# Euroopa Liidu C 338/9. o

| | ISSN 1977-0898 |
| --- | --- |
| Euroopa Liidu
  Teataja | C 338 |
| | |
| Eestikeelne väljaanne | Teave ja teatised | 60. aastakäik9. oktoober 2017 |

ISSN 1977-0898

Euroopa Liidu

Teataja

C 338

Eestikeelne väljaanne

Teave ja teatised

60. aastakäik9. oktoober 2017

---

| Teatis nr | Sisukord | Lehekülg |
| --- | --- | --- |
| | IV   Teave |
| | TEAVE EUROOPA LIIDU INSTITUTSIOONIDELT, ORGANITELT JA ASUTUSTELT |
| | Euroopa Liidu Kohus |
| 2017/C 338/01 | Euroopa Liidu Kohtu viimased väljaanded Euroopa Liidu Teatajas | 1 |

Teatis nr

Sisukord

Lehekülg

IV   Teave

TEAVE EUROOPA LIIDU INSTITUTSIOONIDELT, ORGANITELT JA ASUTUSTELT

Euroopa Liidu Kohus

2017/C 338/01

Euroopa Liidu Kohtu viimased väljaanded Euroopa Liidu Teatajas

Euroopa Liidu Teatajas

1

---

| | V   Teated |
| --- | --- |
| | KOHTUMENETLUSED |
| | Euroopa Kohus |
| 2017/C 338/02 | Kohtuasi C-287/16: Euroopa Kohtu (kuues koda) 20. juuli 2017. aasta otsus (Supremo Tribunal de Justiça eelotsusetaotlus – Portugal) – Fidelidade-Companhia de Seguros SA versus Caisse Suisse de Compensation, Fundo de Garantia Automóvel, Sandra Cristina Crystello Pinto Moreira Pereira, Sandra Manuela Teixeira Gomes Seemann, Catarina Ferreira Seemann, José Batista Pereira, Teresa Rosa Teixeira (Eelotsusetaotlus — Mootorsõiduki valdaja vastutuskindlustus — Direktiiv 72/166/EMÜ — Artikli 3 lõige 1 — Teine direktiiv 84/5/EMÜ — Artikli 2 lõige 1 — Kindlustusleping, mis on sõlmitud valeandmete alusel, mis puudutavad sõiduki omanikku ja selle peamise juhi isikut — Kindlustusvõtja — Majandusliku huvi puudumine kõnealust lepingut sõlmida — Absoluutselt tühine kindlustusleping — Mõju õnnetuses kannatanud kolmandatele isikutele) | 2 |
| 2017/C 338/03 | Kohtuasi C-386/17: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Corte suprema di cassazione (Itaalia) 27. juunil 2017 – Stefano Liberato versus Luminita Luisa Grigorescu | 3 |
| 2017/C 338/04 | Kohtuasi C-387/17: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Corte suprema di cassazione (Itaalia) 28. juunil 2017 – Presidenza del Consiglio dei Ministri versus Fallimento Traghetti del Mediterraneo SpA | 3 |
| 2017/C 338/05 | Kohtuasi C-406/17: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itaalia) 6. juulil 2017 – Acea Energia SpA versus Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato jt | 4 |
| 2017/C 338/06 | Kohtuasi C-407/17: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itaalia) 6. juulil 2017 – Green Network SpA versus Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato jt | 5 |
| 2017/C 338/07 | Kohtuasi C-408/17: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itaalia) 6. juulil 2017 – Enel Energia SpA versus Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato jt | 7 |
| 2017/C 338/08 | Kohtuasi C-417/17: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itaalia) 10. juulil 2017 – Hera Comm Srl versus Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Autorità per l’Energia Elettrica il Gas e il Sistema Idrico | 8 |
| 2017/C 338/09 | Kohtuasi C-435/17: Eelotsusetaotlus, mille esitas Tartu Halduskohus (Eesti) 18. juulil 2017 – Argo Kalda Mardi talu versus Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet (PRIA) | 9 |
| 2017/C 338/10 | Kohtuasi C-441/17: 20. juulil 2017 esitatud hagi – Euroopa Komisjon versus Poola Vabariik | 9 |
| 2017/C 338/11 | Kohtuasi C-461/17: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud High Court (Iirimaa) 28. juulil 2017 – Brian Holohan, Richard Guilfoyle, Noric Guilfoyle, Liam Donegan versus An Bord Pleanála | 11 |
| 2017/C 338/12 | Kohtuasi C-498/17: 17. augustil 2017 esitatud hagi – Euroopa Komisjon versus Itaalia Vabariik | 12 |
| | Üldkohus |
| 2017/C 338/13 | Kohtuasi T-47/16 R: Üldkohtu presidendi 25. augusti 2017. aasta määrus – Sigma Orionis versus REA (Ajutiste meetmete kohaldamine — Vahekohtuklausel — Teadusuuringute ja innovatsiooni raamprogramm Horisont 2020 — Otsus lõpetada pärast finantskontrolli maksete tegemine ja toetuslepingud — Summad, mida REA peab väidetavalt veel toetuslepingute täitmise raames maksma — Kohaldamise peatamise taotlus — Kiireloomulisuse puudumine — Huvide kaalumine) | 14 |
| 2017/C 338/14 | Kohtuasi T-48/16 R: Üldkohtu presidendi 25. augusti 2017. aasta määrus – Sigma Orionis versus komisjon (Ajutiste meetmete kohaldamine — Vahekohtuklausel — Euroopa Ühenduse seitsmes raamprogramm (2007-2013) ning teadusuuringute ja innovatsiooni raamprogramm Horisont 2020 — Otsus lõpetada pärast finantskontrolli maksete tegemine ja toetuslepingud — Summad, mida REA peab väidetavalt veel toetuslepingute täitmise raames maksma — Kahju hüvitamise nõue — Kohaldamise peatamise taotlus — Kiireloomulisuse puudumine — Huvide kaalumine) | 14 |
| 2017/C 338/15 | Kohtuasi T-653/16 R: Üldkohtu presidendi 25. augusti 2017. aasta määrus – Malta versus komisjon (Ajutiste meetmete kohaldamine — Juurdepääs dokumentidele — Määrus (EÜ) nr 1049/2001 — Ühine kalanduspoliitika — Määrus (EÜ) nr 1224/2009 — Malta ja komisjoni vahetatud dokumendid — Greenpeace’ile võimaldatud juurdepääs — Kohaldamise peatamise taotlus — Fumus boni juris — Huvide kaalumine) | 15 |
| 2017/C 338/16 | Kohtuasi T-439/17: 14. juulil 2017 esitatud hagi – Yellow Window versus EIGE | 15 |
| 2017/C 338/17 | Kohtuasi T-501/17: 7. augustil 2017 esitatud hagi – Mutualidad Complementaria de Previsión Social Renault España versus komisjon ja SRB | 16 |
| 2017/C 338/18 | Kohtuasi T-512/17: 7. augustil 2017 esitatud hagi – OCU jt versus Ühtne Kriisilahendusnõukogu | 17 |
| 2017/C 338/19 | Kohtuasi T-546/17: 11. augustil 2017 esitatud hagi – Haufe-Lexware versus EUIPO – Le Shi Holdings (Beijing) (Leshare) | 17 |
| 2017/C 338/20 | Kohtuasi T-562/17: 17. augustil 2017 esitatud hagi – dm-drogerie markt versus EUIPO – Albea Services (ALBÉA) | 18 |
| 2017/C 338/21 | Kohtuasi T-564/17: 18. augustil 2017 esitatud hagi – Tong Myong versus nõukogu ja komisjon | 19 |
| 2017/C 338/22 | Kohtuasi T-568/17: 18. augustil 2017 esitatud hagi – Korea National Insurance Corporation versus nõukogu ja komisjon | 19 |
| 2017/C 338/23 | Kohtuasi T-578/17: 26. augustil 2017 esitatud hagi – A & O Hotel and Hostel Friedrichshain versus komisjon | 20 |
| 2017/C 338/24 | Kohtuasi T-583/17: 25. augustil 2017 esitatud hagi – EOS Deutscher Inkasso-Dienst versus EUIPO – IOS Finance EFC (IOS finance) | 21 |
| 2017/C 338/25 | Kohtuasi T-209/17: Üldkohtu 23. augusti 2017. aasta määrus – ZGS versus EUIPO (Schülerhilfe1) | 22 |

V   Teated

KOHTUMENETLUSED

Euroopa Kohus

2017/C 338/02

Kohtuasi C-287/16: Euroopa Kohtu (kuues koda) 20. juuli 2017. aasta otsus (Supremo Tribunal de Justiça eelotsusetaotlus – Portugal) – Fidelidade-Companhia de Seguros SA versus Caisse Suisse de Compensation, Fundo de Garantia Automóvel, Sandra Cristina Crystello Pinto Moreira Pereira, Sandra Manuela Teixeira Gomes Seemann, Catarina Ferreira Seemann, José Batista Pereira, Teresa Rosa Teixeira (Eelotsusetaotlus — Mootorsõiduki valdaja vastutuskindlustus — Direktiiv 72/166/EMÜ — Artikli 3 lõige 1 — Teine direktiiv 84/5/EMÜ — Artikli 2 lõige 1 — Kindlustusleping, mis on sõlmitud valeandmete alusel, mis puudutavad sõiduki omanikku ja selle peamise juhi isikut — Kindlustusvõtja — Majandusliku huvi puudumine kõnealust lepingut sõlmida — Absoluutselt tühine kindlustusleping — Mõju õnnetuses kannatanud kolmandatele isikutele)

versus

2

2017/C 338/03

Kohtuasi C-386/17: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Corte suprema di cassazione (Itaalia) 27. juunil 2017 – Stefano Liberato versus Luminita Luisa Grigorescu

versus

3

2017/C 338/04

Kohtuasi C-387/17: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Corte suprema di cassazione (Itaalia) 28. juunil 2017 – Presidenza del Consiglio dei Ministri versus Fallimento Traghetti del Mediterraneo SpA

versus

3

2017/C 338/05

Kohtuasi C-406/17: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itaalia) 6. juulil 2017 – Acea Energia SpA versus Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato jt

versus

4

2017/C 338/06

Kohtuasi C-407/17: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itaalia) 6. juulil 2017 – Green Network SpA versus Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato jt

versus

5

2017/C 338/07

Kohtuasi C-408/17: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itaalia) 6. juulil 2017 – Enel Energia SpA versus Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato jt

versus

7

2017/C 338/08

Kohtuasi C-417/17: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itaalia) 10. juulil 2017 – Hera Comm Srl versus Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Autorità per l’Energia Elettrica il Gas e il Sistema Idrico

versus

8

2017/C 338/09

Kohtuasi C-435/17: Eelotsusetaotlus, mille esitas Tartu Halduskohus (Eesti) 18. juulil 2017 – Argo Kalda Mardi talu versus Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet (PRIA)

versus

9

2017/C 338/10

Kohtuasi C-441/17: 20. juulil 2017 esitatud hagi – Euroopa Komisjon versus Poola Vabariik

versus

9

2017/C 338/11

Kohtuasi C-461/17: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud High Court (Iirimaa) 28. juulil 2017 – Brian Holohan, Richard Guilfoyle, Noric Guilfoyle, Liam Donegan versus An Bord Pleanála

versus

11

2017/C 338/12

Kohtuasi C-498/17: 17. augustil 2017 esitatud hagi – Euroopa Komisjon versus Itaalia Vabariik

versus

12

Üldkohus

2017/C 338/13

Kohtuasi T-47/16 R: Üldkohtu presidendi 25. augusti 2017. aasta määrus – Sigma Orionis versus REA (Ajutiste meetmete kohaldamine — Vahekohtuklausel — Teadusuuringute ja innovatsiooni raamprogramm Horisont 2020 — Otsus lõpetada pärast finantskontrolli maksete tegemine ja toetuslepingud — Summad, mida REA peab väidetavalt veel toetuslepingute täitmise raames maksma — Kohaldamise peatamise taotlus — Kiireloomulisuse puudumine — Huvide kaalumine)

versus

14

2017/C 338/14

Kohtuasi T-48/16 R: Üldkohtu presidendi 25. augusti 2017. aasta määrus – Sigma Orionis versus komisjon (Ajutiste meetmete kohaldamine — Vahekohtuklausel — Euroopa Ühenduse seitsmes raamprogramm (2007-2013) ning teadusuuringute ja innovatsiooni raamprogramm Horisont 2020 — Otsus lõpetada pärast finantskontrolli maksete tegemine ja toetuslepingud — Summad, mida REA peab väidetavalt veel toetuslepingute täitmise raames maksma — Kahju hüvitamise nõue — Kohaldamise peatamise taotlus — Kiireloomulisuse puudumine — Huvide kaalumine)

