szervezetek legfrissebb jegyzéke – http://www.efsa.europa.eu/sites/default/files/assets/art36listg.pdf; és

| iii. | A 36. cikkben meghatározott illetékes szervezetek keresési adatbázisa: http://www.efsa.europa.eu/art36/search |
| --- | --- |

iii.

A 36. cikkben meghatározott illetékes szervezetek keresési adatbázisa: http://www.efsa.europa.eu/art36/search

A Hatóság ezt az értesítést – és különösen a megadott honlapok elérhetőségét – folyamatosan frissíti.

További információért írjon e-mailt a következő e-mail-címre: Cooperation.Article36@efsa.europa.eu.

---

(1)  Az Európai Parlament és a Tanács 178/2002/EK rendelete (2002. január 28.) az élelmiszerjog általános elveiről és követelményeiről, az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság létrehozásáról és az élelmiszerbiztonságra vonatkozó eljárások megállapításáról (HL L 31., 2002.2.1., 1. o.)

(2)  Az Európai Bizottság 2230/2004/EK rendelete (2004. december 23.) az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság küldetési területén működő szervezetek hálózatba szervezése vonatkozásában a 178/2002/EK európai parlamenti és bizottsági rendelet alkalmazásának végrehajtási szabályairól (HL L 379., 2004.12.24., 64. o.).

---

Az európai politikai pártokkal és európai politikai alapítványokkal foglalkozó hatóság

| 18.10.2017 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 350/22 |
| --- | --- | --- | --- |

18.10.2017

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 350/22

---

Az Európai Politikai Pártok és Európai Politikai Alapítványok Hatóságának

2017. július 18-i határozata

az Európai Demokraták képviselőcsoportja bejegyzéséről

(Csak az angol nyelvű szöveg hiteles)

(2017/C 350/07)

AZ EURÓPAI POLITIKAI PÁRTOK ÉS EURÓPAI POLITIKAI ALAPÍTVÁNYOK HATÓSÁGA,

tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,

tekintettel az európai politikai pártok és az európai politikai alapítványok jogállásáról és finanszírozásáról szóló, 2014. október 22-i 1141/2014/EU, Euratom európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 9. cikkére,

tekintettel az Európai Demokraták képviselőcsoportja kérelmére,

mivel:

| (1) | az Európai Politikai Pártok és Európai Politikai Alapítványok Hatósága (továbbiakban: a hatóság) 2017. május 31-én megkapta az Európai Demokraták képviselőcsoportja (továbbiakban: a kérelmező) arra irányuló kérelmét, hogy az 1141/2014/EU, Euratom rendelet 8. cikkének (1) bekezdésével összhangban európai politikai pártként jegyezzék be, valamint 2017. június 23-án, 2017. július 5-én és 2017. július 11-én megkapta a kérelmet kiegészítő beadványokat, |
| --- | --- |

(1)

az Európai Politikai Pártok és Európai Politikai Alapítványok Hatósága (továbbiakban: a hatóság) 2017. május 31-én megkapta az Európai Demokraták képviselőcsoportja (továbbiakban: a kérelmező) arra irányuló kérelmét, hogy az 1141/2014/EU, Euratom rendelet 8. cikkének (1) bekezdésével összhangban európai politikai pártként jegyezzék be, valamint 2017. június 23-án, 2017. július 5-én és 2017. július 11-én megkapta a kérelmet kiegészítő beadványokat,

| (2) | a kérelmező benyújtotta az 1141/2014/EU, Euratom rendelet 3. cikkében rögzített feltételek teljesítését igazoló dokumentumokat, a rendelet mellékletében meghatározott formában tett nyilatkozatot, valamint a kérelmező alapszabályát, amely tartalmazza a rendelet 4. cikkében előírt rendelkezéseket, |
| --- | --- |

(2)

a kérelmező benyújtotta az 1141/2014/EU, Euratom rendelet 3. cikkében rögzített feltételek teljesítését igazoló dokumentumokat, a rendelet mellékletében meghatározott formában tett nyilatkozatot, valamint a kérelmező alapszabályát, amely tartalmazza a rendelet 4. cikkében előírt rendelkezéseket,

| (3) | a kérelmet kiegészíti Dimitri Cleenewerck de Crayencour közjegyzőnek az 1141/2014/EU, Euratom rendelet 15. cikkének (2) bekezdése értelmében tett, azt igazoló nyilatkozata, hogy a kérelmező székhelye Belgiumban található, valamint hogy alapszabálya megfelel a nemzeti jog vonatkozó rendelkezéseinek, |
| --- | --- |

(3)

a kérelmet kiegészíti Dimitri Cleenewerck de Crayencour közjegyzőnek az 1141/2014/EU, Euratom rendelet 15. cikkének (2) bekezdése értelmében tett, azt igazoló nyilatkozata, hogy a kérelmező székhelye Belgiumban található, valamint hogy alapszabálya megfelel a nemzeti jog vonatkozó rendelkezéseinek,

| (4) | a pályázó az (EU, Euratom) 2015/2401/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet (2) 1. és 2. cikkével összhangban kiegészítő dokumentumokat nyújtott be, |
| --- | --- |

(4)

a pályázó az (EU, Euratom) 2015/2401/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet (2) 1. és 2. cikkével összhangban kiegészítő dokumentumokat nyújtott be,

| (5) | az 1141/2014/EU, Euratom rendelet 9. cikke értelmében a hatóság megvizsgálta a kérelmet és a benyújtott alátámasztó dokumentumokat, és úgy véli, hogy a kérelmező teljesíti a rendelet 3. cikkében meghatározott bejegyzési feltételeket, valamint hogy az alapszabálya tartalmazza a rendelet 4. cikkében előírt rendelkezéseket, |
| --- | --- |

(5)

az 1141/2014/EU, Euratom rendelet 9. cikke értelmében a hatóság megvizsgálta a kérelmet és a benyújtott alátámasztó dokumentumokat, és úgy véli, hogy a kérelmező teljesíti a rendelet 3. cikkében meghatározott bejegyzési feltételeket, valamint hogy az alapszabálya tartalmazza a rendelet 4. cikkében előírt rendelkezéseket,

ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

1. cikk

Az Európai Demokraták képviselőcsoportja ezennel bejegyzésre kerül mint európai politikai párt.

A párt e határozatnak az Európai Unió Hivatalos Lapjában való közzétételének napján európai jogi személyiséget szerez.

2. cikk

Ez a határozat a róla szóló értesítés napján lép hatályba.

3. cikk

E határozat címzettje:

| Európai Demokraták képviselőcsoportja |
| --- |
| Rue de l’Industrie 4/Nijverheidsstraat 4 |
| 1000 Bruxelles/Brussels |
| BELGIQUE/BELGIË |

Európai Demokraták képviselőcsoportja

Rue de l’Industrie 4/Nijverheidsstraat 4

1000 Bruxelles/Brussels

BELGIQUE/BELGIË

Kelt Brüsszelben, 2017. július 18.

az Európai Politikai Pártok és Európai Politikai Alapítványok Hatósága részéről

igazgató

M. ADAM

---

(1)  HL L 317., 2014.11.4., 1. o.

1

(2)  A Bizottság (EU, Euratom) 2015/2401/EU felhatalmazáson alapuló rendelete (2015. október 2.) az európai politikai pártok és alapítványok nyilvántartásának tartalmáról és működéséről (HL L 333., 2015.12.19., 50. o.)

