# Euroopan unionin C 347/16.

| | ISSN 1977-1053 |
| --- | --- |
| Euroopan unionin
  virallinen lehti | C 347 |
| | |
| Suomenkielinen laitos | Tiedonantoja ja ilmoituksia | 60. vuosikerta16. lokakuuta 2017 |

ISSN 1977-1053

Euroopan unionin

virallinen lehti

C 347

Suomenkielinen laitos

Tiedonantoja ja ilmoituksia

60. vuosikerta16. lokakuuta 2017

---

| Ilmoitusnumero | Sisältö | Sivu |
| --- | --- | --- |
| | IV   Tiedotteet |
| | EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET |
| | Euroopan unionin tuomioistuin |
| 2017/C 347/01 | Euroopan unionin tuomioistuimen viimeisimmät julkaisut Euroopan unionin virallisessa lehdessä | 1 |

Ilmoitusnumero

Sisältö

Sivu

IV   Tiedotteet

EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET

Euroopan unionin tuomioistuin

2017/C 347/01

Euroopan unionin tuomioistuimen viimeisimmät julkaisut Euroopan unionin virallisessa lehdessä

Euroopan unionin virallisessa lehdessä

1

---

| | V   Ilmoitukset |
| --- | --- |
| | TUOMIOISTUINKÄSITTELYYN LIITTYVÄT MENETTELYT |
| | Unionin Tuomioistuin |
| 2017/C 347/02 | Asia C-325/17 P: Valitus, jonka Windrush Aka LLP on tehnyt 31.5.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-336/15., Windrush Aka v. EUIPO, 22.3.2017 antamasta tuomiosta | 2 |
| 2017/C 347/03 | Asia C-340/17 P: Valitus, jonka Alcohol Countermeasure Systems (International) Inc. on tehnyt 7.6.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-638/15, Alcohol Countermeasure Systems (International) v. EUIPO, 29.3.2017 antamasta tuomiosta | 3 |
| 2017/C 347/04 | Asia C-373/17 P: Valitus, jonka Agria Polska sp. z o.o., Agria Chemicals Poland sp. z o.o., Star Agro Analyse und Handels GmbH ja Agria Beteiligungsgesellschaft mbH ovat tehneet 20.6.2017 unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-480/15, Agria Polska ym. v. komissio, 16.5.2017 antamasta tuomiosta | 4 |
| 2017/C 347/05 | Asia C-395/17: Kanne 30.6.2017 – Euroopan komissio v. Alankomaiden kuningaskunta | 5 |
| 2017/C 347/06 | Asia C-396/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgericht (Itävalta) on esittänyt 3.7.2017 – Martin Leitner v. Landespolizeidirektion Tirol | 6 |
| 2017/C 347/07 | Asia C-418/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Nürnberg (Saksa) on esittänyt 10.7.2017 – Andreas Fabri ja Elisabeth Mathes v. Sun Express Deutschland GmbH | 7 |
| 2017/C 347/08 | Asia C-425/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Saksa) on esittänyt 14.7.2017 – Günter Hartmann Tabakvertrieb GmbH & Co. KG v. Stadt Kempten | 8 |
| 2017/C 347/09 | Asia C-430/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 17.7.2017 – Walbusch Walter Busch GmbH & Co. KG v. Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs Frankfurt am Main e. V. | 9 |
| 2017/C 347/10 | Asia C-438/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgericht (Saksa) on esittänyt 20.7.2017 – Saksan liittotasavalta v. Taus Magamadov | 9 |
| 2017/C 347/11 | Asia C-439/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgericht Hamburg (Saksa) on esittänyt 20.7.2017 – British American Tobacco (Germany) GmbH v. Freie und Hansestadt Hamburg | 10 |
| 2017/C 347/12 | Asia C-445/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Commissione Tributaria Regionale del Lazio (Italia) on esittänyt 24.7.2017 – Agenzia delle Dogane e dei Monopoli v. Pilato SpA | 11 |
| 2017/C 347/13 | Asia C-452/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal de commerce de Liège (Belgia) on esittänyt 27.7.2017 – Zako SPRL v. Sanidel SA | 11 |
| 2017/C 347/14 | Asia C-457/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 31.7.2017 – Heiko Jonny Maniero v. Studienstiftung des deutschen Volkes e.V. | 12 |
| 2017/C 347/15 | Asia C-459/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Ranska) on esittänyt 31.7.2017 – SGI v. Ministère de l’Action et des Comptes Publics | 12 |
| 2017/C 347/16 | Asia C-460/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Ranska) on esittänyt 31.7.2017 – Valériane SNC v. Ministère de l’Action et des Comptes Publics | 13 |
| 2017/C 347/17 | Asia C-462/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Hamburg (Saksa) on esittänyt 1.8.2017 – Tänzer & Trasper GmbH v. Altenweddinger Geflügelhof Kommanditgesellschaft | 14 |
| 2017/C 347/18 | Asia C-466/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale di Trento (Italia) on esittänyt 3.8.2017 – Chiara Motter v. Provincia autonoma di Trento | 14 |
| 2017/C 347/19 | Asia C-472/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Giudice di pace di L’Aquila (Italia) on esittänyt 7.8.2017 – Gabriele Di Girolamo v. Ministero della Giustizia | 15 |
| 2017/C 347/20 | Asia C-475/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Riigikohus (Viro) on esittänyt 8.8.2017 – AS Viking Motors, OÜ TKM Beauty Eesti, AS TKM King, Kaubamaja AS ja Selver AS v. Tallinna linn sekä Maksu- ja Tolliamet | 16 |
| 2017/C 347/21 | Asia C-476/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 4.8.2017 – Pelham GmbH, Moses Pelham ja Martin Haas v. Ralf Hütter ja Florian Schneider-Esleben | 16 |
| 2017/C 347/22 | Asia C-478/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunalul Cluj (Romania) on esittänyt 9.8.2017 – IQ v. JP | 17 |
| 2017/C 347/23 | Asia C-483/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Court of Appeal (Irlanti) on esittänyt 9.8.2017 – Neculai Tarola v. Minister for Social Protection | 18 |
| 2017/C 347/24 | Asia C-491/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Supreme Court of the United Kingdom (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 14.8.2017 – Hoteles Piñero Canarias, S.L. v. Godfrey Keefe, edunvalvojanaan Nik Eyton | 18 |
| 2017/C 347/25 | Asia C-496/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht Düsseldorf (Saksa) on esittänyt 17.8.2017 – Deutsche Post AG v. Hauptzollamt Köln | 19 |
| 2017/C 347/26 | Asia C-497/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour administrative d’appel de Versailles (Ranska) on esittänyt 10.7.2017 – Œuvre d’assistance aux bêtes d’abattoirs (OABA) v. Ministre de l’agriculture et de l’alimentation, Bionoor, Ecocert France ja Institut national de l’origine et de la qualité (INAO) | 20 |
| 2017/C 347/27 | Asia C-502/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Vestre Landsret (Tanska) on esittänyt 18.8.2017 – C&D Foods Acquisition ApS v. Skatteministeriet | 20 |
| 2017/C 347/28 | Asia C-503/17: Kanne 21.8.2017 – Euroopan komissio v. Iso-Britannian ja Pohjois-Irlannin Yhdistynyt kuningaskunta | 21 |
| 2017/C 347/29 | Asia C-504/17: Kanne 21.8.2017 – Euroopan komissio v. Irlanti | 22 |
| 2017/C 347/30 | Asia C-507/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Ranska) on esittänyt 21.8.2017 – Google Inc. v. Commission nationale de l’informatique et des libertés (CNIL) | 22 |
| 2017/C 347/31 | Asia C-514/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour d’appel de Liège (Belgia) on esittänyt 23.8.2017 – Marin-Simion Sut v. Ministère public | 23 |
| 2017/C 347/32 | Asia C-526/17: Kanne 4.9.2017 – Euroopan komissio v. Italian tasavalta | 24 |
| | Unionin yleinen tuomioistuin |
| 2017/C 347/33 | Asia T-347/14 INTP: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 19.7.2017 – Yanukovych v. neuvosto (Oikeudenkäyntimenettely — Määräyksen tulkinta) | 25 |
| 2017/C 347/34 | Asia T-440/17: Kanne 4.7.2017 – Arca Capital Bohemia v. komissio | 25 |
| 2017/C 347/35 | Asia T-441/17: Kanne 4.7.2017 – Arca Capital Bohemia v. komissio | 26 |
| 2017/C 347/36 | Asia T-447/17: Kanne 18.7.2017 – Bowles v. EKP | 27 |
| 2017/C 347/37 | Asia T-452/17: Kanne 20.7.2017 – TL v. tietosuojavaltuutettu | 28 |
| 2017/C 347/38 | Asia T-453/17: Kanne 20.7.2017 – TV v. neuvosto | 29 |
| 2017/C 347/39 | Asia T-458/17: Kanne 21.7.2017 – Shindler ym. v. neuvosto | 30 |
| 2017/C 347/40 | Asia T-461/17: Kanne 25.7.2017 – TN v. ENISA | 31 |
| 2017/C 347/41 | Asia T-462/17: Kanne 25.7.2017 – TO v. EEA | 32 |
| 2017/C 347/42 | Asia T-467/17: Kanne 26.7.2017 – Barata v. parlamentti | 33 |
| 2017/C 347/43 | Asia T-477/17: Kanne 31.7.2017 – Haswani v. neuvosto | 34 |
| 2017/C 347/44 | Asia T-479/17: Kanne 2.8.2017 – PO v. EUH | 35 |
| 2017/C 347/45 | Asia T-502/17: Kanne 7.8.2017 – SFP Asset Management ym. v. SRB | 36 |
| 2017/C 347/46 | Asia T-503/17: Kanne 4.8.2017 – Ruiz Sacristán ja Arias Mosquera v. komissio ja SRB | 36 |
| 2017/C 347/47 | Asia T-504/17: Kanne 4.8.2017 – Estévez Puerto ym. v. komissio ja SRB | 37 |
| 2017/C 347/48 | Asia T-505/17: Kanne 4.8.2017 – Inverni ym. v. komissio ja SRB | 37 |
| 2017/C 347/49 | Asia T-506/17: Kanne 8.8.2017 – Makhlouf v. neuvosto | 38 |
| 2017/C 347/50 | Asia T-507/17: Kanne 4.8.2017 – Fundación Pedro Barrié de la Maza, Conde de Fenosa v. komissio ja SRB | 39 |
| 2017/C 347/51 | Asia T-508/17: Kanne 4.8.2017 – Financiere Tesalia ym. v. komissio ja SRB | 39 |
| 2017/C 347/52 | Asia T-509/17: Kanne 7.8.2017 – Cartera de Inversiones Melca ym. v. komissio ja SRB | 40 |
| 2017/C 347/53 | Asia T-537/17: Kanne 11.8.2017 – De Loecker v. EUH | 40 |
| 2017/C 347/54 | Asia T-548/17: Kanne 16.8.2017 – VF International v. EUIPO – Virmani (ANOKHI) | 41 |
| 2017/C 347/55 | Asia T-549/17: Kanne 14.8.2017 – Duym v. neuvosto | 42 |
| 2017/C 347/56 | Asia T-556/17: Kanne 17.8.2017 – Staropilsen v. EUIPO – Pivovary Staropramen (STAROPILSEN; STAROPLZEN) | 43 |
| 2017/C 347/57 | Asia T-559/17: Kanne 9.8.2017 – Abdulkarim v. neuvosto | 43 |
| 2017/C 347/58 | Asia T-561/17: Kanne 15.8.2017 – L-Shop-Team v. EUIPO (bags2GO) | 44 |
| 2017/C 347/59 | Asia T-565/17: Kanne 18.8.2017 – CheapFlights International v. EUIPO – Momondo Group (Cheapflights) | 45 |
| 2017/C 347/60 | Asia T-567/17: Kanne 21.8.2017 – Disney Enterprises v. EUIPO – Di Molfetta (DiSNEY FROZEN) | 46 |
| 2017/C 347/61 | Asia T-577/17: Kanne 25.8.2017 – thyssenkrupp Electrical Steel ja thyssenkrupp Electrical Steel Ugo v. komissio | 46 |
| 2017/C 347/62 | Asia T-579/17: Kanne 28.8.2017 – Wall Street Systems UK v. EKP | 47 |
| 2017/C 347/63 | Asia T-587/17: Kanne 28.8.2017 – Unigroup v. EUIPO – Pronova Laboratories (nailicin) | 48 |

V   Ilmoitukset

TUOMIOISTUINKÄSITTELYYN LIITTYVÄT MENETTELYT

Unionin Tuomioistuin

2017/C 347/02

Asia C-325/17 P: Valitus, jonka Windrush Aka LLP on tehnyt 31.5.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-336/15., Windrush Aka v. EUIPO, 22.3.2017 antamasta tuomiosta

2

2017/C 347/03

Asia C-340/17 P: Valitus, jonka Alcohol Countermeasure Systems (International) Inc. on tehnyt 7.6.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-638/15, Alcohol Countermeasure Systems (International) v. EUIPO, 29.3.2017 antamasta tuomiosta

3

2017/C 347/04

Asia C-373/17 P: Valitus, jonka Agria Polska sp. z o.o., Agria Chemicals Poland sp. z o.o., Star Agro Analyse und Handels GmbH ja Agria Beteiligungsgesellschaft mbH ovat tehneet 20.6.2017 unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-480/15, Agria Polska ym. v. komissio, 16.5.2017 antamasta tuomiosta

4

2017/C 347/05

Asia C-395/17: Kanne 30.6.2017 – Euroopan komissio v. Alankomaiden kuningaskunta

5

2017/C 347/06

Asia C-396/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgericht (Itävalta) on esittänyt 3.7.2017 – Martin Leitner v. Landespolizeidirektion Tirol

6

2017/C 347/07

Asia C-418/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Nürnberg (Saksa) on esittänyt 10.7.2017 – Andreas Fabri ja Elisabeth Mathes v. Sun Express Deutschland GmbH

7

2017/C 347/08

Asia C-425/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Saksa) on esittänyt 14.7.2017 – Günter Hartmann Tabakvertrieb GmbH & Co. KG v. Stadt Kempten

8

2017/C 347/09

Asia C-430/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 17.7.2017 – Walbusch Walter Busch GmbH & Co. KG v. Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs Frankfurt am Main e. V.

9

2017/C 347/10

Asia C-438/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgericht (Saksa) on esittänyt 20.7.2017 – Saksan liittotasavalta v. Taus Magamadov

9

2017/C 347/11

Asia C-439/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgericht Hamburg (Saksa) on esittänyt 20.7.2017 – British American Tobacco (Germany) GmbH v. Freie und Hansestadt Hamburg

10

2017/C 347/12

Asia C-445/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Commissione Tributaria Regionale del Lazio (Italia) on esittänyt 24.7.2017 – Agenzia delle Dogane e dei Monopoli v. Pilato SpA

11

2017/C 347/13

Asia C-452/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal de commerce de Liège (Belgia) on esittänyt 27.7.2017 – Zako SPRL v. Sanidel SA

11

2017/C 347/14

Asia C-457/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 31.7.2017 – Heiko Jonny Maniero v. Studienstiftung des deutschen Volkes e.V.

12

2017/C 347/15

Asia C-459/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Ranska) on esittänyt 31.7.2017 – SGI v. Ministère de l’Action et des Comptes Publics

12

2017/C 347/16

Asia C-460/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Ranska) on esittänyt 31.7.2017 – Valériane SNC v. Ministère de l’Action et des Comptes Publics

13

2017/C 347/17

Asia C-462/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Hamburg (Saksa) on esittänyt 1.8.2017 – Tänzer & Trasper GmbH v. Altenweddinger Geflügelhof Kommanditgesellschaft

14

2017/C 347/18

Asia C-466/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale di Trento (Italia) on esittänyt 3.8.2017 – Chiara Motter v. Provincia autonoma di Trento

14

2017/C 347/19

Asia C-472/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Giudice di pace di L’Aquila (Italia) on esittänyt 7.8.2017 – Gabriele Di Girolamo v. Ministero della Giustizia

15

2017/C 347/20

Asia C-475/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Riigikohus (Viro) on esittänyt 8.8.2017 – AS Viking Motors, OÜ TKM Beauty Eesti, AS TKM King, Kaubamaja AS ja Selver AS v. Tallinna linn sekä Maksu- ja Tolliamet

16

2017/C 347/21

Asia C-476/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 4.8.2017 – Pelham GmbH, Moses Pelham ja Martin Haas v. Ralf Hütter ja Florian Schneider-Esleben

16

2017/C 347/22

Asia C-478/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunalul Cluj (Romania) on esittänyt 9.8.2017 – IQ v. JP

17

2017/C 347/23

Asia C-483/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Court of Appeal (Irlanti) on esittänyt 9.8.2017 – Neculai Tarola v. Minister for Social Protection

18

2017/C 347/24

Asia C-491/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Supreme Court of the United Kingdom (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 14.8.2017 – Hoteles Piñero Canarias, S.L. v. Godfrey Keefe, edunvalvojanaan Nik Eyton

18

2017/C 347/25

Asia C-496/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht Düsseldorf (Saksa) on esittänyt 17.8.2017 – Deutsche Post AG v. Hauptzollamt Köln

19

2017/C 347/26

Asia C-497/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour administrative d’appel de Versailles (Ranska) on esittänyt 10.7.2017 – Œuvre d’assistance aux bêtes d’abattoirs (OABA) v. Ministre de l’agriculture et de l’alimentation, Bionoor, Ecocert France ja Institut national de l’origine et de la qualité (INAO)

20

2017/C 347/27

Asia C-502/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Vestre Landsret (Tanska) on esittänyt 18.8.2017 – C&D Foods Acquisition ApS v. Skatteministeriet

20

2017/C 347/28

Asia C-503/17: Kanne 21.8.2017 – Euroopan komissio v. Iso-Britannian ja Pohjois-Irlannin Yhdistynyt kuningaskunta

21

2017/C 347/29

Asia C-504/17: Kanne 21.8.2017 – Euroopan komissio v. Irlanti

22

2017/C 347/30

Asia C-507/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Ranska) on esittänyt 21.8.2017 – Google Inc. v. Commission nationale de l’informatique et des libertés (CNIL)

22

2017/C 347/31

Asia C-514/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour d’appel de Liège (Belgia) on esittänyt 23.8.2017 – Marin-Simion Sut v. Ministère public

23

2017/C 347/32

Asia C-526/17: Kanne 4.9.2017 – Euroopan komissio v. Italian tasavalta

24

Unionin yleinen tuomioistuin

2017/C 347/33

Asia T-347/14 INTP: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 19.7.2017 – Yanukovych v. neuvosto (Oikeudenkäyntimenettely — Määräyksen tulkinta)

25

2017/C 347/34

Asia T-440/17: Kanne 4.7.2017 – Arca Capital Bohemia v. komissio

25

2017/C 347/35

Asia T-441/17: Kanne 4.7.2017 – Arca Capital Bohemia v. komissio

26

2017/C 347/36

Asia T-447/17: Kanne 18.7.2017 – Bowles v. EKP

27

2017/C 347/37

Asia T-452/17: Kanne 20.7.2017 – TL v. tietosuojavaltuutettu

28

2017/C 347/38

Asia T-453/17: Kanne 20.7.2017 – TV v. neuvosto

29

2017/C 347/39

Asia T-458/17: Kanne 21.7.2017 – Shindler ym. v. neuvosto

30

2017/C 347/40

Asia T-461/17: Kanne 25.7.2017 – TN v. ENISA

31

2017/C 347/41

Asia T-462/17: Kanne 25.7.2017 – TO v. EEA

32

2017/C 347/42

Asia T-467/17: Kanne 26.7.2017 – Barata v. parlamentti

33

2017/C 347/43

Asia T-477/17: Kanne 31.7.2017 – Haswani v. neuvosto

34

2017/C 347/44

Asia T-479/17: Kanne 2.8.2017 – PO v. EUH

35

2017/C 347/45

Asia T-502/17: Kanne 7.8.2017 – SFP Asset Management ym. v. SRB

36

2017/C 347/46

Asia T-503/17: Kanne 4.8.2017 – Ruiz Sacristán ja Arias Mosquera v. komissio ja SRB

36

2017/C 347/47

Asia T-504/17: Kanne 4.8.2017 – Estévez Puerto ym. v. komissio ja SRB

37

2017/C 347/48

Asia T-505/17: Kanne 4.8.2017 – Inverni ym. v. komissio ja SRB

37

2017/C 347/49

Asia T-506/17: Kanne 8.8.2017 – Makhlouf v. neuvosto

38

2017/C 347/50

Asia T-507/17: Kanne 4.8.2017 – Fundación Pedro Barrié de la Maza, Conde de Fenosa v. komissio ja SRB

39

2017/C 347/51

Asia T-508/17: Kanne 4.8.2017 – Financiere Tesalia ym. v. komissio ja SRB

39

2017/C 347/52

Asia T-509/17: Kanne 7.8.2017 – Cartera de Inversiones Melca ym. v. komissio ja SRB

40

2017/C 347/53

Asia T-537/17: Kanne 11.8.2017 – De Loecker v. EUH

40

2017/C 347/54

Asia T-548/17: Kanne 16.8.2017 – VF International v. EUIPO – Virmani (ANOKHI)

41

2017/C 347/55

Asia T-549/17: Kanne 14.8.2017 – Duym v. neuvosto

42

2017/C 347/56

Asia T-556/17: Kanne 17.8.2017 – Staropilsen v. EUIPO – Pivovary Staropramen (STAROPILSEN; STAROPLZEN)

43

2017/C 347/57

Asia T-559/17: Kanne 9.8.2017 – Abdulkarim v. neuvosto

43

2017/C 347/58

Asia T-561/17: Kanne 15.8.2017 – L-Shop-Team v. EUIPO (bags2GO)

44

2017/C 347/59

Asia T-565/17: Kanne 18.8.2017 – CheapFlights International v. EUIPO – Momondo Group (Cheapflights)

45

2017/C 347/60

Asia T-567/17: Kanne 21.8.2017 – Disney Enterprises v. EUIPO – Di Molfetta (DiSNEY FROZEN)

46

2017/C 347/61

Asia T-577/17: Kanne 25.8.2017 – thyssenkrupp Electrical Steel ja thyssenkrupp Electrical Steel Ugo v. komissio

46

2017/C 347/62

Asia T-579/17: Kanne 28.8.2017 – Wall Street Systems UK v. EKP

47

2017/C 347/63

Asia T-587/17: Kanne 28.8.2017 – Unigroup v. EUIPO – Pronova Laboratories (nailicin)

48

---

| FI | |
| --- | --- |

FI

---

IV Tiedotteet

EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET

Euroopan unionin tuomioistuin

| 16.10.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 347/1 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 347/1

---

Euroopan unionin tuomioistuimen viimeisimmät julkaisut Euroopan unionin virallisessa lehdessä

(2017/C 347/01)

Viimeisin julkaisu

EUVL C 338, 9.10.2017

Luettelo aiemmista julkaisuista

EUVL C 330, 2.10.2017

EUVL C 318, 25.9.2017

EUVL C 309, 18.9.2017

EUVL C 300, 11.9.2017

EUVL C 293, 4.9.2017

EUVL C 283, 28.8.2017

Nämä tekstit ovat saatavilla:

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Ilmoitukset

TUOMIOISTUINKÄSITTELYYN LIITTYVÄT MENETTELYT

Unionin Tuomioistuin

| 16.10.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 347/2 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 347/2

---

Valitus, jonka Windrush Aka LLP on tehnyt 31.5.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-336/15., Windrush Aka v. EUIPO, 22.3.2017 antamasta tuomiosta

(Asia C-325/17 P)

(2017/C 347/02)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittaja: Windrush Aka LLP (edustajat: S. Britton, solicitor, S. Malynicz, QC, S. Tregear, solicitor)

Muut osapuolet: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) ja Jerry Dammers

Vaatimukset

Valittaja vaatii unionin tuomioistuinta

| — | kumoamaan unionin yleisen tuomioistuimen 22.3.2017 asiassa T-366/15 antaman tuomion |
| --- | --- |

—

kumoamaan unionin yleisen tuomioistuimen 22.3.2017 asiassa T-366/15 antaman tuomion

| — | velvoittamaan EUIPO:n ja Jerry Dammersin (EU-tavaramerkin haltija) vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan valittajan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan EUIPO:n ja Jerry Dammersin (EU-tavaramerkin haltija) vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan valittajan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

| 1) | Ensinnäkin unionin yleinen tuomioistuin on ottanut näytön vääristyneellä tavalla huomioon, arvioinut virheellisesti tosiseikkoja ja sen päätös perustuu virheellisiin toteamuksiin sille esitetyistä asiakirjoista.. |
| --- | --- |

1)

Ensinnäkin unionin yleinen tuomioistuin on ottanut näytön vääristyneellä tavalla huomioon, arvioinut virheellisesti tosiseikkoja ja sen päätös perustuu virheellisiin toteamuksiin sille esitetyistä asiakirjoista..

| 2) | Toiseksi unionin yleinen tuomioistuin on rikkonut 4.3.2015 annetun unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen (EUVL 2015, L 105, s. 1) 113 artiklaa, kun se on torjunut suullisen vaiheen uudelleen aloittamisen, kun otetaan huomioon se, että EU-tavaramerkin haltija luopui suullisen käsittelyn jälkeen merkittävästä osasta sen riidanalaisen EU-tavaramerkin käyttämistä koskevista todisteista. |
| --- | --- |

2)

Toiseksi unionin yleinen tuomioistuin on rikkonut 4.3.2015 annetun unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen (EUVL 2015, L 105, s. 1) 113 artiklaa, kun se on torjunut suullisen vaiheen uudelleen aloittamisen, kun otetaan huomioon se, että EU-tavaramerkin haltija luopui suullisen käsittelyn jälkeen merkittävästä osasta sen riidanalaisen EU-tavaramerkin käyttämistä koskevista todisteista.

| 3) | Kolmanneksi unionin yleinen tuomioistuin on virheellisesti todennut, että valittaja esitti uuden perusteen ensimmäisen kerran suullisessa käsittelyssä. |
| --- | --- |

3)

Kolmanneksi unionin yleinen tuomioistuin on virheellisesti todennut, että valittaja esitti uuden perusteen ensimmäisen kerran suullisessa käsittelyssä.

| 4) | Neljänneksi unionin yleinen tuomioistuin ei ole arvioinut nimeä koskevan oikeuden luovuttamisen oikeudellisia seurauksia, jotka muodostuvat siitä, että luovuttajalla (eli EU-tavaramerkin haltijalla) ei enää luovuttamisen jälkeen ole oikeutta suostua nimen (eli riidanalaisen EU-tavaramerkin) käyttämiseen tai kieltää sitä, minkä vuoksi unionin oikeuden perusteella luovuttamispäivän jälkeen suostumusta ei enää ole olemassa. |
| --- | --- |

4)

Neljänneksi unionin yleinen tuomioistuin ei ole arvioinut nimeä koskevan oikeuden luovuttamisen oikeudellisia seurauksia, jotka muodostuvat siitä, että luovuttajalla (eli EU-tavaramerkin haltijalla) ei enää luovuttamisen jälkeen ole oikeutta suostua nimen (eli riidanalaisen EU-tavaramerkin) käyttämiseen tai kieltää sitä, minkä vuoksi unionin oikeuden perusteella luovuttamispäivän jälkeen suostumusta ei enää ole olemassa.

---

| 16.10.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 347/3 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 347/3

---

Valitus, jonka Alcohol Countermeasure Systems (International) Inc. on tehnyt 7.6.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-638/15, Alcohol Countermeasure Systems (International) v. EUIPO, 29.3.2017 antamasta tuomiosta

(Asia C-340/17 P)

(2017/C 347/03)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittaja: Alcohol Countermeasure Systems (International) Inc. (edustajat: asianajajat E. Baud ja P. Marchiset)

Muu osapuoli: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Vaatimukset

Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

| — | alustavana päätöksenä ja kun EUIPO ei ole antanut kirjallista hyväksyntää tuomion täytäntöönpanon lykkäämiseksi, lykkää tuomion soveltamista |
| --- | --- |

—

alustavana päätöksenä ja kun EUIPO ei ole antanut kirjallista hyväksyntää tuomion täytäntöönpanon lykkäämiseksi, lykkää tuomion soveltamista

| — | peruuttaa ja kumoaa tuomion tässä valituksessa esitetyillä perusteilla |
| --- | --- |

—

peruuttaa ja kumoaa tuomion tässä valituksessa esitetyillä perusteilla

| — | peruuttaa EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan päätöksen R 1323/2014-1, joka on päivätty 11.8.2015 |
| --- | --- |

—

peruuttaa EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan päätöksen R 1323/2014-1, joka on päivätty 11.8.2015

| — | vaihtoehtoisesti peruuttaa tuomion ja määrää menettelyn keskeyttämisestä Brexit-menettelyn päättymiseen saakka tai ainakin 31.5.2019 saakka, joka vastaa EU-sopimuksen 50 artiklassa määrättyä määräaikaa |
| --- | --- |

—

vaihtoehtoisesti peruuttaa tuomion ja määrää menettelyn keskeyttämisestä Brexit-menettelyn päättymiseen saakka tai ainakin 31.5.2019 saakka, joka vastaa EU-sopimuksen 50 artiklassa määrättyä määräaikaa

| — | velvoittaa Lion Laboratoriesin ja Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan Alcohol Countermeasure Systems (International) Inc:n oikeudenkäyntikulut sekä ensimmäisen oikeusasteen menettelyssä asiassa T-638/15 että valitusmenettelyssä. |
| --- | --- |

—

velvoittaa Lion Laboratoriesin ja Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan Alcohol Countermeasure Systems (International) Inc:n oikeudenkäyntikulut sekä ensimmäisen oikeusasteen menettelyssä asiassa T-638/15 että valitusmenettelyssä.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

| 1) | Ensimmäinen valitusperuste koskee Alcohol Countermeasure Systems (International) Inc:n vaatimukseen liittyvien huomautusten vääristelyä valituksenalaisen tuomion 86 kohdassa toteamalla, että ”merkityksellisinä ajanjaksoina” myytiin vain 64 laitetta, sillä tällainen (riidaton) luku liittyi pelkästään ensimmäiseen ajanjaksoon (5.10.2004–4.10.2009). |
| --- | --- |

1)

Ensimmäinen valitusperuste koskee Alcohol Countermeasure Systems (International) Inc:n vaatimukseen liittyvien huomautusten vääristelyä valituksenalaisen tuomion 86 kohdassa toteamalla, että ”merkityksellisinä ajanjaksoina” myytiin vain 64 laitetta, sillä tällainen (riidaton) luku liittyi pelkästään ensimmäiseen ajanjaksoon (5.10.2004–4.10.2009).

| 2) | Toinen valitusperuste koskee 21.3.2013 päivätyn kirjeen, jonka Lion Laboratoriesin asianajaja lähetti EUIPO:lle, vääristelyä ja siis asetuksen N:o 207/2009 (1) ja asetuksen N:o 2868/95 (2) 57 artiklan 2 kohdan (22 artiklan 2 kohta ja 40 artiklan 5 kohta)) rikkomista. Tällaisessa kirjeessä ei mainittu aikaisemman tavaramerkin rekisteröintinumeroa (Yhdistyneen kuningaskunnan tavaramerkki nro 2040518), vaan siinä viitattiin kahdesti Yhdistyneen kuningaskunnan tavaramerkkiin nro 2371210, mikä tarkoittaa sitä, että Lion Laboratories i) ei täyttänyt velvollisuuttaan esittää todisteita käytöstä Yhdistyneen kuningaskunnan tavaramerkin nro 2040518 tai väitteen perustana olevan tavaramerkin osalta, ja/tai ii) vaihtoi tavaramerkin, johon menettely perustui, toiseen tavaramerkkiin. |
| --- | --- |

2)

Toinen valitusperuste koskee 21.3.2013 päivätyn kirjeen, jonka Lion Laboratoriesin asianajaja lähetti EUIPO:lle, vääristelyä ja siis asetuksen N:o 207/2009 (1) ja asetuksen N:o 2868/95 (2) 57 artiklan 2 kohdan (22 artiklan 2 kohta ja 40 artiklan 5 kohta)) rikkomista. Tällaisessa kirjeessä ei mainittu aikaisemman tavaramerkin rekisteröintinumeroa (Yhdistyneen kuningaskunnan tavaramerkki nro 2040518), vaan siinä viitattiin kahdesti Yhdistyneen kuningaskunnan tavaramerkkiin nro 2371210, mikä tarkoittaa sitä, että Lion Laboratories i) ei täyttänyt velvollisuuttaan esittää todisteita käytöstä Yhdistyneen kuningaskunnan tavaramerkin nro 2040518 tai väitteen perustana olevan tavaramerkin osalta, ja/tai ii) vaihtoi tavaramerkin, johon menettely perustui, toiseen tavaramerkkiin.