versus

14

2017/C 338/15

Kohtuasi T-653/16 R: Üldkohtu presidendi 25. augusti 2017. aasta määrus – Malta versus komisjon (Ajutiste meetmete kohaldamine — Juurdepääs dokumentidele — Määrus (EÜ) nr 1049/2001 — Ühine kalanduspoliitika — Määrus (EÜ) nr 1224/2009 — Malta ja komisjoni vahetatud dokumendid — Greenpeace’ile võimaldatud juurdepääs — Kohaldamise peatamise taotlus — Fumus boni juris — Huvide kaalumine)

versus

15

2017/C 338/16

Kohtuasi T-439/17: 14. juulil 2017 esitatud hagi – Yellow Window versus EIGE

versus

15

2017/C 338/17

Kohtuasi T-501/17: 7. augustil 2017 esitatud hagi – Mutualidad Complementaria de Previsión Social Renault España versus komisjon ja SRB

versus

16

2017/C 338/18

Kohtuasi T-512/17: 7. augustil 2017 esitatud hagi – OCU jt versus Ühtne Kriisilahendusnõukogu

versus

17

2017/C 338/19

Kohtuasi T-546/17: 11. augustil 2017 esitatud hagi – Haufe-Lexware versus EUIPO – Le Shi Holdings (Beijing) (Leshare)

versus

17

2017/C 338/20

Kohtuasi T-562/17: 17. augustil 2017 esitatud hagi – dm-drogerie markt versus EUIPO – Albea Services (ALBÉA)

versus

18

2017/C 338/21

Kohtuasi T-564/17: 18. augustil 2017 esitatud hagi – Tong Myong versus nõukogu ja komisjon

versus

19

2017/C 338/22

Kohtuasi T-568/17: 18. augustil 2017 esitatud hagi – Korea National Insurance Corporation versus nõukogu ja komisjon

versus

19

2017/C 338/23

Kohtuasi T-578/17: 26. augustil 2017 esitatud hagi – A & O Hotel and Hostel Friedrichshain versus komisjon

versus

20

2017/C 338/24

Kohtuasi T-583/17: 25. augustil 2017 esitatud hagi – EOS Deutscher Inkasso-Dienst versus EUIPO – IOS Finance EFC (IOS finance)

versus

21

2017/C 338/25

Kohtuasi T-209/17: Üldkohtu 23. augusti 2017. aasta määrus – ZGS versus EUIPO (Schülerhilfe1)

versus

22

---

| | Parandused |
| --- | --- |
| 2017/C 338/26 | Euroopa Liidu Teatajas kohtuasja T-396/15 kohta avaldatud teatise parandus ( ELT C 283, 28.8.2017 ) | 23 |

Parandused

2017/C 338/26

Euroopa Liidu Teatajas kohtuasja T-396/15 kohta avaldatud teatise parandus ( ELT C 283, 28.8.2017 )

Euroopa Liidu Teatajas

( ELT C 283, 28.8.2017 )

23

---

| ET | |
| --- | --- |

ET

---

IV Teave

TEAVE EUROOPA LIIDU INSTITUTSIOONIDELT, ORGANITELT JA ASUTUSTELT

Euroopa Liidu Kohus

| 9.10.2017 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 338/1 |
| --- | --- | --- | --- |

9.10.2017

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 338/1

---

Euroopa Liidu Kohtu viimased väljaanded Euroopa Liidu Teatajas

(2017/C 338/01)

Viimane väljaanne

ELT C 330, 2.10.2017

Eelmised väljaanded

ELT C 318, 25.9.2017

ELT C 309, 18.9.2017

ELT C 300, 11.9.2017

ELT C 293, 4.9.2017

ELT C 283, 28.8.2017

ELT C 277, 21.8.2017

Käesolevad tekstid on kättesaadavad

EUR-Lex’is järgmisel aadressil: http://eur-lex.europa.eu

---

V Teated

KOHTUMENETLUSED

Euroopa Kohus

| 9.10.2017 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 338/2 |
| --- | --- | --- | --- |

9.10.2017

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 338/2

---

Euroopa Kohtu (kuues koda) 20. juuli 2017. aasta otsus (Supremo Tribunal de Justiça eelotsusetaotlus – Portugal) – Fidelidade-Companhia de Seguros SA versus Caisse Suisse de Compensation, Fundo de Garantia Automóvel, Sandra Cristina Crystello Pinto Moreira Pereira, Sandra Manuela Teixeira Gomes Seemann, Catarina Ferreira Seemann, José Batista Pereira, Teresa Rosa Teixeira

(Kohtuasi C-287/16) (1)

((Eelotsusetaotlus - Mootorsõiduki valdaja vastutuskindlustus - Direktiiv 72/166/EMÜ - Artikli 3 lõige 1 - Teine direktiiv 84/5/EMÜ - Artikli 2 lõige 1 - Kindlustusleping, mis on sõlmitud valeandmete alusel, mis puudutavad sõiduki omanikku ja selle peamise juhi isikut - Kindlustusvõtja - Majandusliku huvi puudumine kõnealust lepingut sõlmida - Absoluutselt tühine kindlustusleping - Mõju õnnetuses kannatanud kolmandatele isikutele))

(2017/C 338/02)

Kohtumenetluse keel: portugali

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Supremo Tribunal de Justiça

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Fidelidade-Companhia de Seguros SA

Kostjad: Caisse Suisse de Compensation, Fundo de Garantia Automóvel, Sandra Cristina Crystello Pinto Moreira Pereira, Sandra Manuela Teixeira Gomes Seemann, Catarina Ferreira Seemann, José Batista Pereira, Teresa Rosa Teixeira

Resolutsioon

Nõukogu 24. aprill 1972. aasta direktiivi 72/166/EMÜ mootorsõidukite kasutamise tsiviilvastutuskindlustust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta artikli 3 lõiget 1 ja nõukogu 30. detsembri 1983. aasta teise direktiivi 84/5/EMÜ mootorsõidukite kasutamise tsiviilvastutuskindlustust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta artikli 2 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus liikmesriigi õigusnormid, mille tagajärjel saab sellistel asjaoludel nagu põhikohtuasjas õnnetuses kannatanud kolmandate isikute vastu tugineda mootorsõidukite tsiviilvastutuskindlustuse lepingu tühisusele, mis tulenes kindlustusvõtja algselt esitatud valeandmetest kõnealuse sõiduki omaniku ja peamise juhi kohta, või asjaolust, et isik, kelle arvel või nimel kindlustusleping sõlmiti, ei omanud majanduslikku huvi nimetatud lepingu sõlmimise vastu.

---

(1)  ELT C 326, 6.9.2016.

---

| 9.10.2017 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 338/3 |
| --- | --- | --- | --- |

9.10.2017

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 338/3

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Corte suprema di cassazione (Itaalia) 27. juunil 2017 – Stefano Liberato versus Luminita Luisa Grigorescu

(Kohtuasi C-386/17)

(2017/C 338/03)

Kohtumenetluse keel: itaalia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Corte suprema di cassazione

Põhikohtuasja pooled

Kassaator: Stefano Liberato

Vastustaja: Luminita Luisa Grigorescu

Eelotsuse küsimused

| 1. | Kas määruse nr 2201/2003 (1) artikli 19 lõigetes 2 ja 3 sätestatud, pooleliolevaid kohtuasju reguleerivate eeskirjade rikkumine mõjutab ainult kohtualluvuse kindlaksmääramist – mille tulemusena kohaldatakse määruse nr 2201/2003 artiklit 24 – või võib see vastupidi kujutada endast põhjust, mis takistab liikmesriigis, mille kohtu poole pöörduti varem, tunnustamast kohtuotsust, mis on tehtud liikmesriigis, mille kohtu poole pöörduti hiljem, ning seda menetlusõigusliku avaliku korraga seotud põhjustel, võttes arvesse et määruse (EÜ) nr 2201/2003 artiklis 24 on viidatud ainult artiklites 3–14 toodud kohtualluvuse eeskirjadele, mitte järgnevale artiklile 19? |
| --- | --- |

1.

Kas määruse nr 2201/2003 (1) artikli 19 lõigetes 2 ja 3 sätestatud, pooleliolevaid kohtuasju reguleerivate eeskirjade rikkumine mõjutab ainult kohtualluvuse kindlaksmääramist – mille tulemusena kohaldatakse määruse nr 2201/2003 artiklit 24 – või võib see vastupidi kujutada endast põhjust, mis takistab liikmesriigis, mille kohtu poole pöörduti varem, tunnustamast kohtuotsust, mis on tehtud liikmesriigis, mille kohtu poole pöörduti hiljem, ning seda menetlusõigusliku avaliku korraga seotud põhjustel, võttes arvesse et määruse (EÜ) nr 2201/2003 artiklis 24 on viidatud ainult artiklites 3–14 toodud kohtualluvuse eeskirjadele, mitte järgnevale artiklile 19?

| 2. | Kas määruse nr 2201/2003 artikli 19 tõlgendus, mille kohaselt kujutab see endast ainult kohtualluvuse kindlaksmääramise kriteeriumi, on vastuolus Euroopa Liidu õiguse mõistega „pooleliolevad kohtuasjad“ ning selle menetlusõigusliku avalikku korra normi otstarbe ja eesmärgiga, millega püütakse kehtestada eeskirjade kogum, millest ei saa teha erandit, et tagada niisuguse ühise ala loomine, mida iseloomustab liikmesriikidevaheline usaldus ja menetluslik lojaalsus ning milles saab valitseda kohtuotsuste automaatne tunnustamine ja vaba liikumine? |
| --- | --- |

2.

Kas määruse nr 2201/2003 artikli 19 tõlgendus, mille kohaselt kujutab see endast ainult kohtualluvuse kindlaksmääramise kriteeriumi, on vastuolus Euroopa Liidu õiguse mõistega „pooleliolevad kohtuasjad“ ning selle menetlusõigusliku avalikku korra normi otstarbe ja eesmärgiga, millega püütakse kehtestada eeskirjade kogum, millest ei saa teha erandit, et tagada niisuguse ühise ala loomine, mida iseloomustab liikmesriikidevaheline usaldus ja menetluslik lojaalsus ning milles saab valitseda kohtuotsuste automaatne tunnustamine ja vaba liikumine?

---

(1)  Nõukogu 27. novembri 2003. aasta määrus (EÜ) nr 2201/2003, mis käsitleb kohtualluvust ning kohtuotsuste tunnustamist ja täitmist kohtuasjades, mis on seotud abieluasjade ja vanemliku vastutusega, ning millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1347/2000 (ELT L 338, lk 1; ELT eriväljaanne 19/6, lk 243).