2

---

MELLÉKLET

Parti Démocrate européen

Statuts

Adoptés le 13 juillet 2004

Modifiés par le Congrès de Bruxelles, le 11 décembre 2014

PRÉAMBULE

Sur la base,

| — | d’un engagement pour une Europe de plus en plus intégrée politiquement, et de la construction d'une Union démocratique, libre et solidaire ; |
| --- | --- |

—

d’un engagement pour une Europe de plus en plus intégrée politiquement, et de la construction d'une Union démocratique, libre et solidaire ;

| — | de la volonté conjointe de construire une vision politique claire pour un futur commun avec pour but ultime la construction d'une Europe politique qui serait également une ‘Europe de solidarité’; |
| --- | --- |

—

de la volonté conjointe de construire une vision politique claire pour un futur commun avec pour but ultime la construction d'une Europe politique qui serait également une ‘Europe de solidarité’;

| — | du soutien nécessaire des institutions européennes comme clé pour construire le futur de l'Union européenne ; |
| --- | --- |

—

du soutien nécessaire des institutions européennes comme clé pour construire le futur de l'Union européenne ;

| — | du projet pour une Europe en paix et prospère fondée sur les valeurs partagées de paix, de liberté, de démocratie, de solidarité et d'éducation ; |
| --- | --- |

—

du projet pour une Europe en paix et prospère fondée sur les valeurs partagées de paix, de liberté, de démocratie, de solidarité et d'éducation ;

nous établissons le Parti Démocrate européen.

Par cet accord, les partis des pays, des nationalités historiques et des régions de l'Union européenne qui partagent des valeurs communes et les principes indiqués dans ce préambule composent ‘le Parti Démocrate européen (PDE)’.

STATUTS DU PARTI DÉMOCRATE EUROPÉEN

TITRE I   DÉNOMINATION, SIÈGE, BUT, DURÉE

Article 1er : Dénomination

Une association internationale sans but lucratif est constituée entre les signataires sous la dénomination ‘Parti Démocrate européen’.

L’association se réserve le droit d’utiliser la dénomination abrégée ‘PDE’ ou ‘EDP’ dans tous les actes, factures, annonces, publications et autres documents émanant de l’association, ces abréviations pouvant être utilisées séparément.

L’association est régie par les dispositions du titre III de la loi du 27 juin 1921 sur les associations sans but lucratif, les associations internationales sans but lucratif et les fondations.

Article 2 : Siège social

Le siège social de l’association est fixé à Bruxelles, rue de l’Industrie, 4, dans l’arrondissement judiciaire de Bruxelles.

Le Conseil est habilité à modifier l’adresse du siège social.

Article 3 : Langues officielles

Les langues des partis membres du Parti démocrate européen sont langues officielles. Les langues de travail du Parti Démocrate européen sont le français, l'italien, l'anglais et l’allemand. Les documents officiels sont traduits dans les langues de travail.

Article 4 : But

Sans but lucratif, le Parti Démocrate européen a pour but exclusif :

| — | d’assurer une collaboration étroite et permanente entre ses membres dans le but d’atteindre leurs objectifs ; |
| --- | --- |

—

d’assurer une collaboration étroite et permanente entre ses membres dans le but d’atteindre leurs objectifs ;

| — | promouvoir et organiser des initiatives au niveau européen avec l’implication de ses membres ; |
| --- | --- |

—

promouvoir et organiser des initiatives au niveau européen avec l’implication de ses membres ;

| — | soutenir et coordonner les actions des partis membres lors des élections au Parlement européen ; |
| --- | --- |

—

soutenir et coordonner les actions des partis membres lors des élections au Parlement européen ;

| — | développer des relations de travail étroites entre et au sein des partis membres, leurs groupes parlementaires, européen, nationaux et régionaux, les groupes dans les autres assemblées parlementaires et les partis qui ont la même plateforme politique en dehors de l'Union européenne ; |
| --- | --- |

—

développer des relations de travail étroites entre et au sein des partis membres, leurs groupes parlementaires, européen, nationaux et régionaux, les groupes dans les autres assemblées parlementaires et les partis qui ont la même plateforme politique en dehors de l'Union européenne ;

| — | poursuivre ses actions dans le but de l'unification fédérale et l'intégration de l'Europe ; |
| --- | --- |

—

poursuivre ses actions dans le but de l'unification fédérale et l'intégration de l'Europe ;

| — | soutenir pleinement la représentation des intérêts régionaux et locaux et l'application adéquate du principe de subsidiarité y compris dans le cadre de chaque Etat membre. |
| --- | --- |

—

soutenir pleinement la représentation des intérêts régionaux et locaux et l'application adéquate du principe de subsidiarité y compris dans le cadre de chaque Etat membre.

Le Parti Démocrate européen mène des actions et conduit toutes les activités, à la fois en Belgique et à l'étranger, qui augmente ou font la promotion, directement ou indirectement, de ses buts et objectifs.

Le PDE cherche une position commune entre ses membres sur tous les sujets importants concernant l’Union européenne. En outre, il informe l’opinion publique et l’implique dans la création d'une Europe unie.

À travers leurs actions régionales et nationales, les partis membres soutiennent les positions défendues par le PDE dans le cadre de l'Union européenne. Dans le contexte des actions nationales et régionales, les partis membres peuvent conserver leur nom, leur identité et leur autonomie.

En vue de la réalisation de son but, l’association peut, à titre gratuit ou à titre onéreux, recevoir, céder, en pleine propriété ou autrement, tous immeubles.

Elle peut accomplir tous les actes se rapportant directement ou indirectement à son but et notamment :

| — | poser tous les actes de gestion de son patrimoine en conformité avec son but ; |
| --- | --- |

—

poser tous les actes de gestion de son patrimoine en conformité avec son but ;

| — | prêter son concours et s’intéresser à toute activité en conformité avec son but. |
| --- | --- |

—

prêter son concours et s’intéresser à toute activité en conformité avec son but.

Article 5 : Relation avec le(s) groupe(s) au Parlement européen.

Le Parti Démocrate européen peut former une alliance avec d'autres partis européens afin de constituer un (ou des) groupe(s) efficace(s) pour promouvoir ses valeurs au sein du Parlement européen et dans les autres institutions ou organes européens.

À cet égard,

tous les députés représentants des partis membres, ou membre(s) seul(s) doivent siéger au sein du (des) groupe(s) défini(s) par les instances compétentes ;

les chefs de délégations des différents partis membres nouent des relations étroites, ont des réunions régulières afin de décider les positions communes et d’assurer la cohérence des positions du PDE au sein du (des) groupe(s) parlementaire(s).

Article 6 : Durée

L’association est constituée pour une durée indéterminée.

TITRE II   AFFILIATION

Article 7 : Membres

Le nombre de membres est illimité, mais ne peut être inférieur à trois.

Sont membres fondateurs de l’association : les comparants au présent acte agissant ès qualité.

Sont membres de l’association : les membres qui seront admis par le Conseil.

Les membres de l’association sont divisés en six catégories : les partis membres, les membres individuels, les membres affiliés, les membres observateurs, les personnes physiques et les associations.

| 1. | Les partis membres sont des partis nationaux et/ou régionaux établis dans les Etats membres, les nationalités historiques et les régions de l’Union européenne, qui ont signé les statuts et partagent les buts et les objectifs du PDE. Ils sont soit membres fondateurs ou membres admis au parti après son établissement, en accord avec les règles posées par ces statuts. |
| --- | --- |

1.