| 3) | Kolmannen valitusperusteen mukaan unionin yleinen tuomioistuin i) tulkitsi virheellisesti asetuksessa N:o 207/2009 tarkoitettua käsitettä ”tosiasiallinen käyttö”, jota oli tulkittu asiassa Ansul (C-40/01, 11.3.2003), ja ii) sovelsi virheellistä menetelmää. Unionin yleinen tuomioistuin teki virheen tarkastellessaan pelkästään ensimmäistä ajanjaksoa ja ottamalla huomioon arvioidut myyntiluvut, joista oli sovittu yksinoikeuden antavalla lisenssisopimuksella. Tämän lisäksi, ja kun otetaan huomioon hyvin pieni ja ajallisesti rajoitettu määrällinen käyttö ensimmäisellä ajanjaksolla, tosiasiallista käyttöä ei ollut voitu osoittaa viittaamalla useisiin tekijöihin, joita unionin yleinen tuomioistuin ei analysoinut (kuten seuraavat: i) osapuolten arvioidut myyntiluvut lisenssisopimuksessa, ii) markkinoiden ominaisuudet (käsittäen 30 miljoonaa asiakasta), iii) tavaroiden luonne (mukaan luettuna alkometrit) ja iv) vuonna 2004 haetun Yhdistyneen kuningaskunnan tavaramerkin nro 2371210 olemassaolo. Unionin yleinen tuomioistuin kiinnitti joihinkin asiakirjoihin suhteetonta huomiota, mukaan lukien palveluihin liittyvät asiakirjat, kun taas aikaisempaan tavaramerkkiin vedottiin vain luokkaan 9 kuuluvien tavaroiden osalta. |
| --- | --- |

3)

Kolmannen valitusperusteen mukaan unionin yleinen tuomioistuin i) tulkitsi virheellisesti asetuksessa N:o 207/2009 tarkoitettua käsitettä ”tosiasiallinen käyttö”, jota oli tulkittu asiassa Ansul (C-40/01, 11.3.2003), ja ii) sovelsi virheellistä menetelmää. Unionin yleinen tuomioistuin teki virheen tarkastellessaan pelkästään ensimmäistä ajanjaksoa ja ottamalla huomioon arvioidut myyntiluvut, joista oli sovittu yksinoikeuden antavalla lisenssisopimuksella. Tämän lisäksi, ja kun otetaan huomioon hyvin pieni ja ajallisesti rajoitettu määrällinen käyttö ensimmäisellä ajanjaksolla, tosiasiallista käyttöä ei ollut voitu osoittaa viittaamalla useisiin tekijöihin, joita unionin yleinen tuomioistuin ei analysoinut (kuten seuraavat: i) osapuolten arvioidut myyntiluvut lisenssisopimuksessa, ii) markkinoiden ominaisuudet (käsittäen 30 miljoonaa asiakasta), iii) tavaroiden luonne (mukaan luettuna alkometrit) ja iv) vuonna 2004 haetun Yhdistyneen kuningaskunnan tavaramerkin nro 2371210 olemassaolo. Unionin yleinen tuomioistuin kiinnitti joihinkin asiakirjoihin suhteetonta huomiota, mukaan lukien palveluihin liittyvät asiakirjat, kun taas aikaisempaan tavaramerkkiin vedottiin vain luokkaan 9 kuuluvien tavaroiden osalta.

| 4) | Neljännessä valitusperusteessa analysoidaan, kuinka unionin yleinen tuomioistuin sovelsi virheellisesti käsitettä ”tosiasiallinen käyttö” myös soveltamalla virheellistä mittapuuta, kun se määritteli, oliko aikaisempaa tavaramerkkiä käytetty tavaramerkkinä. Lisäksi ei voida soveltaa unionin tuomioistuimen asiassa Céline antamaa tuomiota (C-17/06, 11.9.2007), kun i) tavaroihin on liitetty muita tavaramerkkejä, ii) tällaisilla tavaroilla on muita nimiä ja iii) jotkut asiakkaat katsovat tavaramerkin myös yleisnimeksi. Lisäksi nämä seikat estävät sen, että asiakas muodostaa mielessään yhteyden aikaisemman tavaramerkin ja yleisnimenä tai yhtiön nimenä käytetyn merkin välille. |
| --- | --- |

4)

Neljännessä valitusperusteessa analysoidaan, kuinka unionin yleinen tuomioistuin sovelsi virheellisesti käsitettä ”tosiasiallinen käyttö” myös soveltamalla virheellistä mittapuuta, kun se määritteli, oliko aikaisempaa tavaramerkkiä käytetty tavaramerkkinä. Lisäksi ei voida soveltaa unionin tuomioistuimen asiassa Céline antamaa tuomiota (C-17/06, 11.9.2007), kun i) tavaroihin on liitetty muita tavaramerkkejä, ii) tällaisilla tavaroilla on muita nimiä ja iii) jotkut asiakkaat katsovat tavaramerkin myös yleisnimeksi. Lisäksi nämä seikat estävät sen, että asiakas muodostaa mielessään yhteyden aikaisemman tavaramerkin ja yleisnimenä tai yhtiön nimenä käytetyn merkin välille.

| 5) | Viides peruste koskee yleistä järjestystä: aikaisemman Yhdistyneen kuningaskunnan tavaramerkkioikeuden perusteella ei voida peruuttaa EU-tavaramerkkiä, kun otetaan huomioon Brexit-menettely ja Yhdistyneen kuningaskunnan Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 50 artiklan nojalla lähettämä ilmoitus. Tällaisen peruuttamisen salliminen nostaisi kuluja ja loisi tarpeettomia ja suhteettomia esteitä yhtenäiselle tavaramerkkisuojalle, koska kahdessa vuodessa tai lyhyemmässä ajassa Yhdistynyt kuningaskunta ei ole enää osa EU:n yhtenäistä tavaramerkkijärjestelmää. Unionin yleinen tuomioistuin loukkasi tämän vuoksi alueperiaatetta, joka on tunnustettu vuoden 1883 Pariisin sopimuksessa ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 17 artiklassa. |
| --- | --- |

5)

Viides peruste koskee yleistä järjestystä: aikaisemman Yhdistyneen kuningaskunnan tavaramerkkioikeuden perusteella ei voida peruuttaa EU-tavaramerkkiä, kun otetaan huomioon Brexit-menettely ja Yhdistyneen kuningaskunnan Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 50 artiklan nojalla lähettämä ilmoitus. Tällaisen peruuttamisen salliminen nostaisi kuluja ja loisi tarpeettomia ja suhteettomia esteitä yhtenäiselle tavaramerkkisuojalle, koska kahdessa vuodessa tai lyhyemmässä ajassa Yhdistynyt kuningaskunta ei ole enää osa EU:n yhtenäistä tavaramerkkijärjestelmää. Unionin yleinen tuomioistuin loukkasi tämän vuoksi alueperiaatetta, joka on tunnustettu vuoden 1883 Pariisin sopimuksessa ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 17 artiklassa.

---

(1)  Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009 (EUVL 2009, L 78, s. 1).

(2)  Yhteisön tavaramerkistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 täytäntöönpanosta 13.12.1995 annettu komission asetus (EY) N:o 2868/95 (EYVL 1995, L 303, s. 1).

---

| 16.10.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 347/4 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 347/4

---

Valitus, jonka Agria Polska sp. z o.o., Agria Chemicals Poland sp. z o.o., Star Agro Analyse und Handels GmbH ja Agria Beteiligungsgesellschaft mbH ovat tehneet 20.6.2017 unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-480/15, Agria Polska ym. v. komissio, 16.5.2017 antamasta tuomiosta

(Asia C-373/17 P)

(2017/C 347/04)

Oikeudenkäyntikieli: puola

Asianosaiset

Valittajat: Agria Polska sp. z o.o., Agria Chemicals Poland sp. z o.o., Star Agro Analyse und Handels GmbH ja Agria Beteiligungsgesellschaft mbH (edustajat: P. Graczyk, Adwokat, ja W. Rocławski, Radca prawny)

Muu osapuoli: Euroopan komissio

Vaatimukset

| — | Unionin yleisen tuomioistuimen 16.5.2017 asiassa T-480/15 antama tuomio on kumottava kokonaisuudessaan. |
| --- | --- |

—

Unionin yleisen tuomioistuimen 16.5.2017 asiassa T-480/15 antama tuomio on kumottava kokonaisuudessaan.

| — | Unionin tuomioistuimen on ratkaistava asia eli kumottava komission päätös. |
| --- | --- |

—

Unionin tuomioistuimen on ratkaistava asia eli kumottava komission päätös.

| — | Komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

Komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Ensimmäinen valitusperuste koskee SEUT 101 ja SEUT 102 artiklan sekä SEU 17 artiklan 1 kohdan toisen virkkeen ja komission asetuksen (EY) N:o 773/2004 7 artiklan 2 kohdan sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1/2003 7 artiklan 1 ja 2 kohdan rikkomista sen vuoksi, että unionin yleinen tuomioistuin ei ole todennut komission SEUT 101 tai 102 artiklan rikkomisen todennäköisyyden, tutkinnan aloittamista edellyttävän unionin edun olemassaolon ja edellytettävän näytön laajuuden arvioinnissa tekemiä ilmeisiä virheitä.

Ensimmäisessä valitusperusteessaan valittajat tuovat esiin unionin yleisen tuomioistuimen tekemiä virheitä, joita ovat muun muassa i) se, että toteamus siitä, että valittajien kilpailijoiden samanaikainen toiminta (kanteluiden tekeminen kansallisille viranomaisille) oli perusteltua, on perustunut yksinomaan kyseisten kilpailijoiden esittämiin selvityksiin, ii) se, että sitä, että suurin osa valittajia koskevista hallintopäätöksistä ja hallinnollista seuraamuksista, jotka on annettu tai joista on määrätty kilpailijoiden kanteluiden perusteella, on kumottu, ei ole otettu huomioon, iii) se, että sitä, että kantelut on osittain osoitettu viranomaisille, joilla ei ollut toimivaltaa asiassa, ja että on vain todettu, että kun otetaan huomioon maineelle aiheutuvan vahingon vaara tai myytyjen tuotteiden alkuperäisen tilan vahingoittumisen vaara, saattaa olla perusteltua informoida toimivaltaisia viranomaisia, ei ole otettu huomioon, iv) komission sen toteamuksen vahvistaminen, ettei ollut olemassa riittävää unionin intressiä tutkinnan aloittamiseksi, vaikka kantelun kohteena ollut toiminta koski usean jäsenvaltion aluetta ja lukuisilla markkinoilla toimivia yrityksiä; virheellinen toteamus siitä, että se, että valittajien kantelut oli saatettu kansallisen kilpailuviranomaisen käsiteltäväksi merkitsi, että kyseisellä viranomaisella oli yksinomainen toimivalta; v) se, että sitä, että edellytetyn näytön laajuus ja tarve käyttää huomattavia resursseja puhuu komission toimivallan puolesta, ei ole otettu huomioon; vi) toteamus, etteivät niin kutsutut menettelyn väärinkäyttöä koskevat edellytykset täyttyneet asiassa.

Toinen valitusperuste koskee unionin oikeuden tehokkaan vaikutuksen (effet utile) periaatteen loukkaamista ja kyseisen periaatteen virheellistä tulkintaa SEUT 101 ja 102 artiklaa, SEUT 105 artiklaa ja SEU 17 artiklan 1 kohtaa sovellettaessa sillä perusteella, että i) komission roolia unionin kilpailun suojaamista koskevassa järjestelmässä ei ole otettu huomioon ja on oletettu, ettei komissiolla ole mitään velvollisuutta tarkastaa, että kansallisilla viranomaisilla on käytössään asianmukaiset keinot asetukseen N:o 1/2003 perustuvien tehtävien hoitamiseksi, ii) valittajien väitteitä, jotka koskivat sitä, ettei kansallisissa tuomioistuimissa ole käytettävissä tehokkaita keinoja kilpailusääntöjen panemiseksi täytäntöön yksityisesti (private enforcement), koska Puolan oikeudessa ei ole vastaavia menettelyjä ja koska Puolan oikeuden mukaiset määräajat ovat kuluneet umpeen, ei ole otettu huomioon, iii) unionin yleinen tuomioistuin on väittänyt, että valittajat eivät ole osoittaneet, että Puolan kilpailuviranomaiset (kilpailu- ja kuluttajaviraston, Urzęd Ochrony Konkurencji i Konsumentów, UOKiK, pääjohtaja) eivät olisi aikoneet puuttua rikkomuksiin tehokkaasti ja määrätä niistä seuraamuksia, vaikka valittajien mielestä oli riidatonta, että UOKiKin pääjohtaja ei ollut suostunut aloittamaan tutkintaa sillä perusteella, että tuolloin sitova säädetty vuoden määräaika oli päättynyt.

Kolmas valitusperuste koskee tehokkaan oikeussuojan periaatteen (ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn yleissopimuksen 13 artikla), tehokkaita oikeussuojakeinoja tuomioistuimessa koskevan oikeuden (Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan 1 kohta) ja hyvää hallintoa koskevan oikeuden (Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan 1 kohta) loukkaamista sillä perusteella, että unionin yleinen tuomioistuin i) on pysyttänyt komission päätöksen, jolla komissio oli hylännyt valittajien kantelut, tarkastamatta sitä, oliko rikkomus tapahtunut, huolimatta siitä, että kansallinen kilpailuviranomainen oli aiemmin kieltäytynyt puuttumasta rikkomuksiin muodollisten vaatimusten vuoksi, ja siitä, ettei vahingonkorvausvaatimusten yksityisoikeudelliseen täytäntöönpanoon ollut mitään todellisia mahdollisuuksia, ii) on virheellisesti todennut, ettei tehokkaan oikeussuojan periaatetta ole loukattu, sillä perusteella, että valittajat ovat voineet nostaa kanteen komission päätöksestä, jolla kantelut on hylätty, ja iii) ei ole ottanut huomioon sitä, että oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan, tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin ja hyvään hallintoon käsittää myös oikeuden saada asia ratkaistua kohtuullisessa ajassa, mikä ei ole toteutunut nyt käsiteltävässä asiassa, koska komissio on tehnyt päätöksen siitä, ettei menettelyä aloiteta, vasta neljän ja puolen vuoden kuluttua siitä, kun valittajat olivat jättäneet kantelun.

---

| 16.10.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 347/5 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 347/5

---

Kanne 30.6.2017 – Euroopan komissio v. Alankomaiden kuningaskunta

(Asia C-395/17)

(2017/C 347/05)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Asianosaiset

Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J.-F. Brakeland ja A. Caeiros)

Vastaaja: Alankomaiden kuningaskunta

Vaatimukset

| — | on todettava, ettei Alankomaiden kuningaskunta ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen 5 artiklan (josta on muutettuna tullut EY 10 artikla, josta puolestaan on tullut SEU 4 artiklan 3 kohta) mukaisia velvollisuuksiaan, koska se ei ole korvannut sellaisten omien varojen määrien menetystä, jotka olisi pitänyt todeta asetuksen N:o 1552/1989 (1) 2, 6, 10, 11 ja 17 artiklan (joista on tullut asetuksen N:o 1150/2000 (2) 2, 6, 10, 11 ja 17 artikla) mukaisesti ja jotka olisi pitänyt antaa unionin talousarvion käyttöön, koska yhtäkään EUR.1-tavaratodistusta ei ole yhtäältä neuvoston päätöksen 91/482 (3) 101 artiklan 1 kohdan ja kyseisen päätöksen liitteessä II olevan 12 artiklan 6 kohdan vastaisesti annettu siltä osin kuin on kyse maitojauheen ja riisin tuonnista Curaçaolta ajanjaksona 1997–2000 ja toisaalta neuvoston päätöksen 2001/822 (4) 35 artiklan 1 kohdan ja kyseisen päätöksen liitteessä III olevan 15 artiklan 4 kohdan vastaisesti annettu siltä osin kuin on kyse vehnäjauhojen ja -suurimoiden tuonnista Arubalta |
| --- | --- |

—

on todettava, ettei Alankomaiden kuningaskunta ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen 5 artiklan (josta on muutettuna tullut EY 10 artikla, josta puolestaan on tullut SEU 4 artiklan 3 kohta) mukaisia velvollisuuksiaan, koska se ei ole korvannut sellaisten omien varojen määrien menetystä, jotka olisi pitänyt todeta asetuksen N:o 1552/1989 (1) 2, 6, 10, 11 ja 17 artiklan (joista on tullut asetuksen N:o 1150/2000 (2) 2, 6, 10, 11 ja 17 artikla) mukaisesti ja jotka olisi pitänyt antaa unionin talousarvion käyttöön, koska yhtäkään EUR.1-tavaratodistusta ei ole yhtäältä neuvoston päätöksen 91/482 (3) 101 artiklan 1 kohdan ja kyseisen päätöksen liitteessä II olevan 12 artiklan 6 kohdan vastaisesti annettu siltä osin kuin on kyse maitojauheen ja riisin tuonnista Curaçaolta ajanjaksona 1997–2000 ja toisaalta neuvoston päätöksen 2001/822 (4) 35 artiklan 1 kohdan ja kyseisen päätöksen liitteessä III olevan 15 artiklan 4 kohdan vastaisesti annettu siltä osin kuin on kyse vehnäjauhojen ja -suurimoiden tuonnista Arubalta

| — | Alankomaiden kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

Alankomaiden kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Curaçaon ja Aruban – jotka ovat Alankomaiden kuningaskunnan merentakaisia maita – viranomaiset ovat virheellisesti antaneet EUR.1-tavaratodistuksia maitojauheelle, riisille, vehnäjauholle ja -suurimoille. On nimittäin kiistatonta, etteivät edellytykset, jotka koskivat etuoikeutetun alkuperän aseman myöntämistä kyseisten merentakaisten maiden ja alueiden assosiaatiosta Euroopan yhteisöön tehtyjen päätösten nojalla, täyttyneet. Kyseisiin todistuksiin liittyvät sääntöjenvastaisuudet ovat aiheuttaneet unionille suuruudeltaan 18 192 641,95 euron suuruisen omien varojen menetyksen Curaçaolla tehtyjen hallinnollisten virheiden takia ja suuruudeltaan 298 080 euron suuruisen omien varojen menetyksen Aruballa tehtyjen hallinnollisten virheiden takia.

Komissio katsoo, että Alankomaat on jäsenvaltiona unionin oikeuden nojalla vastuussa mainitusta sille kuuluvien alueiden aiheuttamasta omien varojen menetyksestä ja että sen on lojaalia yhteistyötä koskevan velvollisuuden mukaisesti asetettava Euroopan unionin talousarvion käyttöön toteamatta ja kantamatta jääneiden tullien ja maksujen kokonaismäärä (korkoineen).

---

(1)  Yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 88/376/ETY, Euratom soveltamisesta 29.5.1989 annettu neuvoston asetus (ETY, Euratom) N:o 1552/89 (EYVL 1989, L 155, s. 1).

(2)  Yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 94/728/EY, Euratom soveltamisesta 22.5.2000 annettu neuvoston asetus (EY, Euratom) N:o 1150/2000 (EYVL 2000, L 130, s. 1).

(3)  Merentakaisten maiden ja alueiden assosioinnista Euroopan talousyhteisöön 25.7.1991 tehty neuvoston päätös 91/482/ETY (EYVL 1991, L 263, s. 1).

(4)  Merentakaisten maiden ja alueiden assosiaatiosta Euroopan yhteisöön (päätös merentakaisten alueiden assosiaatiosta) 27.11.2001 tehty neuvoston päätös 2001/822/EY (EYVL 2001, L 314, s. 1).

---

| 16.10.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 347/6 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 347/6

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgericht (Itävalta) on esittänyt 3.7.2017 – Martin Leitner v. Landespolizeidirektion Tirol

(Asia C-396/17)

(2017/C 347/06)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Bundesverwaltungsgericht

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Martin Leitner

Vastapuolena oleva viranomainen: Landespolizeidirektion Tirol

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko unionin oikeutta, erityisesti direktiivin 2000/78/EY (1) 1, 2 ja 6 artiklaa, luettuna yhdessä perusoikeuskirjan 21 artiklan kanssa, tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jossa säädetään palveluksessa olevien virkamiesten syrjinnän poistamiseksi uudelleenluokittelujärjestelystä, jossa ”siirtymisajankohdan mukaisen määrän”, joka mitataan rahassa mutta joka vastaa kuitenkin tiettyä, konkreettista luokittelua, avulla luokitellaan virkamies uudelleen aikaisemmasta kahden vuoden etenemisväleihin perustuvasta järjestelmästä uuteen (itsenäiseen ja uusia virkamiehiä syrjimättömään) kahden vuoden etenemisväleihin perustuvaan järjestelmään siten, että palveluksessa olevien virkamiesten ikään perustuva syrjintä jatkuu muuttumattomana edelleen? |
| --- | --- |

1)

Onko unionin oikeutta, erityisesti direktiivin 2000/78/EY (1) 1, 2 ja 6 artiklaa, luettuna yhdessä perusoikeuskirjan 21 artiklan kanssa, tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jossa säädetään palveluksessa olevien virkamiesten syrjinnän poistamiseksi uudelleenluokittelujärjestelystä, jossa ”siirtymisajankohdan mukaisen määrän”, joka mitataan rahassa mutta joka vastaa kuitenkin tiettyä, konkreettista luokittelua, avulla luokitellaan virkamies uudelleen aikaisemmasta kahden vuoden etenemisväleihin perustuvasta järjestelmästä uuteen (itsenäiseen ja uusia virkamiehiä syrjimättömään) kahden vuoden etenemisväleihin perustuvaan järjestelmään siten, että palveluksessa olevien virkamiesten ikään perustuva syrjintä jatkuu muuttumattomana edelleen?

| 2) | Onko unionin oikeutta, erityisesti direktiivin 2000/78/EY 17 artiklaa, sekä perusoikeuskirjan 47 artiklaa tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle lainsäädännölle, joka estää sen, että palveluksessa olevat virkamiehet, Euroopan unionin tuomioistuimen [alkup. s. 2] tuomiossa 11.11.2014, Schmitzer (C-530/13, EU:C:2014:2359) esittämää direktiivin 2000/78/EY 9 ja 16 artiklan tulkintaa vastaavasti, voivat saada direktiivin 2000/78/EY 2 artiklaan vedoten palkkaoikeudellisen asemansa määritetyksi ennen uuteen palkkausjärjestelmään siirtymistä, toteamalla, ettei vastaavia oikeusperustoja ei voida taannehtivasti soveltaa historiallisen alkuperäisen lain voimaantuloon nähden, ja jossa erityisesti suljetaan pois se, että ennen 18 vuoden iän täyttämistä täyttyneet aiemmat palvelusajanjaksot voidaan ottaa huomioon? |
| --- | --- |

2)

Onko unionin oikeutta, erityisesti direktiivin 2000/78/EY 17 artiklaa, sekä perusoikeuskirjan 47 artiklaa tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle lainsäädännölle, joka estää sen, että palveluksessa olevat virkamiehet, Euroopan unionin tuomioistuimen [alkup. s. 2] tuomiossa 11.11.2014, Schmitzer (C-530/13, EU:C:2014:2359) esittämää direktiivin 2000/78/EY 9 ja 16 artiklan tulkintaa vastaavasti, voivat saada direktiivin 2000/78/EY 2 artiklaan vedoten palkkaoikeudellisen asemansa määritetyksi ennen uuteen palkkausjärjestelmään siirtymistä, toteamalla, ettei vastaavia oikeusperustoja ei voida taannehtivasti soveltaa historiallisen alkuperäisen lain voimaantuloon nähden, ja jossa erityisesti suljetaan pois se, että ennen 18 vuoden iän täyttämistä täyttyneet aiemmat palvelusajanjaksot voidaan ottaa huomioon?

| 3) | Jos kysymykseen 1.2 vastataan myöntävästi:
  Edellyttääkö 22.11.2005 annetussa tuomiossa Mangold (C-144/04, EU:C:2005:709) ja muissa tuomioissa edellytetty unionin oikeuden soveltamisen ensisijaisuus, että palveluksessa olevia virkamiehiä koskevia säännöksiä, joiden voimassaolo on lakannut taannehtivasti, on edelleen sovellettava ennen siirtoa, niin että kyseiset virkamiehet voidaan taannehtivasti luokitella vanhassa järjestelmässä syrjimättömästi ja siirtää näin ollen syrjimättömästi uuteen palkkausjärjestelmään? |
| --- | --- |

3)

Jos kysymykseen 1.2 vastataan myöntävästi:

Edellyttääkö 22.11.2005 annetussa tuomiossa Mangold (C-144/04, EU:C:2005:709) ja muissa tuomioissa edellytetty unionin oikeuden soveltamisen ensisijaisuus, että palveluksessa olevia virkamiehiä koskevia säännöksiä, joiden voimassaolo on lakannut taannehtivasti, on edelleen sovellettava ennen siirtoa, niin että kyseiset virkamiehet voidaan taannehtivasti luokitella vanhassa järjestelmässä syrjimättömästi ja siirtää näin ollen syrjimättömästi uuteen palkkausjärjestelmään?

| 1.4. | Onko unionin oikeutta, erityisesti direktiivin 2000/78/EY 1, 2 ja 6 artiklaa, luettuna yhdessä perusoikeuskirjan 21 ja 47 artiklan kanssa, tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jossa poistetaan olemassa oleva ikään perustuva syrjintä (joka koskee ennen 18 vuoden ikää täyttyneitä aiempia palvelusajanjaksoja) puhtaasti toteamalla, ettei syrjinnän aikana tosiasiallisesti täyttyneitä aikoja pidä taannehtivasti enää katsoa syrjiviksi, vaikka syrjintä jatkuu käytännössä edelleen muuttumattomana? |
| --- | --- |

1.4.

Onko unionin oikeutta, erityisesti direktiivin 2000/78/EY 1, 2 ja 6 artiklaa, luettuna yhdessä perusoikeuskirjan 21 ja 47 artiklan kanssa, tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jossa poistetaan olemassa oleva ikään perustuva syrjintä (joka koskee ennen 18 vuoden ikää täyttyneitä aiempia palvelusajanjaksoja) puhtaasti toteamalla, ettei syrjinnän aikana tosiasiallisesti täyttyneitä aikoja pidä taannehtivasti enää katsoa syrjiviksi, vaikka syrjintä jatkuu käytännössä edelleen muuttumattomana?

---

(1)  Yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27.11.2000 annettu neuvoston direktiivi 2000/78/EY (EYVL 2000, L 303, s. 16).

---

| 16.10.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 347/7 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 347/7

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Nürnberg (Saksa) on esittänyt 10.7.2017 – Andreas Fabri ja Elisabeth Mathes v. Sun Express Deutschland GmbH

(Asia C-418/17)

(2017/C 347/07)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Amtsgericht Nürnberg

Pääasian asianosaiset

Kantajat: Andreas Fabri ja Elisabeth Mathes

Vastaaja: Sun Express Deutschland GmbH

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko varauksen muutos toiselle lennolle asetuksen (1) 4 artiklan 3 kohdan soveltamisalaan kuuluva tilanne?
  Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: |
| --- | --- |

1)

Onko varauksen muutos toiselle lennolle asetuksen (1) 4 artiklan 3 kohdan soveltamisalaan kuuluva tilanne?

Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi:

| 2) | Sovelletaanko tätä säännöstä myös sellaiseen varausmuutokseen, jota ei ole tehnyt lentoliikenteen harjoittaja vaan yksinomaan matkanjärjestäjä? |
| --- | --- |

2)

Sovelletaanko tätä säännöstä myös sellaiseen varausmuutokseen, jota ei ole tehnyt lentoliikenteen harjoittaja vaan yksinomaan matkanjärjestäjä?

---

(1)  Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 261/2004 (EUVL 2004, L 46, s. 1).

---

| 16.10.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 347/8 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 347/8

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Saksa) on esittänyt 14.7.2017 – Günter Hartmann Tabakvertrieb GmbH & Co. KG v. Stadt Kempten

(Asia C-425/17)

(2017/C 347/08)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Bayerischer Verwaltungsgerichtshof

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Günter Hartmann Tabakvertrieb GmbH & Co. KG

Vastapuoli: Stadt Kempten

Muu osapuoli: Landesanwaltschaft Bayern

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko direktiivin 2014/40/EU (1) 2 artiklan 8 alakohtaa tulkittava siten, että ”pureskeltavaksi tarkoitetulla tuotteella” tarkoitetaan yksinomaan purutupakkatuotteita perinteisessä mielessä? |
| --- | --- |

1)

Onko direktiivin 2014/40/EU (1) 2 artiklan 8 alakohtaa tulkittava siten, että ”pureskeltavaksi tarkoitetulla tuotteella” tarkoitetaan yksinomaan purutupakkatuotteita perinteisessä mielessä?

| 2) | Onko direktiivin 2014/40/EU 2 artiklan 8 alakohtaa tulkittava siten, että ”pureskeltavaksi tarkoitettu tuote” tarkoittaa samaa kuin direktiivin 2 artiklan 6 alakohdan ”purutupakka”? |
| --- | --- |

2)

Onko direktiivin 2014/40/EU 2 artiklan 8 alakohtaa tulkittava siten, että ”pureskeltavaksi tarkoitettu tuote” tarkoittaa samaa kuin direktiivin 2 artiklan 6 alakohdan ”purutupakka”?

| 3) | Onko tarkasteltaessa sitä, onko tupakkatuote direktiivin 2014/40/EU 2 artiklan 8 alakohdassa tarkoitetulla tavalla ”pureskeltavaksi tarkoitettu”, otettava huomioon tuotteeseen liittyvä objektiivinen tarkastelutapa eikä valmistajan antamia tietoja tai sitä, miten kuluttajat sitä tosiasiallisesti käyttävät? |
| --- | --- |

3)

Onko tarkasteltaessa sitä, onko tupakkatuote direktiivin 2014/40/EU 2 artiklan 8 alakohdassa tarkoitetulla tavalla ”pureskeltavaksi tarkoitettu”, otettava huomioon tuotteeseen liittyvä objektiivinen tarkastelutapa eikä valmistajan antamia tietoja tai sitä, miten kuluttajat sitä tosiasiallisesti käyttävät?

| 4) | Onko direktiivin 2014/40/EU 2 artiklan 8 alakohtaa tulkittava siten, että ”pureskeltavaksi tarkoitettu” edellyttää sitä, että tupakkatuote on koostumukseltaan ja kestävyydeltään objektiivisesti arvioiden soveltuva pureskeltavaksi ja että tupakkatuotteen pureskeleminen johtaa siihen, että tuotteeseen sisältyvät ainesosat liukenevat? |
| --- | --- |

4)

Onko direktiivin 2014/40/EU 2 artiklan 8 alakohtaa tulkittava siten, että ”pureskeltavaksi tarkoitettu” edellyttää sitä, että tupakkatuote on koostumukseltaan ja kestävyydeltään objektiivisesti arvioiden soveltuva pureskeltavaksi ja että tupakkatuotteen pureskeleminen johtaa siihen, että tuotteeseen sisältyvät ainesosat liukenevat?

| 5) | Onko direktiivin 2014/40/EU 2 artiklan 8 alakohtaa tulkittava siten, että sille, että tupakkatuote voisi olla ”pureskeltavaksi” tarkoitettu, on lisäedellytyksenä mutta myös riittävänä edellytyksenä se, että jos tupakkatuotetta painetaan kevyesti ja toistuvasti hampailla tai kielellä, tuotteesta liukenee enemmän ainesosia kuin vain pitämällä sitä suussa? |
| --- | --- |

5)

Onko direktiivin 2014/40/EU 2 artiklan 8 alakohtaa tulkittava siten, että sille, että tupakkatuote voisi olla ”pureskeltavaksi” tarkoitettu, on lisäedellytyksenä mutta myös riittävänä edellytyksenä se, että jos tupakkatuotetta painetaan kevyesti ja toistuvasti hampailla tai kielellä, tuotteesta liukenee enemmän ainesosia kuin vain pitämällä sitä suussa?

| 6) | Vai onko välttämätöntä, jotta tupakkatuote olisi ”pureskeltavaksi tarkoitettu”, että pelkkä tuotteen suussa pitäminen tai imeskeleminen ei johda ainesosien liukenemiseen? |
| --- | --- |

6)

Vai onko välttämätöntä, jotta tupakkatuote olisi ”pureskeltavaksi tarkoitettu”, että pelkkä tuotteen suussa pitäminen tai imeskeleminen ei johda ainesosien liukenemiseen?

| 7) | Voiko tupakkatuotteen soveltuminen ”pureskeltavaksi” direktiivin 2014/40/EU 2 artiklan 8 alakohdassa tarkoitetulla tavalla johtua myös jalostetusta tupakasta riippumattomasta annostelutavasta, kuten esimerkiksi selluloosapussista? |
| --- | --- |

7)

Voiko tupakkatuotteen soveltuminen ”pureskeltavaksi” direktiivin 2014/40/EU 2 artiklan 8 alakohdassa tarkoitetulla tavalla johtua myös jalostetusta tupakasta riippumattomasta annostelutavasta, kuten esimerkiksi selluloosapussista?