---

| 9.10.2017 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 338/3 |
| --- | --- | --- | --- |

9.10.2017

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 338/3

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Corte suprema di cassazione (Itaalia) 28. juunil 2017 – Presidenza del Consiglio dei Ministri versus Fallimento Traghetti del Mediterraneo SpA

(Kohtuasi C-387/17)

(2017/C 338/04)

Kohtumenetluse keel: itaalia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Corte suprema di cassazione

Põhikohtuasja pooled

Kassaator: Presidenza del Consiglio dei Ministri

Vastustaja: Fallimento Traghetti del Mediterraneo SpA

Eelotsuse küsimused

Kas (sellistel asjaoludel nagu põhikohtuasjas, mis puudutab riigi kui seadusandja vastu esitatud kahjunõuet selle eest, et seesama liikmesriik andis 1976.–1980. aastal omaenda seaduse (1974. aasta seadus nr 684) alusel ühele laevandusettevõtjale toetust, mis kujutab endast EÜ asutamislepingu artikli 87 (endine asutamislepingu artikkel 92 ja nüüd ELTL artikkel 107) lõike 1 kohaselt riigiabi, millest ei ole ei teatatud ega selle jaoks luba antud, nagu nõuab EÜ asutamislepingu artikkel 88 (endine asutamislepingu artikkel 93 ja nüüd ELTL artikkel 108)), ning seda tollal veel liberaliseerimata turul (merekabotaaži turg))

| a) | kõnealuse abi kvalifitseerimisel („olemasolevaks“, seega mitte „uueks“) tuleb kohaldada 1999. aasta määruse nr 659 (1) artikli 1 punkti b alapunkti v, kus on sätestatud: „v) abi, mida peetakse olemasolevaks abiks, kuna on võimalik teha kindlaks, et selle kehtestamise ajal ei olnud see veel abi, vaid on muutunud selleks hiljem ühisturu arengu tõttu ja ilma et liikmesriik oleks seda muutnud. Kui teatavad meetmed muutuvad abiks pärast tegevuse liberaliseerimist ühenduse õiguses, ei käsitleta neid meetmeid pärast liberaliseerimise kuupäeva enam olemasoleva abina“, ja kui, siis mis tingimustel seda sätet kohaldada; või tuleb kohaldada põhimõtet (mille ulatus on formaalselt teistsugune kui eelkirjeldatud positiivsel õigusel) – mille on sõnastanud Üldkohus oma 15. juuni 2000. aasta otsuses liidetud kohtuasjades T-298/97 jt (Alzetta jt vs. komisjon, punkt 143) ning mida on käesoleva kohtuasja jaoks olulises lahendis, nimelt 29. aprilli 2004. aasta kohtuotsuses C-298/00 P (punktid 66–69) kinnitanud Euroopa Kohus – mille kohaselt „[...] tuleb algselt konkurentsile suletud turul kehtestatud abikava selle turu liberaliseerimisel käsitada kui olemasolevat abikava, kuna selle kehtestamise ajal ei kuulunud see asutamislepingu artikli 92 lõike 1 [hiljem asutamislepingu artikli 87 lõige 1] kohaldamisalasse, mida kohaldatakse üksnes konkurentsile avatud sektorites, võttes arvesse selles sättes toodud tingimusi, mis on seotud liikmesriikidevahelise kaubanduse mõjutamise ja tagajärgedega konkurentsile“, ning kui, siis mis tingimustel seda põhimõtet tuleb kohaldada; |
| --- | --- |

a)

kõnealuse abi kvalifitseerimisel („olemasolevaks“, seega mitte „uueks“) tuleb kohaldada 1999. aasta määruse nr 659 (1) artikli 1 punkti b alapunkti v, kus on sätestatud: „v) abi, mida peetakse olemasolevaks abiks, kuna on võimalik teha kindlaks, et selle kehtestamise ajal ei olnud see veel abi, vaid on muutunud selleks hiljem ühisturu arengu tõttu ja ilma et liikmesriik oleks seda muutnud. Kui teatavad meetmed muutuvad abiks pärast tegevuse liberaliseerimist ühenduse õiguses, ei käsitleta neid meetmeid pärast liberaliseerimise kuupäeva enam olemasoleva abina“, ja kui, siis mis tingimustel seda sätet kohaldada; või tuleb kohaldada põhimõtet (mille ulatus on formaalselt teistsugune kui eelkirjeldatud positiivsel õigusel) – mille on sõnastanud Üldkohus oma 15. juuni 2000. aasta otsuses liidetud kohtuasjades T-298/97 jt (Alzetta jt vs. komisjon, punkt 143) ning mida on käesoleva kohtuasja jaoks olulises lahendis, nimelt 29. aprilli 2004. aasta kohtuotsuses C-298/00 P (punktid 66–69) kinnitanud Euroopa Kohus – mille kohaselt „[...] tuleb algselt konkurentsile suletud turul kehtestatud abikava selle turu liberaliseerimisel käsitada kui olemasolevat abikava, kuna selle kehtestamise ajal ei kuulunud see asutamislepingu artikli 92 lõike 1 [hiljem asutamislepingu artikli 87 lõige 1] kohaldamisalasse, mida kohaldatakse üksnes konkurentsile avatud sektorites, võttes arvesse selles sättes toodud tingimusi, mis on seotud liikmesriikidevahelise kaubanduse mõjutamise ja tagajärgedega konkurentsile“, ning kui, siis mis tingimustel seda põhimõtet tuleb kohaldada;

| b) | kõnealuse abi kvalifitseerimisel tuleb kohaldada 1999. aasta määruse nr 659 artikli 1 punkti b alapunkti iv, mille kohaselt loetakse „olemasolevaks“ abiks „abi, mida peetakse olemasolevaks abiks vastavalt artiklile 15“ – tähendab, vastavalt sättele, mis omakorda näeb ebaseadusliku abi tagasinõudmiseks ette kümneaastase aegumistähtaja –, ning kui, siis mis tingimustel seda kohaldada; või tuleb kohaldada õiguspärase ootuse põhimõtet ja õiguskindluse põhimõtet, mida Euroopa Kohus on mitu korda kinnitanud, ning kui, siis mis tingimustel (kas samasugustel tingimustel nagu eelviidatud positiivses õigusnormis väljendatud põhimõtet või mitte)? |
| --- | --- |

b)

kõnealuse abi kvalifitseerimisel tuleb kohaldada 1999. aasta määruse nr 659 artikli 1 punkti b alapunkti iv, mille kohaselt loetakse „olemasolevaks“ abiks „abi, mida peetakse olemasolevaks abiks vastavalt artiklile 15“ – tähendab, vastavalt sättele, mis omakorda näeb ebaseadusliku abi tagasinõudmiseks ette kümneaastase aegumistähtaja –, ning kui, siis mis tingimustel seda kohaldada; või tuleb kohaldada õiguspärase ootuse põhimõtet ja õiguskindluse põhimõtet, mida Euroopa Kohus on mitu korda kinnitanud, ning kui, siis mis tingimustel (kas samasugustel tingimustel nagu eelviidatud positiivses õigusnormis väljendatud põhimõtet või mitte)?

---

(1)  Nõukogu 22. märtsi 1999. aasta määrus (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks (EÜT 1999, L 83, lk 1; ELT eriväljaanne 8/1, lk 339).

---

| 9.10.2017 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 338/4 |
| --- | --- | --- | --- |

9.10.2017

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 338/4

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itaalia) 6. juulil 2017 – Acea Energia SpA versus Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato jt

(Kohtuasi C-406/17)

(2017/C 338/05)

Kohtumenetluse keel: itaalia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: Acea Energia SpA

Vastustajad: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Autorità per l’Energia Elettrica il Gas e il Sistema Idrico, Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni

Eelotsuse küsimused

| 1. | Kas direktiivi 2005/29/EÜ (1) eesmärgiga, mis on tarbijate kaitseks loodud „turvavõrk“, ning eelkõige direktiivi põhjendusega 10, artikli 3 lõikega 4 ja artikli 5 lõikega 3 on vastuolus sellised liikmesriigi õigusnormid, mis seovad sektoridirektiivides 2009/72/EÜ (2) ja 2009/73/EÜ (3) ette nähtud konkreetsete kasutaja kaitse kohustuste täitmise hindamise ülddirektiivi 2005/29/EÜ ebaausate kaubandustavade kohaldamisalaga, välistades sellega vastava sektori järelevalveasutuse sekkumise – käesoleval juhul AEEGSI –, et sanktsioneerida sektoridirektiivi rikkumise eest igal konkreetsel juhul, kus see rikkumine võib endast kujutada ka ebaausat kaubandustava? |
| --- | --- |

1.

Kas direktiivi 2005/29/EÜ (1) eesmärgiga, mis on tarbijate kaitseks loodud „turvavõrk“, ning eelkõige direktiivi põhjendusega 10, artikli 3 lõikega 4 ja artikli 5 lõikega 3 on vastuolus sellised liikmesriigi õigusnormid, mis seovad sektoridirektiivides 2009/72/EÜ (2) ja 2009/73/EÜ (3) ette nähtud konkreetsete kasutaja kaitse kohustuste täitmise hindamise ülddirektiivi 2005/29/EÜ ebaausate kaubandustavade kohaldamisalaga, välistades sellega vastava sektori järelevalveasutuse sekkumise – käesoleval juhul AEEGSI –, et sanktsioneerida sektoridirektiivi rikkumise eest igal konkreetsel juhul, kus see rikkumine võib endast kujutada ka ebaausat kaubandustava?

| 2. | Kas direktiivi 2005/29/EÜ artikli 3 lõikes 4 toodud erinormi põhimõtet tuleb mõista nii, et see põhimõte reguleerib õigusaktide vahelisi seoseid (üldaktid ja sektoriaktid) või normide vahelisi seoseid (üldnormid ja erinormid) või seoseid sõltumatute ametiasutuste vahel, kellele on tehtud ülesandeks teostada vastavates valdkondades järelevalvet? |
| --- | --- |

2.

Kas direktiivi 2005/29/EÜ artikli 3 lõikes 4 toodud erinormi põhimõtet tuleb mõista nii, et see põhimõte reguleerib õigusaktide vahelisi seoseid (üldaktid ja sektoriaktid) või normide vahelisi seoseid (üldnormid ja erinormid) või seoseid sõltumatute ametiasutuste vahel, kellele on tehtud ülesandeks teostada vastavates valdkondades järelevalvet?

| 3. | Kas direktiivi 2005/29/EÜ artikli 3 lõikes 4 toodud väljendit „vastuolus“ võib käsitada viitavana vaid konfliktile ebaausaid kaubandustavasid käsitlevate normide ja muude liidu õigusnormide vahel, mis reguleerivad kaubandustavade eri aspekte, või on piisav, kui kõnealused normid näevad ette regulatsiooni, mis kaldub ebaausaid kaubandustavasid käsitlevatest normidest kõrvale konkreetsete faktiliste asjaolude korral? |
| --- | --- |

3.

Kas direktiivi 2005/29/EÜ artikli 3 lõikes 4 toodud väljendit „vastuolus“ võib käsitada viitavana vaid konfliktile ebaausaid kaubandustavasid käsitlevate normide ja muude liidu õigusnormide vahel, mis reguleerivad kaubandustavade eri aspekte, või on piisav, kui kõnealused normid näevad ette regulatsiooni, mis kaldub ebaausaid kaubandustavasid käsitlevatest normidest kõrvale konkreetsete faktiliste asjaolude korral?

| 4. | Kas direktiivi 2005/29/EÜ artikli 3 lõikes 4 toodud väljend puudutab vaid liidu määruste ja direktiivide sätteid ning neid ülevõtvaid õigusnorme või hõlmab see ka liidu õiguse põhimõtteid rakendavad õigus- ja haldusakte? |
| --- | --- |

4.

Kas direktiivi 2005/29/EÜ artikli 3 lõikes 4 toodud väljend puudutab vaid liidu määruste ja direktiivide sätteid ning neid ülevõtvaid õigusnorme või hõlmab see ka liidu õiguse põhimõtteid rakendavad õigus- ja haldusakte?

| 5. | Kas direktiivi 2005/29/EÜ põhjenduses 10 ja artikli 3 lõikes 4, direktiivi 2009/72/EÜ artiklis 37 ja direktiivi 2009/73/EÜ artiklis 41 toodud erinormi põhimõttega on vastuolus see, kui vastavaid siseriiklikke ülevõtmisnorme tõlgenda nii, et iga kord, kui mõnes reguleeritud sektoris, mille suhtes on kehtestatud ka sektoraalsed tarbijakaitsenormid, mis annavad sektori ametiasutustele reguleerimis- ja sanktsioneerimispädevuse, leiab aset toiming, mida võib käsitada „ebaausa kaubandustavana“ direktiivi 2005/29/EÜ artiklite 8 ja 9 tähenduses või „ebaausana kõigil tingimustel“ direktiivi 2005/29/EÜ I lisa tähenduses, tuleb alati kohaldada ebaausaid kaubandustavasid käsitlevaid üldnorme ja seda isegi siis, kui on olemas sektoraalne normistik, mis on vastu võetud (nende samade) tarbijate kaitseks ja tugineb liidu õigusnormidele, mis reguleerivad „ebaausaid kaubandustavasid“ või igal juhul samu „ebaseaduslikke või ebaausaid kaubandustavasid“? |
| --- | --- |

5.