Les partis membres sont des partis nationaux et/ou régionaux établis dans les Etats membres, les nationalités historiques et les régions de l’Union européenne, qui ont signé les statuts et partagent les buts et les objectifs du PDE. Ils sont soit membres fondateurs ou membres admis au parti après son établissement, en accord avec les règles posées par ces statuts.

| 2. | Les membres individuels sont des membres des institutions et organes européens prévus par les traités, des Parlements nationaux, des assemblées régionales et locales. Ils sont soit membres fondateurs ou membres admis au parti après son établissement, en accord avec les règles posées par ces statuts. |
| --- | --- |

2.

Les membres individuels sont des membres des institutions et organes européens prévus par les traités, des Parlements nationaux, des assemblées régionales et locales. Ils sont soit membres fondateurs ou membres admis au parti après son établissement, en accord avec les règles posées par ces statuts.

| 3. | Le statut de membre affilié peut être donné aux partis européens des pays non membres de l'Union européenne, mais qui partagent les objectifs du PDE ainsi que le manifeste. |
| --- | --- |

3.

Le statut de membre affilié peut être donné aux partis européens des pays non membres de l'Union européenne, mais qui partagent les objectifs du PDE ainsi que le manifeste.

| 4. | Le statut de membre observateur peut être donné aux partis des Etats non membres de l'Union européenne qui partagent les objectifs du PDE, ainsi que le manifeste. |
| --- | --- |

4.

Le statut de membre observateur peut être donné aux partis des Etats non membres de l'Union européenne qui partagent les objectifs du PDE, ainsi que le manifeste.

| 5. | Les personnes physiques adhérentes des partis membres sont membres de droit. Les personnes physiques non adhérentes d’un parti membre et ayant acquitté une cotisation dont le montant est fixé par la Présidence sont membres après admission par le Conseil dès lors qu’elles ne sont pas adhérentes d’un parti politique national, régional ou local membre d’un autre parti ou groupe au Parlement européen. |
| --- | --- |

5.

Les personnes physiques adhérentes des partis membres sont membres de droit. Les personnes physiques non adhérentes d’un parti membre et ayant acquitté une cotisation dont le montant est fixé par la Présidence sont membres après admission par le Conseil dès lors qu’elles ne sont pas adhérentes d’un parti politique national, régional ou local membre d’un autre parti ou groupe au Parlement européen.

| 6. | Les associations sans but lucratif ayant acquitté une cotisation dont le montant est fixé par la Présidence sont membres après admission par le Conseil.
  Les parlementaires européens adhérents au PDE qui ne sont pas affiliés à un parti national membre du PDE peuvent se constituer en association sans but lucratif sous le régime juridique d’un Etat membre de l’Union européenne, pour adhérer conformément à ce qui est disposé par l’art. 8.
  Les membres s’engagent à ne poser aucun acte contraire au but social de l’association ou à ne porter aucun préjudice à cette dernière de quelque façon que ce soit. |
| --- | --- |

6.

Les associations sans but lucratif ayant acquitté une cotisation dont le montant est fixé par la Présidence sont membres après admission par le Conseil.

Les parlementaires européens adhérents au PDE qui ne sont pas affiliés à un parti national membre du PDE peuvent se constituer en association sans but lucratif sous le régime juridique d’un Etat membre de l’Union européenne, pour adhérer conformément à ce qui est disposé par l’art. 8.

Les membres s’engagent à ne poser aucun acte contraire au but social de l’association ou à ne porter aucun préjudice à cette dernière de quelque façon que ce soit.

Article 8 : Admission

Les partis, les personnes et les associations constituées conformément à l’article 7 souhaitant rejoindre le PDE et qui remplissent les conditions énoncées dans ces statuts doivent faire acte de candidature auprès de la Présidence.

La Présidence rédige un rapport sur l'admissibilité du parti, de la personne ou de l’association et fait des recommandations au Conseil, qui statue sur l'admission à la majorité des deux tiers.

Article 9 : Décès, démission, exclusion

Le décès du membre, s’il s’agit d’une personne physique, ou sa dissolution, s’il s’agit d’une personne morale, entraîne de plein droit la perte de la qualité de membre.

Le statut de membre prend également fin en cas de démission écrite présentée au Conseil. Le statut de membre prend fin aussi si le Conseil décide d’exclure un membre à la majorité des deux tiers des votes, sur les recommandations de la Présidence.

Les membres peuvent être exclus du parti pour une des raisons suivantes :

| — | lorsqu'ils manquent au respect des statuts du PDE ou au règlement intérieur ; |
| --- | --- |

—

lorsqu'ils manquent au respect des statuts du PDE ou au règlement intérieur ;

| — | lorsqu'ils manquent au respect des décisions prises par une instance du PDE, en accord avec ces statuts ; |
| --- | --- |

—

lorsqu'ils manquent au respect des décisions prises par une instance du PDE, en accord avec ces statuts ;

| — | lorsqu'ils ne respectent plus les conditions d'éligibilité ; |
| --- | --- |

—

lorsqu'ils ne respectent plus les conditions d'éligibilité ;

| — | lorsqu'ils agissent d'une manière qui agit au détriment des intérêts et des valeurs du Parti Démocrate européen. |
| --- | --- |

—

lorsqu'ils agissent d'une manière qui agit au détriment des intérêts et des valeurs du Parti Démocrate européen.

La personne physique ou morale qui a perdu la qualité de membre, ainsi que les héritiers ou ayant droit du membre décédé, s’il s’agit d’une personne physique, ou du membre dissout, s’il s’agit d’une personne morale, n’ont aucun droit sur le fonds social.

Ils ne peuvent réclamer ou requérir, ni relevé, ni reddition de compte, ni apposition de scellés, ni inventaires.

Article 10 : Cotisation

Une cotisation est demandée aux membres. Son montant est arrêté par la Présidence.

Article 11 : L’Institut des Démocrates européens

L’Institut des Démocrates européens (IED) est la fondation politique au niveau européen affiliée au PDE. Dans le respect des buts et des valeurs fondamentales défendus par l’Union européenne, il soutient et complète les objectifs du PDE. L’IED a une personnalité juridique distincte du PDE.

Article 12 : Les Jeunes Démocrates européens

Les Jeunes Démocrates européens (JDE) sont l’organisation jeune officiellement reconnue par le PDE. Ils collaborent étroitement à la réalisation des buts politiques du PDE. Les JDE désignent leurs organes de façon autonome, conformément à leurs statuts.

TITRE III   ORGANES

Article 13

Les organes du Parti démocrate européen sont :

| — | le Conseil ; |
| --- | --- |

—

le Conseil ;

| — | la Présidence. |
| --- | --- |

—

la Présidence.

I.   LE CONSEIL ou assemblée générale

Article 14 : Composition

Le Conseil comprend les membres suivants :

| — | les délégués des partis membres ; |
| --- | --- |

—

les délégués des partis membres ;

| — | les membres individuels ; |
| --- | --- |

—

les membres individuels ;

| — | les délégués des membres affiliés ; |
| --- | --- |

—

les délégués des membres affiliés ;

| — | les délégués des membres observateurs ; |
| --- | --- |

—

les délégués des membres observateurs ;

| — | les membres de la Présidence. |
| --- | --- |

—

les membres de la Présidence.

La répartition des délégués est déterminée par la Présidence dans le souci de la juste représentativité des membres du PDE.

Article 15 : Attributions

Le Conseil a les pouvoirs les plus étendus en vue de réaliser le but de l’association.

