# Jurnalul Oficial C 330/2 oc

| | ISSN 1977-1029 |
| --- | --- |
| Jurnalul Oficial
  al Uniunii Europene | C 330 |
| | |
| Ediţia în limba română | Comunicări şi informări | Anul 602 octombrie 2017 |

ISSN 1977-1029

Jurnalul Oficial

al Uniunii Europene

C 330

Ediţia în limba română

Comunicări şi informări

Anul 602 octombrie 2017

---

| Informarea nr. | Cuprins | Pagina |
| --- | --- | --- |
| | IV   Informări |
| | INFORMĂRI PROVENIND DE LA INSTITUŢIILE, ORGANELE ȘI ORGANISMELE UNIUNII EUROPENE |
| | Curtea de Justiție a Uniunii Europene |
| 2017/C 330/01 | Ultimele publicații ale Curții de Justiție a Uniunii Europene în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | 1 |

Informarea nr.

Cuprins

Pagina

IV   Informări

INFORMĂRI PROVENIND DE LA INSTITUŢIILE, ORGANELE ȘI ORGANISMELE UNIUNII EUROPENE

Curtea de Justiție a Uniunii Europene

2017/C 330/01

Ultimele publicații ale Curții de Justiție a Uniunii Europene în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

1

---

| | V   Anunţuri |
| --- | --- |
| | PROCEDURI JURISDICŢIONALE |
| | Curtea de Justiție |
| 2017/C 330/02 | Cauza C-261/17 P: Recurs introdus la 15 mai 2017 de Ccc Event Management GmbH împotriva Ordonanţei Tribunalului (Camera a cincea) din 14 martie 2017 în cauza T-889/16, Ccc Event Management GmbH/Curtea de Justiție a Uniunii Europene | 2 |
| 2017/C 330/03 | Cauza C-327/17 P: Recurs introdus la 31 mai 2017 de Cryo-Save AG împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șasea) din 23 martie 2017 în cauza T-239/15, Cryo-Save AG/Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală | 2 |
| 2017/C 330/04 | Cauza C-344/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale di Torino (Italia) la 9 iunie 2017 – IJDF Italy Srl/Violeta Fernando Dionisio, Alex Del Rosario Fernando | 3 |
| 2017/C 330/05 | Cauza C-350/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 12 iunie 2017 – Mobit Soc.cons.arl/Regione Toscana | 4 |
| 2017/C 330/06 | Cauza C-351/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 12 iunie 2017 – Autolinee Toscane SpA/Mobit Soc.cons.arl | 5 |
| 2017/C 330/07 | Cauza C-375/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 21 iunie 2017 – Stanley International Betting Ltd, Stanleybet Malta Ltd/Ministero dell’Economia e delle Finanze, Agenzia delle Dogane e dei Monopoli | 5 |
| 2017/C 330/08 | Cauza C-412/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesverwaltungsgericht (Germania) la 10 iulie 2017 – Bundesrepublik Deutschland/Touring Tours und Travel GmbH | 6 |
| 2017/C 330/09 | Cauza C-444/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Cour de cassation (Franța) la 21 iulie 2017 – Préfet des Pyrénées-Orientales/Abdelaziz Arib, Procureur de la République près le tribunal de grande instance de Montpellier, Procureur général près la cour d'appel de Montpellier | 7 |
| 2017/C 330/10 | Cauza C-449/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesfinanzhof (Germania) la 26 iulie 2017 – A & G Fahrschul-Akademie GmbH/Finanzamt Wolfenbüttel | 8 |
| 2017/C 330/11 | Cauza C-451/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Administrativen sad Veliko Tarnovo (Bulgaria) la 27 iulie 2017 – Walltopia AD/Direktor na Teritorialna direktsia na Natsionalnata agentsia za prihodite – Veliko Tarnovo | 9 |
| 2017/C 330/12 | Cauza C-465/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Oberlandesgerichts Düsseldorf (Germania) la 2 august 2017 – Falck Rettungsdienste GmbH, Falck A/S/Stadt Solingen | 9 |
| | Tribunalul |
| 2017/C 330/13 | Cauza T-454/17: Acțiune introdusă la 14 iulie 2017 – Pro NGO!/Comisia | 11 |
| 2017/C 330/14 | Cauza T-463/17: Acțiune introdusă la 25 iulie 2017 – Raise Conseil/EUIPO – Raizers (RAISE) | 11 |
| 2017/C 330/15 | Cauza T-472/17: Acțiune introdusă la 31 iulie 2017 – Wilhelm Sihn jr./EUIPO – in-edit (Camele’on) | 12 |
| 2017/C 330/16 | Cauza T-482/17: Acțiune introdusă la 28 iulie 2017 – Comercial Vascongada Recalde/Comisia și SRB | 13 |
| 2017/C 330/17 | Cauza T-483/17: Acțiune introdusă la 28 iulie 2017 – García Suárez și alții/Comisia și SRB | 13 |
| 2017/C 330/18 | Cauza T-484/17: Acțiune introdusă la 3 august 2017 – Fidesban și alții/SRB | 14 |
| 2017/C 330/19 | Cauza T-491/17: Acțiune introdusă la 1 august 2017 – Opere Pie d’Onigo/Comisia | 14 |
| 2017/C 330/20 | Cauza T-497/17: Acțiune introdusă la 4 august 2017 – Sánchez del Valle și Calatrava Real State 2015/Comisia și SRB | 15 |
| 2017/C 330/21 | Cauza T-498/17: Acțiune introdusă la 4 august 2017 – Álvarez de Linera Granda/Comisia și SRB | 16 |
| 2017/C 330/22 | Cauza T-499/17: Acțiune introdusă la 4 august 2017 – Esfera Capital Agencia de Valores/Comisia și SRB | 17 |
| 2017/C 330/23 | Cauza T-533/17: Acțiune introdusă la 11 august 2017 – Next design+produktion/EUIPO – Nanu-Nana Joachim Hoepp (nuuna) | 18 |

V   Anunţuri

PROCEDURI JURISDICŢIONALE

Curtea de Justiție

2017/C 330/02

Cauza C-261/17 P: Recurs introdus la 15 mai 2017 de Ccc Event Management GmbH împotriva Ordonanţei Tribunalului (Camera a cincea) din 14 martie 2017 în cauza T-889/16, Ccc Event Management GmbH/Curtea de Justiție a Uniunii Europene

2

2017/C 330/03

Cauza C-327/17 P: Recurs introdus la 31 mai 2017 de Cryo-Save AG împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șasea) din 23 martie 2017 în cauza T-239/15, Cryo-Save AG/Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală

2

2017/C 330/04

Cauza C-344/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale di Torino (Italia) la 9 iunie 2017 – IJDF Italy Srl/Violeta Fernando Dionisio, Alex Del Rosario Fernando

3

2017/C 330/05

Cauza C-350/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 12 iunie 2017 – Mobit Soc.cons.arl/Regione Toscana

4

2017/C 330/06

Cauza C-351/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 12 iunie 2017 – Autolinee Toscane SpA/Mobit Soc.cons.arl

5

2017/C 330/07

Cauza C-375/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 21 iunie 2017 – Stanley International Betting Ltd, Stanleybet Malta Ltd/Ministero dell’Economia e delle Finanze, Agenzia delle Dogane e dei Monopoli

5

2017/C 330/08

Cauza C-412/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesverwaltungsgericht (Germania) la 10 iulie 2017 – Bundesrepublik Deutschland/Touring Tours und Travel GmbH

6

2017/C 330/09

Cauza C-444/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Cour de cassation (Franța) la 21 iulie 2017 – Préfet des Pyrénées-Orientales/Abdelaziz Arib, Procureur de la République près le tribunal de grande instance de Montpellier, Procureur général près la cour d'appel de Montpellier

7

2017/C 330/10

Cauza C-449/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesfinanzhof (Germania) la 26 iulie 2017 – A & G Fahrschul-Akademie GmbH/Finanzamt Wolfenbüttel

8

2017/C 330/11

Cauza C-451/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Administrativen sad Veliko Tarnovo (Bulgaria) la 27 iulie 2017 – Walltopia AD/Direktor na Teritorialna direktsia na Natsionalnata agentsia za prihodite – Veliko Tarnovo

9

2017/C 330/12

Cauza C-465/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Oberlandesgerichts Düsseldorf (Germania) la 2 august 2017 – Falck Rettungsdienste GmbH, Falck A/S/Stadt Solingen

9

Tribunalul

2017/C 330/13

Cauza T-454/17: Acțiune introdusă la 14 iulie 2017 – Pro NGO!/Comisia

11

2017/C 330/14

Cauza T-463/17: Acțiune introdusă la 25 iulie 2017 – Raise Conseil/EUIPO – Raizers (RAISE)

11

2017/C 330/15

Cauza T-472/17: Acțiune introdusă la 31 iulie 2017 – Wilhelm Sihn jr./EUIPO – in-edit (Camele’on)

12

2017/C 330/16

Cauza T-482/17: Acțiune introdusă la 28 iulie 2017 – Comercial Vascongada Recalde/Comisia și SRB

13

2017/C 330/17

Cauza T-483/17: Acțiune introdusă la 28 iulie 2017 – García Suárez și alții/Comisia și SRB

13

2017/C 330/18

Cauza T-484/17: Acțiune introdusă la 3 august 2017 – Fidesban și alții/SRB

14

2017/C 330/19

Cauza T-491/17: Acțiune introdusă la 1 august 2017 – Opere Pie d’Onigo/Comisia

14

2017/C 330/20

Cauza T-497/17: Acțiune introdusă la 4 august 2017 – Sánchez del Valle și Calatrava Real State 2015/Comisia și SRB

15

2017/C 330/21

Cauza T-498/17: Acțiune introdusă la 4 august 2017 – Álvarez de Linera Granda/Comisia și SRB

16

2017/C 330/22

Cauza T-499/17: Acțiune introdusă la 4 august 2017 – Esfera Capital Agencia de Valores/Comisia și SRB

17

2017/C 330/23

Cauza T-533/17: Acțiune introdusă la 11 august 2017 – Next design+produktion/EUIPO – Nanu-Nana Joachim Hoepp (nuuna)

18

---

| RO | |
| --- | --- |

RO

---

IV Informări

INFORMĂRI PROVENIND DE LA INSTITUŢIILE, ORGANELE ȘI ORGANISMELE UNIUNII EUROPENE

Curtea de Justiție a Uniunii Europene

| 2.10.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 330/1 |
| --- | --- | --- | --- |

2.10.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 330/1

---

Ultimele publicații ale Curții de Justiție a Uniunii Europene în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

(2017/C 330/01)

Ultima publicație

JO C 318, 25.9.2017

Publicații anterioare

JO C 309, 18.9.2017

JO C 300, 11.9.2017

JO C 293, 4.9.2017

JO C 283, 28.8.2017

JO C 277, 21.8.2017

JO C 269, 14.8.2017

Aceste texte sunt disponibile pe

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Anunţuri

PROCEDURI JURISDICŢIONALE

Curtea de Justiție

| 2.10.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 330/2 |
| --- | --- | --- | --- |

2.10.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 330/2

---

Recurs introdus la 15 mai 2017 de Ccc Event Management GmbH împotriva Ordonanţei Tribunalului (Camera a cincea) din 14 martie 2017 în cauza T-889/16, Ccc Event Management GmbH/Curtea de Justiție a Uniunii Europene

(Cauza C-261/17 P)

(2017/C 330/02)

Limba de procedură: germana

Părțile

Recurentă: Ccc Event Management GmbH (reprezentant: A. Schuster, avocat)

Cealaltă parte din procedură: Curtea de Justiție a Uniunii Europene

Prin Ordonanţa din 13 iulie 2017, Curtea de Justiție a Uniunii Europene (Camera a zecea) a respins recursul formulat şi a obligat recurenta să suporte propriile cheltuieli de judecată.