Kas direktiivi 2005/29/EÜ põhjenduses 10 ja artikli 3 lõikes 4, direktiivi 2009/72/EÜ artiklis 37 ja direktiivi 2009/73/EÜ artiklis 41 toodud erinormi põhimõttega on vastuolus see, kui vastavaid siseriiklikke ülevõtmisnorme tõlgenda nii, et iga kord, kui mõnes reguleeritud sektoris, mille suhtes on kehtestatud ka sektoraalsed tarbijakaitsenormid, mis annavad sektori ametiasutustele reguleerimis- ja sanktsioneerimispädevuse, leiab aset toiming, mida võib käsitada „ebaausa kaubandustavana“ direktiivi 2005/29/EÜ artiklite 8 ja 9 tähenduses või „ebaausana kõigil tingimustel“ direktiivi 2005/29/EÜ I lisa tähenduses, tuleb alati kohaldada ebaausaid kaubandustavasid käsitlevaid üldnorme ja seda isegi siis, kui on olemas sektoraalne normistik, mis on vastu võetud (nende samade) tarbijate kaitseks ja tugineb liidu õigusnormidele, mis reguleerivad „ebaausaid kaubandustavasid“ või igal juhul samu „ebaseaduslikke või ebaausaid kaubandustavasid“?

---

(1)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. mai 2005. aasta direktiiv 2005/29/EÜ, mis käsitleb ettevõtja ja tarbija vaheliste tehingutega seotud ebaausaid kaubandustavasid siseturul ning millega muudetakse nõukogu direktiivi 84/450/EMÜ, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiive 97/7/EÜ, 98/27/EÜ ja 2002/65/EÜ ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 2006/2004 (ebaausate kaubandustavade direktiiv) (ELT L 149, lk 22).

(2)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. juuli 2009. aasta direktiiv 2009/72/EÜ, mis käsitleb elektrienergia siseturu ühiseeskirju ning millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 2003/54/EÜ (ELT L 211, lk 55).

(3)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. juuli 2009. aasta direktiiv 2009/73/EÜ, mis käsitleb maagaasi siseturu ühiseeskirju ning millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 2003/55/EÜ (ELT L 211, lk 94).

---

| 9.10.2017 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 338/5 |
| --- | --- | --- | --- |

9.10.2017

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 338/5

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itaalia) 6. juulil 2017 – Green Network SpA versus Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato jt

(Kohtuasi C-407/17)

(2017/C 338/06)

Kohtumenetluse keel: itaalia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: Green Network SpA

Vastustajad: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Autorità per l’Energia Elettrica il Gas e il Sistema Idrico, Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni

Eelotsuse küsimused

| 1. | Kas direktiivi 2005/29/EÜ (1) eesmärgiga, mis on tarbijate kaitseks loodud „turvavõrk“, ning eelkõige direktiivi põhjendusega 10, artikli 3 lõikega 4 ja artikli 5 lõikega 3 on vastuolus sellised liikmesriigi õigusnormid, mis seovad sektoridirektiivides 2009/72/EÜ (2) ja 2009/73/EÜ (3) ette nähtud konkreetsete kasutaja kaitse kohustuste täitmise hindamise ülddirektiivi 2005/29/EÜ ebaausate kaubandustavade kohaldamisalaga, välistades sellega vastava sektori järelevalveasutuse sekkumise – käesoleval juhul AEEGSI –, et sanktsioneerida sektoridirektiivi rikkumise eest igal konkreetsel juhul, kus see rikkumine võib endast kujutada ka ebaausat kaubandustava? |
| --- | --- |

1.

Kas direktiivi 2005/29/EÜ (1) eesmärgiga, mis on tarbijate kaitseks loodud „turvavõrk“, ning eelkõige direktiivi põhjendusega 10, artikli 3 lõikega 4 ja artikli 5 lõikega 3 on vastuolus sellised liikmesriigi õigusnormid, mis seovad sektoridirektiivides 2009/72/EÜ (2) ja 2009/73/EÜ (3) ette nähtud konkreetsete kasutaja kaitse kohustuste täitmise hindamise ülddirektiivi 2005/29/EÜ ebaausate kaubandustavade kohaldamisalaga, välistades sellega vastava sektori järelevalveasutuse sekkumise – käesoleval juhul AEEGSI –, et sanktsioneerida sektoridirektiivi rikkumise eest igal konkreetsel juhul, kus see rikkumine võib endast kujutada ka ebaausat kaubandustava?

| 2. | Kas direktiivi 2005/29/EÜ artikli 3 lõikes 4 toodud erinormi põhimõtet tuleb mõista nii, et see põhimõte reguleerib õigusaktide vahelisi seoseid (üldaktid ja sektoriaktid) või normide vahelisi seoseid (üldnormid ja erinormid) või seoseid sõltumatute ametiasutuste vahel, kellele on tehtud ülesandeks teostada vastavates valdkondades järelevalvet? |
| --- | --- |

2.

Kas direktiivi 2005/29/EÜ artikli 3 lõikes 4 toodud erinormi põhimõtet tuleb mõista nii, et see põhimõte reguleerib õigusaktide vahelisi seoseid (üldaktid ja sektoriaktid) või normide vahelisi seoseid (üldnormid ja erinormid) või seoseid sõltumatute ametiasutuste vahel, kellele on tehtud ülesandeks teostada vastavates valdkondades järelevalvet?

| 3. | Kas direktiivi 2005/29/EÜ artikli 3 lõikes 4 toodud väljendit „vastuolus“ võib käsitada viitavana vaid konfliktile ebaausaid kaubandustavasid käsitlevate normide ja muude liidu õigusnormide vahel, mis reguleerivad kaubandustavade eri aspekte, või on piisav, kui kõnealused normid näevad ette regulatsiooni, mis kaldub ebaausaid kaubandustavasid käsitlevatest normidest kõrvale konkreetsete faktiliste asjaolude korral? |
| --- | --- |

3.

Kas direktiivi 2005/29/EÜ artikli 3 lõikes 4 toodud väljendit „vastuolus“ võib käsitada viitavana vaid konfliktile ebaausaid kaubandustavasid käsitlevate normide ja muude liidu õigusnormide vahel, mis reguleerivad kaubandustavade eri aspekte, või on piisav, kui kõnealused normid näevad ette regulatsiooni, mis kaldub ebaausaid kaubandustavasid käsitlevatest normidest kõrvale konkreetsete faktiliste asjaolude korral?

| 4. | Kas direktiivi 2005/29/EÜ artikli 3 lõikes 4 toodud väljend puudutab vaid liidu määruste ja direktiivide sätteid ning neid ülevõtvaid õigusnorme või hõlmab see ka liidu õiguse põhimõtteid rakendavad õigus- ja haldusakte? |
| --- | --- |

4.

Kas direktiivi 2005/29/EÜ artikli 3 lõikes 4 toodud väljend puudutab vaid liidu määruste ja direktiivide sätteid ning neid ülevõtvaid õigusnorme või hõlmab see ka liidu õiguse põhimõtteid rakendavad õigus- ja haldusakte?

| 5. | Kas direktiivi 2005/29/EÜ põhjenduses 10 ja artikli 3 lõikes 4, direktiivi 2009/72/EÜ artiklis 37 ja direktiivi 2009/73/EÜ artiklis 41 toodud erinormi põhimõttega on vastuolus see, kui vastavaid siseriiklikke ülevõtmisnorme tõlgenda nii, et iga kord, kui mõnes reguleeritud sektoris, mille suhtes on kehtestatud ka sektoraalsed tarbijakaitsenormid, mis annavad sektori ametiasutustele reguleerimis- ja sanktsioneerimispädevuse, leiab aset toiming, mida võib käsitada „ebaausa kaubandustavana“ direktiivi 2005/29/EÜ artiklite 8 ja 9 tähenduses või „ebaausana kõigil tingimustel“ direktiivi 2005/29/EÜ I lisa tähenduses, tuleb alati kohaldada ebaausaid kaubandustavasid käsitlevaid üldnorme ja seda isegi siis, kui on olemas sektoraalne normistik, mis on vastu võetud (nende samade) tarbijate kaitseks ja tugineb liidu õigusnormidele, mis reguleerivad „ebaausaid kaubandustavasid“ või igal juhul samu „ebaseaduslikke või ebaausaid kaubandustavasid“? |
| --- | --- |

5.

Kas direktiivi 2005/29/EÜ põhjenduses 10 ja artikli 3 lõikes 4, direktiivi 2009/72/EÜ artiklis 37 ja direktiivi 2009/73/EÜ artiklis 41 toodud erinormi põhimõttega on vastuolus see, kui vastavaid siseriiklikke ülevõtmisnorme tõlgenda nii, et iga kord, kui mõnes reguleeritud sektoris, mille suhtes on kehtestatud ka sektoraalsed tarbijakaitsenormid, mis annavad sektori ametiasutustele reguleerimis- ja sanktsioneerimispädevuse, leiab aset toiming, mida võib käsitada „ebaausa kaubandustavana“ direktiivi 2005/29/EÜ artiklite 8 ja 9 tähenduses või „ebaausana kõigil tingimustel“ direktiivi 2005/29/EÜ I lisa tähenduses, tuleb alati kohaldada ebaausaid kaubandustavasid käsitlevaid üldnorme ja seda isegi siis, kui on olemas sektoraalne normistik, mis on vastu võetud (nende samade) tarbijate kaitseks ja tugineb liidu õigusnormidele, mis reguleerivad „ebaausaid kaubandustavasid“ või igal juhul samu „ebaseaduslikke või ebaausaid kaubandustavasid“?

---

(1)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. mai 2005. aasta direktiiv 2005/29/EÜ, mis käsitleb ettevõtja ja tarbija vaheliste tehingutega seotud ebaausaid kaubandustavasid siseturul ning millega muudetakse nõukogu direktiivi 84/450/EMÜ, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiive 97/7/EÜ, 98/27/EÜ ja 2002/65/EÜ ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 2006/2004 (ebaausate kaubandustavade direktiiv) (ELT L 149, lk 22).

(2)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. juuli 2009. aasta direktiiv 2009/72/EÜ, mis käsitleb elektrienergia siseturu ühiseeskirju ning millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 2003/54/EÜ (ELT L 211, lk 55).

(3)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. juuli 2009. aasta direktiiv 2009/73/EÜ, mis käsitleb maagaasi siseturu ühiseeskirju ning millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 2003/55/EÜ (ELT L 211, lk 94).

---

| 9.10.2017 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 338/7 |
| --- | --- | --- | --- |

9.10.2017

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 338/7

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itaalia) 6. juulil 2017 – Enel Energia SpA versus Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato jt

(Kohtuasi C-408/17)

(2017/C 338/07)

Kohtumenetluse keel: itaalia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: Enel Energia SpA

Vastustajad: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Autorità per l’Energia Elettrica il Gas e il Sistema Idrico, Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni

Eelotsuse küsimused

| 1. | Kas direktiivi 2005/29/EÜ (1) eesmärgiga, mis on tarbijate kaitseks loodud „turvavõrk“, ning eelkõige direktiivi põhjendusega 10, artikli 3 lõikega 4 ja artikli 5 lõikega 3 on vastuolus sellised liikmesriigi õigusnormid, mis seovad sektoridirektiivides 2009/72/EÜ (2) ja 2009/73/EÜ (3) ette nähtud konkreetsete kasutaja kaitse kohustuste täitmise hindamise ülddirektiivi 2005/29/EÜ ebaausate kaubandustavade kohaldamisalaga, välistades sellega vastava sektori järelevalveasutuse sekkumise – käesoleval juhul AEEGSI –, et sanktsioneerida sektoridirektiivi rikkumise eest igal konkreetsel juhul, kus see rikkumine võib endast kujutada ka ebaausat kaubandustava? |
| --- | --- |

1.

Kas direktiivi 2005/29/EÜ (1) eesmärgiga, mis on tarbijate kaitseks loodud „turvavõrk“, ning eelkõige direktiivi põhjendusega 10, artikli 3 lõikega 4 ja artikli 5 lõikega 3 on vastuolus sellised liikmesriigi õigusnormid, mis seovad sektoridirektiivides 2009/72/EÜ (2) ja 2009/73/EÜ (3) ette nähtud konkreetsete kasutaja kaitse kohustuste täitmise hindamise ülddirektiivi 2005/29/EÜ ebaausate kaubandustavade kohaldamisalaga, välistades sellega vastava sektori järelevalveasutuse sekkumise – käesoleval juhul AEEGSI –, et sanktsioneerida sektoridirektiivi rikkumise eest igal konkreetsel juhul, kus see rikkumine võib endast kujutada ka ebaausat kaubandustava?

| 2. | Kas direktiivi 2005/29/EÜ artikli 3 lõikes 4 toodud erinormi põhimõtet tuleb mõista nii, et see põhimõte reguleerib õigusaktide vahelisi seoseid (üldaktid ja sektoriaktid) või normide vahelisi seoseid (üldnormid ja erinormid) või seoseid sõltumatute ametiasutuste vahel, kellele on tehtud ülesandeks teostada vastavates valdkondades järelevalvet? |
| --- | --- |

2.