Par ailleurs, le Conseil a les pouvoirs qui lui sont spécialement attribués par les présents statuts. Il :

| — | est responsable de la cohérence globale de l’action politique pour mettre en œuvre le programme politique du PDE ; |
| --- | --- |

—

est responsable de la cohérence globale de l’action politique pour mettre en œuvre le programme politique du PDE ;

| — | nomme et révoque les membres de la Présidence ; |
| --- | --- |

—

nomme et révoque les membres de la Présidence ;

| — | décide des règles d'adhésion et du statut d'observateur ; |
| --- | --- |

—

décide des règles d'adhésion et du statut d'observateur ;

| — | approuve les adhésions et les exclusions, sur le rapport de la Présidence ; |
| --- | --- |

—

approuve les adhésions et les exclusions, sur le rapport de la Présidence ;

| — | adopte et amende le règlement intérieur, sur proposition du (des) Président(s) ; |
| --- | --- |

—

adopte et amende le règlement intérieur, sur proposition du (des) Président(s) ;

| — | approuve le budget et les comptes annuels ; |
| --- | --- |

—

approuve le budget et les comptes annuels ;

| — | approuve les modifications statutaires et peut prononcer la dissolution volontaire de l’association. |
| --- | --- |

—

approuve les modifications statutaires et peut prononcer la dissolution volontaire de l’association.

Article 16 : Convocation et tenue des réunions

Le Conseil est convoqué par la Présidence au moins deux fois par an et chaque fois que l’intérêt de l’association l’exige.

Une session extraordinaire du Conseil peut être convoquée à la requête de la majorité simple des partis membres du PDE.

Les délégués des partis membres et affiliés et les membres individuels disposent d'un vote chacun. Les décisions et les délibérations du Conseil sont valides lorsque au moins un tiers de ses membres sont présents.

Les décisions sont prises à la majorité simple des délégués présents et participant au vote, à moins que cela soit spécifié différemment dans les statuts.

Lorsque moins d'un tiers des délégués sont présents, le Conseil peut, à la majorité simple des membres présents, convoquer une deuxième réunion qui doit se tenir au moins deux semaine plus tard. Le quorum n'est pas requis pour les décisions adoptées à une deuxième réunion de ce type.

Un membre du Conseil peut se faire représenter par un autre membre du Conseil qui ne peut être porteur de plus d’une procuration à la fois.

Les résolutions sont consignées dans un registre signé par le Président du Conseil et un autre de ses membres et est conservé au siège social de l’association.

Article 17 : La Convention

Avant les élections européennes, le Conseil se réunit en Convention. Celle-ci fixe les principales orientations et le programme politique du PDE.

Elle adopte le manifeste électoral et désigne le candidat à la présidence de la Commission européenne.

II.   LA PRESIDENCE

Article 18 : Composition

La Présidence est constituée de :

| — | le(s) Président(s) ; |
| --- | --- |

—

le(s) Président(s) ;

| — | le(s) Président(s) d’honneur ; |
| --- | --- |

—

le(s) Président(s) d’honneur ;

| — | le(s) Vice(s)-Président(s) ; |
| --- | --- |

—

le(s) Vice(s)-Président(s) ;

| — | un représentant par délégation nationale représentée par au moins un membre au Parlement européen ; |
| --- | --- |

—

un représentant par délégation nationale représentée par au moins un membre au Parlement européen ;

| — | le(s) secrétaire(s) général(aux) ; |
| --- | --- |

—

le(s) secrétaire(s) général(aux) ;

| — | Les secrétaires généraux adjoints ; |
| --- | --- |

—

Les secrétaires généraux adjoints ;

| — | le Trésorier ; |
| --- | --- |

—

le Trésorier ;

| — | le Délégué général ; |
| --- | --- |

—

le Délégué général ;

| — | deux représentants des organes européens choisis par le Conseil. |
| --- | --- |

—

deux représentants des organes européens choisis par le Conseil.

Les membres de la Présidence sont élus par le Conseil pour une durée de deux ans, leur mandat est renouvelable.

Article 19 : Attributions

L’association est administrée par la Présidence qui se réunit autant de fois que l’intérêt de l’association l’exige. Elle a les pouvoirs les plus étendus pour l’administration et la gestion de l’association.

Elle peut prendre des décisions et agir dans toutes les matières qui sont nécessaires ou utiles à la réalisation du but de l’association, à l’exclusion des pouvoirs qui relèvent de la compétence exclusive du Conseil.

Elle peut notamment sans que cette énumération soit limitative :

| — | prendre toutes les mesures nécessaires à la mise en œuvre du programme politique du PDE ; |
| --- | --- |

—

prendre toutes les mesures nécessaires à la mise en œuvre du programme politique du PDE ;

| — | décider de toutes opérations afférentes à l’objet social ; |
| --- | --- |

—

décider de toutes opérations afférentes à l’objet social ;

| — | faire et passer tout contrats, transiger, compromettre, acquérir, échanger, vendre tous biens meubles et immeubles, hypothéquer, emprunter, conclure des baux de longue durée, accepter tous legs, subsides, donations et transferts, renoncer à tous droits réels ou autres ; |
| --- | --- |

—

faire et passer tout contrats, transiger, compromettre, acquérir, échanger, vendre tous biens meubles et immeubles, hypothéquer, emprunter, conclure des baux de longue durée, accepter tous legs, subsides, donations et transferts, renoncer à tous droits réels ou autres ;

| — | recevoir et retirer toutes sommes et valeurs consignées ou non, ouvrir tous comptes auprès des organismes financiers, effectuer sur lesdits comptes toutes opérations et notamment tout retrait de fonds par chèque, ordre de virement ou de transfert ou tout autre mandat de paiement, prendre en location tout coffre de banque, payer toutes sommes dues par l’association. |
| --- | --- |

—

recevoir et retirer toutes sommes et valeurs consignées ou non, ouvrir tous comptes auprès des organismes financiers, effectuer sur lesdits comptes toutes opérations et notamment tout retrait de fonds par chèque, ordre de virement ou de transfert ou tout autre mandat de paiement, prendre en location tout coffre de banque, payer toutes sommes dues par l’association.

La Présidence représente l’association dans tous les actes judiciaires et extrajudiciaires. Représentée par le(s) Président(s), elle agit comme demandeur ou défendeur dans toutes les actions judiciaires et décide d’user ou non des voies de recours.

Pour les actes qui engagent l’association, autres que ceux de gestion journalière, la Présidence est représentée, à moins d’une délégation spéciale, par le(s) Président(s), le(s)quel(s) n’aura(ont) pas à justifier de ses (leurs) pouvoirs à l’égard des tiers.

Le(s) Président(s) aura(ont) la faculté de délégation spéciale.

Les membres de la Présidence peuvent être révoqués à tout moment par le Conseil à la majorité des deux-tiers des membres présents ou représentés. En cas de révocation, démission ou décès de l’un d’entre eux, le Conseil devra être convoqué, s’il y a lieu, pour désigner un nouveau membre de la Présidence parmi les candidats proposés par le ou les parti(s) membre(s) ou par le ou les parti(s) affilié(s), dont l’ancien membre est issu.

Article 20 : Le Président

Il pourra être nommé un ou plusieurs Présidents. Son (leur) mandat dure deux ans, il est renouvelable.