---

| 2.10.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 330/2 |
| --- | --- | --- | --- |

2.10.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 330/2

---

Recurs introdus la 31 mai 2017 de Cryo-Save AG împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șasea) din 23 martie 2017 în cauza T-239/15, Cryo-Save AG/Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală

(Cauza C-327/17 P)

(2017/C 330/03)

Limba de procedură: germana

Părțile

Recurentă: Cryo-Save AG (reprezentant: C. Onken, avocat)

Celelalte părți din procedură: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală, MedSkin Solutions Dr. Suwelack AG

Concluziile recurentei

| — | Anularea Hotărârii Tribunalului din 23 martie 2017 în causa T-239/15; |
| --- | --- |

—

Anularea Hotărârii Tribunalului din 23 martie 2017 în causa T-239/15;

| — | obligarea pârâtei în primă instanță la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea pârâtei în primă instanță la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

Recurenta invocă un motiv de recurs, și anume încălcarea articolului 64 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca Uniunii Europene (1); a normei 50 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 2868/95 de al Comisiei din 13 decembrie 1995 din 13 decembrie 1995 de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 40/94 al Consiliului privind marca comunitară (2) coroborat cu articolul 56 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009 și cu normele 37 și 39 din Regulamentul nr. 2868/95 și cu articolul 76 alineatul nr. 207/2009. Aceasta susține că încălcarea constă în faptul că Tribunalul a considerat inadmisibil primul motiv invocat de recurenta-reclamantă.

Prin intermediul primului motiv, recurenta-reclamantă a invocat inadmisibilitatea cererii de constatare a decăderii sale din dreptul la marca Uniunii. În susținerea motivului menționat, aceasta a afirmat că cererea nu era motivată suficient, cu încălcarea articolului 56 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009 și a normei 37 litera (b) punctul (iv) din Regulamentul nr. 2868/95.

Tribunalul a decis că primul motiv invocat de recurenta-reclamantă nu era admisibil întrucât, dat fiind faptul că în procedura în fața camerei de recurs, recurenta-reclamantă nu a invocat încălcarea condițiilor de formă prevăzute la articolul 56 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009 coroborat cu norma 37 litera (b) punctul (IV) din Regulamentul nr. 2868/1995; că examinarea căii de atac s-a limitat la analiza utilizării serioase, iar camera de recurs nu era ținută, prin urmare, să examineze legalitatea cererii de decădere. Tribunalul a considerat că a examina primul motiv ar echivala cu a depăși cadrul factual și juridic cu care a fost sesizată camera de recurs.

Recurenta-reclamantă se opune acestei argumentații, arătând că admisibilitatea unei cereri de constatare a decăderii din dreptul la marcă constituie o condiție necesară pronunțării pe fond, care trebuie examinată din oficiu de pârât în orice fază a procedurii, în conformitate cu articolul 76 alineatul (2) prima teză din Regulamentul nr. 207/2009, cu norma 39 alineatul (1) și cu norma 40 alineatul (1) a doua teză din Regulamentul nr. 2868/1995, cu articolul 64 alineatul (1) din Regulamentul nr. 207/2009 și cu norma 50 alineatul (1) din Regulamentul nr. 2868/1995. Prin urmare, ar fi lipsit de relevanță aspectul dacă recurenta-reclamantă ar fi invocat în mod concret în fața camerei de recurs chestiunea admisibilității cererii de constatare a decăderii din dreptul la marcă.

Pe de altă parte, divizia de anulare a examinat din oficiu admisibilitatea cererii de constatare a decăderii din dreptul la marcă și a declarat expres că erau îndeplinite condițiile prevăzute la articolul 56 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009 și în norma 37 din Regulamentul nr. 2868/1995. Principiul continuității funcționale recunoscut în jurisprudența Tribunalului impune o analiză exhaustivă a deciziei diviziei de anulare, inclusiv sub aspectul admisibilității cererii de constatare, de către camera de recurs, a decăderii din dreptul la marcă. În susținerea acestui argument, reclamanta invocă, printre altele, Hotărârea Tribunalului din 23 septembrie 2003, KLEENCARE (T-308/01, punctele 24-26, 28, 29 și 32) (3) și Hotărârea Tribunalului din 1 februarie 2005, HOOLIGAN (T-57/03, punctele 22 și 25) (4).

În sfârșit, este cert că recurenta-reclamantă a contestat admisibilitatea cererii de constatare a decăderii din dreptul la marcă, chiar dacă a utilizat alți termeni, atât în procedura în fața diviziei de anulare, cât și în fața camerei de recurs.

Pentru cele trei motive expuse anterior, chestiunea admisibilității cererii de constatare a decăderii din dreptul la marcă a făcut parte din cadrul factual și juridic al procedurii desfășurate în fața camerei de recurs. Analiza de către Tribunal a admisibilității cererii nu depășea deci limitele acestui cadru. În aceste condiții, excepția de inadmisibilitate a unei cereri de constatare a decăderii din dreptul la marcă se deosebește de invocarea a unor motive noi de nulitate și de decădere, precum și de cererea tardivă privind utilizarea serioasă a mărcii anterioare.

---

(1)  JO 2009, L 78, p. 1.

(2)  JO 1995, L 303, p. 1, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 189.

(3)  EU:T:2003:241.

(4)  EU:T:2005:29.

---

| 2.10.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 330/3 |
| --- | --- | --- | --- |

2.10.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 330/3

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale di Torino (Italia) la 9 iunie 2017 – IJDF Italy Srl/Violeta Fernando Dionisio, Alex Del Rosario Fernando

(Cauza C-344/17)

(2017/C 330/04)

Limba de procedură: italiana

Instanța de trimitere

Tribunale di Torino

Părțile din procedura principală

Reclamantă: IJDF Italy Srl

Pârâți: Violeta Fernando Dionisio, Alex Del Rosario Fernando

Întrebările preliminare

Directiva 93/13/CEE (1), articolul 19 alineatul (1) a doua teză din Tratatul privind Uniunea Europeană și articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene trebuie interpretate în sensul că se opun unei reglementări naționale care, în cazul unor acțiuni conexe, în special în ipoteza unei cereri de chemare în garanție conexe acțiunii principale, prevede examinarea unitară în fața aceleiași instanțe, chiar dacă, în temeiul unei astfel de prevederi, competența de a soluționa cererea de chemare în garanție este atribuită unei alte instanțe decât instanța din circumscripția de reședință sau de domiciliu, inclusiv ales, al consumatorului?

---

(1)  Directiva 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii (JO L 95, p 29, Ediție specială 15/vol. 2, p. 273).

---

| 2.10.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 330/4 |
| --- | --- | --- | --- |

2.10.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 330/4

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 12 iunie 2017 – Mobit Soc.cons.arl/Regione Toscana

(Cauza C-350/17)

(2017/C 330/05)

Limba de procedură: italiana

Instanța de trimitere

Consiglio di Stato

Părțile din procedura principală

Apelantă: Mobit Soc.cons.arl

Intimată: Regione Toscana

Întrebările preliminare

| 1) | Articolul 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1370/2007 (1) (în mod special în ceea ce privește interdicția – prevăzută la literele (b) și (d) – ca un operator intern să participe la proceduri competitive de atribuire extra moenia) trebuie sau nu trebuie să fie aplicat și atribuirilor efectuate la o dată anterioară intrării în vigoare a aceluiași regulament? |
| --- | --- |

1)

Articolul 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1370/2007 (1) (în mod special în ceea ce privește interdicția – prevăzută la literele (b) și (d) – ca un operator intern să participe la proceduri competitive de atribuire extra moenia) trebuie sau nu trebuie să fie aplicat și atribuirilor efectuate la o dată anterioară intrării în vigoare a aceluiași regulament?

| 2) | Se poate considera în mod abstract că are calitatea de „operator intern” – în sensul aceluiași regulament și eventual prin analogie, sub aspectul finalității, cu jurisprudența referitoare la sistemul in house providing – o persoană juridică de drept public care beneficiază de o atribuire directă a serviciului de transport local de către autoritatea statală, atunci când cea dintâi este legată direct de cea de a doua din perspectiva organizării și a controlului, iar capitalul său social este deținut de statul în cauză (integral sau pro quota, în acest din urmă caz împreună cu alte organisme publice)? |
| --- | --- |

2)

Se poate considera în mod abstract că are calitatea de „operator intern” – în sensul aceluiași regulament și eventual prin analogie, sub aspectul finalității, cu jurisprudența referitoare la sistemul in house providing – o persoană juridică de drept public care beneficiază de o atribuire directă a serviciului de transport local de către autoritatea statală, atunci când cea dintâi este legată direct de cea de a doua din perspectiva organizării și a controlului, iar capitalul său social este deținut de statul în cauză (integral sau pro quota, în acest din urmă caz împreună cu alte organisme publice)?

| 3) | În cazul unei atribuiri directe de servicii care intră în domeniul de aplicare al Regulamentului (CE) nr. 1370/2007, faptul că, ulterior atribuirii, autoritatea statală menționată înființează un organism public administrativ care are competențe organizatorice în privința serviciilor în discuție (statul păstrând însă competența exclusivă de a dispune de licența de concesiune) – organism care nu exercită niciun „control asemănător” asupra entității căreia îi sunt atribuite serviciile în mod direct – constituie sau nu constituie o împrejurare susceptibilă să excludă atribuirea în cauză din domeniul de aplicare al articolului 5 alineatul (2) din regulament? |
| --- | --- |

3)

În cazul unei atribuiri directe de servicii care intră în domeniul de aplicare al Regulamentului (CE) nr. 1370/2007, faptul că, ulterior atribuirii, autoritatea statală menționată înființează un organism public administrativ care are competențe organizatorice în privința serviciilor în discuție (statul păstrând însă competența exclusivă de a dispune de licența de concesiune) – organism care nu exercită niciun „control asemănător” asupra entității căreia îi sunt atribuite serviciile în mod direct – constituie sau nu constituie o împrejurare susceptibilă să excludă atribuirea în cauză din domeniul de aplicare al articolului 5 alineatul (2) din regulament?

| 4) | Data inițială de expirare a unei atribuiri directe stabilită după termenul de 30 de ani care expiră la 3 decembrie 2039 [termen care începe să curgă de la data intrării în vigoare a Regulamentului (CE) nr. 1370/2007] implică în orice caz neconformitatea atribuirii cu principiile enunțate la articolul 5 coroborat cu articolul 8 alineatul (3) din același regulament sau neregularitatea menționată trebuie considerată ca fiind remediată automat, cu toate efectele juridice, prin reducerea implicită ex lege [articolul 8 alineatul (3) al doilea paragraf] la acest termen de 30 de ani? |
| --- | --- |

4)

Data inițială de expirare a unei atribuiri directe stabilită după termenul de 30 de ani care expiră la 3 decembrie 2039 [termen care începe să curgă de la data intrării în vigoare a Regulamentului (CE) nr. 1370/2007] implică în orice caz neconformitatea atribuirii cu principiile enunțate la articolul 5 coroborat cu articolul 8 alineatul (3) din același regulament sau neregularitatea menționată trebuie considerată ca fiind remediată automat, cu toate efectele juridice, prin reducerea implicită ex lege [articolul 8 alineatul (3) al doilea paragraf] la acest termen de 30 de ani?