---

(1)  Tupakkatuotteiden ja vastaavien tuotteiden valmistamista, esittämistapaa ja myyntiä koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä sekä direktiivin 2001/37/EY kumoamisesta 3.4.2014 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/40/EU (EUVL 2014, L 127, s. 1).

---

| 16.10.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 347/9 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 347/9

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 17.7.2017 – Walbusch Walter Busch GmbH & Co. KG v. Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs Frankfurt am Main e. V.

(Asia C-430/17)

(2017/C 347/09)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Bundesgerichtshof

Pääasian asianosaiset

Vastaaja ja Revision-menettelyn valittaja: Walbusch Walter Busch GmbH & Co. KG

Kantaja ja Revision-menettelyn vastapuoli: Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs Frankfurt am Main e. V.

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko direktiivin 2011/83/EU (1) 8 artiklan 4 kohtaa sovellettaessa sen kannalta, onko etäviestimessä (tässä: mainoslehtinen, jossa on tilauskortti postittamista varten) rajoitetusti tilaa tai aikaa tietojen näyttämistä varten, merkityksellistä se,






  a) | onko etäviestimessä (abstraktisti) luonteensa vuoksi rajoitetusti tilaa tai aikaa tietojen näyttämistä varten,
  vai se, |
| --- | --- | --- |

1)

Onko direktiivin 2011/83/EU (1) 8 artiklan 4 kohtaa sovellettaessa sen kannalta, onko etäviestimessä (tässä: mainoslehtinen, jossa on tilauskortti postittamista varten) rajoitetusti tilaa tai aikaa tietojen näyttämistä varten, merkityksellistä se,

a)

onko etäviestimessä (abstraktisti) luonteensa vuoksi rajoitetusti tilaa tai aikaa tietojen näyttämistä varten,

vai se,

| b) | onko siinä (konkreettisesti) elinkeinonharjoittajan valitsemassa muodossa rajoitetusti tilaa tai aikaa tietojen näyttämistä varten? |
| --- | --- |

b)

onko siinä (konkreettisesti) elinkeinonharjoittajan valitsemassa muodossa rajoitetusti tilaa tai aikaa tietojen näyttämistä varten?

| 2) | Onko direktiivin 2011/83/EU 8 artiklan 4 kohdan ja 6 artiklan 1 kohdan h alakohdan kanssa yhteensopivaa, että 8 artiklan 4 kohdassa tarkoitetussa tapauksessa, jossa tietojen näyttämistä varten on rajoitetusti tilaa tai aikaa, peruuttamisoikeutta koskevat tiedot sisältävät pelkästään tiedon peruuttamisoikeuden olemassaolosta? |
| --- | --- |

2)

Onko direktiivin 2011/83/EU 8 artiklan 4 kohdan ja 6 artiklan 1 kohdan h alakohdan kanssa yhteensopivaa, että 8 artiklan 4 kohdassa tarkoitetussa tapauksessa, jossa tietojen näyttämistä varten on rajoitetusti tilaa tai aikaa, peruuttamisoikeutta koskevat tiedot sisältävät pelkästään tiedon peruuttamisoikeuden olemassaolosta?

| 3) | Onko direktiivin 2011/83/EU 8 artiklan 4 kohdan ja 6 artiklan 1 kohdan h alakohdan nojalla ennen etäsopimuksen tekemistä myös siinä tapauksessa, että tietojen näyttämistä varten on rajoitetusti tilaa tai aikaa, etäviestimeen liitettävä aina direktiivin liitteessä I olevassa B osassa vahvistettu malliperuuttamislomake? |
| --- | --- |

3)

Onko direktiivin 2011/83/EU 8 artiklan 4 kohdan ja 6 artiklan 1 kohdan h alakohdan nojalla ennen etäsopimuksen tekemistä myös siinä tapauksessa, että tietojen näyttämistä varten on rajoitetusti tilaa tai aikaa, etäviestimeen liitettävä aina direktiivin liitteessä I olevassa B osassa vahvistettu malliperuuttamislomake?

---

(1)  Kuluttajan oikeuksista, neuvoston direktiivin 93/13/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/44/EY muuttamisesta sekä neuvoston direktiivin 85/577/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/7/EY kumoamisesta 25.10.2011 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2011/83/EU (EUVL 2011, L 304, s. 64).

---

| 16.10.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 347/9 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 347/9

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgericht (Saksa) on esittänyt 20.7.2017 – Saksan liittotasavalta v. Taus Magamadov

(Asia C-438/17)

(2017/C 347/10)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Bundesverwaltungsgericht

Pääasian asianosaiset

Vastaaja, valituksen vastapuoli ja Revision-menettelyn valittaja: Saksan liittotasavalta

Kantaja, valittaja ja Revision-menettelyn vastapuoli: Taus Magamadov

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko direktiivin 2013/32/EU (1) 52 artiklan ensimmäisen kohdan siirtymäsäännös sellaisen kansallisen säännöksen soveltamisen esteenä, jonka mukaan direktiivin 2013/32/EU 33 artiklan 2 kohdan a alakohdan edeltäjäsäännökseensä verrattuna laajennettua toimivaltaa soveltaen kansainvälistä suojelua koskevalta hakemukselta puuttuvat tutkittavaksi ottamisen edellytykset, jos toinen jäsenvaltio on myöntänyt hakijalle toissijaista suojelua, mikäli kansallista säännöstä on kansallisen siirtymäsäännöksen puuttuessa sovellettava myös ennen 20.7.2015 tehtyihin hakemuksiin? Onko näin joka tapauksessa silloin, kun asetuksen (EU) N:o 604/2013 49 artiklan mukainen turvapaikkahakemus kuuluu vielä täysin asetuksen (EY) N:o 343/2003 soveltamisalaan? |
| --- | --- |

1)

Onko direktiivin 2013/32/EU (1) 52 artiklan ensimmäisen kohdan siirtymäsäännös sellaisen kansallisen säännöksen soveltamisen esteenä, jonka mukaan direktiivin 2013/32/EU 33 artiklan 2 kohdan a alakohdan edeltäjäsäännökseensä verrattuna laajennettua toimivaltaa soveltaen kansainvälistä suojelua koskevalta hakemukselta puuttuvat tutkittavaksi ottamisen edellytykset, jos toinen jäsenvaltio on myöntänyt hakijalle toissijaista suojelua, mikäli kansallista säännöstä on kansallisen siirtymäsäännöksen puuttuessa sovellettava myös ennen 20.7.2015 tehtyihin hakemuksiin? Onko näin joka tapauksessa silloin, kun asetuksen (EU) N:o 604/2013 49 artiklan mukainen turvapaikkahakemus kuuluu vielä täysin asetuksen (EY) N:o 343/2003 soveltamisalaan?

| 2) | Sallitaanko direktiivin 2013/32/EU 52 artiklan ensimmäisen kohdan siirtymäsäännöksessä jäsenvaltioiden erityisesti panna täytäntöön direktiivin 2013/32/EU 33 artiklan 2 kohdan a alakohdan laajennettua toimivaltaa takautuvasti sillä seurauksella, että tutkittavaksi ottamisen edellytysten katsotaan puuttuvan myös turvapaikkahakemuksilta, jotka on jätetty ennen direktiivin 2013/32/EU voimaantuloa ja ennen tämän laajennetun toimivallan kansallista täytäntöönpanoa mutta joista ei ollut vielä tehty lainvoimaista päätöstä täytäntöönpanon ajankohtana? |
| --- | --- |

2)

Sallitaanko direktiivin 2013/32/EU 52 artiklan ensimmäisen kohdan siirtymäsäännöksessä jäsenvaltioiden erityisesti panna täytäntöön direktiivin 2013/32/EU 33 artiklan 2 kohdan a alakohdan laajennettua toimivaltaa takautuvasti sillä seurauksella, että tutkittavaksi ottamisen edellytysten katsotaan puuttuvan myös turvapaikkahakemuksilta, jotka on jätetty ennen direktiivin 2013/32/EU voimaantuloa ja ennen tämän laajennetun toimivallan kansallista täytäntöönpanoa mutta joista ei ollut vielä tehty lainvoimaista päätöstä täytäntöönpanon ajankohtana?

---

(1)  Kansainvälisen suojelun myöntämistä tai poistamista koskevista yhteisistä menettelyistä 26.6.2013 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston 2013/32/EU (EUVL 2013, L 180, s. 60).

---

| 16.10.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 347/10 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 347/10

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgericht Hamburg (Saksa) on esittänyt 20.7.2017 – British American Tobacco (Germany) GmbH v. Freie und Hansestadt Hamburg

(Asia C-439/17)

(2017/C 347/11)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Verwaltungsgericht Hamburg

Pääasian asianosaiset

Kantaja: British American Tobacco (Germany) GmbH

Vastaaja: Freie und Hansestadt Hamburg

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko tupakkatuotteiden ja vastaavien tuotteiden valmistamista, esittämistapaa ja myyntiä koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä sekä direktiivin 2001/37/EY kumoamisesta 3.4.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/40/EU (1) 7 artiklan 7 kohdan ensimmäistä virkettä tulkittava siten, että sellaisten tupakkatuotteiden markkinoille saattamiselle, jotka sisältävät makuaineita jossain komponentissa, asetettu kielto ei koske sellaisia tupakkatuotteita, joissa on komponentteihinsa sisältyvien makuaineiden johdosta direktiivin 2 artiklan 25 alakohdan määritelmässä tarkoitettu tunnusomainen maku? |
| --- | --- |

1)

Onko tupakkatuotteiden ja vastaavien tuotteiden valmistamista, esittämistapaa ja myyntiä koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä sekä direktiivin 2001/37/EY kumoamisesta 3.4.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/40/EU (1) 7 artiklan 7 kohdan ensimmäistä virkettä tulkittava siten, että sellaisten tupakkatuotteiden markkinoille saattamiselle, jotka sisältävät makuaineita jossain komponentissa, asetettu kielto ei koske sellaisia tupakkatuotteita, joissa on komponentteihinsa sisältyvien makuaineiden johdosta direktiivin 2 artiklan 25 alakohdan määritelmässä tarkoitettu tunnusomainen maku?

| 2) | Jos kysymykseen 1 vastataan kieltävästi:
  onko direktiivin 7 artiklan 14 kohtaa tulkittava siten, että siirtymäsäännös koskee ainoastaan kieltoa saattaa markkinoille sellaisia tupakkatuotteita, joissa on direktiivin 7 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä virkkeessä tarkoitettu tunnusomainen maku, vai – myös – kieltoa saattaa markkinoille sellaisia tupakkatuotteita, jotka sisältävät makuaineita jossain komponentissa 7 artiklan 7 kohdan ensimmäisessä virkkeessä tarkoitetulla tavalla? |
| --- | --- |

2)

Jos kysymykseen 1 vastataan kieltävästi:

onko direktiivin 7 artiklan 14 kohtaa tulkittava siten, että siirtymäsäännös koskee ainoastaan kieltoa saattaa markkinoille sellaisia tupakkatuotteita, joissa on direktiivin 7 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä virkkeessä tarkoitettu tunnusomainen maku, vai – myös – kieltoa saattaa markkinoille sellaisia tupakkatuotteita, jotka sisältävät makuaineita jossain komponentissa 7 artiklan 7 kohdan ensimmäisessä virkkeessä tarkoitetulla tavalla?

| 3) | Jos kysymykseen 1 vastataan myöntävästi tai kysymykseen 2 siten, että direktiivin 7 artiklan 14 kohta koskee myös kieltoa saattaa markkinoille sellaisia tupakkatuotteita, jotka sisältävät makuaineita jossain komponentissa 7 artiklan 7 kohdan ensimmäisessä virkkeessä tarkoitetulla tavalla:
  miten on tulkittava direktiivin 7 artiklan 14 kohdan ilmaisuja ”tupakkatuote, jossa on tunnusomainen maku” ja ”tietty tuoteluokka”? |
| --- | --- |

3)

Jos kysymykseen 1 vastataan myöntävästi tai kysymykseen 2 siten, että direktiivin 7 artiklan 14 kohta koskee myös kieltoa saattaa markkinoille sellaisia tupakkatuotteita, jotka sisältävät makuaineita jossain komponentissa 7 artiklan 7 kohdan ensimmäisessä virkkeessä tarkoitetulla tavalla:

miten on tulkittava direktiivin 7 artiklan 14 kohdan ilmaisuja ”tupakkatuote, jossa on tunnusomainen maku” ja ”tietty tuoteluokka”?

---

(1)  EUVL 2014, L 127, s. 1.

---

| 16.10.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 347/11 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 347/11

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Commissione Tributaria Regionale del Lazio (Italia) on esittänyt 24.7.2017 – Agenzia delle Dogane e dei Monopoli v. Pilato SpA

(Asia C-445/17)

(2017/C 347/12)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Commissione Tributaria Regionale del Lazio

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Agenzia delle Dogane e dei Monopoli

Vastapuoli: Pilato SpA

Ennakkoratkaisukysymys

Onko yhdistetyn nimikkeistön nimikettä CN 8704 tulkittava siten, että ruumisautojen on katsottava kuuluvan siihen? Mikäli ensimmäiseen ennakkoratkaisukysymykseen vastataan kieltävästi, onko ruumisautot luokiteltava nimikkeeseen CN 8705 vai nimikkeeseen CN 8703?

---

| 16.10.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 347/11 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 347/11

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal de commerce de Liège (Belgia) on esittänyt 27.7.2017 – Zako SPRL v. Sanidel SA

(Asia C-452/17)

(2017/C 347/13)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunal de commerce de Liège

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Zako SPRL

Vastaaja: Sanidel SA

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko jäsenvaltioiden itsenäisiä kauppaedustajia koskevan lainsäädännön yhteensovittamisesta 18.12.1986 annetun neuvoston direktiivin N:o 86/653/ETY (1) 1 artiklan 2 kohdan tulkittava edellyttävän, että kauppaedustaja hankkii asiakkaita tai tavarantoimittajia ja käy niiden luona päämiehen yrityksen ulkopuolella? |
| --- | --- |

1)

Onko jäsenvaltioiden itsenäisiä kauppaedustajia koskevan lainsäädännön yhteensovittamisesta 18.12.1986 annetun neuvoston direktiivin N:o 86/653/ETY (1) 1 artiklan 2 kohdan tulkittava edellyttävän, että kauppaedustaja hankkii asiakkaita tai tavarantoimittajia ja käy niiden luona päämiehen yrityksen ulkopuolella?

| 2) | Onko edellä mainitun direktiivin N:o 86/653/ETY 1 artiklan 2 kohdan tulkittava edellyttävän, ettei kauppaedustaja voi hoitaa muita kuin tehtäviä, jotka liittyvät tavaroiden myynnistä tai ostosta neuvottelemiseen päämiehen puolesta ja sopimuksien tekemiseen tällaisista liiketoimista päämiehen nimissä ja lukuun? |
| --- | --- |

2)

Onko edellä mainitun direktiivin N:o 86/653/ETY 1 artiklan 2 kohdan tulkittava edellyttävän, ettei kauppaedustaja voi hoitaa muita kuin tehtäviä, jotka liittyvät tavaroiden myynnistä tai ostosta neuvottelemiseen päämiehen puolesta ja sopimuksien tekemiseen tällaisista liiketoimista päämiehen nimissä ja lukuun?

| 3) | Jos toiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, onko edellä mainitun direktiivin N:o 86/653/ETY 1 artiklan 2 kohdan tulkittava edellyttävän, että kauppaedustaja voi hoitaa vain sivutoimisesti muita kuin tehtäviä, jotka liittyvät tavaroiden myynnistä tai ostosta neuvottelemiseen päämiehen puolesta ja sopimuksien tekemiseen tällaisista liiketoimista päämiehen nimissä ja lukuun? |
| --- | --- |

3)

Jos toiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, onko edellä mainitun direktiivin N:o 86/653/ETY 1 artiklan 2 kohdan tulkittava edellyttävän, että kauppaedustaja voi hoitaa vain sivutoimisesti muita kuin tehtäviä, jotka liittyvät tavaroiden myynnistä tai ostosta neuvottelemiseen päämiehen puolesta ja sopimuksien tekemiseen tällaisista liiketoimista päämiehen nimissä ja lukuun?

---

(1)  EYVL 1986, L 382, s. 17.

---

| 16.10.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 347/12 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 347/12

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 31.7.2017 – Heiko Jonny Maniero v. Studienstiftung des deutschen Volkes e.V.

(Asia C-457/17)

(2017/C 347/14)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Bundesgerichtshof

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Heiko Jonny Maniero

Vastapuoli: Studienstiftung des deutschen Volkes e.V.

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Kuuluvatko rekisteröidyn yhdistyksen ulkomailla toteutettavien tutkimushankkeiden ja opiskelun tukemiseen myöntämät stipendit direktiivin 2000/43/EY (1) 3 artiklan 1 kohdan g alakohdassa tarkoitetun koulutuksen käsitteen soveltamisalaan? |
| --- | --- |

1)

Kuuluvatko rekisteröidyn yhdistyksen ulkomailla toteutettavien tutkimushankkeiden ja opiskelun tukemiseen myöntämät stipendit direktiivin 2000/43/EY (1) 3 artiklan 1 kohdan g alakohdassa tarkoitetun koulutuksen käsitteen soveltamisalaan?

| 2) | Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi,
  tarkoittaako ensimmäisessä ennakkoratkaisukysymyksessä mainittuja stipendejä myönnettäessä sovellettava osallistumisedellytys, joka koskee ensimmäisen oikeustieteellisen valtiontutkinnon suorittamista Saksassa, direktiivin 2000/43/EY 2 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettua hakijan välillistä syrjintää, jos hakija, joka on unionin kansalainen, on kylläkin suorittanut vastaavan tutkinnon Euroopan unioniin kuulumattomassa maassa eikä tutkinnon suorituspaikan valinta ole yhteydessä hakijan etniseen alkuperään mutta hänellä oli Saksassa olevan asuinpaikkansa ja sujuvan saksan kielen taitonsa johdosta samanlainen mahdollisuus kuin Saksan kansalaisilla suorittaa ensimmäinen oikeustieteellinen valtiontutkinto saksalaisten oikeustieteen opintojen jälkeen?
  Onko tällöin merkityksellistä, että stipendiohjelman, johon ei liity syrjiviä piirteitä, tavoitteena on välittää oikeustieteellisen tutkinnon Saksassa suorittaneille tietoa ulkomaisista oikeusjärjestelmistä sekä antaa kansainvälistä kokemusta ja kielitaitoa tukemalla ulkomailla toteutettavaa tutkimushanketta ja opiskelua? |
| --- | --- |

2)

Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi,

tarkoittaako ensimmäisessä ennakkoratkaisukysymyksessä mainittuja stipendejä myönnettäessä sovellettava osallistumisedellytys, joka koskee ensimmäisen oikeustieteellisen valtiontutkinnon suorittamista Saksassa, direktiivin 2000/43/EY 2 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettua hakijan välillistä syrjintää, jos hakija, joka on unionin kansalainen, on kylläkin suorittanut vastaavan tutkinnon Euroopan unioniin kuulumattomassa maassa eikä tutkinnon suorituspaikan valinta ole yhteydessä hakijan etniseen alkuperään mutta hänellä oli Saksassa olevan asuinpaikkansa ja sujuvan saksan kielen taitonsa johdosta samanlainen mahdollisuus kuin Saksan kansalaisilla suorittaa ensimmäinen oikeustieteellinen valtiontutkinto saksalaisten oikeustieteen opintojen jälkeen?

Onko tällöin merkityksellistä, että stipendiohjelman, johon ei liity syrjiviä piirteitä, tavoitteena on välittää oikeustieteellisen tutkinnon Saksassa suorittaneille tietoa ulkomaisista oikeusjärjestelmistä sekä antaa kansainvälistä kokemusta ja kielitaitoa tukemalla ulkomailla toteutettavaa tutkimushanketta ja opiskelua?

---

(1)  Rodusta tai etnisestä alkuperästä riippumattoman yhdenvertaisen kohtelun periaatteen täytäntöönpanosta 29.6.2000 annettu neuvoston direktiivi 2000/43/EY (EYVL 2000, L 180, s. 22).

---

| 16.10.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 347/12 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 347/12

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Ranska) on esittänyt 31.7.2017 – SGI v. Ministère de l’Action et des Comptes Publics

(Asia C-459/17)

(2017/C 347/15)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Conseil d’État

Pääasian asianosaiset

Valittaja: SGI

Vastapuoli: Ministère de l’Action et des Comptes Publics

Ennakkoratkaisukysymykset

Onko 17.5.1977 annetun kuudennen arvonlisäverodirektiivin (1) 17 artiklaa, jonka säännökset toistetaan olennaisin osin yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun direktiivin (2) 168 artiklassa, tulkittava siten, että jotta verovelvolliselta voitaisiin evätä oikeus vähentää arvonlisäverosta, jonka se on velvollinen maksamaan omista liiketoimistaan, sellaisia tavaroiden luovutuksia tai palvelujen suorituksia vastaaviin laskuihin merkitty vero, joita veroviranomaisen selvityksen mukaan ei tosiasiallisesti ole toteutettu, on joka tapauksessa selvitettävä, onko osoitettu, että verovelvollinen tiesi tai sen olisi pitänyt tietää, että liiketoimi on osa arvonlisäveropetosta, olipa tämä petos tehty laskun antajan, sen saajan tai kolmannen aloitteesta?

---

(1)  Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta 17.5.1977 annettu kuudes neuvoston direktiivi 77/388/ETY (yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste) (EYVL 1977, L 145, s. 1).

(2)  Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annettu neuvoston direktiivi 2006/112/EY (EUVL 2006, L 347, s. 1).

---

| 16.10.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 347/13 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 347/13

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Ranska) on esittänyt 31.7.2017 – Valériane SNC v. Ministère de l’Action et des Comptes Publics

(Asia C-460/17)

(2017/C 347/16)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Conseil d’État

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Valériane SNC

Vastapuoli: Ministère de l’Action et des Comptes Publics

Ennakkoratkaisukysymykset

Onko 17.5.1977 annetun kuudennen arvonlisäverodirektiivin (1) 17 artiklaa, jonka säännökset toistetaan olennaisin osin yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun direktiivin (2) 168 artiklassa, tulkittava siten, että jotta verovelvolliselta voitaisiin evätä oikeus vähentää arvonlisäverosta, jonka se on velvollinen maksamaan omista liiketoimistaan, sellaisia tavaroiden luovutuksia tai palvelujen suorituksia vastaaviin laskuihin merkitty vero, joita veroviranomaisen selvityksen mukaan ei tosiasiallisesti ole toteutettu, on joka tapauksessa selvitettävä, onko osoitettu, että verovelvollinen tiesi tai sen olisi pitänyt tietää, että liiketoimi on osa arvonlisäveropetosta, olipa tämä petos tehty laskun antajan, sen saajan tai kolmannen aloitteesta?

---

(1)  Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta 17.5.1977 annettu kuudes neuvoston direktiivi 77/388/ETY (yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste) (EYVL 1977, L 145, s. 1).

(2)  Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annettu neuvoston direktiivi 2006/112/EY (EUVL 2006, L 347, s. 1).

---

| 16.10.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 347/14 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 347/14

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Hamburg (Saksa) on esittänyt 1.8.2017 – Tänzer & Trasper GmbH v. Altenweddinger Geflügelhof Kommanditgesellschaft

(Asia C-462/17)

(2017/C 347/17)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Landgericht Hamburg

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Tänzer & Trasper GmbH

Vastaaja: Altenweddinger Geflügelhof Kommanditgesellschaft

Ennakkoratkaisukysymys

Ovatko asetuksen (EY) N:o 110/2008 (1) liitteessä II olevassa 41 kohdassa luetellut ainesosat ainesosia, jotka tislatun alkoholijuoman vähintään on sisällettävä, jotta siitä saa käyttää myyntinimitystä munalikööri (vähimmäisvaatimus), vai luetellaanko asetuksen (EY) N:o 110/2008 liitteessä II olevassa 41 kohdassa tyhjentävästi sallitut ainesosat tuotteessa, josta halutaan käyttää myyntinimitystä ”munalikööri”?

---

(1)  Tislattujen alkoholijuomien määritelmistä, kuvauksesta, esittelystä, merkinnöistä ja maantieteellisten merkintöjen suojaamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1576/89 kumoamisesta 15.1.2008 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 110/2008 (EUVL 2008, L 39, s. 16).

---

| 16.10.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 347/14 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 347/14

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale di Trento (Italia) on esittänyt 3.8.2017 – Chiara Motter v. Provincia autonoma di Trento

(Asia C-466/17)

(2017/C 347/18)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunale di Trento

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Chiara Motter

Vastaaja: Provincia autonoma di Trento

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko puitesopimuksen (1) 4 lausekkeen mukaista syrjintäkiellon periaatetta sovellettaessa ammattitaidon etukäteen tapahtuva objektiivinen selvittäminen menestyksekkäästi suoritetulla avoimella kilpailulla sellainen koulutusta koskeviin edellytyksiin liittyvä tekijä, joka kansallisen tuomioistuimen on otettava huomioon ratkaistakseen, vastaavatko vakituisessa työsuhteessa olevan työntekijän ja määräaikaisessa työsuhteessa olevan työntekijän tilanteet toisiaan, ja todetakseen, oikeuttaako jokin asiallinen syy vakituisen työntekijän ja määräaikaisen työntekijän erilaisen kohtelun? |
| --- | --- |

1)

Onko puitesopimuksen (1) 4 lausekkeen mukaista syrjintäkiellon periaatetta sovellettaessa ammattitaidon etukäteen tapahtuva objektiivinen selvittäminen menestyksekkäästi suoritetulla avoimella kilpailulla sellainen koulutusta koskeviin edellytyksiin liittyvä tekijä, joka kansallisen tuomioistuimen on otettava huomioon ratkaistakseen, vastaavatko vakituisessa työsuhteessa olevan työntekijän ja määräaikaisessa työsuhteessa olevan työntekijän tilanteet toisiaan, ja todetakseen, oikeuttaako jokin asiallinen syy vakituisen työntekijän ja määräaikaisen työntekijän erilaisen kohtelun?

| 2) | Onko puitesopimuksen 4 lausekkeen mukainen syrjintäkiellon periaate esteenä 16.4.1994 annetun asetuksen (decreto legislativo) nro 297 485 §:n 1 momentin kaltaiselle kansalliselle säännökselle, jonka mukaan toistaiseksi voimassa olevan työsuhteen alkamisen yhteydessä palvelusaikaa määritettäessä määräaikaiset työsuhteet huomioidaan neljään vuoteen saakka täysimääräisesti ja siitä eteenpäin niistä vähennetään oikeudellisissa tarkoituksissa kolmasosa ja taloudellisissa tarkoituksissa kaksi kolmasosaa sillä perusteella, ettei ammattitaitoa ole määräaikaista työtä varten etukäteen objektiivisesti selvitetty menestyksekkäästi suoritetulla avoimella kilpailulla? |
| --- | --- |

2)

Onko puitesopimuksen 4 lausekkeen mukainen syrjintäkiellon periaate esteenä 16.4.1994 annetun asetuksen (decreto legislativo) nro 297 485 §:n 1 momentin kaltaiselle kansalliselle säännökselle, jonka mukaan toistaiseksi voimassa olevan työsuhteen alkamisen yhteydessä palvelusaikaa määritettäessä määräaikaiset työsuhteet huomioidaan neljään vuoteen saakka täysimääräisesti ja siitä eteenpäin niistä vähennetään oikeudellisissa tarkoituksissa kolmasosa ja taloudellisissa tarkoituksissa kaksi kolmasosaa sillä perusteella, ettei ammattitaitoa ole määräaikaista työtä varten etukäteen objektiivisesti selvitetty menestyksekkäästi suoritetulla avoimella kilpailulla?

| 3) | Onko puitesopimuksen 4 lausekkeen mukainen syrjintäkiellon periaate esteenä 16.4.1994 annetun asetuksen (decreto legislativo) nro 297 485 §:n 1 momentin kaltaiselle kansalliselle säännökselle, jonka mukaan toistaiseksi voimassa olevan työsuhteen alkamisen yhteydessä palvelusaikaa määritettäessä määräaikaiset työsuhteet huomioidaan neljään vuoteen saakka täysimääräisesti ja siitä eteenpäin niistä vähennetään oikeudellisissa tarkoituksissa kolmasosa ja taloudellisissa tarkoituksissa kaksi kolmasosaa sen tavoitteen perusteella, jonka mukaan on ehkäistävä käänteinen syrjintä niiden vakinaisten virkamiesten vahingoksi, jotka on otettu palvelukseen avoimen kilpailun läpäisemisen perusteella? |
| --- | --- |

3)

Onko puitesopimuksen 4 lausekkeen mukainen syrjintäkiellon periaate esteenä 16.4.1994 annetun asetuksen (decreto legislativo) nro 297 485 §:n 1 momentin kaltaiselle kansalliselle säännökselle, jonka mukaan toistaiseksi voimassa olevan työsuhteen alkamisen yhteydessä palvelusaikaa määritettäessä määräaikaiset työsuhteet huomioidaan neljään vuoteen saakka täysimääräisesti ja siitä eteenpäin niistä vähennetään oikeudellisissa tarkoituksissa kolmasosa ja taloudellisissa tarkoituksissa kaksi kolmasosaa sen tavoitteen perusteella, jonka mukaan on ehkäistävä käänteinen syrjintä niiden vakinaisten virkamiesten vahingoksi, jotka on otettu palvelukseen avoimen kilpailun läpäisemisen perusteella?

---

(1)  Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemästä määräaikaista työtä koskevasta puitesopimuksesta 28.6.1999 annettu neuvoston direktiivi 1999/70/EY (EYVL 1999, L 175, s. 43).