Sans préjudice des dispositions de l’article 19 des statuts, le(s) Président(s) :

| — | représente(nt) le parti, aussi bien à l'intérieur qu'à l'extérieur ; |
| --- | --- |

—

représente(nt) le parti, aussi bien à l'intérieur qu'à l'extérieur ;

| — | préside(nt) le Conseil, et la Présidence. Dans l'éventualité d'autres engagements, le(s) Président(s) délègue(nt) cette charge à l'un de ses vice-présidents ; |
| --- | --- |

—

préside(nt) le Conseil, et la Présidence. Dans l'éventualité d'autres engagements, le(s) Président(s) délègue(nt) cette charge à l'un de ses vice-présidents ;

| — | peut (peuvent) créer tout poste nécessaire au bon fonctionnement de l’association, et déléguer ses (leurs) pouvoirs dans le cadre de sa (leur) mission sans que cette délégation ne puisse être générale. |
| --- | --- |

—

peut (peuvent) créer tout poste nécessaire au bon fonctionnement de l’association, et déléguer ses (leurs) pouvoirs dans le cadre de sa (leur) mission sans que cette délégation ne puisse être générale.

Article 21 : Le Secrétaire général

Il pourra être nommé un ou plusieurs secrétaire(s)-général(aux), il(s) agira(ont) sur instructions du (des) Président(s). Le mandat du/des Secrétaire(s) général(aux) est de deux ans, renouvelable.

Il(s) supervise(nt) les activités quotidiennes, et met(tent) en œuvre les décisions prises par les organes du parti.

Le(s) Secrétaire général(aux) :

| — | rédige(nt) l'ordre du jour des réunions des organes du parti arrêté par le(s) Président(s) ; |
| --- | --- |

—

rédige(nt) l'ordre du jour des réunions des organes du parti arrêté par le(s) Président(s) ;

| — | supervise(nt) les réunions, leur préparation et la rédaction des comptes rendus ; |
| --- | --- |

—

supervise(nt) les réunions, leur préparation et la rédaction des comptes rendus ;

| — | rédige(nt), au début de chaque année, un rapport d'activités. Il(s) prépare(nt) le programme de l'année qui s'ouvre ; |
| --- | --- |

—

rédige(nt), au début de chaque année, un rapport d'activités. Il(s) prépare(nt) le programme de l'année qui s'ouvre ;

| — | signe(nt) la correspondance quotidienne ; |
| --- | --- |

—

signe(nt) la correspondance quotidienne ;

| — | peut(peuvent) nommer, révoquer, destituer tous agents et employés de l’association sur proposition de la Présidence. |
| --- | --- |

—

peut(peuvent) nommer, révoquer, destituer tous agents et employés de l’association sur proposition de la Présidence.

La Présidence peut proposer au Conseil de nommer d’autres membres du PDE ou tiers au poste de Secrétaire général adjoint.

Article 22 : Le Délégué général

Un Délégué général peut être nommé par le Conseil sur proposition de la Présidence.

Il assiste le Secrétaire général dans la réalisation des objectifs programmatiques du PDE, en coordonnant les groupes de travail ou commissions thématiques et la rédaction du programme et du manifeste politiques.

Article 23 : Le Trésorier

Il est chargé de la gestion journalière de l’association dans le respect des normes communautaires et nationales en matière de financement des partis.

Par gestion journalière, il faut entendre les affaires courantes et notamment :

| — | faire signer, au nom de l’association, tous contrats autres que ceux comportant aliénation immobilière ou constitutions de droits réels immobiliers et ceux relatifs aux emprunts ; |
| --- | --- |

—

faire signer, au nom de l’association, tous contrats autres que ceux comportant aliénation immobilière ou constitutions de droits réels immobiliers et ceux relatifs aux emprunts ;

| — | toucher et recevoir de la Banque Nationale, du Trésor belge, de toutes caisses publiques et de toutes administrations, sociétés ou personnes quelconques, toutes sommes ou valeurs qui pourront être dues à l’association en principal, intérêts et accessoires, pour quelque cause que se soit, retirer toutes sommes ou valeurs consignées, de toute sommes ou valeurs reçues, donner bonne et valable quittance et décharge au nom de l’association, payer en principal, intérêts et accessoires, toutes sommes que l’association pourrait devoir ; |
| --- | --- |

—

toucher et recevoir de la Banque Nationale, du Trésor belge, de toutes caisses publiques et de toutes administrations, sociétés ou personnes quelconques, toutes sommes ou valeurs qui pourront être dues à l’association en principal, intérêts et accessoires, pour quelque cause que se soit, retirer toutes sommes ou valeurs consignées, de toute sommes ou valeurs reçues, donner bonne et valable quittance et décharge au nom de l’association, payer en principal, intérêts et accessoires, toutes sommes que l’association pourrait devoir ;

| — | faire ouvrir au nom de l’association tous comptes en banque ou au service de chèques postaux ; |
| --- | --- |

—

faire ouvrir au nom de l’association tous comptes en banque ou au service de chèques postaux ;

| — | signer, négocier, endosser tous effets de paiement, mandats, chèques, traites, billets à ordre, bons de virement et autres documents nécessaires, accepter, avaliser toutes traites, proroger le délai des traites ou effets de paiement échus, faire établir et accepter toute compensation, accepter et consentir toutes subrogations ; |
| --- | --- |

—

signer, négocier, endosser tous effets de paiement, mandats, chèques, traites, billets à ordre, bons de virement et autres documents nécessaires, accepter, avaliser toutes traites, proroger le délai des traites ou effets de paiement échus, faire établir et accepter toute compensation, accepter et consentir toutes subrogations ;

| — | retirer au nom de l’association, de la poste, de la douane, de toutes messageries et chemins de fer ou recevoir à domicile les lettres, caisses, paquets, colis, recommandés ou non et ceux renfermant des valeurs déclarées, se faire remettre tous dépôts, présenter les connaissements, lettres de voiture et autres documents nécessaires, signer toutes pièces et décharges ; |
| --- | --- |

—

retirer au nom de l’association, de la poste, de la douane, de toutes messageries et chemins de fer ou recevoir à domicile les lettres, caisses, paquets, colis, recommandés ou non et ceux renfermant des valeurs déclarées, se faire remettre tous dépôts, présenter les connaissements, lettres de voiture et autres documents nécessaires, signer toutes pièces et décharges ;

| — | dresser tous inventaires des biens et valeurs quelconques pouvant appartenir à l’association ; |
| --- | --- |

—

dresser tous inventaires des biens et valeurs quelconques pouvant appartenir à l’association ;

| — | fixer les traitements, remises, salaires, gratifications de tout agent et employé de l'association, ainsi que de toutes autres conditions de leur admission et de leur départ ; |
| --- | --- |

—

fixer les traitements, remises, salaires, gratifications de tout agent et employé de l'association, ainsi que de toutes autres conditions de leur admission et de leur départ ;

| — | dans le cadre desdites fonctions, représenter l’association devant toutes administrations publiques ou privées ; |
| --- | --- |

—

dans le cadre desdites fonctions, représenter l’association devant toutes administrations publiques ou privées ;

| — | substituer un ou plusieurs mandataires dans telle parties de ses pouvoirs qu’il détermine et pour la durée qu’il fixe. Le Trésorier est en outre habilité à lier l’association par sa signature dans des affaires relatives à la gestion journalière. |
| --- | --- |

—

substituer un ou plusieurs mandataires dans telle parties de ses pouvoirs qu’il détermine et pour la durée qu’il fixe. Le Trésorier est en outre habilité à lier l’association par sa signature dans des affaires relatives à la gestion journalière.

L’exercice comptable se clôt annuellement le trente et un décembre.

Le Trésorier prépare le budget, rédige le rapport annuel couvrant toutes les activités significatives, les dépenses et les recettes de l’association ; il établit également les comptes annuels de l’exercice social écoulé.

Le(s) Président(s) propose(nt) le budget à la fin de chaque année.

La Présidence peut proposer au Conseil de mettre en place un comité financier, chargé d'assister le Trésorier dans sa tâche.