---

(1)  Regulamentul (CE) nr. 1370/2007 al Parlamentului European și al Consiliului din 23 octombrie 2007 privind serviciile publice de transport feroviar și rutier de călători și de abrogare a Regulamentelor (CEE) nr. 1191/69 și nr. 1107/70 ale Consiliului (JO 2007, L 315, p. 1).

---

| 2.10.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 330/5 |
| --- | --- | --- | --- |

2.10.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 330/5

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 12 iunie 2017 – Autolinee Toscane SpA/Mobit Soc.cons.arl

(Cauza C-351/17)

(2017/C 330/06)

Limba de procedură: italiana

Instanța de trimitere

Consiglio di Stato

Părțile din procedura principală

Apelantă: Autolinee Toscane SpA

Intimată: Mobit Soc.cons.arl

Întrebările preliminare

| 1) | Articolul 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1370/2007 (1) (în mod special în ceea ce privește interdicția – prevăzută la literele (b) și (d) – ca un operator intern să participe la proceduri competitive de atribuire extra moenia) trebuie sau nu trebuie să fie aplicat și atribuirilor efectuate la o dată anterioară intrării în vigoare a aceluiași regulament? |
| --- | --- |

1)

Articolul 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1370/2007 (1) (în mod special în ceea ce privește interdicția – prevăzută la literele (b) și (d) – ca un operator intern să participe la proceduri competitive de atribuire extra moenia) trebuie sau nu trebuie să fie aplicat și atribuirilor efectuate la o dată anterioară intrării în vigoare a aceluiași regulament?

| 2) | Se poate considera în mod abstract că are calitatea de „operator intern” – în sensul aceluiași regulament și eventual prin analogie, sub aspectul finalității, cu jurisprudența referitoare la sistemul in house providing – o persoană juridică de drept public care beneficiază de o atribuire directă a serviciului de transport local de către autoritatea statală, atunci când cea dintâi este legată direct de cea de a doua din perspectiva organizării și a controlului, iar capitalul său social este deținut de statul în cauză (integral sau pro quota, în acest din urmă caz împreună cu alte organisme publice)? |
| --- | --- |

2)

Se poate considera în mod abstract că are calitatea de „operator intern” – în sensul aceluiași regulament și eventual prin analogie, sub aspectul finalității, cu jurisprudența referitoare la sistemul in house providing – o persoană juridică de drept public care beneficiază de o atribuire directă a serviciului de transport local de către autoritatea statală, atunci când cea dintâi este legată direct de cea de a doua din perspectiva organizării și a controlului, iar capitalul său social este deținut de statul în cauză (integral sau pro quota, în acest din urmă caz împreună cu alte organisme publice)?

| 3) | În cazul unei atribuiri directe de servicii care intră în domeniul de aplicare al Regulamentului (CE) nr. 1370/2007, faptul că, ulterior atribuirii, autoritatea statală menționată înființează un organism public administrativ care are competențe organizatorice în privința serviciilor în discuție (statul păstrând însă competența exclusivă de a dispune de licența de concesiune) – organism care nu exercită niciun „control asemănător” asupra entității căreia îi sunt atribuite serviciile în mod direct – constituie sau nu constituie o împrejurare susceptibilă să excludă atribuirea în cauză din domeniul de aplicare al articolului 5 alineatul (2) din regulament? |
| --- | --- |

3)

În cazul unei atribuiri directe de servicii care intră în domeniul de aplicare al Regulamentului (CE) nr. 1370/2007, faptul că, ulterior atribuirii, autoritatea statală menționată înființează un organism public administrativ care are competențe organizatorice în privința serviciilor în discuție (statul păstrând însă competența exclusivă de a dispune de licența de concesiune) – organism care nu exercită niciun „control asemănător” asupra entității căreia îi sunt atribuite serviciile în mod direct – constituie sau nu constituie o împrejurare susceptibilă să excludă atribuirea în cauză din domeniul de aplicare al articolului 5 alineatul (2) din regulament?

| 4) | Data inițială de expirare a unei atribuiri directe stabilită după termenul de 30 de ani care expiră la 3 decembrie 2039 [termen care începe să curgă de la data intrării în vigoare a Regulamentului (CE) nr. 1370/2007] implică în orice caz neconformitatea atribuirii cu principiile enunțate la articolul 5 coroborat cu articolul 8 alineatul (3) din același regulament sau neregularitatea menționată trebuie considerată ca fiind remediată automat, cu toate efectele juridice, prin reducerea implicită ex lege [articolul 8 alineatul (3) al doilea paragraf] la acest termen de 30 de ani? |
| --- | --- |

4)

Data inițială de expirare a unei atribuiri directe stabilită după termenul de 30 de ani care expiră la 3 decembrie 2039 [termen care începe să curgă de la data intrării în vigoare a Regulamentului (CE) nr. 1370/2007] implică în orice caz neconformitatea atribuirii cu principiile enunțate la articolul 5 coroborat cu articolul 8 alineatul (3) din același regulament sau neregularitatea menționată trebuie considerată ca fiind remediată automat, cu toate efectele juridice, prin reducerea implicită ex lege [articolul 8 alineatul (3) al doilea paragraf] la acest termen de 30 de ani?

---

(1)  Regulamentul (CE) nr. 1370/2007 al Parlamentului European și al Consiliului din 23 octombrie 2007 privind serviciile publice de transport feroviar și rutier de călători și de abrogare a Regulamentelor (CEE) nr. 1191/69 și nr. 1107/70 ale Consiliului (JO 2007, L 315, p. 1).

---

| 2.10.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 330/5 |
| --- | --- | --- | --- |

2.10.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 330/5

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 21 iunie 2017 – Stanley International Betting Ltd, Stanleybet Malta Ltd/Ministero dell’Economia e delle Finanze, Agenzia delle Dogane e dei Monopoli

(Cauza C-375/17)

(2017/C 330/07)

Limba de procedură: italiana

Instanța de trimitere

Consiglio di Stato

Părțile din procedura principală

Apelante: Stanley International Betting Ltd, Stanleybet Malta Ltd

Intimați: Ministero dell’Economia e delle Finanze, Agenzia delle Dogane e dei Monopoli

Întrebările preliminare

| 1) | Dreptul Uniunii – în special dreptul de stabilire și libera prestare a serviciilor, precum și principiile nediscriminării, transparenței, liberei concurențe, proporționalității și coerenței – trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări precum cea care figurează la articolul 1 alineatul 653 din Legea stabilității din 2015 și de actele de punere în aplicare aferente, care prevede un model de concesionar „monoproviding” exclusiv în legătură cu serviciul privind jocul de loto, iar nu pentru alte jocuri, concursuri de pronosticuri și pariuri? |
| --- | --- |

1)

Dreptul Uniunii – în special dreptul de stabilire și libera prestare a serviciilor, precum și principiile nediscriminării, transparenței, liberei concurențe, proporționalității și coerenței – trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări precum cea care figurează la articolul 1 alineatul 653 din Legea stabilității din 2015 și de actele de punere în aplicare aferente, care prevede un model de concesionar „monoproviding” exclusiv în legătură cu serviciul privind jocul de loto, iar nu pentru alte jocuri, concursuri de pronosticuri și pariuri?

| 2) | Dreptul Uniunii – în special dreptul de stabilire, libera prestare a serviciilor și Directiva 2014/23/UE (1), precum și principiile nediscriminării, transparenței, liberei concurențe, proporționalității și coerenței – trebuie interpretat în sensul că se opune unui anunț de participare care prevede o valoare de bază a contractului cu mult mai mare și nejustificată în raport cu cerințele privind capacitatea economico-financiară și tehnico-organizatorică, de tipul celor menționate la punctele 5.3, 5.4, 11, 12.4 și 15.3 din caietul de sarcini al procedurii de cerere de ofertă pentru atribuirea în concesiune a jocului de loto? |
| --- | --- |

2)

Dreptul Uniunii – în special dreptul de stabilire, libera prestare a serviciilor și Directiva 2014/23/UE (1), precum și principiile nediscriminării, transparenței, liberei concurențe, proporționalității și coerenței – trebuie interpretat în sensul că se opune unui anunț de participare care prevede o valoare de bază a contractului cu mult mai mare și nejustificată în raport cu cerințele privind capacitatea economico-financiară și tehnico-organizatorică, de tipul celor menționate la punctele 5.3, 5.4, 11, 12.4 și 15.3 din caietul de sarcini al procedurii de cerere de ofertă pentru atribuirea în concesiune a jocului de loto?

| 3) | Dreptul Uniunii – în special dreptul de stabilire, libera prestare a serviciilor și Directiva 2014/23/UE, precum și principiile nediscriminării, transparenței, liberei concurențe, proporționalității și coerenței – trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări care prevede impunerea unei alternative de fapt între a beneficia de atribuirea unei noi concesiuni și a continua exercitarea libertății de prestare a diferite servicii de pariuri la nivel transfrontalier, alternativă de tipul celei care decurge din articolul 30 din proiectul de convenție, astfel încât decizia de a participa la procedura de cerere de ofertă pentru atribuirea noii concesiuni ar presupune renunțarea la activitatea transfrontalieră, în pofida faptului că legitimitatea acestei din urmă activități a fost recunoscută în mai multe rânduri de Curtea de Justiție? |
| --- | --- |

3)

Dreptul Uniunii – în special dreptul de stabilire, libera prestare a serviciilor și Directiva 2014/23/UE, precum și principiile nediscriminării, transparenței, liberei concurențe, proporționalității și coerenței – trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări care prevede impunerea unei alternative de fapt între a beneficia de atribuirea unei noi concesiuni și a continua exercitarea libertății de prestare a diferite servicii de pariuri la nivel transfrontalier, alternativă de tipul celei care decurge din articolul 30 din proiectul de convenție, astfel încât decizia de a participa la procedura de cerere de ofertă pentru atribuirea noii concesiuni ar presupune renunțarea la activitatea transfrontalieră, în pofida faptului că legitimitatea acestei din urmă activități a fost recunoscută în mai multe rânduri de Curtea de Justiție?

---

(1)  Directiva 2014/23/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 februarie 2014 privind atribuirea contractelor de concesiune (JO L 94, p. 1).