---

| 16.10.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 347/15 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 347/15

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Giudice di pace di L’Aquila (Italia) on esittänyt 7.8.2017 – Gabriele Di Girolamo v. Ministero della Giustizia

(Asia C-472/17)

(2017/C 347/19)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Giudice di pace di L’Aquila

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Gabriele Di Girolamo

Vastaaja: Ministero della Giustizia

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Kuuluuko kantajana olevan rauhantuomarin toiminta direktiivin 2003/88/EY (1) 1 artiklan 3 kohdassa ja 7 artiklassa, direktiivin 1999/70/EY (2) liitteenä olevan määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen 2 lausekkeessa ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 31 artiklan 2 kohdassa, yhdessä luettuina, tarkoitetun määräaikaisen työntekijän käsitteen piiriin? |
| --- | --- |

1)

Kuuluuko kantajana olevan rauhantuomarin toiminta direktiivin 2003/88/EY (1) 1 artiklan 3 kohdassa ja 7 artiklassa, direktiivin 1999/70/EY (2) liitteenä olevan määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen 2 lausekkeessa ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 31 artiklan 2 kohdassa, yhdessä luettuina, tarkoitetun määräaikaisen työntekijän käsitteen piiriin?

| 2) | Mikäli kohdan 1 kysymykseen vastataan myönteisesti, voidaanko [yleisten tuomioistuinten tuomarin] eli ”togaton” katsoa olevan direktiivin 1999/70/EY liitteenä olevan määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen 4 lauseketta sovellettaessa määräaikaista työntekijää rauhantuomaria vastaava vakituinen työntekijä? |
| --- | --- |

2)

Mikäli kohdan 1 kysymykseen vastataan myönteisesti, voidaanko [yleisten tuomioistuinten tuomarin] eli ”togaton” katsoa olevan direktiivin 1999/70/EY liitteenä olevan määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen 4 lauseketta sovellettaessa määräaikaista työntekijää rauhantuomaria vastaava vakituinen työntekijä?

| 3) | Mikäli kohdan 2 kysymykseen vastataan myönteisesti, onko yleisten tuomioistuinten tuomarien vakiintuneen nimittämismenettelyn ja rauhantuomarien valinnassa sovellettavien valintamenettelyjen erilaisuus sellainen direktiivin 1999/70/EY liitteenä olevan määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen 4 lausekkeen 1 kohdassa ja/tai 4 kohdassa tarkoitettu asiallinen peruste, jolla voidaan perustella se, ettei määräaikaisessa palvelussuhteessa kantajan tavoin oleviin rauhantuomareihin sovelleta – Corte di Cassazionen yhdistettyjen jaostojen kokoonpanossa antamaan tuomioon nro 13721/2017 ja Consiglio di Staton 8.4.2017 antamaan lausuntoon nro 464/2017 perustuvalla oikeuskäytännöllä luodussa voimassa olevassa oikeudessa (”diritto vivente”) – vastaaviin vakituisessa työsuhteessa oleviin yleisten tuomioistuinten tuomareihin sovellettavia työehtoja, ja jolla voidaan perustella se, ettei direktiivin 1999/70/EY liitteenä olevan mainitun puitesopimuksen 5 lausekkeessa ja sen kansallisessa oikeusjärjestyksessä täytäntöönpanevassa asetuksen (decreto legislativo) nro 368/2001 5 §:n 4 bis momentissa tarkoitettuja määräaikaisten sopimusten väärinkäyttöä ehkäiseviä ja väärinkäytöstä sanktioivia toimenpiteitä sovelleta. On huomattava, ettei kansallisessa oikeusjärjestyksessä ole sellaista perusperiaatetta tai perustuslaissa säännöstä, jolla voitaisiin perustella niin työehtojen syrjivyys kuin ehdoton kielto muuttaa rauhantuomarin työsopimusta vakinaiseksi sopimukseksi, ja otettava huomioon myös aiempi kansallinen säännös (lain nro 217/1974 1 §), jolla on jo aiemmin säädetty giudice onorario -tuomarien työolojen rinnastamisesta ja perättäisten määräaikaisten työsuhteiden muuttamisesta vakinaisiksi työsuhteiksi? |
| --- | --- |

3)

Mikäli kohdan 2 kysymykseen vastataan myönteisesti, onko yleisten tuomioistuinten tuomarien vakiintuneen nimittämismenettelyn ja rauhantuomarien valinnassa sovellettavien valintamenettelyjen erilaisuus sellainen direktiivin 1999/70/EY liitteenä olevan määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen 4 lausekkeen 1 kohdassa ja/tai 4 kohdassa tarkoitettu asiallinen peruste, jolla voidaan perustella se, ettei määräaikaisessa palvelussuhteessa kantajan tavoin oleviin rauhantuomareihin sovelleta – Corte di Cassazionen yhdistettyjen jaostojen kokoonpanossa antamaan tuomioon nro 13721/2017 ja Consiglio di Staton 8.4.2017 antamaan lausuntoon nro 464/2017 perustuvalla oikeuskäytännöllä luodussa voimassa olevassa oikeudessa (”diritto vivente”) – vastaaviin vakituisessa työsuhteessa oleviin yleisten tuomioistuinten tuomareihin sovellettavia työehtoja, ja jolla voidaan perustella se, ettei direktiivin 1999/70/EY liitteenä olevan mainitun puitesopimuksen 5 lausekkeessa ja sen kansallisessa oikeusjärjestyksessä täytäntöönpanevassa asetuksen (decreto legislativo) nro 368/2001 5 §:n 4 bis momentissa tarkoitettuja määräaikaisten sopimusten väärinkäyttöä ehkäiseviä ja väärinkäytöstä sanktioivia toimenpiteitä sovelleta. On huomattava, ettei kansallisessa oikeusjärjestyksessä ole sellaista perusperiaatetta tai perustuslaissa säännöstä, jolla voitaisiin perustella niin työehtojen syrjivyys kuin ehdoton kielto muuttaa rauhantuomarin työsopimusta vakinaiseksi sopimukseksi, ja otettava huomioon myös aiempi kansallinen säännös (lain nro 217/1974 1 §), jolla on jo aiemmin säädetty giudice onorario -tuomarien työolojen rinnastamisesta ja perättäisten määräaikaisten työsuhteiden muuttamisesta vakinaisiksi työsuhteiksi?

| 4) | Onko joka tapauksessa nyt esillä olevan kaltaisessa tilanteessa Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan 2 kohdan ja unionin oikeuden riippumattoman ja puolueettoman tuomioistuimen käsitteen kanssa ristiriidassa se, että rauhantuomari, jonka edun mukaista on ratkaista riita-asia sellaisen kantajan eduksi, joka harjoittaa ainoana työnään täsmälleen samoja lainkäyttötehtäviä, voi korvata lain nojalla toimivaltaisen tuomioistuimen sen vuoksi, että ylin kansallinen lainkäyttöelin – Corte di Cassazione yhdistettyjen jaostojen kokoonpanossa – kieltäytyy vaadittujen oikeuksien tehokkaasta turvaamisesta ja edellyttää siten lain nojalla toimivaltaisen tuomioistuimen luopuvan toimivallastaan tunnustaa vaadittu oikeus siitä huolimatta, että kyseessä oleva oikeus – kuten palkallinen vuosiloma pääasiassa – perustuu Euroopan unionin primaarioikeuteen ja johdettuun oikeuteen tilanteessa, jossa ”yhteisön” lainsäädännöllä on vertikaalinen välitön oikeusvaikutus suhteessa valtioon. Mikäli unionin tuomioistuin toteaa Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklaa rikotun, sitä pyydetään lisäksi osoittamaan sisäisiä oikeuskeinoja, joilla voidaan välttää se, että unionin oikeuden primaarisen säännöksen loukkaus johtaisi samalla siihen, että kansallisessa oikeusjärjestyksessä evättäisiin ehdottomasti unionin oikeudessa taattujen perusoikeuksien turvaaminen nyt esillä olevassa asiassa? |
| --- | --- |

4)

Onko joka tapauksessa nyt esillä olevan kaltaisessa tilanteessa Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan 2 kohdan ja unionin oikeuden riippumattoman ja puolueettoman tuomioistuimen käsitteen kanssa ristiriidassa se, että rauhantuomari, jonka edun mukaista on ratkaista riita-asia sellaisen kantajan eduksi, joka harjoittaa ainoana työnään täsmälleen samoja lainkäyttötehtäviä, voi korvata lain nojalla toimivaltaisen tuomioistuimen sen vuoksi, että ylin kansallinen lainkäyttöelin – Corte di Cassazione yhdistettyjen jaostojen kokoonpanossa – kieltäytyy vaadittujen oikeuksien tehokkaasta turvaamisesta ja edellyttää siten lain nojalla toimivaltaisen tuomioistuimen luopuvan toimivallastaan tunnustaa vaadittu oikeus siitä huolimatta, että kyseessä oleva oikeus – kuten palkallinen vuosiloma pääasiassa – perustuu Euroopan unionin primaarioikeuteen ja johdettuun oikeuteen tilanteessa, jossa ”yhteisön” lainsäädännöllä on vertikaalinen välitön oikeusvaikutus suhteessa valtioon. Mikäli unionin tuomioistuin toteaa Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklaa rikotun, sitä pyydetään lisäksi osoittamaan sisäisiä oikeuskeinoja, joilla voidaan välttää se, että unionin oikeuden primaarisen säännöksen loukkaus johtaisi samalla siihen, että kansallisessa oikeusjärjestyksessä evättäisiin ehdottomasti unionin oikeudessa taattujen perusoikeuksien turvaaminen nyt esillä olevassa asiassa?

---

(1)  Tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 4.11.2003 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/88/EY (EUVL 2003, L 299, s. 9).

(2)  Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemästä määräaikaista työtä koskevasta puitesopimuksesta 28.6.1999 annettu neuvoston direktiivi 1999/70/EY (EYVL 1999, L 175, s. 43).

---

| 16.10.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 347/16 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 347/16

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Riigikohus (Viro) on esittänyt 8.8.2017 – AS Viking Motors, OÜ TKM Beauty Eesti, AS TKM King, Kaubamaja AS ja Selver AS v. Tallinna linn sekä Maksu- ja Tolliamet

(Asia C-475/17)

(2017/C 347/20)

Oikeudenkäyntikieli: viro

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Riigikohus

Pääasian asianosaiset

Valittajat: AS Viking Motors, OÜ TKM Beauty Eesti, AS TKM King, Kaubamaja AS ja Selver AS

Vastapuolet: Tallinna linn sekä Maksu- ja Tolliamet

Ennakkoratkaisukysymys

Onko neuvoston direktiivin 2006/112/EY (1) 401 artiklaa tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle verolle, jota kannetaan yleisesti ja joka määräytyy suhteellisena osuutena hinnasta mutta jota koskeva verosaatava syntyy asiaa koskevien sääntöjen mukaan vain myytäessä tavara tai palvelu kuluttajalle siten, että lopullinen verorasitus kohdistuu kuluttajaan, ja joka haittaa yhteisen arvonlisäverojärjestelmän toimintaa ja vääristää kilpailua?

---

(1)  Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annettu neuvoston direktiivi 2006/112/EY (EUVL 2006, L 347, s. 1).

---

| 16.10.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 347/16 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 347/16

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 4.8.2017 – Pelham GmbH, Moses Pelham ja Martin Haas v. Ralf Hütter ja Florian Schneider-Esleben

(Asia C-476/17)

(2017/C 347/21)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Bundesgerichtshof

Pääasian asianosaiset

Valittajat: Pelham GmbH, Moses Pelham ja Martin Haas

Vastapuolet: Ralf Hütter ja Florian Schneider-Esleben

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko kyseessä direktiivin 2001/29/EY (1) 2 artiklan c alakohdassa tarkoitettu äänitetuottajan kappaleen valmistamista koskevan yksinoikeuden loukkaaminen, kun hänen äänitteestään otetaan pieniä äänipätkiä ja siirretään toiseen äänitteeseen? |
| --- | --- |

1)

Onko kyseessä direktiivin 2001/29/EY (1) 2 artiklan c alakohdassa tarkoitettu äänitetuottajan kappaleen valmistamista koskevan yksinoikeuden loukkaaminen, kun hänen äänitteestään otetaan pieniä äänipätkiä ja siirretään toiseen äänitteeseen?

| 2) | Onko äänite, joka sisältää toisesta äänitteestä siirrettyjä pieniä äänipätkiä, direktiivin 2006/115/EY (2) 9 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettu toisen äänitteen kopio? |
| --- | --- |

2)

Onko äänite, joka sisältää toisesta äänitteestä siirrettyjä pieniä äänipätkiä, direktiivin 2006/115/EY (2) 9 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettu toisen äänitteen kopio?

| 3) | Voivatko jäsenvaltiot antaa säännöksen, jossa – kuten UrhG:n 24 §:n 1 momentissa – selvennetään, että äänitetuottajan yksinoikeuden suojan ala on luonnostaan rajoitettu tämän äänitteen kappaleen valmistamiseen (direktiivin 2001/29/EY 2 artiklan c alakohta) ja levitykseen (direktiivin 2006/115/EY 9 artiklan 1 kohdan b alakohta) siten, että itsenäistä teosta, joka on luotu äänitetuottajan äänitettä vapaasti käyttäen, saadaan hyödyntää ilman tuottajan suostumusta? |
| --- | --- |

3)

Voivatko jäsenvaltiot antaa säännöksen, jossa – kuten UrhG:n 24 §:n 1 momentissa – selvennetään, että äänitetuottajan yksinoikeuden suojan ala on luonnostaan rajoitettu tämän äänitteen kappaleen valmistamiseen (direktiivin 2001/29/EY 2 artiklan c alakohta) ja levitykseen (direktiivin 2006/115/EY 9 artiklan 1 kohdan b alakohta) siten, että itsenäistä teosta, joka on luotu äänitetuottajan äänitettä vapaasti käyttäen, saadaan hyödyntää ilman tuottajan suostumusta?

| 4) | Käytetäänkö teosta tai muuta direktiivin 2001/29/EY 5 artiklan 3 kohdan d alakohdassa tarkoitettua suojattua aineistoa lainauksia varten, jos ei ole havaittavissa, että käytetään vierasta teosta tai muuta vierasta suojattua aineistoa? |
| --- | --- |

4)

Käytetäänkö teosta tai muuta direktiivin 2001/29/EY 5 artiklan 3 kohdan d alakohdassa tarkoitettua suojattua aineistoa lainauksia varten, jos ei ole havaittavissa, että käytetään vierasta teosta tai muuta vierasta suojattua aineistoa?

| 5) | Jätetäänkö äänitetuottajan kappaleen valmistamista koskevaa oikeutta ja levitysoikeutta (direktiivin 2001/29/EY 2 artiklan c alakohta ja direktiivin 2006/115/EY 9 artiklan 1 kohdan b alakohta) ja näiden oikeuksien poikkeuksia ja rajoituksia (direktiivin 2001/29/EY 5 artiklan 2 ja 3 kohta ja direktiivin 2006/115/EY 10 artiklan 2 kohdan ensimmäinen virke) koskevissa unionin oikeuden säännöksissä liikkumavaraa niiden saattamisessa osaksi kansallista oikeutta? |
| --- | --- |

5)

Jätetäänkö äänitetuottajan kappaleen valmistamista koskevaa oikeutta ja levitysoikeutta (direktiivin 2001/29/EY 2 artiklan c alakohta ja direktiivin 2006/115/EY 9 artiklan 1 kohdan b alakohta) ja näiden oikeuksien poikkeuksia ja rajoituksia (direktiivin 2001/29/EY 5 artiklan 2 ja 3 kohta ja direktiivin 2006/115/EY 10 artiklan 2 kohdan ensimmäinen virke) koskevissa unionin oikeuden säännöksissä liikkumavaraa niiden saattamisessa osaksi kansallista oikeutta?

| 6) | Millä tavoin unionin perusoikeuskirjan mukaiset perusoikeudet on otettava huomioon määritettäessä äänitetuottajan yksinoikeuksien suojan laajuutta hänen äänitteensä kappaleen valmistamista koskevan oikeuden (direktiivin 2001/29/EY 2 artiklan c alakohta) ja levitysoikeuden (direktiivin 2006/115/EY 9 artiklan 1 kohdan b alakohta) osalta sekä näitä oikeuksia koskevien poikkeuksien (direktiivin 2001/29/EY 5 artiklan 2 ja 3 kohta ja direktiivin 2006/115/EY 10 artiklan 2 kohdan ensimmäinen virke) ulottuvuuden osalta? |
| --- | --- |

6)

Millä tavoin unionin perusoikeuskirjan mukaiset perusoikeudet on otettava huomioon määritettäessä äänitetuottajan yksinoikeuksien suojan laajuutta hänen äänitteensä kappaleen valmistamista koskevan oikeuden (direktiivin 2001/29/EY 2 artiklan c alakohta) ja levitysoikeuden (direktiivin 2006/115/EY 9 artiklan 1 kohdan b alakohta) osalta sekä näitä oikeuksia koskevien poikkeuksien (direktiivin 2001/29/EY 5 artiklan 2 ja 3 kohta ja direktiivin 2006/115/EY 10 artiklan 2 kohdan ensimmäinen virke) ulottuvuuden osalta?

---

(1)  Tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/29/EY (EYVL 2001, L 167, s. 10).

(2)  Vuokraus- ja lainausoikeuksista sekä tietyistä tekijänoikeuden lähioikeuksista henkisen omaisuuden alalla 12.12.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/115/EY (EUVL 2006, L 376, s. 28).

---

| 16.10.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 347/17 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 347/17

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunalul Cluj (Romania) on esittänyt 9.8.2017 – IQ v. JP

(Asia C-478/17)

(2017/C 347/22)

Oikeudenkäyntikieli: romania

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunalul Cluj

Pääasian asianosaiset

Kantaja: IQ

Vastaaja: JP

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Tarkoitetaanko asetuksen 15 artiklassa käytetyllä ilmauksella ”jäsenvaltion tuomioistuimet, jotka ovat toimivaltaisia tutkimaan pääasian” sekä niitä tuomioistuimia, jotka tutkivat asian ensimmäisenä oikeusasteena, että muutoksenhakutuomioistuimia? On selvitettävä, voidaanko asia siirtää Bryssel II -asetuksen (1) 15 artiklan nojalla sellaiseen tuomioistuimeen, jolla on paremmat edellytykset käsitellä asia, jos toimivaltainen tuomioistuin, jota pyydetään siirtämään asia sellaiseen tuomioistuimeen, jolla on paremmat edellytykset sen käsittelyyn, on muutoksenhakutuomioistuin, kun sitä vastoin tuomioistuin, jolla on paremmat edellytykset käsitellä asia, on ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin. |
| --- | --- |

1)

Tarkoitetaanko asetuksen 15 artiklassa käytetyllä ilmauksella ”jäsenvaltion tuomioistuimet, jotka ovat toimivaltaisia tutkimaan pääasian” sekä niitä tuomioistuimia, jotka tutkivat asian ensimmäisenä oikeusasteena, että muutoksenhakutuomioistuimia? On selvitettävä, voidaanko asia siirtää Bryssel II -asetuksen (1) 15 artiklan nojalla sellaiseen tuomioistuimeen, jolla on paremmat edellytykset käsitellä asia, jos toimivaltainen tuomioistuin, jota pyydetään siirtämään asia sellaiseen tuomioistuimeen, jolla on paremmat edellytykset sen käsittelyyn, on muutoksenhakutuomioistuin, kun sitä vastoin tuomioistuin, jolla on paremmat edellytykset käsitellä asia, on ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin.

| 2) | Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, miten toimivaltaisen tuomioistuimen, joka siirtää asian tuomioistuimeen, jolla on paremmat edellytykset käsitellä asia, on meneteltävä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen antaman ratkaisun osalta? |
| --- | --- |

2)

Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, miten toimivaltaisen tuomioistuimen, joka siirtää asian tuomioistuimeen, jolla on paremmat edellytykset käsitellä asia, on meneteltävä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen antaman ratkaisun osalta?

---

(1)  Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevissa asioissa ja asetuksen (EY) N:o 1347/2000 kumoamisesta 27.11.2003 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 2201/2003 (EUVL 2003, L 338, s. 1).

---

| 16.10.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 347/18 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 347/18

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Court of Appeal (Irlanti) on esittänyt 9.8.2017 – Neculai Tarola v. Minister for Social Protection

(Asia C-483/17)

(2017/C 347/23)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Court of Appeal

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Neculai Tarola

Vastapuoli: Minister for Social Protection

Ennakkoratkaisukysymys

Jos unionin toisen jäsenvaltion kansalainen, joka on ensin käyttänyt 12 kuukauden ajan oikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteen, saapuu vastaanottavaan valtioon ja työskentelee siellä (muuten kuin määräaikaisessa työsuhteessa) kahden viikon ajanjakson, jolta hänelle maksetaan palkkaa, ja sen jälkeen joutuu tahtomattaan työttömäksi, säilyttääkö kyseinen kansalainen tällöin työntekijän aseman vielä vähintään kuuden kuukauden ajan direktiivin 2004/38/EY (1) 7 artiklan 3 kohdan c alakohdan ja 7 artiklan 1 kohdan a alakohdan nojalla, jolloin hän olisi oikeutettu sosiaaliavustuksiin tai mahdollisesti sosiaaliturvaetuuksiin samalla perusteella kuin jos hän olisi vastaanottavassa valtiossa asuva tämän valtion kansalainen?

---

(1)  Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella, asetuksen (ETY) N:o 1612/68 muuttamisesta ja direktiivien 64/221/ETY, 68/360/ETY, 72/194/ETY, 73/148/ETY, 75/34/ETY, 75/35/ETY, 90/364/ETY, 90/365/ETY ja 93/96/ETY kumoamisesta 29.4.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/38/EY (EUVL 2004, L 158, s. 77).

---

| 16.10.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 347/18 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 347/18

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Supreme Court of the United Kingdom (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 14.8.2017 – Hoteles Piñero Canarias, S.L. v. Godfrey Keefe, edunvalvojanaan Nik Eyton

(Asia C-491/17)

(2017/C 347/24)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Supreme Court of the United Kingdom

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Hoteles Piñero Canarias, S.L.

Vastapuoli: Godfrey Keefe, edunvalvojanaan Nik Eyton

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Edellytetäänkö 11 artiklan 3 kohdassa, (1) että vahingon kärsineen vakuutuksen ottajaa/vakuutettua vastaan esittämä vaatimus koskee vakuutusasiaa sillä tavoin, että siinä on kyse vakuutussopimuksen pätevyydestä tai vaikutuksesta? |
| --- | --- |

1)

Edellytetäänkö 11 artiklan 3 kohdassa, (1) että vahingon kärsineen vakuutuksen ottajaa/vakuutettua vastaan esittämä vaatimus koskee vakuutusasiaa sillä tavoin, että siinä on kyse vakuutussopimuksen pätevyydestä tai vaikutuksesta?

| 2) | Edellytetäänkö 11 artiklan 3 kohdassa, että syntyy ristiriitaisten tuomioiden vaara, jollei haastamista samaan menettelyyn sallita? |
| --- | --- |

2)

Edellytetäänkö 11 artiklan 3 kohdassa, että syntyy ristiriitaisten tuomioiden vaara, jollei haastamista samaan menettelyyn sallita?

| 3) | Onko tuomioistuimella harkintavaltaa siltä osin, salliiko se haastamisen samaan menettelyyn, kun kyse on 11 artiklan 3 kohdan soveltamisalaan kuuluvasta vaatimuksesta? |
| --- | --- |

3)

Onko tuomioistuimella harkintavaltaa siltä osin, salliiko se haastamisen samaan menettelyyn, kun kyse on 11 artiklan 3 kohdan soveltamisalaan kuuluvasta vaatimuksesta?

---

(1)  Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 44/2001 (EYVL 2001, L 12, s. 1).

---

| 16.10.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 347/19 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 347/19

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht Düsseldorf (Saksa) on esittänyt 17.8.2017 – Deutsche Post AG v. Hauptzollamt Köln

(Asia C-496/17)

(2017/C 347/25)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Finanzgericht Düsseldorf

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Deutsche Post AG

Vastaaja: Hauptzollamt Köln

Ennakkoratkaisukysymys

Onko unionin tullikoodeksista annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 952/2013 tiettyjen säännösten täytäntöönpanoa koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 24.11.2015 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2015/2447 (1) 24 artiklan 1 kohdan toista alakohtaa tulkittava siten, että tulliviranomainen voi sen mukaan vaatia hakijaa ilmoittamaan Saksan Bundeszentralamt für Steuernin (liittovaltion keskusverovirasto) tuloveron kantamista varten antamat verotunnistenumerot ja hakijayhtiön hallintoneuvoston jäsenten ja hakijayhtiössä toimivien johtajien, osastopäälliköiden, pääkirjanpitäjän ja tulliosaston päällikön sekä tulliasioista vastaavien ja niitä käsittelevien henkilöiden tuloverotuksessa toimivaltaiset verotoimistot?

---

(1)  EUVL 2015, L 343, s. 558.

---

| 16.10.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 347/20 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 347/20

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour administrative d’appel de Versailles (Ranska) on esittänyt 10.7.2017 – Œuvre d’assistance aux bêtes d’abattoirs (OABA) v. Ministre de l’agriculture et de l’alimentation, Bionoor, Ecocert France ja Institut national de l’origine et de la qualité (INAO)

(Asia C-497/17)

(2017/C 347/26)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Cour administrative d’appel de Versailles

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Œuvre d’assistance aux bêtes d’abattoirs (OABA)

Vastaajat: Ministre de l’agriculture et de l’alimentation, Bionoor, Ecocert France ja Institut national de l’origine et de la qualité (INAO)

Ennakkoratkaisukysymys

Onko Euroopan unionin sovellettavia oikeussääntöjä eli erityisesti

| — | Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 13 artiklaa, |
| --- | --- |

—

Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 13 artiklaa,

| — | 28.6.2007 annettua neuvoston asetusta N:o 834/2007, (1) jonka soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt on vahvistettu 5.9.2008 annetulla komission asetuksella N:o 889/2008, (2) ja |
| --- | --- |

—

28.6.2007 annettua neuvoston asetusta N:o 834/2007, (1) jonka soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt on vahvistettu 5.9.2008 annetulla komission asetuksella N:o 889/2008, (2) ja

| — | 24.9.2009 annettua neuvoston asetusta N:o 1099/2009 (3) |
| --- | --- |

—

24.9.2009 annettua neuvoston asetusta N:o 1099/2009 (3)

tulkittava siten, että niissä sallitaan tai kielletään unionin merkinnän ”luonnonmukainen tuotanto” antaminen tuotteille, jotka ovat peräisin eläimistä, jotka on rituaaliteurastettu ilman edeltävää tainnutusta asetuksessa N:o 1099/2009 säädetyissä olosuhteissa?

---

(1)  Luonnonmukaisesta tuotannosta ja luonnonmukaisesti tuotettujen tuotteiden merkinnöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 2092/91 kumoamisesta 28.6.2007 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 834/2007 (EUVL 2007, L 189, s. 1).

(2)  Luonnonmukaisesta tuotannosta ja luonnonmukaisesti tuotettujen tuotteiden merkinnöistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 834/2007 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä luonnonmukaisen tuotannon, merkintöjen ja valvonnan osalta 5.9.2008 annettu komission asetus (EY) N:o 889/2008 (EUVL 2008, L 250, s. 1).

(3)  Eläinten suojelusta lopetuksen yhteydessä 24.9.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1099/2009 (EUVL 2009, L 303, s. 1).

---

| 16.10.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 347/20 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 347/20

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Vestre Landsret (Tanska) on esittänyt 18.8.2017 – C&D Foods Acquisition ApS v. Skatteministeriet

(Asia C-502/17)

(2017/C 347/27)

Oikeudenkäyntikieli: tanska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Vestre Landsret

Pääasian asianosaiset

Kantaja: C&D Foods Acquisition ApS

Vastaaja: Skatteministeriet

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko direktiivin 2006/112/EY (1) 168 artiklaa tulkittava siten, että holdingyhtiöllä on pääasiassa kyseessä olevan kaltaisissa olosuhteissa oikeus sellaisiin palveluihin sisältyvän arvonlisäveron täyteen vähennykseen, jotka liittyvät due diligence -tarkastukseen ennen suunniteltua mutta toteutumatta jäänyttä kauppaa, jossa holdingyhtiö myy osuutensa tytäryhtiöstä, jolle se suorittaa arvonlisäverollisia hallinto- ja tietotekniikkapalveluja? |
| --- | --- |

1)

Onko direktiivin 2006/112/EY (1) 168 artiklaa tulkittava siten, että holdingyhtiöllä on pääasiassa kyseessä olevan kaltaisissa olosuhteissa oikeus sellaisiin palveluihin sisältyvän arvonlisäveron täyteen vähennykseen, jotka liittyvät due diligence -tarkastukseen ennen suunniteltua mutta toteutumatta jäänyttä kauppaa, jossa holdingyhtiö myy osuutensa tytäryhtiöstä, jolle se suorittaa arvonlisäverollisia hallinto- ja tietotekniikkapalveluja?

| 2) | Onko sillä, että holdingyhtiön liiketoimintansa yhteydessä suorittamien arvonlisäverollisten hallinto- ja tietotekniikkapalvelujen hinta on vahvistettu vastaamaan holdingyhtiön palkkakustannuksia, joihin on lisätty kymmenen prosentin kate, merkitystä edelliseen kysymykseen annettavan vastauksen kannalta? |
| --- | --- |

2)

Onko sillä, että holdingyhtiön liiketoimintansa yhteydessä suorittamien arvonlisäverollisten hallinto- ja tietotekniikkapalvelujen hinta on vahvistettu vastaamaan holdingyhtiön palkkakustannuksia, joihin on lisätty kymmenen prosentin kate, merkitystä edelliseen kysymykseen annettavan vastauksen kannalta?

| 3) | Voiko edellisiin kysymyksiin annettavasta vastauksesta riippumatta vähennysoikeus syntyä, jos pääasiassa kyseessä olevia neuvontakuluja pidetään yleiskuluina, ja mikäli näin on, millä edellytyksillä? |
| --- | --- |

3)

Voiko edellisiin kysymyksiin annettavasta vastauksesta riippumatta vähennysoikeus syntyä, jos pääasiassa kyseessä olevia neuvontakuluja pidetään yleiskuluina, ja mikäli näin on, millä edellytyksillä?

---

(1)  Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annettu neuvoston direktiivi 2006/112/EY (EUVL 2006, L 347, s. 1).

---

| 16.10.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 347/21 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 347/21

---

Kanne 21.8.2017 – Euroopan komissio v. Iso-Britannian ja Pohjois-Irlannin Yhdistynyt kuningaskunta

(Asia C-503/17)

(2017/C 347/28)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: F. Tomat ja J. Tomkin)

Vastaaja: Iso-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta

Vaatimukset

| — | On todettava, että Yhdistynyt kuningaskunta on jättänyt noudattamatta direktiivin 95/60/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, kun se on sallinut merkityn polttoaineen käyttämisen yksityisen huviveneen polttoaineena, |
| --- | --- |

—

On todettava, että Yhdistynyt kuningaskunta on jättänyt noudattamatta direktiivin 95/60/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, kun se on sallinut merkityn polttoaineen käyttämisen yksityisen huviveneen polttoaineena,

| — | Iso-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

Iso-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Komissio katsoo, että sen salliminen, että merkittyä polttoainetta käytetään yksityisen huviveneen polttoaineena, on perustavanlaatuisesti direktiivin 95/60/EY vastaista. Velvollisuudella merkitä polttoaine, jolle on myönnetty valmisteveron alennus, pyritään erityisesti takaamaan se, että kyseiset polttoaineet voidaan helposti erottaa polttoaineesta, josta on maksettu täysimääräinen valmistevero. Kansallinen toimenpide vaikuttaa kuitenkin siten, että kun yksityisen huviveneen, joka on tankattu Yhdistyneessä kuningaskunnassa, tankista löydetään merkittyä polttoainetta, merkitsemisen perusteella ei ole mahdollista määrittää, kannettiinko polttoaineesta täysimääräinen vai alennettu valmistevero.

---

(1)  Kaasuöljyn ja lentopetrolin merkitsemisestä veron määräämiseksi 27.11.1995 annettu neuvoston direktiivi 95/60/EY (EYVL 1995, L 291, s. 46).

---

| 16.10.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 347/22 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 347/22

---

Kanne 21.8.2017 – Euroopan komissio v. Irlanti

(Asia C-504/17)

(2017/C 347/29)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: F. Tomat ja J. Tomkin)

Vastaaja: Irlanti

Vaatimukset

| — | on todettava, että Irlanti ei ole noudattanut energiatuotteiden ja sähkön verotusta koskevan yhteisön kehyksen uudistamisesta 27.10.2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/96/EY (1) 4 ja 7 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei varmista mainitussa direktiivissä säädettyjen moottoripolttoaineita koskevien vähimmäisverotasojen soveltamista |
| --- | --- |

—

on todettava, että Irlanti ei ole noudattanut energiatuotteiden ja sähkön verotusta koskevan yhteisön kehyksen uudistamisesta 27.10.2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/96/EY (1) 4 ja 7 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei varmista mainitussa direktiivissä säädettyjen moottoripolttoaineita koskevien vähimmäisverotasojen soveltamista

| — | on todettava, että Irlanti ei ole noudattanut kaasuöljyn ja lentopetrolin merkitsemisestä veron määräämiseksi 27.11.1995 annetun direktiivin 95/60/EY (2) mukaisia velvoitteitaan, koska se sallii merkityn polttoaineen käytön yksityisten huvialusten käyttövoimana silloinkin, kun tällainen polttoaine ei ole ollut minkään valmisteverovapautuksen tai -vähennyksen kohteena |
| --- | --- |

—

on todettava, että Irlanti ei ole noudattanut kaasuöljyn ja lentopetrolin merkitsemisestä veron määräämiseksi 27.11.1995 annetun direktiivin 95/60/EY (2) mukaisia velvoitteitaan, koska se sallii merkityn polttoaineen käytön yksityisten huvialusten käyttövoimana silloinkin, kun tällainen polttoaine ei ole ollut minkään valmisteverovapautuksen tai -vähennyksen kohteena

| — | Irlanti on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

Irlanti on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Komission mielestä järjestelmä, jolla Irlanti verottaa ja kerää valmisteveroja yksityisten huvialusten käyttövoimana käytettävästä polttoaineesta, ei sovellu yhteen niiden velvoitteiden kanssa, jotka Irlannilla on neuvoston direktiivin 2003/96/EY (energiaverotusdirektiivi) ja direktiivin 95/60/EY (merkitsemistä veron määräämiseksi koskeva direktiivi) nojalla.