TITRE IV   CONTROLE DE L’ASSOCIATION

Article 24 : Contrôle financier

Si cela est requis par la loi, le contrôle de la situation financière de l’association, des comptes annuels et de la régularité des informations que doivent contenir les comptes annuels est confié à un ou plusieurs commissaires.

Les commissaires sont nommés par le Conseil parmi les membres, personnes physiques ou personnes morales, de l’Institut des réviseurs d’entreprises. Les commissaires sont désignés pour une période de trois ans renouvelable. Leur rémunération est déterminée à l’occasion de leur désignation et pour la durée entière de leur mandat.

Article 25 : Conflit d’intérêts

Si un administrateur a, directement ou indirectement, un intérêt opposé de nature patrimoniale ou non à une décision ou à une opération relevant du conseil d'administration, il doit le communiquer aux autres administrateurs avant la délibération au conseil d'administration.

L’administrateur ayant un intérêt opposé se retire de la réunion et ne prend pas part à la délibération et au vote relatif à la décision ou opération en question.

TITRE V   DISSOLUTION ET LIQUIDATION

Article 26

L’association peut être dissoute volontairement, à la majorité de quatre cinquièmes, par une décision du Conseil conformément à ce que prévoit la loi ou par une décision judiciaire.

Article 27

En cas de dissolution volontaire, un ou plusieurs liquidateurs sont nommés par l’assemblée générale qui fixe leurs pouvoirs et émoluments et le mode de liquidation des dettes et de réalisation de biens.

Article 28

En cas de dissolution volontaire ou judiciaire, à quelque moment et pour quelque cause que ce soit, l’actif social restant net, et après acquittement des dettes et apurement des charges, sera affecté à une œuvre de but et d’objet analogue à ceux de la présente association, qui sera déterminée par le Conseil à l’unanimité des membres présents. A défaut de cette unanime décision de l’assemblée générale à cet égard dans les trois mois de la dissolution, ladite affectation se fera autant que possible, dans les limites de but et d’objet ci-dessus indiqués.

TITRE VI   DISPOSITION GENERALE

Article 29

Pour tout ce qui n’est pas prévu aux présents statuts, il est référé au règlement intérieur ou à la loi.

TITRE VII   DISPOSITIONS TRANSITOIRES ET FINALES

Article 30

L’exercice social commence le premier janvier pour se terminer le trente et un décembre de chaque année.

Exceptionnellement le premier exercice social commence ce jour pour se terminer le trente et un décembre deux mil quatre.

Article 31

Il reviendra aux Présidents, après avoir entendu les représentants légaux des partis membres, d’arrêter la représentativité relative, au plan financier, des différents partis membres.

DONT ACTE

Fait et passé à Bruxelles, date que dessus,

Et lecture intégrale et commenté faite les comparants ont signé avec nous Notaire.

Annexes :

| — | Liste des membres |
| --- | --- |

—

Liste des membres

| — | Logo |
| --- | --- |

—

Logo

Annexe 1

Liste des membres au 31 mai 2017

1/ Partis membres

| | Allemagne







  — | Freie Wähler (FW) |
| --- | --- | --- |

Allemagne

—

Freie Wähler (FW)

| | Chypre







  — | Symmaxia Politon (SP) |
| --- | --- | --- |

Chypre

—

Symmaxia Politon (SP)

| | Croatie







  — | Narodne stranke – Reformisti (NS) |
| --- | --- | --- |

Croatie

—

Narodne stranke – Reformisti (NS)

| | France







  — | Mouvement Démocrate (MoDem) |
| --- | --- | --- |

France

—

Mouvement Démocrate (MoDem)

| | Grèce







  — | Enosi Kentroon (EK) |
| --- | --- | --- |

Grèce

—

Enosi Kentroon (EK)

| | Italie







  — | PDE Italia |
| --- | --- | --- |

Italie

—

PDE Italia

| | Pays basque







  — | Euzko Alderdi Jeltzalea (EAJ-PNV) |
| --- | --- | --- |

Pays basque

—

Euzko Alderdi Jeltzalea (EAJ-PNV)

| | Canaries







  — | Coalicíon Canaria (CC) |
| --- | --- | --- |

Canaries

—

Coalicíon Canaria (CC)

| | Pologne







  — | Stronnictwo Demokratyczne (SD) |
| --- | --- | --- |

Pologne

—

Stronnictwo Demokratyczne (SD)

| | Portugal







  — | Partido Democratico Republicano (PDR) |
| --- | --- | --- |

Portugal

—

Partido Democratico Republicano (PDR)

| | Slovaquie







  — | Europska Demokraticka Strana (EDS) |
| --- | --- | --- |

Slovaquie

—

Europska Demokraticka Strana (EDS)

2/ Membres individuels

| | Belgique







  — | Gérard Deprez, député européen |
| --- | --- | --- |

Belgique

—

Gérard Deprez, député européen

| | France







  — | Jean-Marie Cavada, député européen |
| --- | --- | --- |

France

—

Jean-Marie Cavada, député européen

| | Irlande







  — | Marian Harkin, députée européenne |
| --- | --- | --- |

Irlande

—

Marian Harkin, députée européenne

| | Slovaquie







  — | Alena Bašistová, députée nationale |
| --- | --- | --- |

Slovaquie

—

Alena Bašistová, députée nationale

| | Slovénie







  — | Ivo Vajgl, député européen |
| --- | --- | --- |

Slovénie

—

Ivo Vajgl, député européen

3/ Membre affilié

| | Saint-Marin







  — | Repubblica Futura (RF) |
| --- | --- | --- |

Saint-Marin

—

Repubblica Futura (RF)

4/ Association

| | Roumanie







  — | Asociația Italienilor Din România (ROASIT) |
| --- | --- | --- |

Roumanie

—

Asociația Italienilor Din România (ROASIT)

Liste nominative des élus
   (*1)

| | Allemagne







  — | Ulrike Müller, députée européenne, élue du parti Freie Wähler. |
| --- | --- | --- |

Allemagne

—

Ulrike Müller, députée européenne, élue du parti Freie Wähler.

| | Belgique







  — | Gérard Deprez, député européen, membre individuel. |
| --- | --- | --- |

Belgique

—

Gérard Deprez, député européen, membre individuel.

| | Chypre







  — | Yiorgos Lillikas, député national (Nicosia District), président du parti Citizens' Alliance. |
| --- | --- | --- |

Chypre

—

Yiorgos Lillikas, député national (Nicosia District), président du parti Citizens' Alliance.

| — | Pavlos Mylonas, député national (Limassol District), élu du parti Citizens' Alliance. |
| --- | --- |

—

Pavlos Mylonas, député national (Limassol District), élu du parti Citizens' Alliance.

| — | Anna Theologou, députée nationale (Ammohostos-Famagusta District), élu du parti Citizens' Alliance. |
| --- | --- |

—

Anna Theologou, députée nationale (Ammohostos-Famagusta District), élu du parti Citizens' Alliance.

| | Croatie







  — | Darinko Dumbovic, député national, élu du parti NS – Reformisti. |
| --- | --- | --- |

Croatie

—

Darinko Dumbovic, député national, élu du parti NS – Reformisti.

| | Espagne / Pays basque







  — | Izaskun Bilbao Barandica, députée européenne, élue du parti Partido Nacionalista Vasco. |
| --- | --- | --- |

Espagne / Pays basque

—

Izaskun Bilbao Barandica, députée européenne, élue du parti Partido Nacionalista Vasco.