---

| 2.10.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 330/6 |
| --- | --- | --- | --- |

2.10.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 330/6

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesverwaltungsgericht (Germania) la 10 iulie 2017 – Bundesrepublik Deutschland/Touring Tours und Travel GmbH

(Cauza C-412/17)

(2017/C 330/08)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Bundesverwaltungsgericht

Părțile din procedura principală

Pârâtă și recurentă: Republica Federală Germania

Reclamantă și intimată: Touring Tours und Travel GmbH

Întrebările preliminare

| 1. | Articolul 67 alineatul (2) TFUE, precum și articolele 22 si 23 din Regulamentul (UE) 2016/399 al Parlamentului European și al Consiliului din 9 martie 2016 cu privire la Codul Uniunii privind regimul de trecere a frontierelor de către persoane (Codul Frontierelor Schengen) (1) se opun unei dispoziții naționale a unui stat membru, potrivit căreia, în concluzie, operatorii de transport cu autocarul care efectuează transportul persoanelor pe rute de linie peste o frontieră internă Schengen au obligația să verifice documentele de trecere a frontierei ale pasagerilor lor înainte de trecerea unei frontiere interne, pentru a preveni transportul străinilor fără pașaport și fără permis de ședere care intră astfel pe teritoriul Republicii Federale Germania?
  În special:






  a) | Obligația legală generală sau obligația impusă de autorități unor operatori de transport cu autocarul de a nu transporta străini care astfel intră pe teritoriul Germaniei fără pașaportul necesar sau fără un permis de ședere necesar, pe care operatorii de transport cu autocarul nu o pot îndeplini decât prin verificarea documentelor de trecere a frontierei ale tuturor pasagerilor înainte de trecerea frontierei interne, constituie o verificare la frontierele interne asupra persoanelor în sensul articolului 22 din Codul Frontierelor Schengen sau este echivalentă unei asemenea verificări? |
| --- | --- | --- |

1.

Articolul 67 alineatul (2) TFUE, precum și articolele 22 si 23 din Regulamentul (UE) 2016/399 al Parlamentului European și al Consiliului din 9 martie 2016 cu privire la Codul Uniunii privind regimul de trecere a frontierelor de către persoane (Codul Frontierelor Schengen) (1) se opun unei dispoziții naționale a unui stat membru, potrivit căreia, în concluzie, operatorii de transport cu autocarul care efectuează transportul persoanelor pe rute de linie peste o frontieră internă Schengen au obligația să verifice documentele de trecere a frontierei ale pasagerilor lor înainte de trecerea unei frontiere interne, pentru a preveni transportul străinilor fără pașaport și fără permis de ședere care intră astfel pe teritoriul Republicii Federale Germania?

În special:

a)

Obligația legală generală sau obligația impusă de autorități unor operatori de transport cu autocarul de a nu transporta străini care astfel intră pe teritoriul Germaniei fără pașaportul necesar sau fără un permis de ședere necesar, pe care operatorii de transport cu autocarul nu o pot îndeplini decât prin verificarea documentelor de trecere a frontierei ale tuturor pasagerilor înainte de trecerea frontierei interne, constituie o verificare la frontierele interne asupra persoanelor în sensul articolului 22 din Codul Frontierelor Schengen sau este echivalentă unei asemenea verificări?

| b) | Impunerea obligațiilor menționate la punctul 1) trebuie apreciată pe baza articolului 23 litera (a) din Codul Frontierelor Schengen, în pofida faptului că operatorii de transport nu exercită „competențe polițienești” în sensul acestei dispoziții și că, prin faptul că statul le impune obligația efectuării acestor verificări, aceștia nu sunt nici autorizați în mod formal să exercite competențe de autoritate publică? |
| --- | --- |

b)

Impunerea obligațiilor menționate la punctul 1) trebuie apreciată pe baza articolului 23 litera (a) din Codul Frontierelor Schengen, în pofida faptului că operatorii de transport nu exercită „competențe polițienești” în sensul acestei dispoziții și că, prin faptul că statul le impune obligația efectuării acestor verificări, aceștia nu sunt nici autorizați în mod formal să exercite competențe de autoritate publică?

| c) | În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea 1 punctul b): verificările impuse operatorilor de transport, cu respectarea criteriilor prevăzute la articolul 23 litera (a) a doua teză din Codul Frontierelor Schengen, constituie o măsură inadmisibilă cu un efect echivalent cu cel al verificărilor la frontiere? |
| --- | --- |

c)

În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea 1 punctul b): verificările impuse operatorilor de transport, cu respectarea criteriilor prevăzute la articolul 23 litera (a) a doua teză din Codul Frontierelor Schengen, constituie o măsură inadmisibilă cu un efect echivalent cu cel al verificărilor la frontiere?

| d) | Impunerea obligațiilor menționate la punctul 1), în măsura în care se referă la operatori de transport cu autocarul pe rute de linie, trebuie apreciată pe baza articolului 23 litera (b) din Codul Frontierelor Schengen, potrivit căruia competența operatorilor de transport de a exercita controale de securitate în porturi sau aeroporturi asupra persoanelor nu aduce atingere absenței controlului la frontierele interne? Rezultă astfel că verificările în sensul primei întrebări sunt inadmisibile și în afara porturilor și aeroporturilor, atunci când acestea nu constituie controale de securitate și nu se efectuează asupra persoanelor care călătoresc pe teritoriul național al unui stat membru? |
| --- | --- |

d)

Impunerea obligațiilor menționate la punctul 1), în măsura în care se referă la operatori de transport cu autocarul pe rute de linie, trebuie apreciată pe baza articolului 23 litera (b) din Codul Frontierelor Schengen, potrivit căruia competența operatorilor de transport de a exercita controale de securitate în porturi sau aeroporturi asupra persoanelor nu aduce atingere absenței controlului la frontierele interne? Rezultă astfel că verificările în sensul primei întrebări sunt inadmisibile și în afara porturilor și aeroporturilor, atunci când acestea nu constituie controale de securitate și nu se efectuează asupra persoanelor care călătoresc pe teritoriul național al unui stat membru?

| 2. | Articolele 22 și 23 din Codul Frontierelor Schengen permit adoptarea unor dispoziții naționale potrivit cărora, în scopul respectării acestei obligații, împotriva operatorului de transport cu autocarul se poate adopta un ordin de interdicție sub sancțiunea plății unor daune cominatorii, atunci când, ca urmare a omiterii efectuării verificărilor, acesta a transportat străini fără pașaport și fără permis de ședere, care astfel au intrat pe teritoriul Republicii Federale Germania? |
| --- | --- |

2.

Articolele 22 și 23 din Codul Frontierelor Schengen permit adoptarea unor dispoziții naționale potrivit cărora, în scopul respectării acestei obligații, împotriva operatorului de transport cu autocarul se poate adopta un ordin de interdicție sub sancțiunea plății unor daune cominatorii, atunci când, ca urmare a omiterii efectuării verificărilor, acesta a transportat străini fără pașaport și fără permis de ședere, care astfel au intrat pe teritoriul Republicii Federale Germania?

---

(1)  JO 2016, L 77, p. 1.

---

| 2.10.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 330/7 |
| --- | --- | --- | --- |

2.10.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 330/7

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Cour de cassation (Franța) la 21 iulie 2017 – Préfet des Pyrénées-Orientales/Abdelaziz Arib, Procureur de la République près le tribunal de grande instance de Montpellier, Procureur général près la cour d'appel de Montpellier

(Cauza C-444/17)

(2017/C 330/09)

Limba de procedură: franceza

Instanța de trimitere

Cour de cassation

Părțile din procedura principală

Reclamant: Préfet des Pyrénées-Orientales

Pârâți: Abdelaziz Arib, Procureur de la République près le tribunal de grande instance de Montpellier, Procureur général près la cour d'appel de Montpellier

Întrebările preliminare

| 1) | Articolul 32 din Regulamentul (UE) nr. 2016/399 din 9 martie 2016 (1), care prevede că, în cazul în care se reintroduce controlul la frontierele interne, dispozițiile relevante din titlul II (privind frontierele externe) se aplică mutatis mutandis, trebuie interpretat în sensul că controlul reintrodus la o frontieră internă a unui stat membru poate fi asimilat controlului efectuat la o frontieră externă, în momentul trecerii acesteia de către un resortisant al unei țări terțe, care nu are un drept de intrare? |
| --- | --- |

1)

Articolul 32 din Regulamentul (UE) nr. 2016/399 din 9 martie 2016 (1), care prevede că, în cazul în care se reintroduce controlul la frontierele interne, dispozițiile relevante din titlul II (privind frontierele externe) se aplică mutatis mutandis, trebuie interpretat în sensul că controlul reintrodus la o frontieră internă a unui stat membru poate fi asimilat controlului efectuat la o frontieră externă, în momentul trecerii acesteia de către un resortisant al unei țări terțe, care nu are un drept de intrare?

| 2) | În aceleași circumstanțe de reintroducere a controalelor la frontierele interne, acest regulament și Directiva 2008/115/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 decembrie 2008 privind standardele și procedurile comune aplicabile în statele membre pentru returnarea resortisanților țărilor terțe aflați în situație de ședere ilegală (2), permit să se aplice situației unui resortisant al unei țări terțe, care trece o frontieră la care controlul este reintrodus, facultatea prevăzută la articolul 2 alineatul (2) litera (a) din directivă care oferă statelor membre posibilitatea de a continua să aplice la frontierele lor externe proceduri de returnare naționale simplificate? |
| --- | --- |

2)

În aceleași circumstanțe de reintroducere a controalelor la frontierele interne, acest regulament și Directiva 2008/115/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 decembrie 2008 privind standardele și procedurile comune aplicabile în statele membre pentru returnarea resortisanților țărilor terțe aflați în situație de ședere ilegală (2), permit să se aplice situației unui resortisant al unei țări terțe, care trece o frontieră la care controlul este reintrodus, facultatea prevăzută la articolul 2 alineatul (2) litera (a) din directivă care oferă statelor membre posibilitatea de a continua să aplice la frontierele lor externe proceduri de returnare naționale simplificate?

| 3) | În cazul unui răspuns afirmativ la această din urmă întrebare, dispozițiile articolului 2 alineatul (2) litera (a) și ale articolului 4 alineatul (4) din directivă se opun unei reglementări naționale precum articolul L. 621-2 din Codul privind intrarea și șederea străinilor și dreptul de azil, care sancționează cu pedeapsa cu închisoarea intrarea ilegală pe teritoriul național a unui resortisant al unei țări terțe pentru care procedura de returnare instituită de această directivă nu a fost finalizată încă? |
| --- | --- |

3)

În cazul unui răspuns afirmativ la această din urmă întrebare, dispozițiile articolului 2 alineatul (2) litera (a) și ale articolului 4 alineatul (4) din directivă se opun unei reglementări naționale precum articolul L. 621-2 din Codul privind intrarea și șederea străinilor și dreptul de azil, care sancționează cu pedeapsa cu închisoarea intrarea ilegală pe teritoriul național a unui resortisant al unei țări terțe pentru care procedura de returnare instituită de această directivă nu a fost finalizată încă?

---

(1)  Regulamentul (UE) nr. 2016/399 din 9 martie 2016 cu privire la Codul Uniunii privind regimul de trecere a frontierelor de către persoane (Codul Frontierelor Schengen) (JO L 77, p. 1).

(2)  JO L 348, p. 98.