Valmisteverojen maksamisen osalta on selvää, että vain hyvin pieni vähemmistö huvialusten omistajista tosiasiassa tekee veroilmoituksen veron maksamiseksi täyden verokannan mukaan. Komissio katsoo lisäksi, että merkityn polttoaineen myynnin salliminen käyttötarkoituksiin, jotka ovat täyden valmisteverokannan alaisia, ei mitenkään sovellu yhteen merkitsemistä veron määräämiseksi koskevan direktiivin kanssa. Alennetun valmisteverokannan alaisen polttoaineen merkitsemistä koskevalla velvollisuudella on nimenomaan tarkoitus varmistaa, että kyseiset polttoaineet erottuvat helposti polttoaineesta, josta vero on maksettu täysimääräisenä. Kansallisen toimenpiteen vaikutuksena on kuitenkin se, että jos merkittyä polttoainetta löytyy yksityisen huvialuksen polttoainesäiliöstä, joka on täytetty Irlannissa, ei ole mahdollista selvittää merkitsemisen kannalta, oliko käytetty polttoaine täyden vai alennetun valmisteverokannan alaista.

---

(1)  EUVL 2003, L 283, s. 51.

(2)  EYVL 1995, L 291, s. 46.

---

| 16.10.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 347/22 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 347/22

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Ranska) on esittänyt 21.8.2017 – Google Inc. v. Commission nationale de l’informatique et des libertés (CNIL)

(Asia C-507/17)

(2017/C 347/30)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Conseil d’État

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Google Inc.

Vastapuoli: Commission nationale de l’informatique et des libertés (CNIL)

Muut osapuolet: Wikimedia Foundation Inc., Fondation pour la liberté de la presse, Microsoft, Reporters Committee for Freedom of the Press ym., Article 19 ym., Internet Freedom Foundation ym. ja Défenseur des droits

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko ”linkkien poistamista koskevaa oikeutta”, sellaisena kuin Euroopan unionin tuomioistuin on 13.5.2014 antamassaan tuomiossa (1) vahvistanut sen 24.10.1995 annetun direktiivin (2) 12 artiklan b alakohdan ja 14 artiklan [ensimmäisen kohdan] a alakohdan perusteella, tulkittava siten, että kun hakukoneen ylläpitäjä hyväksyy linkkien poistamista koskevan pyynnön, sen on toteutettava linkkien poistaminen hakukoneensa kaikista verkkotunnuksista niin, etteivät riidanalaiset linkit enää näy siitä riippumatta, mistä paikasta pyynnön esittäjän nimeä koskeva haku tehdään, 24.10.1995 annetun direktiivin alueellisen soveltamisalan ulkopuolelle jäävät paikat mukaan lukien? |
| --- | --- |

1)

Onko ”linkkien poistamista koskevaa oikeutta”, sellaisena kuin Euroopan unionin tuomioistuin on 13.5.2014 antamassaan tuomiossa (1) vahvistanut sen 24.10.1995 annetun direktiivin (2) 12 artiklan b alakohdan ja 14 artiklan [ensimmäisen kohdan] a alakohdan perusteella, tulkittava siten, että kun hakukoneen ylläpitäjä hyväksyy linkkien poistamista koskevan pyynnön, sen on toteutettava linkkien poistaminen hakukoneensa kaikista verkkotunnuksista niin, etteivät riidanalaiset linkit enää näy siitä riippumatta, mistä paikasta pyynnön esittäjän nimeä koskeva haku tehdään, 24.10.1995 annetun direktiivin alueellisen soveltamisalan ulkopuolelle jäävät paikat mukaan lukien?

| 2) | Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, onko ”linkkien poistamista koskevaa oikeutta”, sellaisena kuin Euroopan unionin tuomioistuin on vahvistanut sen edellä mainitussa tuomiossaan, tulkittava siten, että kun hakukoneen ylläpitäjä hyväksyy linkkien poistamista koskevan pyynnön, se on velvollinen poistamaan pyynnön esittäjän nimellä suoritetun haun johdosta näkyvien tulosten riidanalaiset linkit vain verkkotunnuksesta, joka vastaa valtiota, jossa pyyntö katsotaan tehdyksi, vai yleisemmin hakukoneen verkkotunnuksista, jotka vastaavat hakukoneen kansallisia verkkotunnuspäätteitä kaikissa Euroopan unionin jäsenvaltioissa? |
| --- | --- |

2)

Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, onko ”linkkien poistamista koskevaa oikeutta”, sellaisena kuin Euroopan unionin tuomioistuin on vahvistanut sen edellä mainitussa tuomiossaan, tulkittava siten, että kun hakukoneen ylläpitäjä hyväksyy linkkien poistamista koskevan pyynnön, se on velvollinen poistamaan pyynnön esittäjän nimellä suoritetun haun johdosta näkyvien tulosten riidanalaiset linkit vain verkkotunnuksesta, joka vastaa valtiota, jossa pyyntö katsotaan tehdyksi, vai yleisemmin hakukoneen verkkotunnuksista, jotka vastaavat hakukoneen kansallisia verkkotunnuspäätteitä kaikissa Euroopan unionin jäsenvaltioissa?

| 3) | Onko ”linkkien poistamista koskevaa oikeutta”, sellaisena kuin Euroopan unionin tuomioistuin on vahvistanut sen edellä mainitussa tuomiossaan, lisäksi tulkittava toisessa kysymyksessä esiin tuodun velvollisuuden täydentämiseksi siten, että kun hakukoneen ylläpitäjä hyväksyy linkkien poistamista koskevan pyynnön, se on velvollinen poistamaan maarajoitukseksi kutsutulla tekniikalla ”linkkien poistamista koskevaa oikeutta” käyttävän henkilön nimellä suoritetun haun johdosta näkyvät riidanalaiset tulokset hänen asuinvaltiossaan sijaitsevaksi katsotusta IP-osoitteesta tai jopa yleisemmin IP-osoitteesta, jonka katsotaan sijaitsevan jossakin 24.10.1995 annetun direktiivin soveltamisalaan kuuluvassa jäsenvaltiossa siitä riippumatta, mitä verkkotunnusta haun suorittava internetin käyttäjä käyttää? |
| --- | --- |

3)

Onko ”linkkien poistamista koskevaa oikeutta”, sellaisena kuin Euroopan unionin tuomioistuin on vahvistanut sen edellä mainitussa tuomiossaan, lisäksi tulkittava toisessa kysymyksessä esiin tuodun velvollisuuden täydentämiseksi siten, että kun hakukoneen ylläpitäjä hyväksyy linkkien poistamista koskevan pyynnön, se on velvollinen poistamaan maarajoitukseksi kutsutulla tekniikalla ”linkkien poistamista koskevaa oikeutta” käyttävän henkilön nimellä suoritetun haun johdosta näkyvät riidanalaiset tulokset hänen asuinvaltiossaan sijaitsevaksi katsotusta IP-osoitteesta tai jopa yleisemmin IP-osoitteesta, jonka katsotaan sijaitsevan jossakin 24.10.1995 annetun direktiivin soveltamisalaan kuuluvassa jäsenvaltiossa siitä riippumatta, mitä verkkotunnusta haun suorittava internetin käyttäjä käyttää?

---

(1)  Tuomio 13.5.2014, Google Spain ja Google (C-131/12, EU:C:2014:317).

(2)  Yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24.10.1995 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 95/46/EY (EYVL 1995, L 281, s. 31).

---

| 16.10.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 347/23 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 347/23

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour d’appel de Liège (Belgia) on esittänyt 23.8.2017 – Marin-Simion Sut v. Ministère public

(Asia C-514/17)

(2017/C 347/31)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Cour d’appel de Liège

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Marin-Simion Sut

Vastapuoli: Ministère public

Ennakkoratkaisukysymys

Voidaanko puitepäätöksen 2002/584/YOS (1) 4 artiklan 6 alakohtaa tulkita siten, ettei sitä voida soveltaa tekoihin, joista pidätysmääräyksen antaneen valtion tuomioistuin on määrännyt vapausrangaistuksen, jos samoista teoista rangaistaan täytäntöönpanosta vastaavassa valtiossa ainoastaan sakolla, kun tämä täytäntöönpanosta vastaavan valtion kansallisen lainsäädännön mukaan tarkoittaa sitä, ettei vapausrangaistusta voida panna siellä täytäntöön, jolloin tuomitun henkilön mahdollisuudet sopeutua uudelleen täytäntöönpanosta vastaavan valtion yhteiskuntaan ja hänen perhesiteensä, sosiaaliset, taloudelliset ja muut siteensä sinne heikentyvät?

---

(1)  Eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä ja jäsenvaltioiden välisistä luovuttamismenettelyistä – Tiettyjen jäsenvaltioiden lausumat puitepäätöksen tekemisestä 13.6.2002 tehty neuvoston puitepäätös 2002/584/YOS (EYVL 2002, L 190, s. 1).

---

| 16.10.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 347/24 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 347/24

---

Kanne 4.9.2017 – Euroopan komissio v. Italian tasavalta

(Asia C-526/17)

(2017/C 347/32)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Asianosaiset

Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: G. Gattinara, P. Ondrůšek, A. Tokár)

Vastaaja: Italian tasavalta

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin tuomioistuin

| — | toteaa, että jatkamalla 31.12.2046 saakka Civitavecchia–Livorno (A12) moottoritien rakennustöitä koskevaa käyttöoikeusurakkasopimusta hankintailmoitusta julkaisematta, Italian tasavalta on jättänyt noudattamatta sille julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/85/EY (EUVL L 134, s. 114), sellaisena kuin se on muutettuna, 2 ja 58 artiklan mukaisia velvoitteitaan |
| --- | --- |

—

toteaa, että jatkamalla 31.12.2046 saakka Civitavecchia–Livorno (A12) moottoritien rakennustöitä koskevaa käyttöoikeusurakkasopimusta hankintailmoitusta julkaisematta, Italian tasavalta on jättänyt noudattamatta sille julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/85/EY (EUVL L 134, s. 114), sellaisena kuin se on muutettuna, 2 ja 58 artiklan mukaisia velvoitteitaan

| — | velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Komissio katsoo, että Civitavecchia–Livorno (A12) moottoritien rakennustöitä koskevan käyttöoikeusurakkasopimuksen jatkamista 31.12.2046 saakka on pidettävä tällaisen urakkasopimuksen olennaisen osan muuttamisena, ja siltä osin kuin kyse on käyttöoikeusurakkasopimuksen olennaisesta muuttamisesta, on jatkaminen katsottava uudeksi käyttöoikeusurakaksi, josta olisi pitänyt julkaista hankintailmoitus. Koska minkäänlaista ilmoitusta ei kuitenkaan ole julkaistu, Italian tasavalta on jättänyt noudattamatta direktiivin 2004/18/EY 2 ja 58 artiklan mukaisia velvoitteitaan.

---

Unionin yleinen tuomioistuin

| 16.10.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 347/25 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 347/25

---

Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 19.7.2017 – Yanukovych v. neuvosto

(Asia T-347/14 INTP) (1)

((Oikeudenkäyntimenettely - Määräyksen tulkinta))

(2017/C 347/33)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Olga Stanislavivna Yanukovych, Viktor Viktorovych Yanukovychin perillisenä, (Kiova, Ukraina) (edustaja: M. T. Beazley, QC)

Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. J.-P. Hix ja P. Mahnič Bruni)

Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi S. Bartelt ja D. Gauci, sitten E. Paasivirta ja J. Norris-Usher)

Oikeudenkäynnin kohde

Pyyntö tulkita 12.7.2016 annettua määräystä Yanukovych v. neuvosto (T-347/14, EU:T:2016:433)

Määräysosa

| 1) | 12.7.2016 annetun määräyksen Yanukovych vastaan neuvosto (T-347/14) määräysosan 3 kohtaa on tulkittava siten, että siltä osin kuin on kyse kannekirjelmässä esitetystä kumoamisvaatimuksesta, kyseisessä kohdassa tarkoitetaan sekä Viktor Viktorovych Yanukovychille aiheutuneita kuluja että niitä kuluja, joita Olga Stanislavivna Yanukovychille on Viktorovych Yanukovychin perillisen ominaisuudessa aiheutunut. |
| --- | --- |

1)

12.7.2016 annetun määräyksen Yanukovych vastaan neuvosto (T-347/14) määräysosan 3 kohtaa on tulkittava siten, että siltä osin kuin on kyse kannekirjelmässä esitetystä kumoamisvaatimuksesta, kyseisessä kohdassa tarkoitetaan sekä Viktor Viktorovych Yanukovychille aiheutuneita kuluja että niitä kuluja, joita Olga Stanislavivna Yanukovychille on Viktorovych Yanukovychin perillisen ominaisuudessa aiheutunut.

| 2) | Yhtäältä Stanislavivna Yanukovych Viktorovych Yanukovychin perillisen ominaisuudessa ja toisaalta Euroopan unionin neuvosto vastaavat kukin omista tulkintamenettelystä aiheutuneista kuluistaan. |
| --- | --- |

2)

Yhtäältä Stanislavivna Yanukovych Viktorovych Yanukovychin perillisen ominaisuudessa ja toisaalta Euroopan unionin neuvosto vastaavat kukin omista tulkintamenettelystä aiheutuneista kuluistaan.

| 3) | Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan. |
| --- | --- |

3)

Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

| 4) | Tämän määräyksen taltio liitetään tulkitun määräyksen taltioon, johon lisätään maininta tästä määräyksestä. |
| --- | --- |

4)

Tämän määräyksen taltio liitetään tulkitun määräyksen taltioon, johon lisätään maininta tästä määräyksestä.

---

(1)  EUVL C 253, 4.8.2014.

---

| 16.10.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 347/25 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 347/25

---

Kanne 4.7.2017 – Arca Capital Bohemia v. komissio

(Asia T-440/17)

(2017/C 347/34)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Arca Capital Bohemia a.s. (Praha, Tšekki) (edustaja: asianajaja M. Nedelka)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan 15.3.2017 tehdyn komission päätöksen COMP/D3/PB/2017/026659, jolla evättiin asetuksen (EY) N:o 1049/2001 mukainen oikeus tutustua asiakirjoihin, jotka liittyvät asiaan COMP/SA.17006 – C 27/04 (ex CZ 49/03) – Agrobanka Praha a.s. ja GE Capital Bank a.s |
| --- | --- |

—

kumoamaan 15.3.2017 tehdyn komission päätöksen COMP/D3/PB/2017/026659, jolla evättiin asetuksen (EY) N:o 1049/2001 mukainen oikeus tutustua asiakirjoihin, jotka liittyvät asiaan COMP/SA.17006 – C 27/04 (ex CZ 49/03) – Agrobanka Praha a.s. ja GE Capital Bank a.s

| — | kumoamaan 4.5.2017 tehdyn komission päätöksen C(2017) 3130 final, jolla pysytettiin 15.3.2017 tehty päätös COMP/D3/PB/2017/026659 |
| --- | --- |

—

kumoamaan 4.5.2017 tehdyn komission päätöksen C(2017) 3130 final, jolla pysytettiin 15.3.2017 tehty päätös COMP/D3/PB/2017/026659

| — | velvoittamaan komissio vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan komissio vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja vetoaa kanteensa tueksi kahteen kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä ja kolmannessa luetelmakohdassa säädettyjä poikkeuksia sovellettiin virheellisesti.
  Kantaja väittää tältä osin, että vastaaja sovelsi virheellisesti merkityksellistä oikeuskäytäntöä, joka sen mukaan ei sovellu tapauksiin, joissa hallinnollisen asiakirja-aineiston käsittely on lopetettu. Valtiontukiasioissa on lisäsi hyvin suuri yleinen intressi saada mahdollisimman paljon tietoa valtion elinten valvomiseksi, ja kaupallisiin etuihin perustuviin argumentteihin olisi myös sovellettava erilaista harkintaa kuin sulautumisia tai kartelleja koskevissa asioissa. |
| --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä ja kolmannessa luetelmakohdassa säädettyjä poikkeuksia sovellettiin virheellisesti.

Kantaja väittää tältä osin, että vastaaja sovelsi virheellisesti merkityksellistä oikeuskäytäntöä, joka sen mukaan ei sovellu tapauksiin, joissa hallinnollisen asiakirja-aineiston käsittely on lopetettu. Valtiontukiasioissa on lisäsi hyvin suuri yleinen intressi saada mahdollisimman paljon tietoa valtion elinten valvomiseksi, ja kaupallisiin etuihin perustuviin argumentteihin olisi myös sovellettava erilaista harkintaa kuin sulautumisia tai kartelleja koskevissa asioissa.

| 2) | Toinen kanneperuste, jonka mukaan ylivoimainen yleinen etu edellyttää asiakirjojen ilmaisemista.
  Kantaja esittää tältä osin väitteitä, jotka liittyvät kyseessä olevan pankin yksityistämisen taustalla oleviin syihin ja Tšekin pankkisektorin vakauteen. |
| --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste, jonka mukaan ylivoimainen yleinen etu edellyttää asiakirjojen ilmaisemista.

Kantaja esittää tältä osin väitteitä, jotka liittyvät kyseessä olevan pankin yksityistämisen taustalla oleviin syihin ja Tšekin pankkisektorin vakauteen.

---

| 16.10.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 347/26 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 347/26

---

Kanne 4.7.2017 – Arca Capital Bohemia v. komissio

(Asia T-441/17)

(2017/C 347/35)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Arca Capital Bohemia a.s. (Praha, Tšekki) (edustaja: asianajaja M. Nedelka)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan 13.3.2017 tehdyn komission päätöksen COMP/F3/NB/tt*D-2017/025322, jolla osittain hylättiin asetukseen (EY) N:o 1049/2001 perustuva oikeus tutustua asiakirjoihin, jotka liittyvät asiaan COMP/SA. 25076 (2011/NN) – Privatisation of Rental Housing – Karbon Invest; |
| --- | --- |

—

kumoamaan 13.3.2017 tehdyn komission päätöksen COMP/F3/NB/tt*D-2017/025322, jolla osittain hylättiin asetukseen (EY) N:o 1049/2001 perustuva oikeus tutustua asiakirjoihin, jotka liittyvät asiaan COMP/SA. 25076 (2011/NN) – Privatisation of Rental Housing – Karbon Invest;

| — | kumoamaan 4.5.2017 tehdyn komission päätöksen C(2017) 3129 final, jolla pysytettiin 13.3.2017 tehty komission päätös COMP/F3/NB/tt*D-2017/025322 |
| --- | --- |

—

kumoamaan 4.5.2017 tehdyn komission päätöksen C(2017) 3129 final, jolla pysytettiin 13.3.2017 tehty komission päätös COMP/F3/NB/tt*D-2017/025322

| — | velvoittamaan komissio vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan komissio vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja vetoaa kanteensa tueksi kahteen kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä ja kolmannessa luetelmakohdassa säädettyjä poikkeuksia sovellettiin virheellisesti.
  Kantaja väittää tältä osin, että vastaaja sovelsi virheellisesti merkityksellistä oikeuskäytäntöä, joka sen mukaan ei sovellu tapauksiin, joissa hallinnollisen asiakirja-aineiston käsittely on lopetettu. Valtiontukiasioissa on lisäsi hyvin suuri yleinen intressi saada mahdollisimman paljon tietoa valtion elinten valvomiseksi, ja kaupallisiin etuihin perustuviin argumentteihin olisi myös sovellettava erilaista harkintaa kuin sulautumisia tai kartelleja koskevissa asioissa. |
| --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä ja kolmannessa luetelmakohdassa säädettyjä poikkeuksia sovellettiin virheellisesti.

Kantaja väittää tältä osin, että vastaaja sovelsi virheellisesti merkityksellistä oikeuskäytäntöä, joka sen mukaan ei sovellu tapauksiin, joissa hallinnollisen asiakirja-aineiston käsittely on lopetettu. Valtiontukiasioissa on lisäsi hyvin suuri yleinen intressi saada mahdollisimman paljon tietoa valtion elinten valvomiseksi, ja kaupallisiin etuihin perustuviin argumentteihin olisi myös sovellettava erilaista harkintaa kuin sulautumisia tai kartelleja koskevissa asioissa.

| 2) | Toinen kanneperuste, jonka mukaan ylivoimainen yleinen etu edellyttää asiakirjojen ilmaisemista.
  Kantaja väittää tältä osin, että kyseessä olevalla yksityistämisellä on erittäin kielteinen yhteiskunnallinen vaikutus, ja viittaa laajalle levinneeseen epäilyyn siitä, että menettelyyn liittyi sääntöjenvastaisuuksia valtion elinten taholta. |
| --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste, jonka mukaan ylivoimainen yleinen etu edellyttää asiakirjojen ilmaisemista.

Kantaja väittää tältä osin, että kyseessä olevalla yksityistämisellä on erittäin kielteinen yhteiskunnallinen vaikutus, ja viittaa laajalle levinneeseen epäilyyn siitä, että menettelyyn liittyi sääntöjenvastaisuuksia valtion elinten taholta.

---

| 16.10.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 347/27 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 347/27

---

Kanne 18.7.2017 – Bowles v. EKP

(Asia T-447/17)

(2017/C 347/36)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Carlos Bowles (Frankfurt-am-Main, Saksa) (edustaja: asianajaja L. Levi)

Vastaaja: Euroopan keskuspankki

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | toteaa kanteen perustelluksi ja hyväksyy sen |
| --- | --- |

—

toteaa kanteen perustelluksi ja hyväksyy sen

| — | tämän johdosta






  — | kumoaa 31.1.2017 tehdyn päätöksen, joka annettiin 1.2.2017 tiedoksi henkilöstölle ja jonka mukaan [X] nimitetään puheenjohtajan neuvonantajan ja johtokunnan neuvonantajien koordinaattorin tehtävään, kumoaa päätöksen, jolla kantaja jätettiin nimittämättä tähän tehtävään ja kumoaa päätöksen, jolla kantajan hakemusta tähän tehtävään ei hyväksytä |
| --- | --- | --- |

—

tämän johdosta

—

kumoaa 31.1.2017 tehdyn päätöksen, joka annettiin 1.2.2017 tiedoksi henkilöstölle ja jonka mukaan [X] nimitetään puheenjohtajan neuvonantajan ja johtokunnan neuvonantajien koordinaattorin tehtävään, kumoaa päätöksen, jolla kantaja jätettiin nimittämättä tähän tehtävään ja kumoaa päätöksen, jolla kantajan hakemusta tähän tehtävään ei hyväksytä

| — | kumoaa 16.5.2017 päivätyn päätöksen, jonka kantaja vastaanotti 23.5.2017 ja jolla erityinen valitus hylättiin |
| --- | --- |

—

kumoaa 16.5.2017 päivätyn päätöksen, jonka kantaja vastaanotti 23.5.2017 ja jolla erityinen valitus hylättiin

| — | määrää korvattavaksi kantajalle aiheutuneen aineellisen vahingon, joka muodostui siitä, että hän menetti mahdollisuuden tulla nimitetyksi puheenjohtajan neuvonantajan ja johtokunnan neuvonantajien koordinaattorin tehtävään |
| --- | --- |

—

määrää korvattavaksi kantajalle aiheutuneen aineellisen vahingon, joka muodostui siitä, että hän menetti mahdollisuuden tulla nimitetyksi puheenjohtajan neuvonantajan ja johtokunnan neuvonantajien koordinaattorin tehtävään

| — | määrää kantajalle aiheutuneesta henkisestä kärsimyksestä symbolisen yhden euron korvauksen |
| --- | --- |

—

määrää kantajalle aiheutuneesta henkisestä kärsimyksestä symbolisen yhden euron korvauksen

| — | velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan. |
| --- | --- |

—

velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu julkisuuden, avoimuuden, yhdenvertaisen kohtelun ja syrjintäkiellon periaatteiden loukkaamiselle sekä työjärjestyksen 20.2 artiklan, palvelussuhteen ehtojen 8 artiklan a kohdan, henkilöstösääntöjen 1a.1.1 artiklan, SEUT 2 ja 3 artiklan ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 20 ja 41 artiklan rikkomiselle. Kantaja katsoo tältä osin, ettei hänellä ollut mahdollisuutta toimittaa hakemusta puheenjohtajan neuvonantajan ja johtokunnan neuvonantajien koordinaattorin tehtävään, kun taas [X]:lle tämä mahdollisuus tarjottiin. |
| --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu julkisuuden, avoimuuden, yhdenvertaisen kohtelun ja syrjintäkiellon periaatteiden loukkaamiselle sekä työjärjestyksen 20.2 artiklan, palvelussuhteen ehtojen 8 artiklan a kohdan, henkilöstösääntöjen 1a.1.1 artiklan, SEUT 2 ja 3 artiklan ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 20 ja 41 artiklan rikkomiselle. Kantaja katsoo tältä osin, ettei hänellä ollut mahdollisuutta toimittaa hakemusta puheenjohtajan neuvonantajan ja johtokunnan neuvonantajien koordinaattorin tehtävään, kun taas [X]:lle tämä mahdollisuus tarjottiin.

| 2) | Toinen kanneperuste, joka perustuu henkilöstösääntöjen 1a.7 artiklan rikkomiseen siltä osin kuin tämän oikeusperustan mukaan hakija voidaan nimittää vain johtokunnan jäsenen neuvonantajan tehtävään, muttei puheenjohtajan neuvonantajan ja johtokunnan neuvonantajien koordinaattorin tehtävään, jonka myötä vastuu kasvaa neuvonantajan tehtävään kuuluvan vastuun tasoa korkeammalle. |
| --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste, joka perustuu henkilöstösääntöjen 1a.7 artiklan rikkomiseen siltä osin kuin tämän oikeusperustan mukaan hakija voidaan nimittää vain johtokunnan jäsenen neuvonantajan tehtävään, muttei puheenjohtajan neuvonantajan ja johtokunnan neuvonantajien koordinaattorin tehtävään, jonka myötä vastuu kasvaa neuvonantajan tehtävään kuuluvan vastuun tasoa korkeammalle.

| 3) | Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, ettei henkilöstökomiteaa kuultu uuden viran perustamisesta ja koordinaattorin tehtävään kuuluvan vastuun kasvattamisesta, millä väitetysti rikottiin palvelussuhteen ehtojen 48 ja 49 artiklaa ja sopimuspöytäkirjaa. |
| --- | --- |

3)

Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, ettei henkilöstökomiteaa kuultu uuden viran perustamisesta ja koordinaattorin tehtävään kuuluvan vastuun kasvattamisesta, millä väitetysti rikottiin palvelussuhteen ehtojen 48 ja 49 artiklaa ja sopimuspöytäkirjaa.

| 4) | Neljäs kanneperuste, joka perustuu hyvän hallinnon periaatteen loukkaamiseen puheenjohtajan neuvonantajan ja johtokunnan neuvonantajien koordinaattorin tehtävän puuttuvan työnkuvauksen vuoksi. |
| --- | --- |

4)

Neljäs kanneperuste, joka perustuu hyvän hallinnon periaatteen loukkaamiseen puheenjohtajan neuvonantajan ja johtokunnan neuvonantajien koordinaattorin tehtävän puuttuvan työnkuvauksen vuoksi.

---

| 16.10.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 347/28 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 347/28

---

Kanne 20.7.2017 – TL v. tietosuojavaltuutettu

(Asia T-452/17)

(2017/C 347/37)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: TL (edustajat: asianajajat T. Léonard ja M. Cock)

Vastaaja: Euroopan tietosuojavaltuutettu

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | toteamaan, että kun Euroopan tietosuojavaltuutetun 16.5.2017 tekemässä päätöksessä, jossa kieltäydytään tunnistetietojen poistamisesta tuomiosta [luottamuksellinen] (1) ja henkilötietoja sisältäviltä internetsivuilta, hylätään kantelu sillä perusteella, että se on muutosvaatimus, eikä vastata kantelun tehneen osapuolen väitteisiin, sillä rikotaan:






  — | yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 18.12.2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 45/2001 (EYVL 2001, L 8, s. 1) 46 artiklan a alakohtaa ja työjärjestyksen vahvistamisesta 17.12.2012 annetun Euroopan tietosuojavaltuutetun päätöksen 2013/504/EU (EUVL 2013, L 273, s. 41) 33 artiklaa ja 34 artiklan 1 kohtaa, jotka on annettu kyseisen 46 artiklan a alakohdan, jossa tietosuojavaltuutetun tehtäväksi asetetaan tutkia kanteluita sekä ilmoittaa kyseessä olevalle henkilölle käsittelynsä tuloksesta, täytäntöön panemiseksi |
| --- | --- | --- |

—

toteamaan, että kun Euroopan tietosuojavaltuutetun 16.5.2017 tekemässä päätöksessä, jossa kieltäydytään tunnistetietojen poistamisesta tuomiosta [luottamuksellinen] (1) ja henkilötietoja sisältäviltä internetsivuilta, hylätään kantelu sillä perusteella, että se on muutosvaatimus, eikä vastata kantelun tehneen osapuolen väitteisiin, sillä rikotaan:

—

yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 18.12.2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 45/2001 (EYVL 2001, L 8, s. 1) 46 artiklan a alakohtaa ja työjärjestyksen vahvistamisesta 17.12.2012 annetun Euroopan tietosuojavaltuutetun päätöksen 2013/504/EU (EUVL 2013, L 273, s. 41) 33 artiklaa ja 34 artiklan 1 kohtaa, jotka on annettu kyseisen 46 artiklan a alakohdan, jossa tietosuojavaltuutetun tehtäväksi asetetaan tutkia kanteluita sekä ilmoittaa kyseessä olevalle henkilölle käsittelynsä tuloksesta, täytäntöön panemiseksi

| — | Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklaa, jossa unionin toimielimille ja elimille asetetaan yleinen perusteluvelvollisuus |
| --- | --- |

—

Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklaa, jossa unionin toimielimille ja elimille asetetaan yleinen perusteluvelvollisuus

| — | toteaa, että koska riidanalaisessa päätöksessä todetaan, ettei tietosuojavaltuutetulla ole toimivaltaa tutkia kantajan tekemää kantelua, sillä rikotaan asetuksen (EY) N:o 45/2001 46 artiklan c alakohtaa, luettuna Euroopan unionin perusoikeuskirjan 8 artiklan 3 kohdan valossa |
| --- | --- |

—

toteaa, että koska riidanalaisessa päätöksessä todetaan, ettei tietosuojavaltuutetulla ole toimivaltaa tutkia kantajan tekemää kantelua, sillä rikotaan asetuksen (EY) N:o 45/2001 46 artiklan c alakohtaa, luettuna Euroopan unionin perusoikeuskirjan 8 artiklan 3 kohdan valossa

tämän seurauksena:

| — | kumoamaan riidanalaisen päätöksen |
| --- | --- |

—

kumoamaan riidanalaisen päätöksen

| — | velvoittamaan tietosuojavaltuutetun korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan tietosuojavaltuutetun korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan Euroopan tietosuojavaltuutettu ei vastannut kantajan tekemään kanteluun. Kun riidanalaisessa päätöksessä hylätään kantelu sillä perusteella, että se on muutosvaatimus, eikä vastata kantajan tunnistetietojen poistamista koskeman vaatimuksensa tueksi esittämiin väitteisiin, sillä rikotaan asetuksen (EY) N:o 45/2001 46 artiklan a alakohtaa, jossa tietosuojavaltuutetun tehtäväksi asetetaan tutkia kanteluita sekä ilmoittaa kyseessä olevalle henkilölle käsittelynsä tuloksesta, sekä tietosuojavaltuutetun päätöksen 2013/504/EU 33 artiklaa ja 34 artiklan 1 kohtaa, jotka on annettu kyseisen 46 artiklan a alakohdan täytäntöön panemiseksi ja joiden nojalla tietosuojavaltuutettu tutkii kanteluita sekä ilmoittaa kantelijalle käsittelynsä tuloksesta ja toteutetuista toimista. Kantajan mukaan tietosuojavaltuutettu ei käsitellyt kantelua, koska se luonnehti sitä virheellisesti muutosvaatimukseksi. Lisäksi riidanalaisella päätöksellä rikotaan Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklaa, jossa unionin toimielimille ja elimille asetetaan yleinen perusteluvelvollisuus. |
| --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan Euroopan tietosuojavaltuutettu ei vastannut kantajan tekemään kanteluun. Kun riidanalaisessa päätöksessä hylätään kantelu sillä perusteella, että se on muutosvaatimus, eikä vastata kantajan tunnistetietojen poistamista koskeman vaatimuksensa tueksi esittämiin väitteisiin, sillä rikotaan asetuksen (EY) N:o 45/2001 46 artiklan a alakohtaa, jossa tietosuojavaltuutetun tehtäväksi asetetaan tutkia kanteluita sekä ilmoittaa kyseessä olevalle henkilölle käsittelynsä tuloksesta, sekä tietosuojavaltuutetun päätöksen 2013/504/EU 33 artiklaa ja 34 artiklan 1 kohtaa, jotka on annettu kyseisen 46 artiklan a alakohdan täytäntöön panemiseksi ja joiden nojalla tietosuojavaltuutettu tutkii kanteluita sekä ilmoittaa kantelijalle käsittelynsä tuloksesta ja toteutetuista toimista. Kantajan mukaan tietosuojavaltuutettu ei käsitellyt kantelua, koska se luonnehti sitä virheellisesti muutosvaatimukseksi. Lisäksi riidanalaisella päätöksellä rikotaan Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklaa, jossa unionin toimielimille ja elimille asetetaan yleinen perusteluvelvollisuus.

| 2) | Toinen kanneperuste, joka koskee asetuksen (EY) N:o 45/2001 46 artiklan a alakohdan, luettuna Euroopan unionin perusoikeuskirjan 8 artiklan 3 kohdan valossa, rikkomista siltä osin kuin tietosuojavaltuutettu katsoi virheellisesti, ettei sillä ole toimivaltaa tutkia kantajan tekemää kantelua. |
| --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste, joka koskee asetuksen (EY) N:o 45/2001 46 artiklan a alakohdan, luettuna Euroopan unionin perusoikeuskirjan 8 artiklan 3 kohdan valossa, rikkomista siltä osin kuin tietosuojavaltuutettu katsoi virheellisesti, ettei sillä ole toimivaltaa tutkia kantajan tekemää kantelua.