| | France







  — | Jean-Marie Cavada, député européen, membre individuel. |
| --- | --- | --- |

France

—

Jean-Marie Cavada, député européen, membre individuel.

| — | Nathalie Griesbeck, députée européenne, élue du parti Mouvement Démocrate. |
| --- | --- |

—

Nathalie Griesbeck, députée européenne, élue du parti Mouvement Démocrate.

| — | Robert Rochefort, député européen, élu du parti Mouvement Démocrate. |
| --- | --- |

—

Robert Rochefort, député européen, élu du parti Mouvement Démocrate.

| | Grèce







  — | Vasilis Leventis, député national, président du parti Enosi Kentroon. |
| --- | --- | --- |

Grèce

—

Vasilis Leventis, député national, président du parti Enosi Kentroon.

| — | Ioannis Saridis, député national, élu du parti Enosi Kentroon. |
| --- | --- |

—

Ioannis Saridis, député national, élu du parti Enosi Kentroon.

| — | Theodora Megaloikonomou, députée nationale, élue du parti Enosi Kentroon. |
| --- | --- |

—

Theodora Megaloikonomou, députée nationale, élue du parti Enosi Kentroon.

| — | Anastasios Megalomystakas, député national, élu du parti Enosi Kentroon. |
| --- | --- |

—

Anastasios Megalomystakas, député national, élu du parti Enosi Kentroon.

| — | Aristidis Fokas, député national, élu du parti Enosi Kentroon. |
| --- | --- |

—

Aristidis Fokas, député national, élu du parti Enosi Kentroon.

| — | Dimitrios Kavadellas, député national, élu du parti Enosi Kentroon. |
| --- | --- |

—

Dimitrios Kavadellas, député national, élu du parti Enosi Kentroon.

| — | Georgios Katsiantonis, député national, élu du parti Enosi Kentroon. |
| --- | --- |

—

Georgios Katsiantonis, député national, élu du parti Enosi Kentroon.

| — | Marios Georgiadis, député national, élu du parti Enosi Kentroon. |
| --- | --- |

—

Marios Georgiadis, député national, élu du parti Enosi Kentroon.

| | Irlande







  — | Marian Harkin, députée européenne, membre individuelle. |
| --- | --- | --- |

Irlande

—

Marian Harkin, députée européenne, membre individuelle.

| | Italie







  — | Franco Bruno, député national, élu du parti PDE Italia. |
| --- | --- | --- |

Italie

—

Franco Bruno, député national, élu du parti PDE Italia.

| — | Giovanni Palladino, député national, élu du parti parti PDE Italia. |
| --- | --- |

—

Giovanni Palladino, député national, élu du parti parti PDE Italia.

| — | Pino Pisicchio, député national, élu du parti parti PDE Italia. |
| --- | --- |

—

Pino Pisicchio, député national, élu du parti parti PDE Italia.

| — | Gianluca Susta, sénateur national, élu du parti parti PDE Italia. |
| --- | --- |

—

Gianluca Susta, sénateur national, élu du parti parti PDE Italia.

| | Portugal







  — | António Marinho e Pinto, député européen, président du parti Partido Democrático Republicano. |
| --- | --- | --- |

Portugal

—

António Marinho e Pinto, député européen, président du parti Partido Democrático Republicano.

| | Roumanie







  — | Andi Grosaru, député national, élu du parti ROASIT. |
| --- | --- | --- |

Roumanie

—

Andi Grosaru, député national, élu du parti ROASIT.

| | Slovaquie







  — | Alena Bašistová, députée nationale, membre individuelle |
| --- | --- | --- |

Slovaquie

—

Alena Bašistová, députée nationale, membre individuelle

| | Slovénie







  — | Ivo Vajgl, député européen, membre individuel. |
| --- | --- | --- |

Slovénie

—

Ivo Vajgl, député européen, membre individuel.

Annexe 2

Logo

---

(*1)  La liste inclut seulement les élus appartenant au niveau supérieur de représentativité (MEP > MP > MRP).

*1

La liste inclut seulement les élus appartenant au niveau supérieur de représentativité (MEP > MP > MRP).

---

V Hirdetmények

KÖZIGAZGATÁSI ELJÁRÁSOK

Európai Bizottság

| 18.10.2017 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 350/34 |
| --- | --- | --- | --- |

18.10.2017

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 350/34

---

EURÓPA KULTURÁLIS FŐVÁROSA – EAC/A01/2017. SZ. PÁLYÁZATI FELHÍVÁS

(2017/C 350/08)

| 1. | Az (EU) 2017/1545 határozattal (1) módosított 445/2014/EU európai parlamenti és tanácsi határozatnak (2) megfelelően az Európai Bizottság Oktatásügyi, Ifjúságpolitikai, Sportügyi és Kulturális Főigazgatósága pályázati felhívást tesz közzé az „Európa kulturális fővárosa” elnevezésű uniós fellépés keretében a 2024. évre vonatkozóan az EFTA/EGT-országok, tagjelölt országok és potenciális tagjelölt országok azon városai számára, amelyek e pályázati felhívás közzététele idején részt vesznek a Kreatív Európa programban. |
| --- | --- |

1.

Az (EU) 2017/1545 határozattal (1) módosított 445/2014/EU európai parlamenti és tanácsi határozatnak (2) megfelelően az Európai Bizottság Oktatásügyi, Ifjúságpolitikai, Sportügyi és Kulturális Főigazgatósága pályázati felhívást tesz közzé az „Európa kulturális fővárosa” elnevezésű uniós fellépés keretében a 2024. évre vonatkozóan az EFTA/EGT-országok, tagjelölt országok és potenciális tagjelölt országok azon városai számára, amelyek e pályázati felhívás közzététele idején részt vesznek a Kreatív Európa programban.

| 2. | A felhívás célja, hogy annak alapján az egyik ilyen város elnyerje a 2024. év kulturális fővárosa címet. |
| --- | --- |

2.

A felhívás célja, hogy annak alapján az egyik ilyen város elnyerje a 2024. év kulturális fővárosa címet.

| 3. | Az „Európa kulturális fővárosa” fellépés célja a kultúrák sokszínűségének megóvása és előtérbe helyezése Európában, e kultúrák közös jegyeinek kiemelése, a közös kulturális térséghez való tartozás érzésének erősítése a polgárokban, valamint annak elősegítése, hogy a kultúra hozzájáruljon a városok hosszú távú fejlődéséhez. A címet elnyerő város olyan fellépéseket visz végbe, amelyek bővítik a kulturális kínálata mértékét, növelik annak sokszínűségét és fokozzák európai dimenzióját, szélesítik a kultúrához való hozzáférést és az abban való részvételt, valamint a kulturális ágazat teljesítményének és más ágazatokhoz való kapcsolódásának fokozása révén a kultúra segítségével erősítik a város nemzetközi arculatát. |
| --- | --- |

3.

Az „Európa kulturális fővárosa” fellépés célja a kultúrák sokszínűségének megóvása és előtérbe helyezése Európában, e kultúrák közös jegyeinek kiemelése, a közös kulturális térséghez való tartozás érzésének erősítése a polgárokban, valamint annak elősegítése, hogy a kultúra hozzájáruljon a városok hosszú távú fejlődéséhez. A címet elnyerő város olyan fellépéseket visz végbe, amelyek bővítik a kulturális kínálata mértékét, növelik annak sokszínűségét és fokozzák európai dimenzióját, szélesítik a kultúrához való hozzáférést és az abban való részvételt, valamint a kulturális ágazat teljesítményének és más ágazatokhoz való kapcsolódásának fokozása révén a kultúra segítségével erősítik a város nemzetközi arculatát.

| 4. | Részletes tájékoztatás, a finanszírozás feltételei és a pályázati űrlap a pályázati felhívás teljes szövegében található a következő címen:
  https://ec.europa.eu/programmes/creative-europe/calls/2017-eac-a01_en
  A teljes szöveg ismerteti a pályázatok elbírálásakor figyelembe veendő jogosultsági, kizárási és odaítélési feltételeket, valamint a kiválasztási eljárás menetét. A pályázatoknak meg kell felelniük a felhívás teljes szövegében szereplő valamennyi feltételnek. |
| --- | --- |

4.