---

| 2.10.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 330/8 |
| --- | --- | --- | --- |

2.10.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 330/8

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesfinanzhof (Germania) la 26 iulie 2017 – A & G Fahrschul-Akademie GmbH/Finanzamt Wolfenbüttel

(Cauza C-449/17)

(2017/C 330/10)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Bundesfinanzhof

Părțile din procedura principală

Recurentă-reclamantă: A & G Fahrschul-Akademie GmbH

Intimat-pârât: Finanzamt Wolfenbüttel

Întrebările preliminare

| 1) | Noțiunea „învățământ școlar sau universitar” prevăzută la articolul 132 alineatul (1) literele (i) și (j) din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (1) cuprinde cursurile de școală de conducători auto pentru dobândirea permisului de conducere pentru categoriile B și C1? |
| --- | --- |

1)

Noțiunea „învățământ școlar sau universitar” prevăzută la articolul 132 alineatul (1) literele (i) și (j) din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (1) cuprinde cursurile de școală de conducători auto pentru dobândirea permisului de conducere pentru categoriile B și C1?

| 2) | În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare:
  Recunoașterea reclamantei drept organizație cu scopuri similare, în sensul articolului 132 alineatul (1) litera (i) din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată, poate rezulta din reglementările legislative privind examenul pentru instructorii de conducere auto și acordarea autorizației de instructor de conducere auto și de școală de conducători auto consacrate de Legea privind instructorii de conducere auto (Gesetz über das Fahrlehrerwesen) din 25 august 1969 [Bundesgesetzblatt (Monitorul Oficial Federal) I 1969, 1336], modificată ultima dată prin Legea din 28 noiembrie 2016 [Bundesgesetzblatt I 2016, 2722, Legea privind instructorii de conducere auto (Fahrlehrergesetz)], precum și din interesul general privind formarea candidaților pentru obținerea permisului de conducere, astfel încât să ajungă participanți la trafic siguri, responsabili și ecologici? |
| --- | --- |

2)

În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare:

Recunoașterea reclamantei drept organizație cu scopuri similare, în sensul articolului 132 alineatul (1) litera (i) din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată, poate rezulta din reglementările legislative privind examenul pentru instructorii de conducere auto și acordarea autorizației de instructor de conducere auto și de școală de conducători auto consacrate de Legea privind instructorii de conducere auto (Gesetz über das Fahrlehrerwesen) din 25 august 1969 [Bundesgesetzblatt (Monitorul Oficial Federal) I 1969, 1336], modificată ultima dată prin Legea din 28 noiembrie 2016 [Bundesgesetzblatt I 2016, 2722, Legea privind instructorii de conducere auto (Fahrlehrergesetz)], precum și din interesul general privind formarea candidaților pentru obținerea permisului de conducere, astfel încât să ajungă participanți la trafic siguri, responsabili și ecologici?

| 3) | În cazul unui răspuns negativ la a doua întrebare:
  Noțiunea „profesori ce oferă pregătire particulară” de la articolul 132 alineatul (1) litera (j) din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată presupune ca persoana impozabilă să fie un întreprinzător individual? |
| --- | --- |

3)

În cazul unui răspuns negativ la a doua întrebare:

Noțiunea „profesori ce oferă pregătire particulară” de la articolul 132 alineatul (1) litera (j) din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată presupune ca persoana impozabilă să fie un întreprinzător individual?

| 4) | În cazul unui răspuns negativ la a doua și la a treia întrebare:
  O persoană care instruiește acționează întotdeauna ca un „profesor ce oferă pregătire particulară”, în sensul articolului 132 alineatul (1) litera (j) din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată, dacă acționează pe cont propriu și pe propria răspundere sau există mai multe cerințe cu privire la criteriul „profesor ce oferă pregătire particulară”? |
| --- | --- |

4)

În cazul unui răspuns negativ la a doua și la a treia întrebare:

O persoană care instruiește acționează întotdeauna ca un „profesor ce oferă pregătire particulară”, în sensul articolului 132 alineatul (1) litera (j) din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată, dacă acționează pe cont propriu și pe propria răspundere sau există mai multe cerințe cu privire la criteriul „profesor ce oferă pregătire particulară”?

---

(1)  JO 2006 L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7.

---

| 2.10.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 330/9 |
| --- | --- | --- | --- |

2.10.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 330/9

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Administrativen sad Veliko Tarnovo (Bulgaria) la 27 iulie 2017 – „Walltopia” AD/Direktor na Teritorialna direktsia na Natsionalnata agentsia za prihodite – Veliko Tarnovo

(Cauza C-451/17)

(2017/C 330/11)

Limba de procedură: bulgara

Instanța de trimitere

Administrativen sad Veliko Tarnovo

Părțile din procedura principală

Reclamantă:„Walltopia” AD

Pârât: Direktor na Teritorialna direktsia na Natsionalnata agentsia za prihodite – Veliko Tarnovo

Întrebările preliminare

| 1) | Articolul 14 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 987/2009 (1) al Parlamentului European și al Consiliului din 16 septembrie 2009 de stabilire a procedurii de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 883/2004 privind coordonarea sistemelor de securitate socială coroborat cu articolul 12 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 883/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind coordonarea sistemelor de securitate socială trebuie interpretat în sensul că persoana menționată care desfășoară o activitate salariată nu este supusă legislației statului membru în care își are sediul întreprinderea la care este angajată dacă, potrivit legislației naționale menționate la articolul 1 litera (l) din respectivul regulament de bază, imediat înainte de începerea activității salariate această persoană nu deținea calitatea de asigurat în acel stat membru? |
| --- | --- |

1)

Articolul 14 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 987/2009 (1) al Parlamentului European și al Consiliului din 16 septembrie 2009 de stabilire a procedurii de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 883/2004 privind coordonarea sistemelor de securitate socială coroborat cu articolul 12 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 883/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind coordonarea sistemelor de securitate socială trebuie interpretat în sensul că persoana menționată care desfășoară o activitate salariată nu este supusă legislației statului membru în care își are sediul întreprinderea la care este angajată dacă, potrivit legislației naționale menționate la articolul 1 litera (l) din respectivul regulament de bază, imediat înainte de începerea activității salariate această persoană nu deținea calitatea de asigurat în acel stat membru?

| 2) | În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare, este admisibil ca la interpretarea conținutului și sensului termenului „supusă” prevăzut la articolul 14 alineatul (1) din Regulamentul nr. 987/2009 și la articolul 12 alineatul (1) din Regulamentul nr. 883/2004, instanța națională să țină seama de cetățenia statului membru pe care o deține persoana, dacă persoana care exercită o activitate salariată a fost supusă legislației naționale oricum doar în temeiul cetățeniei ei? |
| --- | --- |

2)

În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare, este admisibil ca la interpretarea conținutului și sensului termenului „supusă” prevăzut la articolul 14 alineatul (1) din Regulamentul nr. 987/2009 și la articolul 12 alineatul (1) din Regulamentul nr. 883/2004, instanța națională să țină seama de cetățenia statului membru pe care o deține persoana, dacă persoana care exercită o activitate salariată a fost supusă legislației naționale oricum doar în temeiul cetățeniei ei?

| 3) | În cazul unui răspuns negativ și la cea de a doua întrebare preliminară, instanța națională poate ca, la aplicarea termenului menționat la cea de a doua întrebare preliminară, să țină seama de reședința obișnuită și permanentă, în sensul articolului 1 litera (j) din Regulamentul nr. 883/2004, a persoanei care desfășoară o activitate salariată? |
| --- | --- |

3)

În cazul unui răspuns negativ și la cea de a doua întrebare preliminară, instanța națională poate ca, la aplicarea termenului menționat la cea de a doua întrebare preliminară, să țină seama de reședința obișnuită și permanentă, în sensul articolului 1 litera (j) din Regulamentul nr. 883/2004, a persoanei care desfășoară o activitate salariată?

| 4) | În cazul unui răspuns negativ și la cea de a treia întrebare preliminară, care sunt elementele de interpretare de care instanța națională trebuie să țină seama pentru a determina conținutul noțiunii „supusă legislației” prevăzută de dispozițiile articolului 12 alineatul (1) din regulamentul de bază și de dispozițiile articolului 14 alineatul (1) din Regulamentul [nr. 987/2009], pentru a aplica aceste dispoziții conform sensului lor exact? |
| --- | --- |

4)

În cazul unui răspuns negativ și la cea de a treia întrebare preliminară, care sunt elementele de interpretare de care instanța națională trebuie să țină seama pentru a determina conținutul noțiunii „supusă legislației” prevăzută de dispozițiile articolului 12 alineatul (1) din regulamentul de bază și de dispozițiile articolului 14 alineatul (1) din Regulamentul [nr. 987/2009], pentru a aplica aceste dispoziții conform sensului lor exact?

---

(1)  Regulamentul (CE) nr. 987/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 septembrie 2009 de stabilire a procedurii de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 883/2004 privind coordonarea sistemelor de securitate socială (JO L 284, p. 1).

---

| 2.10.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 330/9 |
| --- | --- | --- | --- |

2.10.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 330/9

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Oberlandesgerichts Düsseldorf (Germania) la 2 august 2017 – Falck Rettungsdienste GmbH, Falck A/S/Stadt Solingen

(Cauza C-465/17)

(2017/C 330/12)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Oberlandesgericht Düsseldorf

Părțile din procedura principală

Reclamante: Falck Rettungsdienste GmbH, Falck A/S

Pârât: Stadt Solingen

Celelalte părți din procedură: Arbeiter-Samariter-Bund Regionalverband Bergisch Land e.V., Malteser Hilfsdienst e.V., Deutsches Rotes Kreuz, Kreisverband Solingen e.V.

Întrebările preliminare

| 1) | Asistența și îngrijirea medicală acordate într-o ambulanță pacienților aflați în situație de urgență de către un asistent medical de urgență/paramedic și asistența și îngrijirea medicală acordată într-o ambulanță pentru transportul pacienților de un paramedic/un salvator cu instruire paramedicală constituie „servicii de apărare civilă, protecție civilă și prevenirea pericolelor” în sensul articolului 10 litera (h) din Directiva 2014/24/UE (1), care intră sub incidența codului CPV 7525000-7 (servicii de salvare) și a codului CPV 85143000-3 (servicii de ambulanță pentru transportul pacienților)? |
| --- | --- |

1)

Asistența și îngrijirea medicală acordate într-o ambulanță pacienților aflați în situație de urgență de către un asistent medical de urgență/paramedic și asistența și îngrijirea medicală acordată într-o ambulanță pentru transportul pacienților de un paramedic/un salvator cu instruire paramedicală constituie „servicii de apărare civilă, protecție civilă și prevenirea pericolelor” în sensul articolului 10 litera (h) din Directiva 2014/24/UE (1), care intră sub incidența codului CPV 7525000-7 (servicii de salvare) și a codului CPV 85143000-3 (servicii de ambulanță pentru transportul pacienților)?

| 2) | Articolul 10 litera (h) din Directiva 2014/24/UE poate fi înțeles în sensul că „organizațiile și asociațiile non-profit” sunt în special organizații de ajutor umanitar care, potrivit dreptului național, sunt recunoscute ca organizații de apărare civilă și protecție civilă? |
| --- | --- |

2)

Articolul 10 litera (h) din Directiva 2014/24/UE poate fi înțeles în sensul că „organizațiile și asociațiile non-profit” sunt în special organizații de ajutor umanitar care, potrivit dreptului național, sunt recunoscute ca organizații de apărare civilă și protecție civilă?

| 3) | „Organizațiile sau asociațiile non-profit” în sensul articolului 10 litera (h) din Directiva 2014/24/UE sunt organizații sau asociații al căror obiectiv constă în îndeplinirea unor misiuni de serviciu public, care nu au scop lucrativ și care reinvestesc eventualul profit pentru atingerea obiectivului organizației? |
| --- | --- |

3)

„Organizațiile sau asociațiile non-profit” în sensul articolului 10 litera (h) din Directiva 2014/24/UE sunt organizații sau asociații al căror obiectiv constă în îndeplinirea unor misiuni de serviciu public, care nu au scop lucrativ și care reinvestesc eventualul profit pentru atingerea obiectivului organizației?

| 4) | Transportul unui pacient într-o ambulanță în cazul asistenței medicale acordate de un paramedic/personal salvator cu instruire paramedicală (așa-numitul transport calificat de pacienți) este „serviciu de ambulanță pentru transportul pacienților” în sensul articolului 10 litera (h) din Directiva 2014/24/UE care nu este inclus în excluderea sectorială și pentru care este aplicabilă Directiva 2014/24/UE? |
| --- | --- |

4)

Transportul unui pacient într-o ambulanță în cazul asistenței medicale acordate de un paramedic/personal salvator cu instruire paramedicală (așa-numitul transport calificat de pacienți) este „serviciu de ambulanță pentru transportul pacienților” în sensul articolului 10 litera (h) din Directiva 2014/24/UE care nu este inclus în excluderea sectorială și pentru care este aplicabilă Directiva 2014/24/UE?