Kas direktiivi 2005/29/EÜ artikli 3 lõikes 4 toodud erinormi põhimõtet tuleb mõista nii, et see põhimõte reguleerib õigusaktide vahelisi seoseid (üldaktid ja sektoriaktid) või normide vahelisi seoseid (üldnormid ja erinormid) või seoseid sõltumatute ametiasutuste vahel, kellele on tehtud ülesandeks teostada vastavates valdkondades järelevalvet?

| 3. | Kas direktiivi 2005/29/EÜ artikli 3 lõikes 4 toodud väljendit „vastuolus“ võib käsitada viitavana vaid konfliktile ebaausaid kaubandustavasid käsitlevate normide ja muude liidu õigusnormide vahel, mis reguleerivad kaubandustavade eri aspekte, või on piisav, kui kõnealused normid näevad ette regulatsiooni, mis kaldub ebaausaid kaubandustavasid käsitlevatest normidest kõrvale konkreetsete faktiliste asjaolude korral? |
| --- | --- |

3.

Kas direktiivi 2005/29/EÜ artikli 3 lõikes 4 toodud väljendit „vastuolus“ võib käsitada viitavana vaid konfliktile ebaausaid kaubandustavasid käsitlevate normide ja muude liidu õigusnormide vahel, mis reguleerivad kaubandustavade eri aspekte, või on piisav, kui kõnealused normid näevad ette regulatsiooni, mis kaldub ebaausaid kaubandustavasid käsitlevatest normidest kõrvale konkreetsete faktiliste asjaolude korral?

| 4. | Kas direktiivi 2005/29/EÜ artikli 3 lõikes 4 toodud väljend puudutab vaid liidu määruste ja direktiivide sätteid ning neid ülevõtvaid õigusnorme või hõlmab see ka liidu õiguse põhimõtteid rakendavad õigus- ja haldusakte? |
| --- | --- |

4.

Kas direktiivi 2005/29/EÜ artikli 3 lõikes 4 toodud väljend puudutab vaid liidu määruste ja direktiivide sätteid ning neid ülevõtvaid õigusnorme või hõlmab see ka liidu õiguse põhimõtteid rakendavad õigus- ja haldusakte?

| 5. | Kas direktiivi 2005/29/EÜ põhjenduses 10 ja artikli 3 lõikes 4, direktiivi 2009/72/EÜ artiklis 37 ja direktiivi 2009/73/EÜ artiklis 41 toodud erinormi põhimõttega on vastuolus see, kui vastavaid siseriiklikke ülevõtmisnorme tõlgenda nii, et iga kord, kui mõnes reguleeritud sektoris, mille suhtes on kehtestatud ka sektoraalsed tarbijakaitsenormid, mis annavad sektori ametiasutustele reguleerimis- ja sanktsioneerimispädevuse, leiab aset toiming, mida võib käsitada „ebaausa kaubandustavana“ direktiivi 2005/29/EÜ artiklite 8 ja 9 tähenduses või „ebaausana kõigil tingimustel“ direktiivi 2005/29/EÜ I lisa tähenduses, tuleb alati kohaldada ebaausaid kaubandustavasid käsitlevaid üldnorme ja seda isegi siis, kui on olemas sektoraalne normistik, mis on vastu võetud (nende samade) tarbijate kaitseks ja tugineb liidu õigusnormidele, mis reguleerivad „ebaausaid kaubandustavasid“ või igal juhul samu „ebaseaduslikke või ebaausaid kaubandustavasid“? |
| --- | --- |

5.

Kas direktiivi 2005/29/EÜ põhjenduses 10 ja artikli 3 lõikes 4, direktiivi 2009/72/EÜ artiklis 37 ja direktiivi 2009/73/EÜ artiklis 41 toodud erinormi põhimõttega on vastuolus see, kui vastavaid siseriiklikke ülevõtmisnorme tõlgenda nii, et iga kord, kui mõnes reguleeritud sektoris, mille suhtes on kehtestatud ka sektoraalsed tarbijakaitsenormid, mis annavad sektori ametiasutustele reguleerimis- ja sanktsioneerimispädevuse, leiab aset toiming, mida võib käsitada „ebaausa kaubandustavana“ direktiivi 2005/29/EÜ artiklite 8 ja 9 tähenduses või „ebaausana kõigil tingimustel“ direktiivi 2005/29/EÜ I lisa tähenduses, tuleb alati kohaldada ebaausaid kaubandustavasid käsitlevaid üldnorme ja seda isegi siis, kui on olemas sektoraalne normistik, mis on vastu võetud (nende samade) tarbijate kaitseks ja tugineb liidu õigusnormidele, mis reguleerivad „ebaausaid kaubandustavasid“ või igal juhul samu „ebaseaduslikke või ebaausaid kaubandustavasid“?

---

(1)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. mai 2005. aasta direktiiv 2005/29/EÜ, mis käsitleb ettevõtja ja tarbija vaheliste tehingutega seotud ebaausaid kaubandustavasid siseturul ning millega muudetakse nõukogu direktiivi 84/450/EMÜ, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiive 97/7/EÜ, 98/27/EÜ ja 2002/65/EÜ ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 2006/2004 (ebaausate kaubandustavade direktiiv) (ELT L 149, lk 22).

(2)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. juuli 2009. aasta direktiiv 2009/72/EÜ, mis käsitleb elektrienergia siseturu ühiseeskirju ning millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 2003/54/EÜ (ELT L 211, lk 55).

(3)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. juuli 2009. aasta direktiiv 2009/73/EÜ, mis käsitleb maagaasi siseturu ühiseeskirju ning millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 2003/55/EÜ (ELT L 211, lk 94).

---

| 9.10.2017 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 338/8 |
| --- | --- | --- | --- |

9.10.2017

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 338/8

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itaalia) 10. juulil 2017 – Hera Comm Srl versus Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Autorità per l’Energia Elettrica il Gas e il Sistema Idrico

(Kohtuasi C-417/17)

(2017/C 338/08)

Kohtumenetluse keel: itaalia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: Hera Comm Srl

Vastustajad: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Autorità per l’Energia Elettrica il Gas e il Sistema Idrico

Eelotsuse küsimused

| 1. | Kas direktiivi 2005/29/EÜ (1) eesmärgiga, mis on tarbijate kaitseks loodud „turvavõrk“, ning eelkõige direktiivi põhjendusega 10, artikli 3 lõikega 4 ja artikli 5 lõikega 3 on vastuolus sellised liikmesriigi õigusnormid, mis seovad sektoridirektiivides 2009/72/EÜ (2) ja 2009/73/EÜ (3) ette nähtud konkreetsete kasutaja kaitse kohustuste täitmise hindamise ülddirektiivi 2005/29/EÜ ebaausate kaubandustavade kohaldamisalaga, välistades sellega vastava sektori järelevalveasutuse sekkumise – käesoleval juhul AEEGSI –, et sanktsioneerida sektoridirektiivi rikkumise eest igal konkreetsel juhul, kus see rikkumine võib endast kujutada ka ebaausat kaubandustava? |
| --- | --- |

1.

Kas direktiivi 2005/29/EÜ (1) eesmärgiga, mis on tarbijate kaitseks loodud „turvavõrk“, ning eelkõige direktiivi põhjendusega 10, artikli 3 lõikega 4 ja artikli 5 lõikega 3 on vastuolus sellised liikmesriigi õigusnormid, mis seovad sektoridirektiivides 2009/72/EÜ (2) ja 2009/73/EÜ (3) ette nähtud konkreetsete kasutaja kaitse kohustuste täitmise hindamise ülddirektiivi 2005/29/EÜ ebaausate kaubandustavade kohaldamisalaga, välistades sellega vastava sektori järelevalveasutuse sekkumise – käesoleval juhul AEEGSI –, et sanktsioneerida sektoridirektiivi rikkumise eest igal konkreetsel juhul, kus see rikkumine võib endast kujutada ka ebaausat kaubandustava?

| 2. | Kas direktiivi 2005/29/EÜ artikli 3 lõikes 4 toodud erinormi põhimõtet tuleb mõista nii, et see põhimõte reguleerib õigusaktide vahelisi seoseid (üldaktid ja sektoriaktid) või normide vahelisi seoseid (üldnormid ja erinormid) või seoseid sõltumatute ametiasutuste vahel, kellele on tehtud ülesandeks teostada vastavates valdkondades järelevalvet? |
| --- | --- |

2.

Kas direktiivi 2005/29/EÜ artikli 3 lõikes 4 toodud erinormi põhimõtet tuleb mõista nii, et see põhimõte reguleerib õigusaktide vahelisi seoseid (üldaktid ja sektoriaktid) või normide vahelisi seoseid (üldnormid ja erinormid) või seoseid sõltumatute ametiasutuste vahel, kellele on tehtud ülesandeks teostada vastavates valdkondades järelevalvet?

| 3. | Kas direktiivi 2005/29/EÜ artikli 3 lõikes 4 toodud väljendit „vastuolus“ võib käsitada viitavana vaid konfliktile ebaausaid kaubandustavasid käsitlevate normide ja muude liidu õigusnormide vahel, mis reguleerivad kaubandustavade eri aspekte, või on piisav, kui kõnealused normid näevad ette regulatsiooni, mis kaldub ebaausaid kaubandustavasid käsitlevatest normidest kõrvale konkreetsete faktiliste asjaolude korral? |
| --- | --- |

3.

Kas direktiivi 2005/29/EÜ artikli 3 lõikes 4 toodud väljendit „vastuolus“ võib käsitada viitavana vaid konfliktile ebaausaid kaubandustavasid käsitlevate normide ja muude liidu õigusnormide vahel, mis reguleerivad kaubandustavade eri aspekte, või on piisav, kui kõnealused normid näevad ette regulatsiooni, mis kaldub ebaausaid kaubandustavasid käsitlevatest normidest kõrvale konkreetsete faktiliste asjaolude korral?

| 4. | Kas direktiivi 2005/29/EÜ artikli 3 lõikes 4 toodud väljend puudutab vaid liidu määruste ja direktiivide sätteid ning neid ülevõtvaid õigusnorme või hõlmab see ka liidu õiguse põhimõtteid rakendavad õigus- ja haldusakte? |
| --- | --- |

4.

Kas direktiivi 2005/29/EÜ artikli 3 lõikes 4 toodud väljend puudutab vaid liidu määruste ja direktiivide sätteid ning neid ülevõtvaid õigusnorme või hõlmab see ka liidu õiguse põhimõtteid rakendavad õigus- ja haldusakte?

| 5. | Kas direktiivi 2005/29/EÜ põhjenduses 10 ja artikli 3 lõikes 4, direktiivi 2009/72/EÜ artiklis 37 ja direktiivi 2009/73/EÜ artiklis 41 toodud erinormi põhimõttega on vastuolus see, kui vastavaid siseriiklikke ülevõtmisnorme tõlgenda nii, et iga kord, kui mõnes reguleeritud sektoris, mille suhtes on kehtestatud ka sektoraalsed tarbijakaitsenormid, mis annavad sektori ametiasutustele reguleerimis- ja sanktsioneerimispädevuse, leiab aset toiming, mida võib käsitada „ebaausa kaubandustavana“ direktiivi 2005/29/EÜ artiklite 8 ja 9 tähenduses või „ebaausana kõigil tingimustel“ direktiivi 2005/29/EÜ I lisa tähenduses, tuleb alati kohaldada ebaausaid kaubandustavasid käsitlevaid üldnorme ja seda isegi siis, kui on olemas sektoraalne normistik, mis on vastu võetud (nende samade) tarbijate kaitseks ja tugineb liidu õigusnormidele, mis reguleerivad „ebaausaid kaubandustavasid“ või igal juhul samu „ebaseaduslikke või ebaausaid kaubandustavasid“? |
| --- | --- |

5.