Részletes tájékoztatás, a finanszírozás feltételei és a pályázati űrlap a pályázati felhívás teljes szövegében található a következő címen:

https://ec.europa.eu/programmes/creative-europe/calls/2017-eac-a01_en

A teljes szöveg ismerteti a pályázatok elbírálásakor figyelembe veendő jogosultsági, kizárási és odaítélési feltételeket, valamint a kiválasztási eljárás menetét. A pályázatoknak meg kell felelniük a felhívás teljes szövegében szereplő valamennyi feltételnek.

| 5. | A pályázatokat a teljes szövegben megjelölt címre kell beküldeni legkésőbb 2018. október 10-ig. |
| --- | --- |

5.

A pályázatokat a teljes szövegben megjelölt címre kell beküldeni legkésőbb 2018. október 10-ig.

---

(1)  HL L 237., 2017.9.15., 1. o.

(2)  HL L 132., 2014.5.3., 1. o.

---

A VERSENYPOLITIKA VÉGREHAJTÁSÁRA VONATKOZÓ ELJÁRÁSOK

Európai Bizottság

| 18.10.2017 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 350/35 |
| --- | --- | --- | --- |

18.10.2017

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 350/35

---

Összefonódás előzetes bejelentése

(Ügyszám: M.8634 – ATP/OTPP/Copenhagen Airports)

Egyszerűsített eljárás alá vont ügy

(EGT-vonatkozású szöveg)

(2017/C 350/09)

| 1. | 2017. október 10-én a Bizottság a 139/2004/EK tanácsi rendelet (1) 4. cikke szerint bejelentést kapott egy tervezett összefonódásról.
  E bejelentés az alábbi vállalkozásokat érinti:






  — | Arbejdsmarkedets Tillaegspension (a továbbiakban: ATP, Dánia), |
| --- | --- | --- |

1.

2017. október 10-én a Bizottság a 139/2004/EK tanácsi rendelet (1) 4. cikke szerint bejelentést kapott egy tervezett összefonódásról.

E bejelentés az alábbi vállalkozásokat érinti:

—

Arbejdsmarkedets Tillaegspension (a továbbiakban: ATP, Dánia),

| — | Ontario Teacher’s Pension Plan Board (a továbbiakban: OTPP, Kanada), |
| --- | --- |

—

Ontario Teacher’s Pension Plan Board (a továbbiakban: OTPP, Kanada),

| — | Copenhagen Airports A/S (a továbbiakban: CPH, Dánia). |
| --- | --- |

—

Copenhagen Airports A/S (a továbbiakban: CPH, Dánia).

Az ATP és az OTPP az összefonódás-ellenőrzési rendelet 3. cikke (1) bekezdésének b) pontja értelmében teljes irányítást szerez a CPH felett.

Az összefonódásra részesedés vásárlása útján kerül sor.

| 2. | Az érintett vállalkozások üzleti tevékenysége a következő:
  —   az ATP esetében: számos jóléti és szociális biztonsági rendszert igazgató dán állami nyugdíj-szolgáltató,
  —   az OTPP esetében: a nyugdíjrendszer eszközeit aktív és nyugdíjas tanárok nevében befektető befektetésialap-kezelő szervezet a kanadai Ontario tartományban,
  —   a CPH esetében: a dániai Kastrup és Roskilde repülőterek tulajdonosa és üzemben tartója, valamint a Clarion Copenhagen Airport Hotel tulajdonosa. |
| --- | --- |

2.

Az érintett vállalkozások üzleti tevékenysége a következő:

—   az ATP esetében: számos jóléti és szociális biztonsági rendszert igazgató dán állami nyugdíj-szolgáltató,

—   az OTPP esetében: a nyugdíjrendszer eszközeit aktív és nyugdíjas tanárok nevében befektető befektetésialap-kezelő szervezet a kanadai Ontario tartományban,

—   a CPH esetében: a dániai Kastrup és Roskilde repülőterek tulajdonosa és üzemben tartója, valamint a Clarion Copenhagen Airport Hotel tulajdonosa.

| 3. | A Bizottság előzetes vizsgálatára alapozva megállapítja, hogy a bejelentett összefonódás az összefonódás-ellenőrzési rendelet hatálya alá tartozhat, a végleges döntés jogát azonban fenntartja.
  A Bizottság a 139/2004/EK tanácsi rendelet szerinti egyes összefonódások kezelésére vonatkozó egyszerűsített eljárásról szóló közleménye (2) szerint az ügyet egyszerűsített eljárásra utalhatja. |
| --- | --- |

3.

A Bizottság előzetes vizsgálatára alapozva megállapítja, hogy a bejelentett összefonódás az összefonódás-ellenőrzési rendelet hatálya alá tartozhat, a végleges döntés jogát azonban fenntartja.

A Bizottság a 139/2004/EK tanácsi rendelet szerinti egyes összefonódások kezelésére vonatkozó egyszerűsített eljárásról szóló közleménye (2) szerint az ügyet egyszerűsített eljárásra utalhatja.

| 4. | A Bizottság felhívja az érdekelt harmadik feleket, hogy az összefonódás kapcsán esetlegesen felmerülő észrevételeiket nyújtsák be a Bizottságnak.
  Az észrevételeknek a közzétételt követő tíz napon belül kell a Bizottsághoz beérkezniük. Az alábbi hivatkozási számot minden esetben fel kell tüntetni:
  M.8634 – ATP/OTPP/Copenhagen Airports
  Az észrevételeket faxon, e-mailben vagy postai úton lehet a Bizottsághoz eljuttatni. Az elérhetőségi adatok a következők:





  E-mail: COMP-MERGER-REGISTRY@ec.europa.eu |
| --- | --- |
| Fax: +32 22964301 |
| Postai cím: |
| European Commission |
| Directorate-General for Competition |
| Merger Registry |
| 1049 Bruxelles/Brussel |
| BELGIQUE/BELGIË |

4.

A Bizottság felhívja az érdekelt harmadik feleket, hogy az összefonódás kapcsán esetlegesen felmerülő észrevételeiket nyújtsák be a Bizottságnak.

Az észrevételeknek a közzétételt követő tíz napon belül kell a Bizottsághoz beérkezniük. Az alábbi hivatkozási számot minden esetben fel kell tüntetni:

M.8634 – ATP/OTPP/Copenhagen Airports

Az észrevételeket faxon, e-mailben vagy postai úton lehet a Bizottsághoz eljuttatni. Az elérhetőségi adatok a következők:

E-mail: COMP-MERGER-REGISTRY@ec.europa.eu

Fax: +32 22964301

Postai cím:

European Commission

Directorate-General for Competition

Merger Registry

1049 Bruxelles/Brussel

BELGIQUE/BELGIË

---

(1)  HL L 24., 2004.1.29., 1. o. (az összefonódás-ellenőrzési rendelet).

(2)  HL C 366., 2013.12.14., 5. o.

---