---

(1)  Directiva 2014/24/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 februarie 2014 privind achizițiile publice și de abrogare a Directivei 2004/18/CE (JO L 94, p. 65).

---

Tribunalul

| 2.10.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 330/11 |
| --- | --- | --- | --- |

2.10.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 330/11

---

Acțiune introdusă la 14 iulie 2017 – „Pro NGO!”/Comisia

(Cauza T-454/17)

(2017/C 330/13)

Limba de procedură: germana

Părțile

Reclamantă:„Pro NGO!” (Non-Governmental-Organisations/Nicht-Regierungs-Organisationen) e.V. (Köln, Germania) (reprezentant: M. Scheid, avocat)

Pârâtă: Comisia Europeană

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea deciziei Comisiei ARES (2017) 2484833 du 16 mai 2017; |
| --- | --- |

—

anularea deciziei Comisiei ARES (2017) 2484833 du 16 mai 2017;

| — | obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive.

| 1. | Primul motiv, întemeiat pe stabilirea incompletă a faptelor relevante pentru decizia Comisiei






  — | Reclamanta reproșează pârâtei că nu a luat în considerare nici modificarea de către cabinetul de audit extern Ernst &Young, a posteriori, a concluziei sale inițiale, nici faptul că coordonatoarea proiectului ar fi declarat că a transmis chiar ea documentele. |
| --- | --- | --- |

1.

Primul motiv, întemeiat pe stabilirea incompletă a faptelor relevante pentru decizia Comisiei

—

Reclamanta reproșează pârâtei că nu a luat în considerare nici modificarea de către cabinetul de audit extern Ernst &Young, a posteriori, a concluziei sale inițiale, nici faptul că coordonatoarea proiectului ar fi declarat că a transmis chiar ea documentele.

| 2. | Al doilea motiv, întemeiat pe aprecierea faptelor în contradicție cu alte rapoarte






  — | În plus, potrivit reclamantei, pârâta ar fi săvârșit o eroare de apreciere atunci când a considerat că comportamentul reclamantei nu este conform contractului, apreciere care ar fi în contradicție cu concluziile Final Audit Report și ale raportului OLAF. |
| --- | --- | --- |

2.

Al doilea motiv, întemeiat pe aprecierea faptelor în contradicție cu alte rapoarte

—

În plus, potrivit reclamantei, pârâta ar fi săvârșit o eroare de apreciere atunci când a considerat că comportamentul reclamantei nu este conform contractului, apreciere care ar fi în contradicție cu concluziile Final Audit Report și ale raportului OLAF.

| 3. | Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului de a fi ascultat






  — | În cele din urmă, reclamanta consideră că abia la câțiva ani după deschiderea procedurii a avut dreptul de a consulta anumite documente determinante, care fi fost parțial ocultate. |
| --- | --- | --- |

3.

Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului de a fi ascultat

—

În cele din urmă, reclamanta consideră că abia la câțiva ani după deschiderea procedurii a avut dreptul de a consulta anumite documente determinante, care fi fost parțial ocultate.

| — | Potrivit reclamantei, ea nu ar fi supusă niciunei obligații legale de a iniția proceduri de cereri de ofertă sau de a respecta în realitate normele aplicabile desfășurărilor procedurilor de licitație publică în cadrul proiectului. |
| --- | --- |

—

Potrivit reclamantei, ea nu ar fi supusă niciunei obligații legale de a iniția proceduri de cereri de ofertă sau de a respecta în realitate normele aplicabile desfășurărilor procedurilor de licitație publică în cadrul proiectului.

| — | Reclamanta consideră că nu ar trebui nici să-și asume vreo responsabilitate pentru actele săvârșite de partenerul Uniunii Europene în cadrul proiectului. |
| --- | --- |

—

Reclamanta consideră că nu ar trebui nici să-și asume vreo responsabilitate pentru actele săvârșite de partenerul Uniunii Europene în cadrul proiectului.

---

| 2.10.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 330/11 |
| --- | --- | --- | --- |

2.10.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 330/11

---

Acțiune introdusă la 25 iulie 2017 – Raise Conseil/EUIPO – Raizers (RAISE)

(Cauza T-463/17)

(2017/C 330/14)

Limba în care a fost formulată acțiunea: franceza

Părțile

Reclamanta: Raise Conseil (Paris, Franța) (reprezentant: F. Fajgenbaum, avocat)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Raizers (Paris)

Datele privind procedura în fața EUIPO

Titularul mărcii în litigiu: reclamanta

Marca în litigiu: marca verbală a Uniunii Europene RAISE – marca Uniunii Europene nr. 11 508 967.

Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității.

Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 24 mai 2017 în cauza R 1606/2016-5.

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea deciziei atacate în măsura în care prin aceasta s-a declarat nulitatea mărcii Uniunii Europene RAISE nr. 11 508 967 pentru lipsa caracterului distinctiv în sensul articolului 7 alineatul (1) litera (b) din RMUE, în ceea ce privește următoarele serviciile din clasa 36: „Afaceri financiare; informaţii financiare; management financiar; servicii de finanţare; analiză financiară; constituire sau investiție de capitaluri; consultaţii în domeniul financiar; finanţare; împrumuturi (finanţare); evaluare financiară (domeniul asigurărilor, bancar şi imobiliar); constituire si plasare de fonduri; factoring; emitere de bonuri valorice; cotaţii de bursă; curtaj în bursă; afaceri monetare; operaţiuni de schimb bancar; evaluări și estimări fiscale; servicii în domeniul fondurilor de pensii facultative; bancă directă; emisiune de cecuri de călătorie sau de cărți de credit; afaceri imobiliare; estimări imobiliare”; |
| --- | --- |

—

anularea deciziei atacate în măsura în care prin aceasta s-a declarat nulitatea mărcii Uniunii Europene RAISE nr. 11 508 967 pentru lipsa caracterului distinctiv în sensul articolului 7 alineatul (1) litera (b) din RMUE, în ceea ce privește următoarele serviciile din clasa 36: „Afaceri financiare; informaţii financiare; management financiar; servicii de finanţare; analiză financiară; constituire sau investiție de capitaluri; consultaţii în domeniul financiar; finanţare; împrumuturi (finanţare); evaluare financiară (domeniul asigurărilor, bancar şi imobiliar); constituire si plasare de fonduri; factoring; emitere de bonuri valorice; cotaţii de bursă; curtaj în bursă; afaceri monetare; operaţiuni de schimb bancar; evaluări și estimări fiscale; servicii în domeniul fondurilor de pensii facultative; bancă directă; emisiune de cecuri de călătorie sau de cărți de credit; afaceri imobiliare; estimări imobiliare”;

| — | obligarea societății Raizers, reclamanta în acțiunea în nulitate, la plata propriilor cheltuieli de judecată, precum și a cheltuielilor efectuate de societatea Raise Conseil, inclusiv a cheltuielilor de reprezentare. |
| --- | --- |

—

obligarea societății Raizers, reclamanta în acțiunea în nulitate, la plata propriilor cheltuieli de judecată, precum și a cheltuielilor efectuate de societatea Raise Conseil, inclusiv a cheltuielilor de reprezentare.

Motivul invocat

| — | încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009. |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.

---

| 2.10.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 330/12 |
| --- | --- | --- | --- |

2.10.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 330/12

---

Acțiune introdusă la 31 iulie 2017 – Wilhelm Sihn jr./EUIPO – in-edit (Camele’on)

(Cauza T-472/17)

(2017/C 330/15)

Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

Părțile

Reclamantă: Wilhelm Sihn jr. GmbH & Co. KG (Niefern-Öschelbronn, Germania) (reprezentant: H. Twelmeier, avocat)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: in-edit Sàrl (Mondorf-les-Bains, Luxemburg)

Datele privind procedura în fața EUIPO

Solicitantul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

Marca în litigiu: Marca figurativă a Uniunii Europene care cuprinde elementul verbal „Camele’on” – Cererea de înregistrare nr. 13 317 714

Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 25 mai 2017 în cauza R 570/2016-4

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea deciziei atacate; |
| --- | --- |

—

anularea deciziei atacate;

| — | obligarea EUIPO la plata propriilor cheltuieli de judecată, precum și a celor efectuate de Wilhelm Sihn jr. GmbH & Co. KG; |
| --- | --- |

—

obligarea EUIPO la plata propriilor cheltuieli de judecată, precum și a celor efectuate de Wilhelm Sihn jr. GmbH & Co. KG;

| — | obligarea in-edit S.à.r.l să suporte propriile cheltuieli de judecată în caz de intervenție. |
| --- | --- |

—

obligarea in-edit S.à.r.l să suporte propriile cheltuieli de judecată în caz de intervenție.

Motivul invocat

| — | încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009. |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.

---

| 2.10.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 330/13 |
| --- | --- | --- | --- |

2.10.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 330/13

---

Acțiune introdusă la 28 iulie 2017 – Comercial Vascongada Recalde/Comisia și SRB

(Cauza T-482/17)

(2017/C 330/16)

Limba de procedură: spaniola

Părțile

Reclamantă: Comercial Vascongada Recalde, SA (Madrid, Spania) (reprezentant: A. Rivas Rodríguez, avocat)

Pârâte: Comisia Europeană și Comitetul unic de rezoluție

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea Deciziei Comitetului unic de rezoluție din 7 iunie 2017 (SRB/EES/2017/08), legată de adoptarea unei scheme de rezoluție privind entitatea Banco Popular Español SA., și a Deciziei (UE) 2017/1246 a Comisiei din 7 iunie 2017, în măsura în care aprobă schema de rezoluție pentru Banco Popular Español S.A.; |
| --- | --- |

—

anularea Deciziei Comitetului unic de rezoluție din 7 iunie 2017 (SRB/EES/2017/08), legată de adoptarea unei scheme de rezoluție privind entitatea Banco Popular Español SA., și a Deciziei (UE) 2017/1246 a Comisiei din 7 iunie 2017, în măsura în care aprobă schema de rezoluție pentru Banco Popular Español S.A.;

| — | obligarea pârâtei să repare daunele și prejudiciile care decurg din pierderea de valoare pe care au înregistrat-o acțiunile Banco Popular Español, S.A., pe care le deține Comercial Vascongada Recalde, SA., luând ca referință pentru despăgubire valoarea acțiunilor la data de 6 iunie 2017, și anume, 133 385,04 euro, plus eventualele dobânzi. |
| --- | --- |

—

obligarea pârâtei să repare daunele și prejudiciile care decurg din pierderea de valoare pe care au înregistrat-o acțiunile Banco Popular Español, S.A., pe care le deține Comercial Vascongada Recalde, SA., luând ca referință pentru despăgubire valoarea acțiunilor la data de 6 iunie 2017, și anume, 133 385,04 euro, plus eventualele dobânzi.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamanta invocă două motive.

| 1. | Primul motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 18 alineatul (1) litera (a) și a articolului 18 alineatul (4) litera (c) din Regulamentul (UE) 806/2014 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 iulie 2014, prin care se stabilesc norme uniforme și o procedură uniformă pentru rezoluția entităților de credit și a anumitor întreprinderi de servicii de investiții în cadrul unui mecanism de rezoluție bancară unic și se modifică Regulamentul (UE) nr. 1093/2010 (1), în măsura în care Banco Popular nu se confrunta cu o situație de „dificultate” prevăzută de aceste dispoziții. |
| --- | --- |

1.