Kas direktiivi 2005/29/EÜ põhjenduses 10 ja artikli 3 lõikes 4, direktiivi 2009/72/EÜ artiklis 37 ja direktiivi 2009/73/EÜ artiklis 41 toodud erinormi põhimõttega on vastuolus see, kui vastavaid siseriiklikke ülevõtmisnorme tõlgenda nii, et iga kord, kui mõnes reguleeritud sektoris, mille suhtes on kehtestatud ka sektoraalsed tarbijakaitsenormid, mis annavad sektori ametiasutustele reguleerimis- ja sanktsioneerimispädevuse, leiab aset toiming, mida võib käsitada „ebaausa kaubandustavana“ direktiivi 2005/29/EÜ artiklite 8 ja 9 tähenduses või „ebaausana kõigil tingimustel“ direktiivi 2005/29/EÜ I lisa tähenduses, tuleb alati kohaldada ebaausaid kaubandustavasid käsitlevaid üldnorme ja seda isegi siis, kui on olemas sektoraalne normistik, mis on vastu võetud (nende samade) tarbijate kaitseks ja tugineb liidu õigusnormidele, mis reguleerivad „ebaausaid kaubandustavasid“ või igal juhul samu „ebaseaduslikke või ebaausaid kaubandustavasid“?

---

(1)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. mai 2005. aasta direktiiv 2005/29/EÜ, mis käsitleb ettevõtja ja tarbija vaheliste tehingutega seotud ebaausaid kaubandustavasid siseturul ning millega muudetakse nõukogu direktiivi 84/450/EMÜ, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiive 97/7/EÜ, 98/27/EÜ ja 2002/65/EÜ ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 2006/2004 (ebaausate kaubandustavade direktiiv) (ELT L 149, lk 22).

(2)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. juuli 2009. aasta direktiiv 2009/72/EÜ, mis käsitleb elektrienergia siseturu ühiseeskirju ning millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 2003/54/EÜ (ELT L 211, lk 55).

(3)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. juuli 2009. aasta direktiiv 2009/73/EÜ, mis käsitleb maagaasi siseturu ühiseeskirju ning millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 2003/55/EÜ (ELT L 211, lk 94).

---

| 9.10.2017 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 338/9 |
| --- | --- | --- | --- |

9.10.2017

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 338/9

---

Eelotsusetaotlus, mille esitas Tartu Halduskohus (Eesti) 18. juulil 2017 – Argo Kalda Mardi talu versus Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet (PRIA)

(Kohtuasi C-435/17)

(2017/C 338/09)

Kohtumenetluse keel: eesti keel

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tartu Halduskohus

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: Argo Kalda Mardi talu

Vastustaja: Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet (PRIA)

Eelotsuse küsimused

| 1) | Kas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse nr 1306/2013 (1) art 93 lg-ga 1, art-ga 94 ja selle määruse II lisas sätestatud miinimumstandarditega on kooskõlas ühtse pindalatoetuse ja kliimat ja keskkonda säästvate põllumajandustavade toetuse taotlejale liikmesriigi kehtestatud nõue säilitada kivikalmeid, mille rikkumise eest kohaldatakse komisjoni delegeeritud määruse nr 640/2014 (2) art-s 39 sätestatud halduskaristusena toetuse vähendamist 3 %? |
| --- | --- |

1)

Kas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse nr 1306/2013 (1) art 93 lg-ga 1, art-ga 94 ja selle määruse II lisas sätestatud miinimumstandarditega on kooskõlas ühtse pindalatoetuse ja kliimat ja keskkonda säästvate põllumajandustavade toetuse taotlejale liikmesriigi kehtestatud nõue säilitada kivikalmeid, mille rikkumise eest kohaldatakse komisjoni delegeeritud määruse nr 640/2014 (2) art-s 39 sätestatud halduskaristusena toetuse vähendamist 3 %?

| 2) | Kui esimesele küsimusele on vastus ei, kas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse nr 1306/2013 art 72 lg 1 punkti a, art 91 lg-te 1 ja 2 ning art 93 lg 1 ja art 94 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse 1307/2013 (3) art 4 lg 1 punktide b, c ja e kohaselt tuleb ühtse pindalatoetuse ja kliimat ja keskkonda säästvate põllumajandustavade toetuse taotlejal häid põllumajandus- ja keskkonnaseisundi nõudeid järgida kogu enda põllumajanduslikus majapidamises või üksnes põllumajandusmaal, millele konkreetselt toetust taotletakse selleks, et välistada halduskaristuse kohaldamist? |
| --- | --- |

2)

Kui esimesele küsimusele on vastus ei, kas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse nr 1306/2013 art 72 lg 1 punkti a, art 91 lg-te 1 ja 2 ning art 93 lg 1 ja art 94 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse 1307/2013 (3) art 4 lg 1 punktide b, c ja e kohaselt tuleb ühtse pindalatoetuse ja kliimat ja keskkonda säästvate põllumajandustavade toetuse taotlejal häid põllumajandus- ja keskkonnaseisundi nõudeid järgida kogu enda põllumajanduslikus majapidamises või üksnes põllumajandusmaal, millele konkreetselt toetust taotletakse selleks, et välistada halduskaristuse kohaldamist?

---

(1)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1306/2013 ühise põllumajanduspoliitika rahastamise, haldamise ja seire kohta ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EMÜ) nr 352/78, (EÜ) nr 165/94, (EÜ) nr 2799/98, (EÜ) nr 814/2000, (EÜ) nr 1290/2005 ja (EÜ) nr 485/2008 (ELT 2013, L 347, lk 549)

(2)  Komisjoni delegeeritud 11. märtsi 2014. aasta määrus (EL) nr 640/2014, millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 1306/2013 ühtse haldus- ja kontrollisüsteemi osas, otsetoetuste, maaelu arengu toetuse ja nõuetele vastavuse süsteemiga seoses kohaldatavatest maksetest keeldumise ja nende tühistamise tingimuste osas ning kõnealuste toetuste ja süsteemiga seotud halduskaristuste osas (ELT 2014, L 181, lk 48)

(3)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1307/2013, millega kehtestatakse ühise põllumajanduspoliitika raames toetuskavade alusel põllumajandustootjatele makstavate otsetoetuste eeskirjad ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EÜ) nr 637/2008 ja (EÜ) nr 73/2009 (ELT 2013, L 347, lk 608)

---

| 9.10.2017 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 338/9 |
| --- | --- | --- | --- |

9.10.2017

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 338/9

---

20. juulil 2017 esitatud hagi – Euroopa Komisjon versus Poola Vabariik

(Kohtuasi C-441/17)

(2017/C 338/10)

Kohtumenetluse keel: poola

Pooled

Hageja: Euroopa Komisjon (esindajad: C. Hermes ja K. Herrmann)

Kostja: Poola Vabariik

Hageja nõuded

| — | tuvastada, et kuna Poola Vabariik kiitis heaks Białowieża metskonna metsamajandamiskava lisa, ilma et ta oleks kontrollinud, et lisa ei kahjusta ühenduse tähtsusega ala ja erikaitseala PLC200004 Puszcza Białowieska terviklikkust, siis on Poola Vabariik rikkunud nõukogu 21. mai 1992. aasta direktiivi 92/43/EMÜ looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse kohta (1) (edaspidi: „direktiiv 92/43/EMÜ“) artikli 6 lõikest 3 tulenevaid kohustusi; |
| --- | --- |

—

tuvastada, et kuna Poola Vabariik kiitis heaks Białowieża metskonna metsamajandamiskava lisa, ilma et ta oleks kontrollinud, et lisa ei kahjusta ühenduse tähtsusega ala ja erikaitseala PLC200004 Puszcza Białowieska terviklikkust, siis on Poola Vabariik rikkunud nõukogu 21. mai 1992. aasta direktiivi 92/43/EMÜ looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse kohta (1) (edaspidi: „direktiiv 92/43/EMÜ“) artikli 6 lõikest 3 tulenevaid kohustusi;

| — | tuvastada, et kuna Poola Vabariik ei ole võtnud nõutavaid kaitsemeetmeid, mis vastavad mis vastavad direktiivi 92/43/EMÜ I lisa looduslike elupaigatüüpide ja II lisa liikide ja direktiivi 2009/147/EÜ I lisa lindude ja I lisas nimetamata, kuid reeglipäraselt esinevate rändliikide ökoloogilistele vajadustele, milleks on määratud ühenduse tähtsusega ala ja erikaitseala PLC200004 Puszcza Białowieska, siis on Poola Vabariik rikkunud direktiivi 92/43/EMÜ artikli 6 lõikest 1 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. novembri 2009. aasta direktiivi 2009/147/EÜ loodusliku linnustiku kaitse kohta (2) (edaspidi: „direktiiv 2009/147/EÜ“) artikli 4 lõigetest 1 ja 2 tulenevaid kohustusi; |
| --- | --- |

—

tuvastada, et kuna Poola Vabariik ei ole võtnud nõutavaid kaitsemeetmeid, mis vastavad mis vastavad direktiivi 92/43/EMÜ I lisa looduslike elupaigatüüpide ja II lisa liikide ja direktiivi 2009/147/EÜ I lisa lindude ja I lisas nimetamata, kuid reeglipäraselt esinevate rändliikide ökoloogilistele vajadustele, milleks on määratud ühenduse tähtsusega ala ja erikaitseala PLC200004 Puszcza Białowieska, siis on Poola Vabariik rikkunud direktiivi 92/43/EMÜ artikli 6 lõikest 1 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. novembri 2009. aasta direktiivi 2009/147/EÜ loodusliku linnustiku kaitse kohta (2) (edaspidi: „direktiiv 2009/147/EÜ“) artikli 4 lõigetest 1 ja 2 tulenevaid kohustusi;

| — | tuvastada, et kuna Poola Vabariik ei ole taganud direktiivi 92/43/EMÜ IV lisas loetletud saproksüülsete mardikate (väike punalamesklane (Cucujus cinnaberinus), Buprestis splendens, Phryganophilus ruficollis ja Pytho kolwensis) ranget kaitset, see tähendab keelanud nende tahtlikku tapmist ja häirimist ning paljunemis- või puhkepaikade kahjustamist või hävitamist Białowieża metskonnas, siis on Poola Vabariik rikkunud direktiivi 92/43/EMÜ artikli 12 lõike 1 punktidest a ja d tulenevaid kohustusi, ning |
| --- | --- |

—

tuvastada, et kuna Poola Vabariik ei ole taganud direktiivi 92/43/EMÜ IV lisas loetletud saproksüülsete mardikate (väike punalamesklane (Cucujus cinnaberinus), Buprestis splendens, Phryganophilus ruficollis ja Pytho kolwensis) ranget kaitset, see tähendab keelanud nende tahtlikku tapmist ja häirimist ning paljunemis- või puhkepaikade kahjustamist või hävitamist Białowieża metskonnas, siis on Poola Vabariik rikkunud direktiivi 92/43/EMÜ artikli 12 lõike 1 punktidest a ja d tulenevaid kohustusi, ning

| — | tuvastada, et kuna Poola Vabariik ei ole taganud direktiivi 2009/147/EÜ artiklis 1 viidatud linnuliikide, eelkõige valgeselg-kirjurähni (Dendrocopos leucotos), laanerähni (Picoides tridactylus), värbkaku (Glaucidium passerinum) ja karvasjalg-kaku (Aegolius funereus) kaitset ega taganud seda, et neid Białowieża metskonnas ei tapetaks, pesitsemise ja poegade üleskasvatamise ajal ei häiritaks ning nende pesi ja mune tahtlikult ei hävitataks, kahjustataks või kõrvaldataks, siis on Poola Vabariik rikkunud direktiivi 2009/147/EÜ artikli 5 punktidest b ja d tulenevaid kohustusi; |
| --- | --- |

—

tuvastada, et kuna Poola Vabariik ei ole taganud direktiivi 2009/147/EÜ artiklis 1 viidatud linnuliikide, eelkõige valgeselg-kirjurähni (Dendrocopos leucotos), laanerähni (Picoides tridactylus), värbkaku (Glaucidium passerinum) ja karvasjalg-kaku (Aegolius funereus) kaitset ega taganud seda, et neid Białowieża metskonnas ei tapetaks, pesitsemise ja poegade üleskasvatamise ajal ei häiritaks ning nende pesi ja mune tahtlikult ei hävitataks, kahjustataks või kõrvaldataks, siis on Poola Vabariik rikkunud direktiivi 2009/147/EÜ artikli 5 punktidest b ja d tulenevaid kohustusi;

| — | mõista kohtukulud välja Poola Vabariigilt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja Poola Vabariigilt.