---

(1)  Luottamukselliset tiedot poistettu.

---

| 16.10.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 347/29 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 347/29

---

Kanne 20.7.2017 – TV v. neuvosto

(Asia T-453/17)

(2017/C 347/38)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: TV (edustajat: asianajajat L. Levi ja A. Blot)

Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | toteamaan, että käsiteltävä kanne voidaan ottaa tutkittavaksi ja se on perusteltu |
| --- | --- |

—

toteamaan, että käsiteltävä kanne voidaan ottaa tutkittavaksi ja se on perusteltu

tämän johdosta

| — | kumoamaan 19.8.2016 tehdyn päätöksen kantajan irtisanomisesta hänen koeaikansa päättyessä eli 1.9.2016 |
| --- | --- |

—

kumoamaan 19.8.2016 tehdyn päätöksen kantajan irtisanomisesta hänen koeaikansa päättyessä eli 1.9.2016

| — | kumoamaan 11.4.2017 tehdyn nimittävän viranomaisen päätöksen hylätä kantajan 4.11.2016 tekemä valitus |
| --- | --- |

—

kumoamaan 11.4.2017 tehdyn nimittävän viranomaisen päätöksen hylätä kantajan 4.11.2016 tekemä valitus

| — | velvoittamaan maksamaan kantajalle 20 000 euroa korvauksena henkisestä kärsimyksestä |
| --- | --- |

—

velvoittamaan maksamaan kantajalle 20 000 euroa korvauksena henkisestä kärsimyksestä

| — | velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa viiteen kanneperusteeseen.

| 1. | Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu perusteluvelvollisuuden noudattamatta jättämiseen. |
| --- | --- |

1.

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu perusteluvelvollisuuden noudattamatta jättämiseen.

| 2. | Toinen kanneperuste, joka perustuu riidanalaisen päätöksen lainvastaisuuteen siltä osin kuin siinä vahvistetaan arviointikomitean (CORAP), joka on korvannut arvioijien tekemän arvioinnin omalla arvioinnillaan, lausunnossa esitetty päätelmä. |
| --- | --- |

2.

Toinen kanneperuste, joka perustuu riidanalaisen päätöksen lainvastaisuuteen siltä osin kuin siinä vahvistetaan arviointikomitean (CORAP), joka on korvannut arvioijien tekemän arvioinnin omalla arvioinnillaan, lausunnossa esitetty päätelmä.

| 3. | Kolmas kanneperuste, joka perustuu tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja koskeviin ilmeisiin virheisiin niissä perusteluissa, joihin koeajalta laaditussa kertomuksessa nojaudutaan. |
| --- | --- |

3.

Kolmas kanneperuste, joka perustuu tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja koskeviin ilmeisiin virheisiin niissä perusteluissa, joihin koeajalta laaditussa kertomuksessa nojaudutaan.

| 4. | Neljäs kanneperuste, joka perustuu siihen, ettei koeaikaa ole suoritettu normaaleissa olosuhteissa. |
| --- | --- |

4.

Neljäs kanneperuste, joka perustuu siihen, ettei koeaikaa ole suoritettu normaaleissa olosuhteissa.

| 5. | Viides kanneperuste, joka perustuu huolenpitovelvollisuuden noudattamatta jättämiseen ja hyvän hallinnon periaatteen loukkaamiseen. |
| --- | --- |

5.

Viides kanneperuste, joka perustuu huolenpitovelvollisuuden noudattamatta jättämiseen ja hyvän hallinnon periaatteen loukkaamiseen.

Kantaja katsoo lisäksi, että kumoamisperusteissa esitetyt lainvastaisuudet ovat kaikki vastaajan vastuulla olevia virheitä. Se vaatii näin ollen myös riitautetuista päätöksistä väitetysti aiheutuneen henkisen kärsimyksen korvaamista.

---

| 16.10.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 347/30 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 347/30

---

Kanne 21.7.2017 – Shindler ym. v. neuvosto

(Asia T-458/17)

(2017/C 347/39)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Harry Shindler (Porto d’Ascoli, Italia) ja 12 muuta kantajaa (edustaja: asianajaja J. Fouchet)

Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

Vaatimukset

Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan luvan antamisesta aloittaa neuvottelut Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan kanssa kyseisen jäsenvaltion Euroopan unionista eroamiseen sovellettavia yksityiskohtaisia määräyksiä koskevan sopimuksen tekemiseksi annetun Euroopan unionin neuvoston päätöksen (EU, Euratom) XT 21016/17 ja kyseisen päätöksen XT 21016/17 liitteen ADD 1 REV 2, jotka on hyväksytty 22.5.2017 |
| --- | --- |

—

kumoamaan luvan antamisesta aloittaa neuvottelut Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan kanssa kyseisen jäsenvaltion Euroopan unionista eroamiseen sovellettavia yksityiskohtaisia määräyksiä koskevan sopimuksen tekemiseksi annetun Euroopan unionin neuvoston päätöksen (EU, Euratom) XT 21016/17 ja kyseisen päätöksen XT 21016/17 liitteen ADD 1 REV 2, jotka on hyväksytty 22.5.2017

| — | ja siten






  — | velvoittamaan Euroopan unionin neuvoston korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut, joihin sisältyy 5 000 euroa asianajokuluja |
| --- | --- | --- |

—

ja siten

—

velvoittamaan Euroopan unionin neuvoston korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut, joihin sisältyy 5 000 euroa asianajokuluja

| — | varaamaan erityisesti SCP CORNILLE-POUYANNElle, Bordeaux'n asianajajayhteisöön kuuluville asianajajille, tilaisuuden esittää unionin yleisen tuomioistuimen määräämässä istunnossa kaikki tarpeelliset huomautukset. |
| --- | --- |

—

varaamaan erityisesti SCP CORNILLE-POUYANNElle, Bordeaux'n asianajajayhteisöön kuuluville asianajajille, tilaisuuden esittää unionin yleisen tuomioistuimen määräämässä istunnossa kaikki tarpeelliset huomautukset.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

| 1. | Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu luvan antamisesta aloittaa neuvottelut Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan kanssa kyseisen jäsenvaltion Euroopan unionista eroamiseen sovellettavia yksityiskohtaisia määräyksiä koskevan sopimuksen tekemiseksi annetun Euroopan unionin neuvoston päätöksen (EU, Euratom) XT 21016/17 ja kyseisen päätöksen XT 21016/17 liitteen ADD 1 REV 2, jotka on hyväksytty 22.5.2017 (jäljempänä riidanalainen päätös), ulkoiseen lainvastaisuuteen. Tämä kanneperuste jakautuu kahteen osaan:






  — | Kanneperusteen ensimmäinen osa, joka perustuu Euratom-sopimuksen rikkomiseen, koska riidanalaisessa päätöksessä ja sen liitteessä edellytetään, että Yhdistyneen kuningaskunnan eroaminen Euroopan atomienergiayhteisöstä tapahtuu automaattisesti samanaikaisesti sen erotessa Euroopan unionista eikä siihen sovelleta erillistä eroamis- ja neuvottelumenettelyä. |
| --- | --- | --- |

1.

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu luvan antamisesta aloittaa neuvottelut Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan kanssa kyseisen jäsenvaltion Euroopan unionista eroamiseen sovellettavia yksityiskohtaisia määräyksiä koskevan sopimuksen tekemiseksi annetun Euroopan unionin neuvoston päätöksen (EU, Euratom) XT 21016/17 ja kyseisen päätöksen XT 21016/17 liitteen ADD 1 REV 2, jotka on hyväksytty 22.5.2017 (jäljempänä riidanalainen päätös), ulkoiseen lainvastaisuuteen. Tämä kanneperuste jakautuu kahteen osaan:

—

Kanneperusteen ensimmäinen osa, joka perustuu Euratom-sopimuksen rikkomiseen, koska riidanalaisessa päätöksessä ja sen liitteessä edellytetään, että Yhdistyneen kuningaskunnan eroaminen Euroopan atomienergiayhteisöstä tapahtuu automaattisesti samanaikaisesti sen erotessa Euroopan unionista eikä siihen sovelleta erillistä eroamis- ja neuvottelumenettelyä.

| — | Kanneperusteen toinen osa, joka perustuu unionin ja jäsenvaltioiden välisen toimivallanjaon loukkaamiseen, koska riidanalaisessa päätöksessä ja sen liitteessä annetaan unionille poikkeuksellinen horisontaalinen toimivalta neuvottelujen aloittamiseen Yhdistyneen kuningaskunnan unionista eroamista koskevasta sopimuksesta ja suljetaan pois mahdollisuus tehdä sopimus sekasopimuksena, jolloin lopullista sopimusta ei ole tarkoitus ratifioida jäsenvaltioiden toimesta. |
| --- | --- |

—

Kanneperusteen toinen osa, joka perustuu unionin ja jäsenvaltioiden välisen toimivallanjaon loukkaamiseen, koska riidanalaisessa päätöksessä ja sen liitteessä annetaan unionille poikkeuksellinen horisontaalinen toimivalta neuvottelujen aloittamiseen Yhdistyneen kuningaskunnan unionista eroamista koskevasta sopimuksesta ja suljetaan pois mahdollisuus tehdä sopimus sekasopimuksena, jolloin lopullista sopimusta ei ole tarkoitus ratifioida jäsenvaltioiden toimesta.

| 2. | Toinen kanneperuste, joka perustuu riidanalaisen päätöksen sisäiseen lainvastaisuuteen ja jakautuu kolmeen osaan:






  — | Kanneperusteen ensimmäinen osa, joka perustuu yhdenvertaisuusperiaatteen loukkaamiseen, koska vastaaja on riidanalaisen päätöksen ja sen liitteen antaessaan hyväksynyt eroamismenettelyn aloittamisen ilman, että ulkomaille muuttaneet unionin kansalaiset olisivat voineet ilmaista mielipidettään siitä, että he mahdollisesti menettävät asemansa unionin kansalaisina. Oikeutta tulla kuulluksi ja oikeutta ilmaista mielipiteensä äänestämällä vaaleissa Euroopan tasolla on siten loukattu. Riidanalaisella päätöksellä sallitaan siten, että on olemassa toisen luokan kansalaisia, jotka ovat menettäneet äänioikeutensa käytettyään oikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteen, joten päätöksessä ei ole noudatettu kansalaisten yhdenvertaisen kohtelun periaatetta. Kantajat katsovat, että unionin kansalaisia on syrjitty heidän asuinpaikkansa perusteella. |
| --- | --- | --- |

2.

Toinen kanneperuste, joka perustuu riidanalaisen päätöksen sisäiseen lainvastaisuuteen ja jakautuu kolmeen osaan:

—

Kanneperusteen ensimmäinen osa, joka perustuu yhdenvertaisuusperiaatteen loukkaamiseen, koska vastaaja on riidanalaisen päätöksen ja sen liitteen antaessaan hyväksynyt eroamismenettelyn aloittamisen ilman, että ulkomaille muuttaneet unionin kansalaiset olisivat voineet ilmaista mielipidettään siitä, että he mahdollisesti menettävät asemansa unionin kansalaisina. Oikeutta tulla kuulluksi ja oikeutta ilmaista mielipiteensä äänestämällä vaaleissa Euroopan tasolla on siten loukattu. Riidanalaisella päätöksellä sallitaan siten, että on olemassa toisen luokan kansalaisia, jotka ovat menettäneet äänioikeutensa käytettyään oikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteen, joten päätöksessä ei ole noudatettu kansalaisten yhdenvertaisen kohtelun periaatetta. Kantajat katsovat, että unionin kansalaisia on syrjitty heidän asuinpaikkansa perusteella.

| — | Kanneperusteen toinen osa, joka perustuu SEUT 203 artiklan rikkomiseen, koska riidanalainen päätös merkitsee Yhdistyneen kuningaskunnan merentakaisten maiden ja alueiden eroamista unionista ilman, että näiden maiden ja alueiden asukkailla on ollut mahdollisuutta äänestää eroamisesta EUT-sopimuksessa määrätyistä assosiaatiota koskevista säännöistä, ja ilman, että päätöksessä mainittaisiin näitä maita ja alueita koskevasta SEUT 203 artiklan mukaisesta erityismenettelystä, joten riidanalaisella päätöksellä loukataan SEUT 199 artiklan mukaista sijoittautumisvapautta. |
| --- | --- |

—

Kanneperusteen toinen osa, joka perustuu SEUT 203 artiklan rikkomiseen, koska riidanalainen päätös merkitsee Yhdistyneen kuningaskunnan merentakaisten maiden ja alueiden eroamista unionista ilman, että näiden maiden ja alueiden asukkailla on ollut mahdollisuutta äänestää eroamisesta EUT-sopimuksessa määrätyistä assosiaatiota koskevista säännöistä, ja ilman, että päätöksessä mainittaisiin näitä maita ja alueita koskevasta SEUT 203 artiklan mukaisesta erityismenettelystä, joten riidanalaisella päätöksellä loukataan SEUT 199 artiklan mukaista sijoittautumisvapautta.

| — | Kanneperusteen kolmas osa, joka perustuu oikeusvarmuuden ja luottamuksensuojan periaatteiden loukkaamiseen, koska kantajat katsovat, että lopputulokseltaan epävarmojen neuvottelujen aloittamisella eroamissopimuksesta on merkittävä vaikutus kantajille unionin oikeuden perusteella kuuluvia oikeuksia koskeviin sääntöihin, vaikka he ovat perustaneet yksityis- ja perhe-elämänsä toiseen jäsenvaltioon käyttämällä liikkumisvapauttaan. Riidanalainen päätös ei siten täytä oikeussääntöjen ennustettavuuden vaatimusta, jota oikeusvarmuuden ja luottamuksensuojan periaatteet edellyttävät, ja päätöksellä loukataan myös yksityis- ja perhe-elämän suojaa. |
| --- | --- |

—

Kanneperusteen kolmas osa, joka perustuu oikeusvarmuuden ja luottamuksensuojan periaatteiden loukkaamiseen, koska kantajat katsovat, että lopputulokseltaan epävarmojen neuvottelujen aloittamisella eroamissopimuksesta on merkittävä vaikutus kantajille unionin oikeuden perusteella kuuluvia oikeuksia koskeviin sääntöihin, vaikka he ovat perustaneet yksityis- ja perhe-elämänsä toiseen jäsenvaltioon käyttämällä liikkumisvapauttaan. Riidanalainen päätös ei siten täytä oikeussääntöjen ennustettavuuden vaatimusta, jota oikeusvarmuuden ja luottamuksensuojan periaatteet edellyttävät, ja päätöksellä loukataan myös yksityis- ja perhe-elämän suojaa.

---

| 16.10.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 347/31 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 347/31

---

Kanne 25.7.2017 – TN v. ENISA

(Asia T-461/17)

(2017/C 347/40)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: TN (edustajat: asianajajat L. Levi ja A. Blot)

Vastaaja: Euroopan unionin verkko- ja tietoturvavirasto (ENISA)

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa ENISAn 25.11.2016 tekemän päätöksen, jolla on peruutettu sen työtarjous, jonka mukaan kantaja oli määrä nimittää yrityspalvelujen ja sidosryhmäyksikön yksikönpäälliköksi |
| --- | --- |

—

kumoaa ENISAn 25.11.2016 tekemän päätöksen, jolla on peruutettu sen työtarjous, jonka mukaan kantaja oli määrä nimittää yrityspalvelujen ja sidosryhmäyksikön yksikönpäälliköksi

| — | kumoaa ENISAn 20.4.2017 tekemän päätöksen, jolla on hylätty kantajan valitus |
| --- | --- |

—

kumoaa ENISAn 20.4.2017 tekemän päätöksen, jolla on hylätty kantajan valitus

| — | velvoittaa maksamaan korvauksia kantajalle aiheutuneista aineellisista tai aineettomista vahingoista |
| --- | --- |

—

velvoittaa maksamaan korvauksia kantajalle aiheutuneista aineellisista tai aineettomista vahingoista

| — | velvoittaa ENISAn korvaamaan menettelyn kaikki oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa ENISAn korvaamaan menettelyn kaikki oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

| 1. | Ensimmäinen kanneperuste koskee sitä, että vastaaja rikkoi sen sopimukseen perustuvia velvoitteitaan kantajan osalta.






  — | Kantaja väittää, ettei työtarjousta voitu peruuttaa, koska sopimus oli jo tehty ja kiistää vastaajan päinvastaiset väitteet. |
| --- | --- | --- |

1.

Ensimmäinen kanneperuste koskee sitä, että vastaaja rikkoi sen sopimukseen perustuvia velvoitteitaan kantajan osalta.

—

Kantaja väittää, ettei työtarjousta voitu peruuttaa, koska sopimus oli jo tehty ja kiistää vastaajan päinvastaiset väitteet.

| 2. | Toinen kanneperuste koskee kantajan henkilötietojen aiheetonta käsittelyä ja Euroopan unionin muuta henkilöstöä koskevien palvelussuhteen ehtojen 12 artiklan, huolellisuusvelvollisuuden ja oikeuden hyvään hallintoon rikkomista. |
| --- | --- |

2.

Toinen kanneperuste koskee kantajan henkilötietojen aiheetonta käsittelyä ja Euroopan unionin muuta henkilöstöä koskevien palvelussuhteen ehtojen 12 artiklan, huolellisuusvelvollisuuden ja oikeuden hyvään hallintoon rikkomista.

| 3. | Kolmas kanneperuste koskee sitä, että kantajan oikeutta tulla kuulluksi on rikottu.






  — | Kantajaa ei kuultu ennen riidanalaisen päätöksen, jolla työtarjous peruutettiin, tekemistä. |
| --- | --- | --- |

3.

Kolmas kanneperuste koskee sitä, että kantajan oikeutta tulla kuulluksi on rikottu.

—

Kantajaa ei kuultu ennen riidanalaisen päätöksen, jolla työtarjous peruutettiin, tekemistä.

---

| 16.10.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 347/32 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 347/32

---

Kanne 25.7.2017 – TO v. EEA

(Asia T-462/17)

(2017/C 347/41)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: TO (edustaja: asianajaja N. Lhoëst)

Vastaaja: Euroopan ympäristökeskus (EEA)

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan Euroopan ympäristökeskuksen (EEA) 22.9.2016 tekemän päätöksen, jolla päätetään kantajan työsuhde sopimussuhteisena toimihenkilönä |
| --- | --- |

—

kumoamaan Euroopan ympäristökeskuksen (EEA) 22.9.2016 tekemän päätöksen, jolla päätetään kantajan työsuhde sopimussuhteisena toimihenkilönä

| — | kumoamaan EEA:n 20.4.2017 tekemän päätöksen, jolla hylätään kantajan 21.12.2016 tekemä valitus |
| --- | --- |

—

kumoamaan EEA:n 20.4.2017 tekemän päätöksen, jolla hylätään kantajan 21.12.2016 tekemä valitus

| — | määräämään EEA:n maksamaan kantajalle korvauksen, jonka suuruus lasketaan neljän vuoden ansionmenetyksen perusteella siten, että määrästä vähennetään kantajan kyseisenä aikana saamat työttömyyskorvaukset |
| --- | --- |

—

määräämään EEA:n maksamaan kantajalle korvauksen, jonka suuruus lasketaan neljän vuoden ansionmenetyksen perusteella siten, että määrästä vähennetään kantajan kyseisenä aikana saamat työttömyyskorvaukset

| — | määräämään EEA:n maksamaan kantajalle 3 500 euroa korvauksena kuluista, joita hänelle on aiheutunut siitä, että hän on joutunut ennenaikaisesti irtisanomaan vuokrasopimuksensa Kööpenhaminassa, ellei tuomioistuin pidä aiheellisempana suurempaa korvausta |
| --- | --- |

—

määräämään EEA:n maksamaan kantajalle 3 500 euroa korvauksena kuluista, joita hänelle on aiheutunut siitä, että hän on joutunut ennenaikaisesti irtisanomaan vuokrasopimuksensa Kööpenhaminassa, ellei tuomioistuin pidä aiheellisempana suurempaa korvausta

| — | kumoamaan kantajan palkkatodistuksen vuoden 2016 syyskuulta muun muassa sillä perusteella, ettei se sisällä palkkaa päivämäärältä 22.9.2016 |
| --- | --- |

—

kumoamaan kantajan palkkatodistuksen vuoden 2016 syyskuulta muun muassa sillä perusteella, ettei se sisällä palkkaa päivämäärältä 22.9.2016

| — | määräämään EEA:n maksamaan kantajalle 50 000 euroa korvauksena henkisestä kärsimyksestä, jonka 22.9.2016 tehty irtisanomispäätös on aiheuttanut |
| --- | --- |

—

määräämään EEA:n maksamaan kantajalle 50 000 euroa korvauksena henkisestä kärsimyksestä, jonka 22.9.2016 tehty irtisanomispäätös on aiheuttanut

| — | määräämään EEA:n maksamaan kantajalle 5 000 euroa korvauksena henkisestä kärsimyksestä, joka on aiheutunut siitä, että EEA on rikkonut Euroopan unionin henkilöstösääntöjen 26 artiklaa |
| --- | --- |

—

määräämään EEA:n maksamaan kantajalle 5 000 euroa korvauksena henkisestä kärsimyksestä, joka on aiheutunut siitä, että EEA on rikkonut Euroopan unionin henkilöstösääntöjen 26 artiklaa

| — | määräämään EEA:n maksamaan kantajalle 10 000 euroa korvauksena henkisestä kärsimyksestä, joka on aiheutunut henkisestä painostuksesta, jota EEA on kohdistanut häneen hänen työkyvyttömyytensä aikana |
| --- | --- |

—

määräämään EEA:n maksamaan kantajalle 10 000 euroa korvauksena henkisestä kärsimyksestä, joka on aiheutunut henkisestä painostuksesta, jota EEA on kohdistanut häneen hänen työkyvyttömyytensä aikana

| — | täysin toissijaisesti määräämään EEA:n maksamaan kantajalle kuukauden irtisanomisajan palkan ja korvauksen, joka vastaa kolmannesta hänen peruspalkastaan sen koeajan aikana täyttyneiltä kuukausilta, joka hänen oli suoritettava muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen (RAA) 84 artiklan säännösten mukaisesti |
| --- | --- |

—

täysin toissijaisesti määräämään EEA:n maksamaan kantajalle kuukauden irtisanomisajan palkan ja korvauksen, joka vastaa kolmannesta hänen peruspalkastaan sen koeajan aikana täyttyneiltä kuukausilta, joka hänen oli suoritettava muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen (RAA) 84 artiklan säännösten mukaisesti

| — | velvoittamaan EEA:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan EEA:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahdeksaan kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, ettei palvelussuhteen ehtojen 48 artiklan b alakohtaa voida soveltaa. |
| --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, ettei palvelussuhteen ehtojen 48 artiklan b alakohtaa voida soveltaa.

| 2) | Toinen kanneperuste, joka perustuu palvelussuhteen ehtojen 48 artiklan b alakohdan ja 16 artiklan 2 kohdan rikkomiseen. |
| --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste, joka perustuu palvelussuhteen ehtojen 48 artiklan b alakohdan ja 16 artiklan 2 kohdan rikkomiseen.

| 3) | Kolmas kanneperuste, joka perustuu syrjintää koskevaan lainvastaisuusväitteeseen siltä osin kuin on kyse palvelussuhteen ehtojen 48 artiklan a alakohdasta. |
| --- | --- |

3)

Kolmas kanneperuste, joka perustuu syrjintää koskevaan lainvastaisuusväitteeseen siltä osin kuin on kyse palvelussuhteen ehtojen 48 artiklan a alakohdasta.

| 4) | Neljäs kanneperuste, joka perustuu henkilöstösääntöjen 26 artiklan rikkomiseen ja puolustaumisoikeuksien loukkaamiseen. |
| --- | --- |

4)

Neljäs kanneperuste, joka perustuu henkilöstösääntöjen 26 artiklan rikkomiseen ja puolustaumisoikeuksien loukkaamiseen.

| 5) | Viides kanneperuste, joka perustuu yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 18.12.2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 45/2001 ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 8 artiklan rikkomiseen. |
| --- | --- |

5)

Viides kanneperuste, joka perustuu yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 18.12.2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 45/2001 ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 8 artiklan rikkomiseen.

| 6) | Kuudes kanneperuste, joka perustuu palvelussuhteen ehtojen 84 artiklan ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan rikkomiseen ja huolenpitovelvollisuuden laiminlyöntiin. |
| --- | --- |

6)

Kuudes kanneperuste, joka perustuu palvelussuhteen ehtojen 84 artiklan ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan rikkomiseen ja huolenpitovelvollisuuden laiminlyöntiin.

| 7) | Seitsemäs kanneperuste, joka perustuu ilmeiseen arviointivirheeseen. |
| --- | --- |

7)

Seitsemäs kanneperuste, joka perustuu ilmeiseen arviointivirheeseen.

| 8) | Kahdeksas kanneperuste, joka perustuu harkintavallan väärinkäyttöön. |
| --- | --- |

8)

Kahdeksas kanneperuste, joka perustuu harkintavallan väärinkäyttöön.

---

| 16.10.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 347/33 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 347/33

---

Kanne 26.7.2017 – Barata v. parlamentti

(Asia T-467/17)

(2017/C 347/42)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Carlos Manuel Henriques Barata (Lissabon, Portugali) (edustajat: asianajajat G. Pandey, D. Rovetta ja V. Villante)

Vastaaja: Euroopan parlamentti

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan seuraavat päätökset todettuaan tarvittaessa ennakolta SEUT 277 artiklan nojalla, että kilpailuilmoitus EP/CAST/S/16/2016 on lainvastainen ja ettei sitä sovelleta kantajaan:






  — | henkilöresurssien kehittämisjohtajan 26.10.2016 tekemä päätös olla merkitsemättä Baratan nimeä tehtäväryhmän I sopimussuhteisista toimihenkilöistä autonkuljettajan tehtävään laadittavaa luetteloa koskevaan ehdotukseen niin kutsutussa CAST 2016/2017 -valintamenettelyssä |
| --- | --- | --- |

—

kumoamaan seuraavat päätökset todettuaan tarvittaessa ennakolta SEUT 277 artiklan nojalla, että kilpailuilmoitus EP/CAST/S/16/2016 on lainvastainen ja ettei sitä sovelleta kantajaan:

—

henkilöresurssien kehittämisjohtajan 26.10.2016 tekemä päätös olla merkitsemättä Baratan nimeä tehtäväryhmän I sopimussuhteisista toimihenkilöistä autonkuljettajan tehtävään laadittavaa luetteloa koskevaan ehdotukseen niin kutsutussa CAST 2016/2017 -valintamenettelyssä

| — | parlamentin INLO PO:n 28.11.2016 päivätyssä sähköpostiviestissä tekemä päätös, jolla vahvistettiin edellä mainittu päätös olla merkitsemättä Baratan nimeä tehtäväryhmän I sopimussuhteisista toimihenkilöistä autonkuljettajan tehtävään laadittavaa luetteloa koskevaan ehdotukseen niin kutsutussa CAST 2016/2017 (1) -valintamenettelyssä |
| --- | --- |

—

parlamentin INLO PO:n 28.11.2016 päivätyssä sähköpostiviestissä tekemä päätös, jolla vahvistettiin edellä mainittu päätös olla merkitsemättä Baratan nimeä tehtäväryhmän I sopimussuhteisista toimihenkilöistä autonkuljettajan tehtävään laadittavaa luetteloa koskevaan ehdotukseen niin kutsutussa CAST 2016/2017 (1) -valintamenettelyssä

| — | Euroopan parlamentin pääsihteerin 25.4.2017 tekemä päätös, jonka allekirjoitti Klaus Welle, joka annettiin Baratalle tiedoksi kirjatulla kirjeellä ja jossa hylättiin kantajan Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdan mukaisesti 9.1.2017 tekemä valitus |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin pääsihteerin 25.4.2017 tekemä päätös, jonka allekirjoitti Klaus Welle, joka annettiin Baratalle tiedoksi kirjatulla kirjeellä ja jossa hylättiin kantajan Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdan mukaisesti 9.1.2017 tekemä valitus

| — | velvoittaa Euroopan parlamentin vastaamaan oikeudenkäyntikuluista. |
| --- | --- |

—

velvoittaa Euroopan parlamentin vastaamaan oikeudenkäyntikuluista.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen, jotka perustuvat henkilöstösääntöjen 25 artiklan ja SEUT 296 artiklan rikkomiseen siltä osin kuin kantajan teoreettisten taitojen arvioinnissa ja tosiseikkojen arvioinnissa tapahtui ilmeinen arviointivirhe, koska kyselyyn liittyvä todistus, jonka oli tarkoitus vastata kantajan kilpailun aikana toimittamaa asiakirjaa, ei ollut aito. Ilmeinen virhe johtui näin ollen siitä, ettei parlamentti valvonut CAST-valintamenettelyn hakemusten arvioinnista vastanneen alihankkijan huolellisuutta. Tämä sellaisenaan vaikutti kielteisesti velvollisuuteen esittää kantajalle riittävät perustelut.

Kantaja vetoaa myös siihen, että tehokkaan oikeussuojan periaatetta on loukattu, koska hänen puolustautumisoikeutensa ja oikeutensa tulla kuulluksi evättiin, mikä merkitsee Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan rikkomista, ja hän väittää, että kilpailuilmoitus EP/CAST/S/16/2016 on lainvastainen ja on jätettävä soveltamatta.

Kantaja väittää myös, että parlamentti ylitti toimivaltansa luovuttaessaan valintamenettelyn Ecole de Maîtrise Automobilelle (jäljempänä alihankkija), jolla ei ollut velvollisuutta noudattaa unionin virkamiehiin sovellettavia henkilöstösääntöjä tai unionin toimielinten sisäisiä käytännesääntöjä. Kantaja katsoo, että tämä merkitsee kilpailuilmoituksen rikkomista ja henkilöstösääntöjen 30 artiklan ja liitteen III rikkomista vahvistaen edellä mainittua hyvän hallinnon velvollisuuden noudattamatta jättämistä.

Kantaja vetoaa lisäksi siihen, että parlamentti ja/tai alihankkija rikkoivat kilpailun kulun yhteydessä henkilöstösääntöjen 1 artiklaa sekä loukkasivat syrjintäkiellon periaatetta ja suhteellisuusperiaatetta siltä osin kuin tähän kiinnostuksenilmaisupyyntöön vastanneiden hakijoiden toisen kielen valintaa rajoitettiin.

Lopuksi kantaja väittää, että parlamentti ja alihankkija loukkasivat yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ja rikkoivat SEUT 296 artiklan 2 kohtaa ja henkilöstösääntöjen 25 artiklaa, koska ne eivät perustelleet päätöksiään ja että tätä tilannetta pahensi alihankkijaan kohdistuvan valvonnan puuttuminen. Kantaja väittää, että tämä merkitsee kilpailuilmoituksen EP/CAST/16/2016 rikkomista sekä hyvän hallinnon periaatteen, kantajan perustellun luottamuksen ja yhdenvertaisuusperiaatteen loukkaamista.