Primul motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 18 alineatul (1) litera (a) și a articolului 18 alineatul (4) litera (c) din Regulamentul (UE) 806/2014 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 iulie 2014, prin care se stabilesc norme uniforme și o procedură uniformă pentru rezoluția entităților de credit și a anumitor întreprinderi de servicii de investiții în cadrul unui mecanism de rezoluție bancară unic și se modifică Regulamentul (UE) nr. 1093/2010 (1), în măsura în care Banco Popular nu se confrunta cu o situație de „dificultate” prevăzută de aceste dispoziții.

| 2. | Al doilea motiv întemeiat pe întemeiat pe încălcarea articolului 10 alineatele (10) și (11) și a articolului 21 alineatul ([3]) litera (b) din Regulamentul (UE) 806/2014, în măsura în care existau măsuri alternative la rezoluția Banco Popular |
| --- | --- |

2.

Al doilea motiv întemeiat pe întemeiat pe încălcarea articolului 10 alineatele (10) și (11) și a articolului 21 alineatul ([3]) litera (b) din Regulamentul (UE) 806/2014, în măsura în care existau măsuri alternative la rezoluția Banco Popular

---

(1)  JO 2014 L 225, p. 1.

---

| 2.10.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 330/13 |
| --- | --- | --- | --- |

2.10.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 330/13

---

Acțiune introdusă la 28 iulie 2017 – García Suárez și alții/Comisia și SRB

(Cauza T-483/17)

(2017/C 330/17)

Limba de procedură: spaniola

Părțile

Reclamanți: María de la Soledad García Suárez (Madrid, Spania), María del Carmen Chueca García (Madrid), Sol María Chueca García (Madrid), Alejandro María Chueca García (Madrid), José María Chueca García (Madrid) și Ignacio María Chueca García (Madrid) (reprezentant: A. Rivas Rodríguez, avocat)

Pârâte: Comisia Europeană și Comitetul unic de rezoluție

Concluziile

Reclamanții solicită Tribunalului:

| — | anularea Deciziei Comitetului unic de rezoluție din 7 iunie 2017 (SRB/EES/2017/08), legată de adoptarea unei scheme de rezoluție privind entitatea Banco Popular Español SA., și a Deciziei (UE) 2017/1246 a Comisiei din 7 iunie 2017, în măsura în care aprobă schema de rezoluție pentru Banco Popular Español S.A.; |
| --- | --- |

—

anularea Deciziei Comitetului unic de rezoluție din 7 iunie 2017 (SRB/EES/2017/08), legată de adoptarea unei scheme de rezoluție privind entitatea Banco Popular Español SA., și a Deciziei (UE) 2017/1246 a Comisiei din 7 iunie 2017, în măsura în care aprobă schema de rezoluție pentru Banco Popular Español S.A.;

| — | obligarea pârâtei să repare daunele și prejudiciile care decurg din pierderea de valoare pe care au înregistrat-o acțiunile Banco Popular Español, S.A., deținute de reclamanți, luând ca referință pentru despăgubire valoarea acțiunilor la data de 6 iunie 2017, și anume, 9 212,34 euro, plus eventualele dobânzi |
| --- | --- |

—

obligarea pârâtei să repare daunele și prejudiciile care decurg din pierderea de valoare pe care au înregistrat-o acțiunile Banco Popular Español, S.A., deținute de reclamanți, luând ca referință pentru despăgubire valoarea acțiunilor la data de 6 iunie 2017, și anume, 9 212,34 euro, plus eventualele dobânzi

Motivele și principalele argumente

Motivele și principalele argumente sunt cele invocate în cauza T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/[Comisia și] Comitetul unic de rezoluție.

---

| 2.10.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 330/14 |
| --- | --- | --- | --- |

2.10.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 330/14

---

Acțiune introdusă la 3 august 2017 – Fidesban și alții/SRB

(Cauza T-484/17)

(2017/C 330/18)

Limba de procedură: spaniola

Părțile

Reclamante: Fidesban, SA (Madrid, Spania) și alte 69 de reclamante (reprezentant: R. Pelayo Jiménez, avocat)

Pârât: Comitetul unic de rezoluție

Concluziile

Reclamantele solicită Tribunalului:

| — | anularea Decizia Comitetului unic de rezoluție din 7 iunie 2017 (SRB/EES/2017/08); |
| --- | --- |

—

anularea Decizia Comitetului unic de rezoluție din 7 iunie 2017 (SRB/EES/2017/08);

| — | obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

Motivele și principalele argumente sunt similare cu cele invocate în cauza T-478/17, Mutualidad General de la Abogacía și alții/Comitetul unic de rezoluție.

---

| 2.10.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 330/14 |
| --- | --- | --- | --- |

2.10.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 330/14

---

Acțiune introdusă la 1 august 2017 – Opere Pie d’Onigo/Comisia

(Cauza T-491/17)

(2017/C 330/19)

Limba de procedură: italiana

Părțile

Reclamantă: Istituzione Pubblica di Assistenza e Beneficienza „Opere Pie d’Onigo” (Pederobba, Italia) (reprezentant: G. Maso, avocat)

Pârâtă: Comisia Europeană

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

anularea în întregime sau în parte a deciziei Comisiei adoptate la 27 martie 2017 (SA.38825) Ajutor de stat-Italia, presupus ajutor de stat pentru furnizorii privați de servicii socio-sanitare

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive.

| 1. | Primul motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 107 TFUE și pe eroarea săvârșită de Comisie prin faptul că a considerat justificată excluderea selectivă a autorităților publice care furnizează servicii socio-sanitare de la asigurarea de maternitate INPS (Institutul național de protecție socială) și de la rambursarea cheltuielilor pentru absențele salariaților care asistă rude cu handicap grav. |
| --- | --- |

1.

Primul motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 107 TFUE și pe eroarea săvârșită de Comisie prin faptul că a considerat justificată excluderea selectivă a autorităților publice care furnizează servicii socio-sanitare de la asigurarea de maternitate INPS (Institutul național de protecție socială) și de la rambursarea cheltuielilor pentru absențele salariaților care asistă rude cu handicap grav.

| 2. | Al doilea motiv, întemeiat pe originea statală a ajutorului, întrucât, potrivit reclamantei, fondurile direcționate pentru acoperirea costurilor întreprinderilor private care derivă din asigurarea de maternitate și din cheltuielile pentru absențele salariaților care asistă rude cu handicap grav sunt plătite de INPS și, prin urmare, de statul italian din resurse de stat. |
| --- | --- |

2.

Al doilea motiv, întemeiat pe originea statală a ajutorului, întrucât, potrivit reclamantei, fondurile direcționate pentru acoperirea costurilor întreprinderilor private care derivă din asigurarea de maternitate și din cheltuielile pentru absențele salariaților care asistă rude cu handicap grav sunt plătite de INPS și, prin urmare, de statul italian din resurse de stat.

| 3. | Al treilea motiv, întemeiat pe faptul că, potrivit reclamantei, astfel de măsuri favorizează întreprinderile private, acordându-le un avantaj față de autoritățile publice care furnizează aceleași servicii care trebuie, în schimb, să suporte totalitatea costurilor legate de perioadele de absență pentru motive de maternitate și de asistență rudelor cu handicap grav, cu importante repercusiuni financiare. |
| --- | --- |

3.

Al treilea motiv, întemeiat pe faptul că, potrivit reclamantei, astfel de măsuri favorizează întreprinderile private, acordându-le un avantaj față de autoritățile publice care furnizează aceleași servicii care trebuie, în schimb, să suporte totalitatea costurilor legate de perioadele de absență pentru motive de maternitate și de asistență rudelor cu handicap grav, cu importante repercusiuni financiare.

| 4. | Al patrulea motiv, întemeiat pe faptul că, potrivit reclamantei, măsurile contestate produc efecte asupra schimburilor dintre statele membre, întrucât avantajează grupurile multinaționale și întreprinderile italiene cu aport de capital străin care investesc în scop lucrativ în Italia și penalizează, în schimb, autoritățile publice de dimensiuni reduse care operează fără scop lucrativ, denaturându-le structura costului muncii. |
| --- | --- |

4.

Al patrulea motiv, întemeiat pe faptul că, potrivit reclamantei, măsurile contestate produc efecte asupra schimburilor dintre statele membre, întrucât avantajează grupurile multinaționale și întreprinderile italiene cu aport de capital străin care investesc în scop lucrativ în Italia și penalizează, în schimb, autoritățile publice de dimensiuni reduse care operează fără scop lucrativ, denaturându-le structura costului muncii.

---

| 2.10.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 330/15 |
| --- | --- | --- | --- |

2.10.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 330/15

---

Acțiune introdusă la 4 august 2017 – Sánchez del Valle și Calatrava Real State 2015/Comisia și SRB

(Cauza T-497/17)

(2017/C 330/20)

Limba de procedură: spaniola

Părțile

Reclamanți: Manuel Alfonso Sánchez del Valle (Madrid, Spania) și Calatrava Real State 2015, SL (Madrid) (reprezentanți: B. Gutiérrez de la Roza Pérez, P. Rubio Escobar, R. Ruiz de la Torre Esporrín și B. Fernández García, avocați)

Pârâte: Comisia Europeană și Comitetul unic de rezoluție

Concluziile

Reclamanții solicită Tribunalului:

| — | anularea Deciziei (SRB/EES/2017/08) Comitetului unic de rezoluție din cadrul sesiunii sale executive din 7 iunie 2017, prin care s-a adoptat o schemă de rezoluție cu privire la entitatea Banco Popular Español, S.A.; |
| --- | --- |

—

anularea Deciziei (SRB/EES/2017/08) Comitetului unic de rezoluție din cadrul sesiunii sale executive din 7 iunie 2017, prin care s-a adoptat o schemă de rezoluție cu privire la entitatea Banco Popular Español, S.A.;

| — | anularea Deciziei (UE) 2017/1246 a Comisiei din 7 iunie 2017 de aprobare a schemei de rezoluție pentru Banco Popular Español S.A.; |
| --- | --- |

—

anularea Deciziei (UE) 2017/1246 a Comisiei din 7 iunie 2017 de aprobare a schemei de rezoluție pentru Banco Popular Español S.A.;

| — | obligarea pârâtei, precum și a intervenienților care susțin în tot sau în parte concluziile acesteia, la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea pârâtei, precum și a intervenienților care susțin în tot sau în parte concluziile acesteia, la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamanții invocă unsprezece motive.

| 1. | Primul motiv, întemeiat pe lipsa sau pe insuficiența motivării deciziei atacate, cu încălcarea articolului 41 alineatul (2) și a articolului 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene. |
| --- | --- |

1.