Väited ja peamised argumendid

Poola Vabariigi keskkonnaminister kiitis kuuse-kooreüraski (Ips typographus) leviku tõttu 25. märtsil 2016 heaks 2012. aasta metsamajandamiskava lisa, millega lubati metsaraiet Białowieża metskonna metsades aastatel 2012–2021 kolmekordistada nimelt 63 471 m3–lt 188 000 m3–le ning seni raiekeeluga aladel kasutada aktiivse metsamajandamise meetmeid, nimelt kõrvaldada üle saja aasta vanused, suremas või surnud puud, näiteks kooreüraski kahjustatud männid – nn sanitaarraie, metsa uuendamine ja noorendamine. Kõnealune lisa kujutab endast direktiivi 92/43/EMÜ artikli 6 lõike 3 tähenduses kava. Ala PLC200004 Puszcza Białowieska terviklikkuse tunnuseks on looduslik, inimtegevusest puutumatu laad, vanade, sealhulgas üle saja aasta vanuste puude suur osakaal, suur hulk püstisi ja ümberkukkunud surnud puid (surnud puit), puutumata metsadele omaste liikide (saproksüülsed mardikad, laanerähn, valgeselg-kirjurähn, värbkakk, karvasjalg-kakk) esinemine. Białowieża metskonnas võetud meetmed ei ole seega direktiivi 92/43/EMÜ artikli 6 lõikega 3 kooskõlas, kuna Poola ametivõimud ei olnud enne lisa heakskiitmist kontrollinud, kas lisa vastuvõtmine kahjustab selle ala terviklikkust.

Pärast metsaameti peadirektori 17. veebruari 2017. aasta otsuse nr 51 tegemist alustati kuivanud ja kooreüraski kahjustatud puude raiumisega kõigis metskondades (Białowieża, Browsk, Hajnówka), st ligikaudu 34 000 hektari suurusel alal (PLC200004 Puszcza Białowieska pindala on 63 147 hektarit).

Komisjon on seisukohal, et aktiivse metsamajandamise meetmed elupaikades 91D0 (rabametsad), 91E0 (lammimetsad pajude, paplite, leppade ja saarepuudega), rohkem kui saja aasta vanuste metsadega elupaigas 9170 (subkontinentaalne hobumadara-tamme-valgepöögimets), valgeselg-kirjurähni, laanerähni, värbkaku, karvasjalg-kaku, herilaseviu, väike-kärbsenäpu, kaelus-kärbsenäpu ja õõnetuvi elupaigas ning saproksüülsete mardikate väikese punalamesklase, Boros schneideri, Phryganophilus ruficollis’e, Pytho kolwensis’e, Rhysodes sulcatus’e ja Buprestis splendens’e elupaikades, samuti üle saja aasta vanuste kuuskede raie ja puude maharaiumine metsaraie laiendamise raames PLC200004 Puszcza Białowieska puhul koostoimes Poola Vabariigi keskkonnaministri 25. märtsi 2016. aasta otsuse ja metsaameti peadirektori 17. veebruari 2017. aasta otsuse nr 51 rakendamisega kujutasid endast potentsiaalset ohtu looduslike elupaikadele ning loomade ja lindude elupaikadele, mis kehtestati kaitseülesannete kavaga PLC 200004 Puszcza Białowieska puhul, ning nendes otsustes ette nähtud kaitsemeetmete elluviimine takistas PLC200004 Puszcza Białowieska nõuetekohase kaitsestaatuse tagamist, mis kujutab endast direktiivi 92/43/EMÜ artikli 6 lõike 1 rikkumist.

Lisaks takistasid eespool kirjeldatud, lisa alusel kehtestatud ja rangelt kaitstavate saproksüülsete mardikate elupaikasid hävitavad aktiivse metsamajandamise meetmed konkreetsete erimeetmete võtmist kaitsestaatuse kohast tagamist direktiivi 92/43/EMÜ IVa lisasse kantud nelja saproksüülse mardika liigi puhul (Cucujus cinnaberinus, Buprestis splendens, Phryganophilus ruficollis ja Pytho kolwensis).

Lõpuks leiab komisjon, et eespool kirjeldatud, lisa alusel kehtestatud aktiivse metsamajandamise meetmed on valgeselg-kirjurähni (Dendrocopos leucotos), laanerähni (Picoides tridactylus), värbkaku (Glaucidium passerinum) ja karvasjalg-kaku (Aegolius funereus) elupaiga hävitamise tõttu vastuolus nende linnuliikide tõhusa kaitse tagamise kohustusega, kuna meetmed ei takistanud nende lindude pesade hävitamist ega tahtlikku häirimist.

---

(1)  EÜT 1992, L 206, lk 7; ELT eriväljaanne 15/02, lk 102.

(2)  ELT 2010, L 20, lk 7.

---

| 9.10.2017 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 338/11 |
| --- | --- | --- | --- |

9.10.2017

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 338/11

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud High Court (Iirimaa) 28. juulil 2017 – Brian Holohan, Richard Guilfoyle, Noric Guilfoyle, Liam Donegan versus An Bord Pleanála

(Kohtuasi C-461/17)

(2017/C 338/11)

Kohtumenetluse keel: inglise

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

High Court (Iirimaa)

Põhikohtuasja pooled

Kaebajad: Brian Holohan, Richard Guilfoyle, Noric Guilfoyle, Liam Donegan

Vastustaja: An Bord Pleanála

Eelotsuse küsimused

| a) | Kas nõukogu 21. mai 1992. aasta direktiivi 92/43/EMÜ looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse kohta (1) (muudetud redaktsioonis) tuleb tõlgendada nii, et Natura mõjuhindamise aruandes tuleb kindlaks teha nende elupaikade ja liikide kogu ulatus, mille pärast ala on loetelusse kantud; |
| --- | --- |

a)

Kas nõukogu 21. mai 1992. aasta direktiivi 92/43/EMÜ looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse kohta (1) (muudetud redaktsioonis) tuleb tõlgendada nii, et Natura mõjuhindamise aruandes tuleb kindlaks teha nende elupaikade ja liikide kogu ulatus, mille pärast ala on loetelusse kantud;

| b) | kas nõukogu 21. mai 1992. aasta direktiivi 92/43/EMÜ looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse kohta (muudetud redaktsioonis) tuleb tõlgendada nii, et Natura mõjuhindamise aruandes tuleb käsitleda kavandatud arenduse võimalikku mõju kõikidele liikidele (mitte ainult kaitsealustele liikidele), mis on kaitsealusele elupaigale olulised ja selle osad; |
| --- | --- |

b)

kas nõukogu 21. mai 1992. aasta direktiivi 92/43/EMÜ looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse kohta (muudetud redaktsioonis) tuleb tõlgendada nii, et Natura mõjuhindamise aruandes tuleb käsitleda kavandatud arenduse võimalikku mõju kõikidele liikidele (mitte ainult kaitsealustele liikidele), mis on kaitsealusele elupaigale olulised ja selle osad;

| c) | kas nõukogu 21. mai 1992. aasta direktiivi 92/43/EMÜ looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse kohta (muudetud redaktsioonis) tuleb tõlgendada nii, et Natura mõjuhindamise aruandes tuleb sõnaselgelt käsitleda kavandatud arenduse mõju nii erikaitsealal ehk loodusalal asuvatele kaitsealustele liikidele ja elupaikadele kui ka väljaspool selle piire asuvatele liikidele ja elupaikadele; |
| --- | --- |

c)

kas nõukogu 21. mai 1992. aasta direktiivi 92/43/EMÜ looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse kohta (muudetud redaktsioonis) tuleb tõlgendada nii, et Natura mõjuhindamise aruandes tuleb sõnaselgelt käsitleda kavandatud arenduse mõju nii erikaitsealal ehk loodusalal asuvatele kaitsealustele liikidele ja elupaikadele kui ka väljaspool selle piire asuvatele liikidele ja elupaikadele;

| d) | kas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. detsembri 2011. aasta direktiivi 2011/92/EL teatavate riiklike ja eraprojektide keskkonnamõju hindamise kohta (2) (muudetud redaktsioonis) tuleb tõlgendada nii, et keskkonnamõju hindamise aruandes tuleb sõnaselgelt märkida, kas kavandatud arendusel on aruandes nimetatud liikidele oluline mõju või mitte; |
| --- | --- |

d)

kas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. detsembri 2011. aasta direktiivi 2011/92/EL teatavate riiklike ja eraprojektide keskkonnamõju hindamise kohta (2) (muudetud redaktsioonis) tuleb tõlgendada nii, et keskkonnamõju hindamise aruandes tuleb sõnaselgelt märkida, kas kavandatud arendusel on aruandes nimetatud liikidele oluline mõju või mitte;

| e) | kas võimalus, mida arendaja kaalus ja keskkonnamõju hinnangus käsitles ja/või mõned sidusrühmad toetasid ja/või pädev asutus kaalus, on „muu peamine lahendusvõimalus“ Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. detsembri 2011. aasta direktiivi 2011/92/EL teatavate riiklike ja eraprojektide keskkonnamõju hindamise kohta (muudetud redaktsioonis) artikli 5 lõike 3 punkti d tähenduses, isegi kui arendaja selle varakult kõrvale heitis; |
| --- | --- |

e)

kas võimalus, mida arendaja kaalus ja keskkonnamõju hinnangus käsitles ja/või mõned sidusrühmad toetasid ja/või pädev asutus kaalus, on „muu peamine lahendusvõimalus“ Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. detsembri 2011. aasta direktiivi 2011/92/EL teatavate riiklike ja eraprojektide keskkonnamõju hindamise kohta (muudetud redaktsioonis) artikli 5 lõike 3 punkti d tähenduses, isegi kui arendaja selle varakult kõrvale heitis;

| f) | kas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. detsembri 2011. aasta direktiivi 2011/92/EL teatavate riiklike ja eraprojektide keskkonnamõju hindamise kohta (muudetud redaktsioonis) tuleb tõlgendada nii, et keskkonnamõju hinnang peaks sisaldama piisavalt teavet iga lahendusvõimaluse keskkonnamõju kohta, et võimaldada eri lahendusvõimaluste keskkonnaalase soovitavuse võrdlemist, ning/või kas keskkonnamõju hindamise aruandes tuleb sõnaselgelt märkida, kuidas võeti arvesse eri lahendusvõimaluste keskkonnamõju; |
| --- | --- |

f)

kas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. detsembri 2011. aasta direktiivi 2011/92/EL teatavate riiklike ja eraprojektide keskkonnamõju hindamise kohta (muudetud redaktsioonis) tuleb tõlgendada nii, et keskkonnamõju hinnang peaks sisaldama piisavalt teavet iga lahendusvõimaluse keskkonnamõju kohta, et võimaldada eri lahendusvõimaluste keskkonnaalase soovitavuse võrdlemist, ning/või kas keskkonnamõju hindamise aruandes tuleb sõnaselgelt märkida, kuidas võeti arvesse eri lahendusvõimaluste keskkonnamõju;

| g) | kas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. detsembri 2011. aasta direktiivi 2011/92/EL teatavate riiklike ja eraprojektide keskkonnamõju hindamise kohta (muudetud redaktsioonis) artikli 5 lõike 3 punktis d sätestatud nõue, et arendaja peab oma valiku tegema „võttes arvesse projekti keskkonnamõju“, kehtib ainult valitud võimaluse või ka muude peamiste uuritud lahendusvõimaluste kohta, nii et tuleb analüüsida nende võimaluste keskkonnamõju; |
| --- | --- |

g)

kas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. detsembri 2011. aasta direktiivi 2011/92/EL teatavate riiklike ja eraprojektide keskkonnamõju hindamise kohta (muudetud redaktsioonis) artikli 5 lõike 3 punktis d sätestatud nõue, et arendaja peab oma valiku tegema „võttes arvesse projekti keskkonnamõju“, kehtib ainult valitud võimaluse või ka muude peamiste uuritud lahendusvõimaluste kohta, nii et tuleb analüüsida nende võimaluste keskkonnamõju;

| h) | kas [elupaikade direktiivi] eesmärkide saavutamisega on kooskõlas, et ehitusetapi üksikasjalikud andmed (nagu ehitusplatsi asukoht ja veomarsruudid) võib otsustada pärast loa andmise otsust, ja kui jah, siis kas pädev asutus võib lubada, et need asjaolud mis tahes teostusloa puhul määrab kindlaks arendaja ühepoolse otsusega, millest pädevale asutusele pigem teatatakse kui sellele tema heakskiitu taotletakse; |
| --- | --- |