---

(1)  Kiinnostuksenilmaisupyyntö – sopimussuhteiset toimihenkilöt – tehtäväryhmä I – autonkuljettajat (m/n) EP/CAST/S/16/2016 (EUVL 2016, C 131 A/01)

---

| 16.10.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 347/34 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 347/34

---

Kanne 31.7.2017 – Haswani v. neuvosto

(Asia T-477/17)

(2017/C 347/43)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: George Haswani (Yabrud, Syyria) (edustaja: asianajaja G. Karouni)

Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan Syyriaan kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2013/255/YUTP muuttamisesta 27.5.2016 annetun neuvoston päätöksen (YUTP) 2016/850 |
| --- | --- |

—

kumoamaan Syyriaan kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2013/255/YUTP muuttamisesta 27.5.2016 annetun neuvoston päätöksen (YUTP) 2016/850

| — | kumoamaan Syyrian tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 36/2012 täytäntöönpanosta 27.5.2016 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2016/840 |
| --- | --- |

—

kumoamaan Syyrian tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 36/2012 täytäntöönpanosta 27.5.2016 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2016/840

| — | kumoamaan Syyriaan kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2013/255/YUTP muuttamisesta 29.5.2017 annetun neuvoston päätöksen (YUTP) 2017/917 |
| --- | --- |

—

kumoamaan Syyriaan kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2013/255/YUTP muuttamisesta 29.5.2017 annetun neuvoston päätöksen (YUTP) 2017/917

| — | kumoamaan Syyrian tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 36/2012 täytäntöönpanosta 29.5.2017 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2017/907 |
| --- | --- |

—

kumoamaan Syyrian tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 36/2012 täytäntöönpanosta 29.5.2017 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2017/907

| — | kumoamaan Syyriaan kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2013/255/YUTP täytäntöönpanosta 10.7.2017 annetun neuvoston täytäntöönpanopäätöksen (YUTP) 2017/1245 |
| --- | --- |

—

kumoamaan Syyriaan kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2013/255/YUTP täytäntöönpanosta 10.7.2017 annetun neuvoston täytäntöönpanopäätöksen (YUTP) 2017/1245

| — | kumoamaan Syyrian tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 36/2012 täytäntöönpanosta 10.7.2017 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2017/1241 |
| --- | --- |

—

kumoamaan Syyrian tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 36/2012 täytäntöönpanosta 10.7.2017 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2017/1241

| — | ja tämän seurauksena






  — | määräämään George Haswanin nimen poistettavaksi edellä mainittujen toimien liitteistä |
| --- | --- | --- |

—

ja tämän seurauksena

—

määräämään George Haswanin nimen poistettavaksi edellä mainittujen toimien liitteistä

| — | velvoittamaan neuvoston maksamaan 100 000 euroa korvauksena kantajan henkisestä kärsimyksestä |
| --- | --- |

—

velvoittamaan neuvoston maksamaan 100 000 euroa korvauksena kantajan henkisestä kärsimyksestä

| — | velvoittamaan neuvoston vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan sekä kantajan oikeudenkäyntikuluista, jotka se täsmentää oikeudenkäyntimenettelyn aikana. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan neuvoston vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan sekä kantajan oikeudenkäyntikuluista, jotka se täsmentää oikeudenkäyntimenettelyn aikana.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan SEUT 296 artiklan toisesta kohdasta seuraavaa perusteluvelvollisuutta on laiminlyöty. Kantaja moittii Euroopan unionin neuvostoa siitä, että se tyytyi esittämään epämääräisiä ja yleisiä seikkoja mainitsematta erityisesti ja konkreettisesti niitä seikkoja, joiden perusteella se katsoo harkintavaltaansa käyttäessään, että kantajaan on kohdistettava kyseisiä rajoittavia toimenpiteitä. Kantajaa vastaan ei näin ollen ole esitetty mitään konkreettista ja objektiivista seikkaa, jolla kyseiset toimenpiteet voitaisiin perustella. |
| --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan SEUT 296 artiklan toisesta kohdasta seuraavaa perusteluvelvollisuutta on laiminlyöty. Kantaja moittii Euroopan unionin neuvostoa siitä, että se tyytyi esittämään epämääräisiä ja yleisiä seikkoja mainitsematta erityisesti ja konkreettisesti niitä seikkoja, joiden perusteella se katsoo harkintavaltaansa käyttäessään, että kantajaan on kohdistettava kyseisiä rajoittavia toimenpiteitä. Kantajaa vastaan ei näin ollen ole esitetty mitään konkreettista ja objektiivista seikkaa, jolla kyseiset toimenpiteet voitaisiin perustella.

| 2) | Toinen kanneperuste, joka perustuu perusoikeuksien rajoittamista koskevaan suhteellisuusvaatimukseen. Kantajan mukaan riidanalaiset toimenpiteet on kumottava siltä osin kuin ne ovat suhteettomia ilmoitettuun tavoitteeseen nähden ja niillä puututaan liiallisesti elinkeinonvapauteen ja omaisuudensuojaan, joista määrätään Euroopan unionin perusoikeuskirjan 16 ja 17 artiklassa. Suhteettomuus johtuu siitä, että toimenpiteet koskevat perusteettomasti kaikkea merkittävää taloudellista toimintaa. |
| --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste, joka perustuu perusoikeuksien rajoittamista koskevaan suhteellisuusvaatimukseen. Kantajan mukaan riidanalaiset toimenpiteet on kumottava siltä osin kuin ne ovat suhteettomia ilmoitettuun tavoitteeseen nähden ja niillä puututaan liiallisesti elinkeinonvapauteen ja omaisuudensuojaan, joista määrätään Euroopan unionin perusoikeuskirjan 16 ja 17 artiklassa. Suhteettomuus johtuu siitä, että toimenpiteet koskevat perusteettomasti kaikkea merkittävää taloudellista toimintaa.

| 3) | Kolmas kanneperuste, joka perustuu ilmeiseen arviointivirheeseen ja näytön puutteeseen siltä osin kuin neuvosto tukeutui rajoittavien toimenpiteiden tueksi esittämissään peräkkäisissä perusteluissa sellaisiin seikkoihin, joilla ei selvästikään ole vakavasti otettavaa perustaa. |
| --- | --- |

3)

Kolmas kanneperuste, joka perustuu ilmeiseen arviointivirheeseen ja näytön puutteeseen siltä osin kuin neuvosto tukeutui rajoittavien toimenpiteiden tueksi esittämissään peräkkäisissä perusteluissa sellaisiin seikkoihin, joilla ei selvästikään ole vakavasti otettavaa perustaa.

| 4) | Neljäs kanneperuste, joka liittyy vahingonkorvausvaatimukseen siltä osin kuin se seikka, että kantajaa pidetään vastuussa eräistä vakavista seikoista, joita ei ole näytetty toteen, saattaa kantajan ja hänen perheensä vaaraan, mikä on osoitus aiheutuneiden vahinkojen laajuudesta ja oikeuttaa kantajan vaatimaan vahingonkorvausta. |
| --- | --- |

4)

Neljäs kanneperuste, joka liittyy vahingonkorvausvaatimukseen siltä osin kuin se seikka, että kantajaa pidetään vastuussa eräistä vakavista seikoista, joita ei ole näytetty toteen, saattaa kantajan ja hänen perheensä vaaraan, mikä on osoitus aiheutuneiden vahinkojen laajuudesta ja oikeuttaa kantajan vaatimaan vahingonkorvausta.

---

| 16.10.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 347/35 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 347/35

---

Kanne 2.8.2017 – PO v. EUH

(Asia T-479/17)

(2017/C 347/44)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: PO (edustajat: asianajajat N. de Montigny ja J.-N. Louis)

Vastaaja: Euroopan ulkosuhdehallinto (EUH)

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan EUH:n henkilöstöyksikön kantajalle lähettämän, 10.11.2016 päivätyn laskelman ja tarvittaessa 24.10.2016 päivätyn sähköpostiviestin, jolla sama yksikkö ilmoitti kantajalle, ettei hänellä ole oikeutta saada Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen liitteessä X olevassa 15 artiklassa määrättyä ylärajaa suurempaa korvausta kahden lapsensa koulutuskuluista, koska kantaja on kierrossa; |
| --- | --- |

—

kumoamaan EUH:n henkilöstöyksikön kantajalle lähettämän, 10.11.2016 päivätyn laskelman ja tarvittaessa 24.10.2016 päivätyn sähköpostiviestin, jolla sama yksikkö ilmoitti kantajalle, ettei hänellä ole oikeutta saada Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen liitteessä X olevassa 15 artiklassa määrättyä ylärajaa suurempaa korvausta kahden lapsensa koulutuskuluista, koska kantaja on kierrossa;

| — | kumoamaan tarvittaessa vastauksen, jolla hylättiin nimenomaisesti kantajan 16.5.2017 tekemä valitus; |
| --- | --- |

—

kumoamaan tarvittaessa vastauksen, jolla hylättiin nimenomaisesti kantajan 16.5.2017 tekemä valitus;

| — | velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste, jossa kantaja esittää lainvastaisuusväitteen, joka perustuu siihen, että 10.11.2016 päivätyllä laskelmalla (jäljempänä riidanalainen yksittäispäätös) ja lainvastaisuusväitteen perustana olevilla, 15.4.2016 ja 22.9.2016 päivätyillä ilmoituksilla sekä suuntaviivoilla rikotaan Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavia henkilösääntöjä ja sen liitettä X. |
| --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste, jossa kantaja esittää lainvastaisuusväitteen, joka perustuu siihen, että 10.11.2016 päivätyllä laskelmalla (jäljempänä riidanalainen yksittäispäätös) ja lainvastaisuusväitteen perustana olevilla, 15.4.2016 ja 22.9.2016 päivätyillä ilmoituksilla sekä suuntaviivoilla rikotaan Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavia henkilösääntöjä ja sen liitettä X.

| 2) | Toinen kanneperuste, jossa kantaja esittää lainvastaisuusväitteen, joka perustuu siihen, että riidanalaisen kyseisillä yksittäispäätöksen perusteena olevilla ilmoituksilla rikotaan suuntaviivoja. |
| --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste, jossa kantaja esittää lainvastaisuusväitteen, joka perustuu siihen, että riidanalaisen kyseisillä yksittäispäätöksen perusteena olevilla ilmoituksilla rikotaan suuntaviivoja.

| 3) | Kolmas kanneperuste, jonka mukaan riidanalainen yksittäispäätös on lainvastainen seuraavista syistä:






  — | ennalta varautumista, luottamuksensuojaa ja oikeusvarmuutta koskevia periaatteita sekä hyvän hallinnon ja saavutettujen oikeuksien periaatteita on loukattu; |
| --- | --- | --- |

3)

Kolmas kanneperuste, jonka mukaan riidanalainen yksittäispäätös on lainvastainen seuraavista syistä:

—

ennalta varautumista, luottamuksensuojaa ja oikeusvarmuutta koskevia periaatteita sekä hyvän hallinnon ja saavutettujen oikeuksien periaatteita on loukattu;

| — | oikeutta perheeseen ja oikeutta koulutukseen on loukattu; |
| --- | --- |

—

oikeutta perheeseen ja oikeutta koulutukseen on loukattu;

| — | yhdenvertaisen kohtelun ja syrjintäkiellon periaatteita on loukattu: |
| --- | --- |

—

yhdenvertaisen kohtelun ja syrjintäkiellon periaatteita on loukattu:

| — | asiassa kyseessä olevia intressejä ja sitä, onko toimenpidettä toteutettaessa noudatettu suhteellisuusperiaatetta, ei ole punnittu keskenään. |
| --- | --- |

—

asiassa kyseessä olevia intressejä ja sitä, onko toimenpidettä toteutettaessa noudatettu suhteellisuusperiaatetta, ei ole punnittu keskenään.

---

| 16.10.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 347/36 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 347/36

---

Kanne 7.8.2017 – SFP Asset Management ym. v. SRB

(Asia T-502/17)

(2017/C 347/45)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Asianosaiset

Kantajat: SFP Asset Management, S.A. (Geneve, Sveitsi), Twenty First Trade Inc. (Panamá, Panama) ja Merlos Infor, S.L. (Badalona, Espanja) (edustaja: asianajaja J. Gálvez Pascual)

Vastaaja: Yhteinen kriisinratkaisuneuvosto (SRB)

Vaatimukset

Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

| — | toteamaan, että yhteinen kriisinratkaisuneuvosto on 7.6.2017 pidetyssä johdon istunnossa tekemällään päätöksellä SRB/EES/2017/08, jolla annetaan Banco Popular Español S.A:ta koskeva kriisinratkaisumääräys, rikkonut unionin oikeutta |
| --- | --- |

—

toteamaan, että yhteinen kriisinratkaisuneuvosto on 7.6.2017 pidetyssä johdon istunnossa tekemällään päätöksellä SRB/EES/2017/08, jolla annetaan Banco Popular Español S.A:ta koskeva kriisinratkaisumääräys, rikkonut unionin oikeutta

| — | kumoamaan tämän vuoksi kyseisen päätöksen sekä yhteisen kriisinratkaisuneuvoston mahdollisesti myöhemmin hyväksymät täytäntöönpanotoimet taannehtivin vaikutuksin. |
| --- | --- |

—

kumoamaan tämän vuoksi kyseisen päätöksen sekä yhteisen kriisinratkaisuneuvoston mahdollisesti myöhemmin hyväksymät täytäntöönpanotoimet taannehtivin vaikutuksin.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samanlaiset kuin jotka on esitetty asiassa T-487/17, Mutualidad de la Abogacia ja Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos v. SRB, asiassa T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno ja SFL v. SRB, asiassa T-482/17, Comercial Vascongada Recalde v. komissio ja SRB, asiassa T-483/17, García Suárez ym. v. komissio ja SRB, asiassa T-484/17, Fidesban ym. v. SRB, asiassa T-497/17, Sánchez del Valle ja Calatrava Real State 2015 v. komissio ja SRB sekä asiassa T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda v. komissio ja SRB.

---

| 16.10.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 347/36 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 347/36

---

Kanne 4.8.2017 – Ruiz Sacristán ja Arias Mosquera v. komissio ja SRB

(Asia T-503/17)

(2017/C 347/46)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Asianosaiset

Kantajat: Jaime Ruiz Sacristán (Cuauhtémoc, Meksiko) ja José Maria Arias Mosquera (Madrid, Espanja) (edustajat: asianajajat B. Gutiérrez de la Roza Pérez, P. Rubio Escobar, R. Ruiz de la Torre Esporrín ja B. Fernández García)

Vastaajat: Euroopan komissio ja yhteinen kriisinratkaisuneuvosto (SRB)

Vaatimukset

Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta kumoamaan seuraavat toimet:

| — | yhteisen kriisinratkaisuneuvoston johdon istunnossa 7.6.2017 tehty päätös (SRB/EES/2017/08), jolla annetaan Banco Popular Español S.A:ta koskeva kriisinratkaisumääräys |
| --- | --- |

—

yhteisen kriisinratkaisuneuvoston johdon istunnossa 7.6.2017 tehty päätös (SRB/EES/2017/08), jolla annetaan Banco Popular Español S.A:ta koskeva kriisinratkaisumääräys

| — | Banco Popular Español SA:ta koskevan kriisinratkaisumääräyksen hyväksymisestä 7.6.2017 annettu komission päätös (EU) 2017/1246. |
| --- | --- |

—

Banco Popular Español SA:ta koskevan kriisinratkaisumääräyksen hyväksymisestä 7.6.2017 annettu komission päätös (EU) 2017/1246.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat kuin jotka on esitetty asiassa T-487/17, Mutualidad de la Abogacia ja Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos v. SRB, asiassa T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno ja SFL v. SRB, asiassa T-482/17, Comercial Vascongada Recalde v. komissio ja SRB, asiassa T-483/17, García Suárez ym. v. komissio ja SRB, asiassa T-484/17, Fidesban ym. v. SRB, asiassa T-497/17, Sánchez del Valle ja Calatrava Real State 2015 v. komissio ja SRB sekä asiassa T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda v. komissio ja SRB.

---

| 16.10.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 347/37 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 347/37

---

Kanne 4.8.2017 – Estévez Puerto ym. v. komissio ja SRB

(Asia T-504/17)

(2017/C 347/47)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Asianosaiset

Kantajat: José Ramón Estévez Puerto (Jeréz de la Frontera, Espanja) ja muut 14 kantajaa (edustajat: asianajajat B. Gutiérrez de la Roza Pérez, P. Rubio Escobar, R. Ruiz de la Torre Esporrín ja B. Fernández García)

Vastaajat: Euroopan komissio ja yhteinen kriisinratkaisuneuvosto (SRB)

Vaatimukset

Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan yhteisen kriisinratkaisuneuvoston johdon istunnossa 7.6.2017 tehdyn päätöksen (SRB/EES/2017/08), jolla annetaan Banco Popular Español S.A:ta koskeva kriisinratkaisumääräys |
| --- | --- |

—

kumoamaan yhteisen kriisinratkaisuneuvoston johdon istunnossa 7.6.2017 tehdyn päätöksen (SRB/EES/2017/08), jolla annetaan Banco Popular Español S.A:ta koskeva kriisinratkaisumääräys

| — | kumoamaan Banco Popular Español SA:ta koskevan kriisinratkaisumääräyksen hyväksymisestä 7.6.2017 annetun komission päätöksen (EU) 2017/1246. |
| --- | --- |

—

kumoamaan Banco Popular Español SA:ta koskevan kriisinratkaisumääräyksen hyväksymisestä 7.6.2017 annetun komission päätöksen (EU) 2017/1246.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samanlaiset kuin jotka on esitetty asiassa T-487/17, Mutualidad de la Abogacia ja Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos v. SRB, asiassa T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno ja SFL v. SRB, asiassa T-482/17, Comercial Vascongada Recalde v. komissio ja SRB, asiassa T-483/17, García Suárez ym. v. komissio ja SRB, asiassa T-484/17, Fidesban ym. v. SRB, asiassa T-497/17, Sánchez del Valle ja Calatrava Real State 2015 v. komissio ja SRB sekä asiassa T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda v. komissio ja SRB.

---

| 16.10.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 347/37 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 347/37

---

Kanne 4.8.2017 – Inverni ym. v. komissio ja SRB

(Asia T-505/17)

(2017/C 347/48)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Asianosaiset

Kantajat: Inverni, SL (Madrid, Espanja), Inverindesa, SL (Madrid) ja Isaac Ignacio Fernández (Oviedo, Espanja) (edustajat: asianajajat B. Gutiérrez de la Roza Pérez, P. Rubio Escobar, R. Ruiz de la Torre Esporrín ja B. Fernández García)

Vastaajat: Euroopan komissio ja yhteinen kriisinratkaisuneuvosto (SRB)

Vaatimukset

Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan yhteisen kriisinratkaisuneuvoston johdon istunnossa 7.6.2017 tehdyn päätöksen (SRB/EES/2017/08), jolla annetaan Banco Popular Español S.A:ta koskeva kriisinratkaisumääräys |
| --- | --- |

—

kumoamaan yhteisen kriisinratkaisuneuvoston johdon istunnossa 7.6.2017 tehdyn päätöksen (SRB/EES/2017/08), jolla annetaan Banco Popular Español S.A:ta koskeva kriisinratkaisumääräys

| — | kumoamaan Banco Popular Español SA:ta koskevan kriisinratkaisumääräyksen hyväksymisestä 7.6.2017 annetun komission päätöksen (EU) 2017/1246. |
| --- | --- |

—

kumoamaan Banco Popular Español SA:ta koskevan kriisinratkaisumääräyksen hyväksymisestä 7.6.2017 annetun komission päätöksen (EU) 2017/1246.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samanlaiset kuin jotka on esitetty asiassa T-487/17, Mutualidad de la Abogacia ja Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos v. SRB, asiassa T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno ja SFL v. SRB, asiassa T-482/17, Comercial Vascongada Recalde v. komissio ja SRB, asiassa T-483/17, García Suárez ym. v. komissio ja SRB, asiassa T-484/17, Fidesban ym. v. SRB, asiassa T-497/17, Sánchez del Valle ja Calatrava Real State 2015 v. komissio ja SRB sekä asiassa T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda v. komissio ja SRB.

---

| 16.10.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 347/38 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 347/38

---

Kanne 8.8.2017 – Makhlouf v. neuvosto

(Asia T-506/17)

(2017/C 347/49)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Rami Makhlouf (Damaskos, Syyria) (edustaja: asianajaja E. Ruchat)

Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | ottaa kanteen tutkittavaksi ja toteaa sen perustelluksi |
| --- | --- |

—

ottaa kanteen tutkittavaksi ja toteaa sen perustelluksi

| — | kumoaa 29.5.2017 annetun päätöksen (YUTP) 2017/917 ja sitä seuranneet täytäntöönpanotoimet siltä osin kuin ne koskevat kantajaa |
| --- | --- |

—

kumoaa 29.5.2017 annetun päätöksen (YUTP) 2017/917 ja sitä seuranneet täytäntöönpanotoimet siltä osin kuin ne koskevat kantajaa

| — | velvoittaa Euroopan unionin neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa Euroopan unionin neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja vetoaa kanteensa tueksi viiteen kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan riidanalaiset toimet loukkaavat kantajan puolustautumisoikeuksia, erityisesti hänen oikeuttaan tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin tuomioistuimessa, joka on vahvistettu Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklassa, SEUT 215 artiklassa ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 ja 47 artiklassa. |
| --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan riidanalaiset toimet loukkaavat kantajan puolustautumisoikeuksia, erityisesti hänen oikeuttaan tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin tuomioistuimessa, joka on vahvistettu Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklassa, SEUT 215 artiklassa ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 ja 47 artiklassa.

| 2) | Toinen kanneperuste, jonka mukaan vastaaja on laiminlyönyt perusteluvelvollisuutensa, koska esitetyt perustelut eivät täytä Euroopan unionin toimielimille Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklassa sekä SEUT 296 artiklassa ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklassa asetettuja velvoitteita. |
| --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste, jonka mukaan vastaaja on laiminlyönyt perusteluvelvollisuutensa, koska esitetyt perustelut eivät täytä Euroopan unionin toimielimille Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklassa sekä SEUT 296 artiklassa ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklassa asetettuja velvoitteita.

| 3) | Kolmas kanneperuste, jonka mukaan neuvosto on tehnyt ilmeisen arviointivirheen siltä osin kuin kyse on kantajan osallisuudesta Syyrian hallinnon rahoittamiseen. |
| --- | --- |

3)

Kolmas kanneperuste, jonka mukaan neuvosto on tehnyt ilmeisen arviointivirheen siltä osin kuin kyse on kantajan osallisuudesta Syyrian hallinnon rahoittamiseen.

| 4) | Neljäs kanneperuste, jonka mukaan riidanalaisilla toimilla rajoitetaan perusteettomasti ja suhteettomasti kantajan perusoikeuksia ja erityisesti omaisuudensuojaa, joka vahvistetaan Euroopan ihmisoikeussopimuksen ensimmäisen lisäpöytäkirjan 1 artiklassa ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 17 artiklassa, maineen kunnioittamista, johon liittyvät Euroopan ihmisoikeussopimuksen 8 artikla ja 10 artiklan 2 kappale, syyttömyysolettamaa, joka vahvistetaan Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklassa ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 48 artiklassa, sekä liikkumisvapautta, joka taataan Euroopan ihmisoikeussopimuksen neljännen pöytäkirjan 2 artiklan 2 kappaleessa. |
| --- | --- |

4)

Neljäs kanneperuste, jonka mukaan riidanalaisilla toimilla rajoitetaan perusteettomasti ja suhteettomasti kantajan perusoikeuksia ja erityisesti omaisuudensuojaa, joka vahvistetaan Euroopan ihmisoikeussopimuksen ensimmäisen lisäpöytäkirjan 1 artiklassa ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 17 artiklassa, maineen kunnioittamista, johon liittyvät Euroopan ihmisoikeussopimuksen 8 artikla ja 10 artiklan 2 kappale, syyttömyysolettamaa, joka vahvistetaan Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklassa ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 48 artiklassa, sekä liikkumisvapautta, joka taataan Euroopan ihmisoikeussopimuksen neljännen pöytäkirjan 2 artiklan 2 kappaleessa.

| 5) | Viides kanneperuste, jonka mukaan on rikottu rajoittavien toimenpiteiden (pakotteiden) täytäntöönpanoa ja arviointia varten EU:n yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan alalla annettuja suuntaviivoja (neuvoston asiakirja 15114/05, 2.12.2005). |
| --- | --- |

5)

Viides kanneperuste, jonka mukaan on rikottu rajoittavien toimenpiteiden (pakotteiden) täytäntöönpanoa ja arviointia varten EU:n yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan alalla annettuja suuntaviivoja (neuvoston asiakirja 15114/05, 2.12.2005).

---

| 16.10.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 347/39 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 347/39

---

Kanne 4.8.2017 – Fundación Pedro Barrié de la Maza, Conde de Fenosa v. komissio ja SRB

(Asia T-507/17)

(2017/C 347/50)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Asianosaiset

Kantaja: Fundación Pedro Barrié de la Maza, Conde de Fenosa (edustajat: asianajajat B. Gutiérrez de la Roza Pérez, P. Rubio Escobar, R. Ruiz de la Torre Esporrín ja B. Fernández García)

Vastaajat: Euroopan komissio ja yhteinen kriisinratkaisuneuvosto (SRB)

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan yhteisen kriisinratkaisuneuvoston johdon istunnossa 7.6.2017 tehdyn päätöksen (SRB/EES/2017/08), jolla annetaan Banco Popular Español S.A:ta koskeva kriisinratkaisumääräys |
| --- | --- |

—

kumoamaan yhteisen kriisinratkaisuneuvoston johdon istunnossa 7.6.2017 tehdyn päätöksen (SRB/EES/2017/08), jolla annetaan Banco Popular Español S.A:ta koskeva kriisinratkaisumääräys

| — | kumoamaan Banco Popular Español SA:ta koskevan kriisinratkaisumääräyksen hyväksymisestä 7.6.2017 annetun komission päätöksen (EU) 2017/1246. |
| --- | --- |

—

kumoamaan Banco Popular Español SA:ta koskevan kriisinratkaisumääräyksen hyväksymisestä 7.6.2017 annetun komission päätöksen (EU) 2017/1246.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samanlaiset kuin jotka on esitetty asiassa T-487/17, Mutualidad de la Abogacia ja Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos v. SRB, asiassa T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno ja SFL v. SRB, asiassa T-482/17, Comercial Vascongada Recalde v. komissio ja SRB, asiassa T-483/17, García Suárez ym. v. komissio ja SRB, asiassa T-484/17, Fidesban ym. v. SRB, asiassa T-497/17, Sánchez del Valle ja Calatrava Real State 2015 v. komissio ja SRB sekä asiassa T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda v. komissio ja SRB.

---

| 16.10.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 347/39 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 347/39

---

Kanne 4.8.2017 – Financiere Tesalia ym. v. komissio ja SRB

(Asia T-508/17)

(2017/C 347/51)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Asianosaiset

Kantajat: Financiere Tesalia S.A. (Luxemburg, Luxemburg), Cartera Zurbano S.A. (Madrid, Espanja), Finexperta S.A. (Madrid, Espanja), Eurosigma S.A. (Madrid, Espanja) (edustajat: asianajajat B. Gutiérrez de la Roza Pérez, P. Rubio Escobar, R. Ruiz de la Torre Esporrín ja B. Fernández García)

Vastaajat: Euroopan komissio ja yhteinen kriisinratkaisuneuvosto (SRB)

Vaatimukset

Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan yhteisen kriisinratkaisuneuvoston johdon istunnossa 7.6.2017 tehdyn päätöksen (SRB/EES/2017/08), jolla annetaan Banco Popular Español S.A:ta koskeva kriisinratkaisumääräys |
| --- | --- |

—

kumoamaan yhteisen kriisinratkaisuneuvoston johdon istunnossa 7.6.2017 tehdyn päätöksen (SRB/EES/2017/08), jolla annetaan Banco Popular Español S.A:ta koskeva kriisinratkaisumääräys

| — | kumoamaan Banco Popular Español SA:ta koskevan kriisinratkaisumääräyksen hyväksymisestä 7.6.2017 annetun komission päätöksen (EU) 2017/1246. |
| --- | --- |

—

kumoamaan Banco Popular Español SA:ta koskevan kriisinratkaisumääräyksen hyväksymisestä 7.6.2017 annetun komission päätöksen (EU) 2017/1246.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samanlaiset kuin jotka on esitetty asiassa T-487/17, Mutualidad de la Abogacia ja Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos v. SRB, asiassa T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno ja SFL v. SRB, asiassa T-482/17, Comercial Vascongada Recalde v. komissio ja SRB, asiassa T-483/17, García Suárez ym. v. komissio ja SRB, asiassa T-484/17, Fidesban ym. v. SRB, asiassa T-497/17, Sánchez del Valle ja Calatrava Real State 2015 v. komissio ja SRB sekä asiassa T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda v. komissio ja SRB.

---

| 16.10.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 347/40 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 347/40

---

Kanne 7.8.2017 – Cartera de Inversiones Melca ym. v. komissio ja SRB

(Asia T-509/17)

(2017/C 347/52)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Asianosaiset

Kantajat: Cartera de Inversiones Melca, SL (Avilés, Espanja), Servicios Inmobiliarios Avilés, SL (Avilés), Hotel Avilés, SA (Avilés), Arside Construcciones Mecánicas, SA (Carreño, Espanja) (edustajat: asianajajat B. Gutiérrez de la Roza Pérez, P. Rubio Escobar, R. Ruiz de la Torre Esporrín ja B. Fernández García)

Vastaajat: Euroopan komissio ja yhteinen kriisinratkaisuneuvosto (SRB)

Vaatimukset

Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan yhteisen kriisinratkaisuneuvoston johdon istunnossa 7.6.2017 tehdyn päätöksen (SRB/EES/2017/08), jolla annetaan Banco Popular Español S.A:ta koskeva kriisinratkaisumääräys |
| --- | --- |

—

kumoamaan yhteisen kriisinratkaisuneuvoston johdon istunnossa 7.6.2017 tehdyn päätöksen (SRB/EES/2017/08), jolla annetaan Banco Popular Español S.A:ta koskeva kriisinratkaisumääräys

| — | kumoamaan Banco Popular Español SA:ta koskevan kriisinratkaisumääräyksen hyväksymisestä 7.6.2017 annetun komission päätöksen (EU) 2017/1246. |
| --- | --- |

—

kumoamaan Banco Popular Español SA:ta koskevan kriisinratkaisumääräyksen hyväksymisestä 7.6.2017 annetun komission päätöksen (EU) 2017/1246.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samanlaiset kuin jotka on esitetty asiassa T-487/17, Mutualidad de la Abogacia ja Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos v. SRB, asiassa T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno ja SFL v. SRB, asiassa T-482/17, Comercial Vascongada Recalde v. komissio ja SRB, asiassa T-483/17, García Suárez ym. v. komissio ja SRB, asiassa T-484/17, Fidesban ym. v. SRB, asiassa T-497/17, Sánchez del Valle ja Calatrava Real State 2015 v. komissio ja SRB sekä asiassa T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda v. komissio ja SRB.

---

| 16.10.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 347/40 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 347/40

---

Kanne 11.8.2017 – De Loecker v. EUH

(Asia T-537/17)

(2017/C 347/53)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Stéphane De Loecker (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat J. N. Louis ja N. de Montigny)

Vastaaja: Euroopan ulkosuhdehallinto (EUH)

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan 10.10.2016 tehdyn päätöksen, jolla Euroopan ulkosuhdehallinto hylkäsi De Loeckerin Euroopan unionin henkilöstösääntöjen 12 a ja 24 artiklan nojalla tekemän avustuspyynnön |
| --- | --- |

—

kumoamaan 10.10.2016 tehdyn päätöksen, jolla Euroopan ulkosuhdehallinto hylkäsi De Loeckerin Euroopan unionin henkilöstösääntöjen 12 a ja 24 artiklan nojalla tekemän avustuspyynnön

| — | velvoittamaan Euroopan ulkosuhdehallinnon maksamaan kantajalle 250 000 euroa korvauksena kantajalle aiheutuneesta henkisestä kärsimyksestä |
| --- | --- |

—

velvoittamaan Euroopan ulkosuhdehallinnon maksamaan kantajalle 250 000 euroa korvauksena kantajalle aiheutuneesta henkisestä kärsimyksestä

| — | velvoittamaan Euroopan ulkosuhdehallinnon korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut sekä vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan Euroopan ulkosuhdehallinnon korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut sekä vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu SEUT 266 artiklan rikkomiseen siltä osin kuin vastaajan väitetään jättäneen huomiotta 10.10.2016 tekemässään päätöksessä, jolla se hylkäsi kantajan avustuspyynnön (jäljempänä riidanalainen päätös), virkamiestuomioistuimen 16.12.2015 antaman tuomion De Loecker v. EUH (F-34/15, EU:F:2015:153). Kantaja katsoo lisäksi, että vastaaja on jättänyt huomiotta menettelyn, jonka komission tutkinta- ja kurinpitoelin (IDOC) on ottanut käyttöön 14.2.2017 annetun tuomion Kerstens v. komissio (T-270/16 P, ei julkaistu, EU:T:2017:74) jälkeen. |
| --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu SEUT 266 artiklan rikkomiseen siltä osin kuin vastaajan väitetään jättäneen huomiotta 10.10.2016 tekemässään päätöksessä, jolla se hylkäsi kantajan avustuspyynnön (jäljempänä riidanalainen päätös), virkamiestuomioistuimen 16.12.2015 antaman tuomion De Loecker v. EUH (F-34/15, EU:F:2015:153). Kantaja katsoo lisäksi, että vastaaja on jättänyt huomiotta menettelyn, jonka komission tutkinta- ja kurinpitoelin (IDOC) on ottanut käyttöön 14.2.2017 annetun tuomion Kerstens v. komissio (T-270/16 P, ei julkaistu, EU:T:2017:74) jälkeen.

| 2) | Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että puolustautumisoikeuksia ja erityisesti Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklassa vahvistettuja oikeutta tulla kuulluksi ja oikeutta tutustua asiakirjoihin on loukattu. |
| --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että puolustautumisoikeuksia ja erityisesti Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklassa vahvistettuja oikeutta tulla kuulluksi ja oikeutta tutustua asiakirjoihin on loukattu.