Primul motiv, întemeiat pe lipsa sau pe insuficiența motivării deciziei atacate, cu încălcarea articolului 41 alineatul (2) și a articolului 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.

| 2. | Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 20 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 806/2014 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 iulie 2014, întrucât nu a avut loc o evaluare corectă, prudentă și realistă a activului și a pasivului Banco Popular efectuată de o persoană independentă anterior deciziei de rezoluție. |
| --- | --- |

2.

Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 20 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 806/2014 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 iulie 2014, întrucât nu a avut loc o evaluare corectă, prudentă și realistă a activului și a pasivului Banco Popular efectuată de o persoană independentă anterior deciziei de rezoluție.

| 3. | Încălcarea articolului 18 alineatul (1) litera (a) coroborat cu articolul 18 alineatul (4) litera (c) din Regulamentul (UE) 806/2014 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 iulie 2014, în măsura în care deciziile atacate acordă rezoluția Banco Popular în timp ce, la 6 iunie 2017, această instituție bancară nu avea probleme de solvabilitate, iar problemele sale de lichiditate erau temporare. |
| --- | --- |

3.

Încălcarea articolului 18 alineatul (1) litera (a) coroborat cu articolul 18 alineatul (4) litera (c) din Regulamentul (UE) 806/2014 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 iulie 2014, în măsura în care deciziile atacate acordă rezoluția Banco Popular în timp ce, la 6 iunie 2017, această instituție bancară nu avea probleme de solvabilitate, iar problemele sale de lichiditate erau temporare.

| 4. | Încălcarea articolului 18 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 806/2014, în măsura în care deciziile atacate acordă rezoluția Banco Popular, în timp ce existau perspective rezonabile ca alte măsuri alternative ale sectorului privat să împiedice incapacitatea sa într-un termen rezonabil. |
| --- | --- |

4.

Încălcarea articolului 18 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 806/2014, în măsura în care deciziile atacate acordă rezoluția Banco Popular, în timp ce existau perspective rezonabile ca alte măsuri alternative ale sectorului privat să împiedice incapacitatea sa într-un termen rezonabil.

| 5. | Încălcarea articolului 14 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 806/2014, dat fiind că nu s-a încercat să se limiteze la minimum costul rezoluției și să se evite pierderea de valoare, care nu era necesară pentru atingerea obiectivelor rezoluției. |
| --- | --- |

5.

Încălcarea articolului 14 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 806/2014, dat fiind că nu s-a încercat să se limiteze la minimum costul rezoluției și să se evite pierderea de valoare, care nu era necesară pentru atingerea obiectivelor rezoluției.

| 6. | Încălcarea articolului 22 din Regulamentul (UE) 806/2014, prin lipsa de ponderație a deciziilor atacate și prin neadoptarea instrumentelor de rezoluție alternative la vânzarea activității, prevăzute la alineatul (2) al acestui articol, având în vedere elementele prevăzute la alineatul (3) al acestuia. |
| --- | --- |

6.

Încălcarea articolului 22 din Regulamentul (UE) 806/2014, prin lipsa de ponderație a deciziilor atacate și prin neadoptarea instrumentelor de rezoluție alternative la vânzarea activității, prevăzute la alineatul (2) al acestui articol, având în vedere elementele prevăzute la alineatul (3) al acestuia.

| 7. | Încălcarea articolului 15 alineatul (1) litera (g) din Regulamentul (UE) 806/2014, în măsura în care acționarii ar trebui să primească mai mut decât ar primi în caz de faliment. |
| --- | --- |

7.

Încălcarea articolului 15 alineatul (1) litera (g) din Regulamentul (UE) 806/2014, în măsura în care acționarii ar trebui să primească mai mut decât ar primi în caz de faliment.

| 8. | Încălcarea articolului 29 din Regulamentul (UE) 806/2014. |
| --- | --- |

8.

Încălcarea articolului 29 din Regulamentul (UE) 806/2014.

| 9. | Încălcarea dreptului de proprietate și, în consecință, a articolului 17 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene. |
| --- | --- |

9.

Încălcarea dreptului de proprietate și, în consecință, a articolului 17 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.

| 10. | Încălcarea dreptului la o protecție jurisdicțională efectivă, dată fiind neprotejarea acționarilor. |
| --- | --- |

10.

Încălcarea dreptului la o protecție jurisdicțională efectivă, dată fiind neprotejarea acționarilor.

| 11. | Încălcarea dreptului acționarilor și al celorlalți deținători de titluri vizați de acțiunea de reducere a valorii contabile și de conversie de a fi ascultați anterior luării măsurii individuale de reducere a valorii contabile a patrimoniului lor care îi afectează. |
| --- | --- |

11.

Încălcarea dreptului acționarilor și al celorlalți deținători de titluri vizați de acțiunea de reducere a valorii contabile și de conversie de a fi ascultați anterior luării măsurii individuale de reducere a valorii contabile a patrimoniului lor care îi afectează.

---

| 2.10.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 330/16 |
| --- | --- | --- | --- |

2.10.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 330/16

---

Acțiune introdusă la 4 august 2017 – Álvarez de Linera Granda/Comisia și SRB

(Cauza T-498/17)

(2017/C 330/21)

Limba de procedură: spaniola

Părțile

Reclamant: Pablo Álvarez de Linera Granda (Madrid, Spania) (reprezentanți: E. Pastor Palomar, F. Arroyo Romero și N. Subuh Falero, avocați)

Pârâte: Comisia Europeană și Comitetul unic de rezoluție

Concluziile

Reclamantul solicită Tribunalului:

| — | anularea Deciziei SRB/EES/2017/08 a Comitetului unic de rezoluție din 7 iunie 2017, adresată Fondo de Reestructuración Ordenada Bancaria (Fondul de restructurare ordonată a instituțiilor bancare) și de aprobare a unui plan de restructurare privind instituția Banco Popular Español; |
| --- | --- |

—

anularea Deciziei SRB/EES/2017/08 a Comitetului unic de rezoluție din 7 iunie 2017, adresată Fondo de Reestructuración Ordenada Bancaria (Fondul de restructurare ordonată a instituțiilor bancare) și de aprobare a unui plan de restructurare privind instituția Banco Popular Español;

| — | anularea Deciziei (UE) 2017/1246 a Comisiei din 7 iunie 2017 de aprobare a schemei de rezoluție pentru Banco Popular Español S.A. și |
| --- | --- |

—

anularea Deciziei (UE) 2017/1246 a Comisiei din 7 iunie 2017 de aprobare a schemei de rezoluție pentru Banco Popular Español S.A. și

| — | conform articolului 340 TFUE, declararea răspunderii extracontractuale a Comitetului unic de rezoluție și a Comisiei Europene și dispunerea reparării prejudiciului cauzat reclamantului. |
| --- | --- |

—

conform articolului 340 TFUE, declararea răspunderii extracontractuale a Comitetului unic de rezoluție și a Comisiei Europene și dispunerea reparării prejudiciului cauzat reclamantului.

Motivele și principalele argumente

Motivele și principalele argumente sunt cele invocate în cauza T-478/17, Mutualidad de la Abogacía și Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Comitetul unic de rezoluție, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno și SFL/Comitetul unic de rezoluție, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Comisia și Comitetul unic de rezoluție, T-483/17, García Suárez și alții/Comisia și Comitetul unic de rezoluție, T-484/17, Fidesban și alții/Comitetul unic de rezoluție și T-497/17, Sáchez del Valle și Calatrava Real State 2015/Comisia și Comitetul unic de rezoluție.

În special, reclamantul reproșează în speță un abuz de putere.

---

| 2.10.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 330/17 |
| --- | --- | --- | --- |

2.10.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 330/17

---

Acțiune introdusă la 4 august 2017 – Esfera Capital Agencia de Valores/Comisia și SRB

(Cauza T-499/17)

(2017/C 330/22)

Limba de procedură: spaniola

Părțile

Reclamantă: Esfera Capital Agencia de Valores, SA (Madrid, Spania) (reprezentanți: E. Pastor Palomar, F. Arroyo Romero și N. Subuh Falero, avocați)

Pârâte: Comisia Europeană și Comitetul unic de rezoluție

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea Deciziei SRB/EES/2017/08 a Comitetului unic de rezoluție din 7 iunie 2017, adresată Fondo de Reestructuración Ordenada Bancaria (Fondul de restructurare ordonată a instituțiilor bancare) și de aprobare a unui plan de restructurare privind instituția Banco Popular Español; |
| --- | --- |

—

anularea Deciziei SRB/EES/2017/08 a Comitetului unic de rezoluție din 7 iunie 2017, adresată Fondo de Reestructuración Ordenada Bancaria (Fondul de restructurare ordonată a instituțiilor bancare) și de aprobare a unui plan de restructurare privind instituția Banco Popular Español;

| — | anularea Deciziei (UE) 2017/1246 a Comisiei din 7 iunie 2017 de aprobare a schemei de rezoluție pentru Banco Popular Español S.A. și |
| --- | --- |

—

anularea Deciziei (UE) 2017/1246 a Comisiei din 7 iunie 2017 de aprobare a schemei de rezoluție pentru Banco Popular Español S.A. și

| — | conform articolului 340 TFUE, declararea răspunderii extracontractuale a Comitetului unic de rezoluție și a Comisiei Europene și dispunerea reparării prejudiciului cauzat reclamantei. |
| --- | --- |

—

conform articolului 340 TFUE, declararea răspunderii extracontractuale a Comitetului unic de rezoluție și a Comisiei Europene și dispunerea reparării prejudiciului cauzat reclamantei.

Motivele și principalele argumente

Motivele și principalele argumente sunt cele invocate în cauza T-478/17, Mutualidad de la Abogacía și Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Comitetul unic de rezoluție, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno și SFL/Comitetul unic de rezoluție, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Comisia și Comitetul unic de rezoluție, T-483/17, García Suárez și alții/Comisia și Comitetul unic de rezoluție, T-484/17, Fidesban și alții/Comitetul unic de rezoluție și T-497/17, Sáchez del Valle și Calatrava Real State 2015/Comisia și Comitetul unic de rezoluție.

În special, reclamanta reproșează în speță un abuz de putere.

---

| 2.10.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 330/18 |
| --- | --- | --- | --- |

2.10.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 330/18

---

Acțiune introdusă la 11 august 2017 – Next design+produktion/EUIPO – Nanu-Nana Joachim Hoepp (nuuna)

(Cauza T-533/17)

(2017/C 330/23)

Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

Părțile

Reclamantă: Next design+produktion GmbH ((Frankfurt am Main, Germania) (reprezentant: M. Hirsch, avocat)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Nanu-Nana Joachim Hoepp GmbH & Co. KG (Bremen, Germania)

Datele privind procedura în fața EUIPO

Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă (Reprezentarea „nuuna”) – cererea de înregistrare nr. 10 772 606

Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 24 mai 2017 în cauza R 1448/2016-1

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea deciziei Camerei întâi de recurs a EUIPO din 24 mai 2017; |
| --- | --- |

—

anularea deciziei Camerei întâi de recurs a EUIPO din 24 mai 2017;

| — | obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele invocate

| — | încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009; |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009;

| — | încălcarea articolului 1 alineatul (1) din Regulamentul nr. 207/2009 și a principiului autonomiei; |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 1 alineatul (1) din Regulamentul nr. 207/2009 și a principiului autonomiei;

| — | încălcarea principiului securității juridice, legalității și a bunei administrări. |
| --- | --- |

—

încălcarea principiului securității juridice, legalității și a bunei administrări.

---