---

| 16.10.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 347/41 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 347/41

---

Kanne 16.8.2017 – VF International v. EUIPO – Virmani (ANOKHI)

(Asia T-548/17)

(2017/C 347/54)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: VF International Sagl (Stabio, Sveitsi) (edustaja: asianajaja T. van Innis)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: Ken Virmani (München, Saksa)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalaisen tavaramerkin hakija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki, joka sisältää sanaosan ”ANOKHI” – Rekisteröintihakemus nro 13 025 382

EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 26.5.2017 asiassa R 2307/2015-4 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa riidanalaisen päätöksen |
| --- | --- |

—

kumoaa riidanalaisen päätöksen

| — | velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Kanneperusteet

| — | Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa ja 5 kohtaa on rikottu. |
| --- | --- |

—

Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa ja 5 kohtaa on rikottu.

| — | Asetuksen N:o 207/2009 85 artiklaa ja asetuksen N:o 2868/95 94 artiklaa on rikottu. |
| --- | --- |

—

Asetuksen N:o 207/2009 85 artiklaa ja asetuksen N:o 2868/95 94 artiklaa on rikottu.

---

| 16.10.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 347/42 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 347/42

---

Kanne 14.8.2017 – Duym v. neuvosto

(Asia T-549/17)

(2017/C 347/55)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Frederik Duym (Oostende, Belgia) (edustaja: asianajaja M. Velardo)

Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan 7.10.2016 päivättyyn kirjeeseen sisältyvän päätöksen, jolla kantaja jätettiin lopullisesti yksikönpäällikön nimittämistä DGA 3B Unit NL -yksikköön koskevan valintamenettelyn ulkopuolelle, ja myöhemmän päätöksen nimetä [X] hollanninkielen käännösyksikön päälliköksi |
| --- | --- |

—

kumoamaan 7.10.2016 päivättyyn kirjeeseen sisältyvän päätöksen, jolla kantaja jätettiin lopullisesti yksikönpäällikön nimittämistä DGA 3B Unit NL -yksikköön koskevan valintamenettelyn ulkopuolelle, ja myöhemmän päätöksen nimetä [X] hollanninkielen käännösyksikön päälliköksi

| — | toiseksi velvoittamaan neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

toiseksi velvoittamaan neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa viiteen kanneperusteeseen.

| 1. | Ensimmäinen kanneperuste koskee perustelujen puutteellisuutta sillä perusteella, että neuvosto kieltäytyi toimittamasta kantajalle kirjallisia ja numeroin ilmaistuja perusteluja siitä, miksi hänet suljettiin pois valintamenettelystä hollanninkielen käännösyksikön päällikön nimeämiseksi. |
| --- | --- |

1.

Ensimmäinen kanneperuste koskee perustelujen puutteellisuutta sillä perusteella, että neuvosto kieltäytyi toimittamasta kantajalle kirjallisia ja numeroin ilmaistuja perusteluja siitä, miksi hänet suljettiin pois valintamenettelystä hollanninkielen käännösyksikön päällikön nimeämiseksi.

| 2. | Toinen kanneperuste koskee hyvän hallinnon periaatteen loukkaamista ja ilmeistä arviointivirhettä sillä perusteella, että valintalautakunnan olisi ensinnäkin pitänyt verrata hakijoita numeroihin perustuvan arvioinnin avulla ja että toisaalta aineistoon ei sisältynyt mitään muuta yhteenvedon kaltaista asiakirjaa, joka osoittaisi valintalautakunnan olleen yksimielinen [X:n] nimeämisestä tehtävään kantajan sijasta. |
| --- | --- |

2.

Toinen kanneperuste koskee hyvän hallinnon periaatteen loukkaamista ja ilmeistä arviointivirhettä sillä perusteella, että valintalautakunnan olisi ensinnäkin pitänyt verrata hakijoita numeroihin perustuvan arvioinnin avulla ja että toisaalta aineistoon ei sisältynyt mitään muuta yhteenvedon kaltaista asiakirjaa, joka osoittaisi valintalautakunnan olleen yksimielinen [X:n] nimeämisestä tehtävään kantajan sijasta.

| 3. | Kolmas kanneperuste koskee toimielimen sisäisestä avointa virkaa koskevasta ilmoituksesta poikkeamista sillä perusteella, että kantajan arviointi koski hänen mukaansa myös käännösyksikön päällikön poliittista roolia, vaikka ilmoituksessa ei mainittu tätä mitenkään eikä myöskään Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavista henkilöstösäännöistä (jäljempänä henkilöstösäännöt) ilmene, että käännösyksikön päälliköllä olisi poliittinen rooli. |
| --- | --- |

3.

Kolmas kanneperuste koskee toimielimen sisäisestä avointa virkaa koskevasta ilmoituksesta poikkeamista sillä perusteella, että kantajan arviointi koski hänen mukaansa myös käännösyksikön päällikön poliittista roolia, vaikka ilmoituksessa ei mainittu tätä mitenkään eikä myöskään Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavista henkilöstösäännöistä (jäljempänä henkilöstösäännöt) ilmene, että käännösyksikön päälliköllä olisi poliittinen rooli.

| 4. | Neljäs kanneperuste koskee yksikön edun noudattamatta jättämistä ja ilmeistä arviointivirhettä sillä perusteella, että hollanninkielen osaamista ei testattu, vaikka kyseessä oli hollanninkielen yksikkö. Kantaja esittää tältä osin SEUT 277 artiklaan perustuvan lainvastaisuusväitteen toimielimen sisäisestä avointa virkaa koskevasta ilmoituksesta henkilöstösääntöjen 7 artiklan perusteella. Ilmoitus oli kantajan mukaan henkilöstösääntöjen 7 artiklan vastainen, koska siinä ei vaadittu hollanninkielen täydellistä osaamista. Niinpä kantaja vaatii, että ilmoituksen lainvastaisuus todetaan liitännäisenä seikkana tässä oikeudenkäynnissä. Kantaja esittää vielä, että toimielinten muilla käännösyksiköillä hollanninkielen yksikköä lukuunottamatta on yksikön kieltä täydellisesti osaava päällikkö. Hollanninkieltä kohdellaan siten muista kielistä poikkeavasti, mikä on asetuksen N:o 1/1958 1 artiklan, jossa kaikille kielille annetaan samanarvoinen asema, vastaista. |
| --- | --- |

4.

Neljäs kanneperuste koskee yksikön edun noudattamatta jättämistä ja ilmeistä arviointivirhettä sillä perusteella, että hollanninkielen osaamista ei testattu, vaikka kyseessä oli hollanninkielen yksikkö. Kantaja esittää tältä osin SEUT 277 artiklaan perustuvan lainvastaisuusväitteen toimielimen sisäisestä avointa virkaa koskevasta ilmoituksesta henkilöstösääntöjen 7 artiklan perusteella. Ilmoitus oli kantajan mukaan henkilöstösääntöjen 7 artiklan vastainen, koska siinä ei vaadittu hollanninkielen täydellistä osaamista. Niinpä kantaja vaatii, että ilmoituksen lainvastaisuus todetaan liitännäisenä seikkana tässä oikeudenkäynnissä. Kantaja esittää vielä, että toimielinten muilla käännösyksiköillä hollanninkielen yksikköä lukuunottamatta on yksikön kieltä täydellisesti osaava päällikkö. Hollanninkieltä kohdellaan siten muista kielistä poikkeavasti, mikä on asetuksen N:o 1/1958 1 artiklan, jossa kaikille kielille annetaan samanarvoinen asema, vastaista.

| 5. | Viides kanneperuste koskee yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaamista – tarkemmin henkilöstösääntöjen 1 d artiklan rikkomista sukupuoleen ja kieleen perustuvan syrjinnän vuoksi – ja suhteellisuusperiaatteen loukkaamista. Kantaja katsoo, että haastattelussa käytettävien kielten rajaaminen pelkästään englantiin merkitsi henkilöstösääntöjen 1 d artiklan ilmeistä rikkomista, sillä englanti oli [X:n] toinen kieli mutta kantajan vasta kolmas kieli. Lisäksi hän katsoo, että koska hänellä oli huomattavasti enemmän kokemusta johtotehtävistä kuin naispuolisella [X:llä], hänen sivuuttamisensa johtui sukupuoleen perustuvasta syrjinnästä, sillä muusta aineistosta ilmenee, että neuvostolla on sisäisissä valintamenettelyissä taipumus valita naisia kompensoidakseen miesten nimittämistä ulkoisissa valintamenettelyissä. Lopuksi kantaja väittää, että menettelyssä tehtiin irrationaalinen valinta, koska siinä annettiin etusija yhdelle kielelle, mikä on suhteellisuusperiaatteen vastaista. |
| --- | --- |

5.

Viides kanneperuste koskee yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaamista – tarkemmin henkilöstösääntöjen 1 d artiklan rikkomista sukupuoleen ja kieleen perustuvan syrjinnän vuoksi – ja suhteellisuusperiaatteen loukkaamista. Kantaja katsoo, että haastattelussa käytettävien kielten rajaaminen pelkästään englantiin merkitsi henkilöstösääntöjen 1 d artiklan ilmeistä rikkomista, sillä englanti oli [X:n] toinen kieli mutta kantajan vasta kolmas kieli. Lisäksi hän katsoo, että koska hänellä oli huomattavasti enemmän kokemusta johtotehtävistä kuin naispuolisella [X:llä], hänen sivuuttamisensa johtui sukupuoleen perustuvasta syrjinnästä, sillä muusta aineistosta ilmenee, että neuvostolla on sisäisissä valintamenettelyissä taipumus valita naisia kompensoidakseen miesten nimittämistä ulkoisissa valintamenettelyissä. Lopuksi kantaja väittää, että menettelyssä tehtiin irrationaalinen valinta, koska siinä annettiin etusija yhdelle kielelle, mikä on suhteellisuusperiaatteen vastaista.

---

| 16.10.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 347/43 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 347/43

---

Kanne 17.8.2017 – Staropilsen v. EUIPO – Pivovary Staropramen (STAROPILSEN; STAROPLZEN)

(Asia T-556/17)

(2017/C 347/56)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: Staropilsen s. r. o. (Pilsen, Tšekki) (edustaja: asianajaja A. Kodrasová)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: Pivovary Staropramen s. r. o. (Praha, Tšekki)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Kantaja

Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki ”STAROPILSEN; STAROPLZEN” – EU-tavaramerkki nro 9 034 893

EUIPO:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 20.6.2017 asiassa R 236/2017-4 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa riidanalaisen päätöksen |
| --- | --- |

—

kumoaa riidanalaisen päätöksen

| — | velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Kanneperusteet

| — | Asetuksen N:o 207/2009 53 artiklan 1 kohdan a alakohtaa ja 8 artiklan 1 kohdan a alakohtaa on rikottu. |
| --- | --- |

—

Asetuksen N:o 207/2009 53 artiklan 1 kohdan a alakohtaa ja 8 artiklan 1 kohdan a alakohtaa on rikottu.

---

| 16.10.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 347/43 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 347/43

---

Kanne 9.8.2017 – Abdulkarim v. neuvosto

(Asia T-559/17)

(2017/C 347/57)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Mouhamad Wael Abdulkarim (Dubai, Arabiemiirikunnat) (edustajat: asianajajat J.-P. Buyle ja L. Cloquet)

Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan Syyriaan kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2013/255/YUTP muuttamisesta 29.5.2017 annetun neuvoston päätöksen (YUTP) 2017/917 kantajaa koskevilta osin |
| --- | --- |

—

kumoamaan Syyriaan kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2013/255/YUTP muuttamisesta 29.5.2017 annetun neuvoston päätöksen (YUTP) 2017/917 kantajaa koskevilta osin

| — | kumoamaan Syyrian tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 36/2012 täytäntöönpanosta 29.5.2017 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2017/907 kantajaa koskevilta osin |
| --- | --- |

—

kumoamaan Syyrian tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 36/2012 täytäntöönpanosta 29.5.2017 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2017/907 kantajaa koskevilta osin

| — | velvoittamaan neuvoston korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien kantajalle aiheutuneet kulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan neuvoston korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien kantajalle aiheutuneet kulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa viiteen kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu vastaajan ilmeiseen arviointivirheeseen siltä osin kuin on kyse siitä, että vastaaja on katsonut kantajan tukeneen Syyrian hallintoa. Sen osalta, mitä riidanalaisissa toimissa on ilmoitettu, kantaja esittää seuraavat argumentit:






  — | Abdulkarimia ei voida pitää ”vaikutusvaltaisena liikemiehenä” |
| --- | --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu vastaajan ilmeiseen arviointivirheeseen siltä osin kuin on kyse siitä, että vastaaja on katsonut kantajan tukeneen Syyrian hallintoa. Sen osalta, mitä riidanalaisissa toimissa on ilmoitettu, kantaja esittää seuraavat argumentit:

—

Abdulkarimia ei voida pitää ”vaikutusvaltaisena liikemiehenä”

| — | Abdulkarim ei ole kytköksissä hallintoon, hänellä ei ole hallintoon nähden minkäänlaista vaikutusvaltaa eikä hän merkitse minkäänlaista todellista vaaraa siltä osin kuin on kyse Syyrian tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä |
| --- | --- |

—

Abdulkarim ei ole kytköksissä hallintoon, hänellä ei ole hallintoon nähden minkäänlaista vaikutusvaltaa eikä hän merkitse minkäänlaista todellista vaaraa siltä osin kuin on kyse Syyrian tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä

| — | se, että Abdulkarim on aiemmin ollut mukana Alkarim For Trade and Industry L.L.C:n tai muiden öljyntuotannon, teollisuusöljyjen, voiteluöljyjen ja rasvojen alalla Lähi-idässä toimivien yhtiöiden toiminnassa, ei voi johtaa siihen, että häntä pidettäisiin ”merkittävänä liikemiehenä” |
| --- | --- |

—

se, että Abdulkarim on aiemmin ollut mukana Alkarim For Trade and Industry L.L.C:n tai muiden öljyntuotannon, teollisuusöljyjen, voiteluöljyjen ja rasvojen alalla Lähi-idässä toimivien yhtiöiden toiminnassa, ei voi johtaa siihen, että häntä pidettäisiin ”merkittävänä liikemiehenä”

| — | Abdulkarim ei asu Syyriassa eikä näin ollen harjoita toimintaansa siellä. |
| --- | --- |

—

Abdulkarim ei asu Syyriassa eikä näin ollen harjoita toimintaansa siellä.

| 2) | Toinen kanneperuste, joka perustuu suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen sillä perusteella, että riidanalaisilla toimilla toteutetuilla toimenpiteillä on sellaisia vaikutuksia, että jo pelkästään niitä voidaan pitää suhteettomina. |
| --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste, joka perustuu suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen sillä perusteella, että riidanalaisilla toimilla toteutetuilla toimenpiteillä on sellaisia vaikutuksia, että jo pelkästään niitä voidaan pitää suhteettomina.

| 3) | Kolmas kanneperuste, joka perustuu omaisuudensuojan ja ammattitoiminnan harjoittamista koskevan oikeuden suhteettomaan loukkaamiseen sillä perusteella, että riidanalaiset toimenpiteet aiheuttavat sen, että kantajaa estetään nauttimasta rauhassa omaisuudestaan ja taloudellisesta vapaudestaan. |
| --- | --- |

3)

Kolmas kanneperuste, joka perustuu omaisuudensuojan ja ammattitoiminnan harjoittamista koskevan oikeuden suhteettomaan loukkaamiseen sillä perusteella, että riidanalaiset toimenpiteet aiheuttavat sen, että kantajaa estetään nauttimasta rauhassa omaisuudestaan ja taloudellisesta vapaudestaan.

| 4) | Neljäs kanneperuste, joka perustuu harkintavallan väärinkäyttöön sillä perusteella, että riidanalaiset toimet on annettu muussa kuin ilmoitetussa tarkoituksessa, eli tarkoituksena on siirtää kantaja markkinoilta muiden markkinatoimijoiden suosimiseksi, mikä merkitsee, että toimia leimaa harkintavallan väärinkäyttö. |
| --- | --- |

4)

Neljäs kanneperuste, joka perustuu harkintavallan väärinkäyttöön sillä perusteella, että riidanalaiset toimet on annettu muussa kuin ilmoitetussa tarkoituksessa, eli tarkoituksena on siirtää kantaja markkinoilta muiden markkinatoimijoiden suosimiseksi, mikä merkitsee, että toimia leimaa harkintavallan väärinkäyttö.

| 5) | Viides kanneperuste, joka perustuu SEUT 296 artiklan toisessa kohdassa määrätyn perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiin sillä perusteella, että kanteen kohteena olevien toimien perustelut ovat tosiasiassa puhtaasti muodolliset eikä niihin todennäköisesti liity minkäänlaista vastaajan suorittamaa pohdiskelua. |
| --- | --- |

5)

Viides kanneperuste, joka perustuu SEUT 296 artiklan toisessa kohdassa määrätyn perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiin sillä perusteella, että kanteen kohteena olevien toimien perustelut ovat tosiasiassa puhtaasti muodolliset eikä niihin todennäköisesti liity minkäänlaista vastaajan suorittamaa pohdiskelua.

---

| 16.10.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 347/44 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 347/44

---

Kanne 15.8.2017 – L-Shop-Team v. EUIPO (bags2GO)

(Asia T-561/17)

(2017/C 347/58)

Kannekirjelmän kieli: saksa

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: L-Shop-Team GmbH (Dortmund, Saksa) (Edustaja: asianajaja A. Sautter)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalaisen tavaramerkin hakija: Kantaja

Riidanalainen tavaramerkki: EU-kuviomerkki, jossa on sanaosa ”bags2GO” – Rekisteröintihakemus nro 15 356 901

Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 14.6.2017 asiassa R 1650/2016-5 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa riidanalaisen päätöksen |
| --- | --- |

—

kumoaa riidanalaisen päätöksen

| — | velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Kanneperusteet

| — | Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohtaa on rikottu. |
| --- | --- |

—

Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohtaa on rikottu.

---

| 16.10.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 347/45 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 347/45

---

Kanne 18.8.2017 – CheapFlights International v. EUIPO – Momondo Group (Cheapflights)

(Asia T-565/17)

(2017/C 347/59)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: CheapFlights International Ltd (Speenoge, Irlanti) (edustajat: asianajajat A. von Mühlendahl ja H. Hartwig)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: Momondo Group Ltd (Lontoo, Yhdistynyt Kuningaskunta)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalaisen tavaramerkin hakija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

Riidanalainen tavaramerkki: Sanaosan Cheapflights sisältävä EU-sanamerkki – Rekisteröintihakemus nro 3 485 349

Menettely EUIPO:ssa: Väitemenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n suuren valituslautakunnan 1.6.2017 asiassa R 1893/2011-G tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa riidanalaisen päätöksen |
| --- | --- |

—

kumoaa riidanalaisen päätöksen

| — | velvoittaa EUIPO:n ja Momondo Group Limitedin, jos se osallistuu väliintulijana tähän oikeudenkäyntiin, korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa EUIPO:n ja Momondo Group Limitedin, jos se osallistuu väliintulijana tähän oikeudenkäyntiin, korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet

| — | Asetuksen N:o 207/2009 64 artiklan 6 kohtaa on rikottu |
| --- | --- |

—

Asetuksen N:o 207/2009 64 artiklan 6 kohtaa on rikottu

| — | Asetuksen N:o 207/2009 75 artiklaa on rikottu |
| --- | --- |

—

Asetuksen N:o 207/2009 75 artiklaa on rikottu

| — | Komission asetuksen (EY) N:o 216/96 8 artiklan 3 kohtaa on rikottu |
| --- | --- |

—

Komission asetuksen (EY) N:o 216/96 8 artiklan 3 kohtaa on rikottu

| — | Riidanalainen päätös on täynnä lausuntoja, joissa kyseenalaistetaan tai suoraan kiistetään kantajan tavaramerkkien pätevyys. Riidanalaisella päätöksellä on haitallisia vaikutuksia kantajan, asianmukaisesti rekisteröidyn tavaramerkin haltijana, intresseille, joiden osalta vastaajalla ei edes ole toimivaltaa. |
| --- | --- |

—

Riidanalainen päätös on täynnä lausuntoja, joissa kyseenalaistetaan tai suoraan kiistetään kantajan tavaramerkkien pätevyys. Riidanalaisella päätöksellä on haitallisia vaikutuksia kantajan, asianmukaisesti rekisteröidyn tavaramerkin haltijana, intresseille, joiden osalta vastaajalla ei edes ole toimivaltaa.

---

| 16.10.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 347/46 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 347/46

---

Kanne 21.8.2017 – Disney Enterprises v. EUIPO – Di Molfetta (DiSNEY FROZEN)

(Asia T-567/17)

(2017/C 347/60)

Kannekirjelmän kieli: englanti

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: Disney Enterprises, Inc. (Burbank, Kalifornia, Yhdysvallat) (edustaja: asianajaja M. Graf)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: Fabio Di Molfetta (Bisceglie, Italia)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalaisen tavaramerkin hakija: Kantaja

Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki, joka sisältää sanaosat DiSNEY FROZEN – Rekisteröintihakemus nro 11 830 965

EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 12.5.2017 asiassa R 2342/2016-5 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa riidanalaisen päätöksen |
| --- | --- |

—

kumoaa riidanalaisen päätöksen

| — | velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Kanneperuste

| — | Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu. |
| --- | --- |

—

Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.

---

| 16.10.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 347/46 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 347/46

---

Kanne 25.8.2017 – thyssenkrupp Electrical Steel ja thyssenkrupp Electrical Steel Ugo v. komissio

(Asia T-577/17)

(2017/C 347/61)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantajat: thyssenkrupp Electrical Steel GmbH (Gelsenkirchen, Saksa) ja thyssenkrupp Electrical Steel Ugo (Isbergues, Ranska) (edustaja: asianajaja M. Günes)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan 15.6.2017 päivätyssä asiakirjassa Ares(2017)3010674 olevan komission päätelmän siitä, ettei unionin tuottajien olennaisille eduille aiheudu haittaa antamalla lupa tiettyjen suuntaisrakeisesta sähköteknisestä teräksestä valmistettujen tuotteiden sisäiseen jalostukseen |
| --- | --- |

—

kumoamaan 15.6.2017 päivätyssä asiakirjassa Ares(2017)3010674 olevan komission päätelmän siitä, ettei unionin tuottajien olennaisille eduille aiheudu haittaa antamalla lupa tiettyjen suuntaisrakeisesta sähköteknisestä teräksestä valmistettujen tuotteiden sisäiseen jalostukseen

| — | velvoittamaan vastaaja korvaamaan oikeudenkäyntikulut unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 134 artiklan 1 kohdan mukaisesti. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan vastaaja korvaamaan oikeudenkäyntikulut unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 134 artiklan 1 kohdan mukaisesti.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa viiteen kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan perusteluvelvollisuutta on laiminlyöty






  — | Komission päätelmässä siitä, että taloudelliset edellytykset täyttyivät, kun oli kyse luvasta sisäiseen jalostukseen, ei esitetä minkäänlaisia perusteluja siitä, mihin kyseinen päätelmä perustui. |
| --- | --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan perusteluvelvollisuutta on laiminlyöty

—

Komission päätelmässä siitä, että taloudelliset edellytykset täyttyivät, kun oli kyse luvasta sisäiseen jalostukseen, ei esitetä minkäänlaisia perusteluja siitä, mihin kyseinen päätelmä perustui.

| 2) | Toinen kanneperuste, jonka mukaan tosiseikkoja on arvioitu ilmeisen virheellisesti






  — | Komission päätelmä siitä, ettei unionin tuottajien olennaisille eduille aiheudu haittaa antamalla lupa sisäiseen jalostukseen, perustuu tosiseikkojen ilmeiseen arviointivirheeseen. |
| --- | --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste, jonka mukaan tosiseikkoja on arvioitu ilmeisen virheellisesti

—

Komission päätelmä siitä, ettei unionin tuottajien olennaisille eduille aiheudu haittaa antamalla lupa sisäiseen jalostukseen, perustuu tosiseikkojen ilmeiseen arviointivirheeseen.

| 3) | Kolmas kanneperuste, jonka mukaan unionin tullikoodeksista annetun asetuksen (1) 211 artiklan 4 kohdan b alakohtaa ja perusasetusta (2) on rikottu






  — | Kun komissio katsoi, että taloudelliset edellytykset täyttyivät, kun oli kyse luvasta sisäiseen jalostukseen, se ei rajannut arviointiaan unionin tullikoodeksista annetun asetuksen 211 artiklan 4 kohdan b alakohdassa säädettyihin tekijöihin, vaan se perusti arviointinsa tekijöihin, joita voidaan tarkastella yksinomaan perusasetuksessa vahvistetussa menettelyssä. |
| --- | --- | --- |

3)

Kolmas kanneperuste, jonka mukaan unionin tullikoodeksista annetun asetuksen (1) 211 artiklan 4 kohdan b alakohtaa ja perusasetusta (2) on rikottu

—

Kun komissio katsoi, että taloudelliset edellytykset täyttyivät, kun oli kyse luvasta sisäiseen jalostukseen, se ei rajannut arviointiaan unionin tullikoodeksista annetun asetuksen 211 artiklan 4 kohdan b alakohdassa säädettyihin tekijöihin, vaan se perusti arviointinsa tekijöihin, joita voidaan tarkastella yksinomaan perusasetuksessa vahvistetussa menettelyssä.

| 4) | Neljäs kanneperuste, jonka mukaan unionin tullikoodeksista annetun asetuksen täytäntöönpanoasetuksen 259 artiklan 4 kohtaa sekä komission asiantuntijatyöryhmien toimintaa koskevia horisontaalisia sääntöjä on rikottu






  — | Koska komissio delegoi taloudellisia edellytyksiä koskevan päätelmän tulliasiantuntijoiden työryhmälle, se rikkoi unionin tullikoodeksista annetun asetuksen täytäntöönpanoasetuksen (3) 259 artiklan 4 kohtaa sekä komission asiantuntijatyöryhmien perustamista ja toimintaa koskevia horisontaalisia sääntöjä. |
| --- | --- | --- |

4)

Neljäs kanneperuste, jonka mukaan unionin tullikoodeksista annetun asetuksen täytäntöönpanoasetuksen 259 artiklan 4 kohtaa sekä komission asiantuntijatyöryhmien toimintaa koskevia horisontaalisia sääntöjä on rikottu

—

Koska komissio delegoi taloudellisia edellytyksiä koskevan päätelmän tulliasiantuntijoiden työryhmälle, se rikkoi unionin tullikoodeksista annetun asetuksen täytäntöönpanoasetuksen (3) 259 artiklan 4 kohtaa sekä komission asiantuntijatyöryhmien perustamista ja toimintaa koskevia horisontaalisia sääntöjä.

| 5) | Viides kanneperuste, jonka mukaan puolustautumisoikeuksia on loukattu






  — | Kun komissio ei ilmaissut tiettyjä sisäistä jalostusta koskevassa lupahakemuksessa annettuja tietoja tai ei-luottamuksellisia tiivistelmiä kyseisistä tiedoista niin yksityiskohtaisesti, että luottamuksellisesti ilmaistujen tietojen sisällön kohtuullinen ymmärtäminen olisi ollut mahdollista, se loukkasi kantajien puolustautumisoikeuksia. |
| --- | --- | --- |

5)

Viides kanneperuste, jonka mukaan puolustautumisoikeuksia on loukattu

—

Kun komissio ei ilmaissut tiettyjä sisäistä jalostusta koskevassa lupahakemuksessa annettuja tietoja tai ei-luottamuksellisia tiivistelmiä kyseisistä tiedoista niin yksityiskohtaisesti, että luottamuksellisesti ilmaistujen tietojen sisällön kohtuullinen ymmärtäminen olisi ollut mahdollista, se loukkasi kantajien puolustautumisoikeuksia.

---

(1)  Unionin tullikoodeksista 9.10.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 952/2013 (EUVL 2013, L 269, s. 1)

(2)  Polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30.11.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1225/2009 (EUVL 2009, L 343, s. 5)

(3)  Unionin tullikoodeksista annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 952/2013 tiettyjen säännösten täytäntöönpanoa koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 24.11.2015 annettu komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2015/2447 (EUVL 2015, L 343, s. 558).

---

| 16.10.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 347/47 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 347/47

---

Kanne 28.8.2017 – Wall Street Systems UK v. EKP

(Asia T-579/17)

(2017/C 347/62)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Wall Street Systems UK Ltd (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: asianajaja A. Csaki)

Vastaaja: Euroopan keskuspankki (EKP)

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan 17.8.2017 päivätyn valituksesta tehdyn päätöksen muodossa olevan Euroopan keskuspankin (EKP) päätöksen hankintasopimuksen tekemisestä toisen tarjoajan kanssa sekä kaikki tähän liittyvät tulevat päätökset |
| --- | --- |

—

kumoamaan 17.8.2017 päivätyn valituksesta tehdyn päätöksen muodossa olevan Euroopan keskuspankin (EKP) päätöksen hankintasopimuksen tekemisestä toisen tarjoajan kanssa sekä kaikki tähän liittyvät tulevat päätökset

| — | velvoittamaan vastaaja korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan vastaaja korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seuraaviin kanneperusteisiin.

Kantaja riitauttaa 17.8.2017 päivätyn valituksesta tehdyn päätöksen muodossa olevan vastaajan päätöksen hankintasopimuksen tekemisestä toisen tarjoajan kanssa ja vaatii kyseisen päätöksen ja siihen liittyvien tulevien päätösten (erityisesti päätökset hankintasopimusten tekemisestä) kumoamista. Edellä mainittu päätös tehtiin kantajan mukaan Euroopan keskuspankin päätöksen (EU) 2016/245 (1) ja sovellettavan unionin oikeuden ja erityisesti avoimuusperiaatteen, syrjintäkiellon periaatteen ja kustannustehokkuuden periaatteen vastaisesti.

---

(1)  Hankintoja koskevista säännöistä 9.2.2016 annettu Euroopan keskuspankin päätös (EU) 2016/245 (EUVL 2016, L 45, s. 15).

---

| 16.10.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 347/48 |
| --- | --- | --- | --- |

16.10.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 347/48

---

Kanne 28.8.2017 – Unigroup v. EUIPO – Pronova Laboratories (nailicin)

(Asia T-587/17)

(2017/C 347/63)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: Unigroup ApS (Lyngby, Tanska) (edustaja: asianajaja M. Rijsdijk)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: Pronova Laboratories BV (Amsterdam, Alankomaat)

Menettely EUIPO:ssa

Hakija: Kantaja

Riidanalainen tavaramerkki: EU-sanamerkki ”nailicin” – Rekisteröintihakemus nro 14 096 499

EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 9.6.2017 asiassa R 2359/2016-5 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa riidanalaisen päätöksen |
| --- | --- |

—

kumoaa riidanalaisen päätöksen

| — | toteaa Benelux-rekisteröinnin nro 894 557 perusteettomaksi ja palauttaa asian EUIPO:n väiteosaston tai valituslautakunnan käsiteltäväksi |
| --- | --- |

—

toteaa Benelux-rekisteröinnin nro 894 557 perusteettomaksi ja palauttaa asian EUIPO:n väiteosaston tai valituslautakunnan käsiteltäväksi

| — | velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Kanneperusteet

| — | yhteisön tavaramerkistä annetun neuvoston asetuksen N:o 40/94 täytäntöönpanosta annetun asetuksen N:o 2868/95 19 sääntöä on rikottu. |
| --- | --- |

—

yhteisön tavaramerkistä annetun neuvoston asetuksen N:o 40/94 täytäntöönpanosta annetun asetuksen N:o 2868/95 19 sääntöä on rikottu.

---