h)

kas [elupaikade direktiivi] eesmärkide saavutamisega on kooskõlas, et ehitusetapi üksikasjalikud andmed (nagu ehitusplatsi asukoht ja veomarsruudid) võib otsustada pärast loa andmise otsust, ja kui jah, siis kas pädev asutus võib lubada, et need asjaolud mis tahes teostusloa puhul määrab kindlaks arendaja ühepoolse otsusega, millest pädevale asutusele pigem teatatakse kui sellele tema heakskiitu taotletakse;

| i) | kas nõukogu 21. mai 1992. aasta direktiivi 92/43/EMÜ looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse kohta (muudetud redaktsioonis) tuleb tõlgendada nii, et pädev asutus on kohustatud arvamuse tähenduse ja tagajärgede suhtes igasuguse kahtluse hajutamiseks piisavalt üksikasjalikult ja selgelt dokumenteerima, mil määral toetab talle esitatud teaduslik arvamus lisateabe hankimist enne teostusloa andmist; |
| --- | --- |

i)

kas nõukogu 21. mai 1992. aasta direktiivi 92/43/EMÜ looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse kohta (muudetud redaktsioonis) tuleb tõlgendada nii, et pädev asutus on kohustatud arvamuse tähenduse ja tagajärgede suhtes igasuguse kahtluse hajutamiseks piisavalt üksikasjalikult ja selgelt dokumenteerima, mil määral toetab talle esitatud teaduslik arvamus lisateabe hankimist enne teostusloa andmist;

| j) | kas nõukogu 21. mai 1992. aasta direktiivi 92/43/EMÜ looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse kohta (muudetud redaktsioonis) tuleb tõlgendada nii, et pädev asutus peab põhjendama või üksikasjalikult põhjendama, miks ta lükkab tagasi oma inspektori järelduse, et enne teostusloa andmist on vaja esitada lisateavet või teha teadusuuring, ning |
| --- | --- |

j)

kas nõukogu 21. mai 1992. aasta direktiivi 92/43/EMÜ looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse kohta (muudetud redaktsioonis) tuleb tõlgendada nii, et pädev asutus peab põhjendama või üksikasjalikult põhjendama, miks ta lükkab tagasi oma inspektori järelduse, et enne teostusloa andmist on vaja esitada lisateavet või teha teadusuuring, ning

| k) | kas nõukogu 21. mai 1992. aasta direktiivi 92/43/EMÜ looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse kohta (muudetud redaktsioonis) tuleb tõlgendada nii, et pädev asutus peab asjakohase hindamise tegemisel oma otsuse iga osa üksikasjalikult ja sõnaselgelt põhjendama. |
| --- | --- |

k)

kas nõukogu 21. mai 1992. aasta direktiivi 92/43/EMÜ looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse kohta (muudetud redaktsioonis) tuleb tõlgendada nii, et pädev asutus peab asjakohase hindamise tegemisel oma otsuse iga osa üksikasjalikult ja sõnaselgelt põhjendama.

---

(1)  EÜT L 206, lk 7; ELT eriväljaanne 15/02, lk 102.

(2)  ELT L 26, lk 1.

---

| 9.10.2017 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 338/12 |
| --- | --- | --- | --- |

9.10.2017

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 338/12

---

17. augustil 2017 esitatud hagi – Euroopa Komisjon versus Itaalia Vabariik

(Kohtuasi C-498/17)

(2017/C 338/12)

Kohtumenetluse keel: itaalia

Pooled

Hageja: Euroopa Komisjon (esindajad: G. Gattinara ja E. Sanfrutos Cano)

Kostja: Itaalia Vabariik

Hageja nõuded

Hageja palub Euroopa Kohtul:

| — | tuvastada, et kuna Itaalia Vabariik ei ole kooskõlas nõukogu 26. aprilli 1999. aasta direktiivi 1999/31/EÜ prügilate kohta (ELT L 182, lk 1; ELT eriväljaanne 15/04, lk 228) artikli 7 punktiga g ja artikliga 13 võtnud kõiki vajalikke meetmeid niisuguste prügilate võimalikult kiireks sulgemiseks, mis ei ole vastavalt selle direktiivi artiklile 8 saanud tegutsemise jätkamiseks prügilaluba, või kuna ta ei ole võtnud kõiki vajalikke meetmeid tagamaks niisuguste prügilate vastavuse selle direktiivi nõuetele, mis on saanud tegutsemise jätkamiseks prügilaloa, arvestades selle direktiivi I lisa punktis 1 sätestatud tingimusi, on ta rikkunud selle direktiivi artikli 14 punkti b teisest lausest ja artikli 14 punktist c tulenevaid kohustusi seoses järgmiste prügilatega: 1) Avigliano (Loc. Serre Le Brecce), 2) Ferrandina (Loc. Venita), 3) Genzano di Lucania (Loc. Matinella), 4) Latronico (Loc. Torre), 5) Lauria (Loc. Carpineto), 6) Maratea (Loc. Montescuro), 7) Moliterno (Loc. Tempa La Guarella), 8) Potenza (Loc. Montegrosso-Pallareta: prügila, mille sulgemine oli ette nähtud 2016. aasta septembris), 9) Potenza (Loc. Montegrosso-Pallareta), prügila, mida väidetavalt ei ole kunagi kasutusse võetud, 10) Rapolla (Loc. Albero in Piano), 11) Roccanova (Loc. Serre), 12) Sant’Angelo Le Fratte (Loc. Farisi), 13) Campotosto (Loc. Reperduso), 14) Capistrello (Loc. Trasolero), 15) Francavilla (Valle Anzuca), 16) L’Aquila (Loc. Ponte delle Grotte), 17) Andria (D’Oria G.& C. s.n.c), 18) Canosa (CO.BE.MA), 19) Bisceglie (CO.GE.SER), 20) Andria (F.lli Acquaviva), 21) Trani (BAT-Igea s.r.l.), 22) Torviscosa (Società Caffaro); |
| --- | --- |

—

tuvastada, et kuna Itaalia Vabariik ei ole kooskõlas nõukogu 26. aprilli 1999. aasta direktiivi 1999/31/EÜ prügilate kohta (ELT L 182, lk 1; ELT eriväljaanne 15/04, lk 228) artikli 7 punktiga g ja artikliga 13 võtnud kõiki vajalikke meetmeid niisuguste prügilate võimalikult kiireks sulgemiseks, mis ei ole vastavalt selle direktiivi artiklile 8 saanud tegutsemise jätkamiseks prügilaluba, või kuna ta ei ole võtnud kõiki vajalikke meetmeid tagamaks niisuguste prügilate vastavuse selle direktiivi nõuetele, mis on saanud tegutsemise jätkamiseks prügilaloa, arvestades selle direktiivi I lisa punktis 1 sätestatud tingimusi, on ta rikkunud selle direktiivi artikli 14 punkti b teisest lausest ja artikli 14 punktist c tulenevaid kohustusi seoses järgmiste prügilatega: 1) Avigliano (Loc. Serre Le Brecce), 2) Ferrandina (Loc. Venita), 3) Genzano di Lucania (Loc. Matinella), 4) Latronico (Loc. Torre), 5) Lauria (Loc. Carpineto), 6) Maratea (Loc. Montescuro), 7) Moliterno (Loc. Tempa La Guarella), 8) Potenza (Loc. Montegrosso-Pallareta: prügila, mille sulgemine oli ette nähtud 2016. aasta septembris), 9) Potenza (Loc. Montegrosso-Pallareta), prügila, mida väidetavalt ei ole kunagi kasutusse võetud, 10) Rapolla (Loc. Albero in Piano), 11) Roccanova (Loc. Serre), 12) Sant’Angelo Le Fratte (Loc. Farisi), 13) Campotosto (Loc. Reperduso), 14) Capistrello (Loc. Trasolero), 15) Francavilla (Valle Anzuca), 16) L’Aquila (Loc. Ponte delle Grotte), 17) Andria (D’Oria G.& C. s.n.c), 18) Canosa (CO.BE.MA), 19) Bisceglie (CO.GE.SER), 20) Andria (F.lli Acquaviva), 21) Trani (BAT-Igea s.r.l.), 22) Torviscosa (Società Caffaro);

| — | tuvastada, et kuna Itaalia Vabariik ei ole kooskõlas nõukogu 26. aprilli 1999. aasta direktiivi 1999/31/EÜ prügilate kohta artikli 7 punktiga g ja artikliga 13 võtnud kõiki vajalikke meetmeid niisuguste prügilate võimalikult kiireks sulgemiseks, mis ei ole vastavalt selle direktiivi artiklile 8 saanud tegutsemise jätkamiseks prügilaluba, on ta rikkunud selle direktiivi artikli 14 punkti b teisest lausest tulenevaid kohustusi seoses järgmiste prügilatega: 23) Atella (Loc. Cafaro), 24) Corleto Perticara (Loc. Tempa Masone), 25) Marsico Nuovo (Loc. Galaino), 26) Matera (Loc. La Martella), 27) Pescopagano (Loc. Domacchia), 28) Rionero in Volture (Loc. Ventaruolo), 29) Salandra (Loc. Piano del Governo), 30) San Mauro Forte (Loc. Priati), 31) Senise (Loc. Palomabara), 32) Tito (Loc. Aia dei Monaci), 33) Tito (Loc. Valle del Forno), 34) Capestrano (Loc. Tirassegno), 35) Castellalto (Loc. Colle Coccu), 36) Castelvecchio Calvisio (Loc. Termine), 37) Corfinio (Loc. Cannucce), 38) Corfinio (Loc. Case querceto), 39) Mosciano S. Angelo (Loc. Santa Assunta), 40) S. Omero (Loc. Ficcadenti), 41) Montecorvino Pugliano (Loc. Parapoti), 42) San Bartolomeo in Galdo (Loc. Serra Pastore), 43) Trivigano (ex Cava Zof), 44) Torviscosa (Loc. La Valletta); |
| --- | --- |

—

tuvastada, et kuna Itaalia Vabariik ei ole kooskõlas nõukogu 26. aprilli 1999. aasta direktiivi 1999/31/EÜ prügilate kohta artikli 7 punktiga g ja artikliga 13 võtnud kõiki vajalikke meetmeid niisuguste prügilate võimalikult kiireks sulgemiseks, mis ei ole vastavalt selle direktiivi artiklile 8 saanud tegutsemise jätkamiseks prügilaluba, on ta rikkunud selle direktiivi artikli 14 punkti b teisest lausest tulenevaid kohustusi seoses järgmiste prügilatega: 23) Atella (Loc. Cafaro), 24) Corleto Perticara (Loc. Tempa Masone), 25) Marsico Nuovo (Loc. Galaino), 26) Matera (Loc. La Martella), 27) Pescopagano (Loc. Domacchia), 28) Rionero in Volture (Loc. Ventaruolo), 29) Salandra (Loc. Piano del Governo), 30) San Mauro Forte (Loc. Priati), 31) Senise (Loc. Palomabara), 32) Tito (Loc. Aia dei Monaci), 33) Tito (Loc. Valle del Forno), 34) Capestrano (Loc. Tirassegno), 35) Castellalto (Loc. Colle Coccu), 36) Castelvecchio Calvisio (Loc. Termine), 37) Corfinio (Loc. Cannucce), 38) Corfinio (Loc. Case querceto), 39) Mosciano S. Angelo (Loc. Santa Assunta), 40) S. Omero (Loc. Ficcadenti), 41) Montecorvino Pugliano (Loc. Parapoti), 42) San Bartolomeo in Galdo (Loc. Serra Pastore), 43) Trivigano (ex Cava Zof), 44) Torviscosa (Loc. La Valletta);

| — | mõista kohtukulud välja Itaalia Vabariigilt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja Itaalia Vabariigilt.

Väited ja peamised argumendid

Nõukogu 26. aprilli 1999. aasta direktiivi 1999/31/EÜ prügilate kohta artikkel 14 reguleerib „olemasolevate“ prügilate olukorda, st nende prügilate olukorda, mis olid seisuga 16. juuli 2001 – kuupäev, mil direktiiv 1999/31/EÜ oleks pidanud olema siseriiklikku õigusesse üle võetud vastavalt selle direktiivi artikli 18 lõikele 1 – juba loa saanud või juba tegutsesid. Nende prügilate kohta näeb direktiivi 1999/31/EÜ artikkel 14 ette, et enne 16. juulit 2009 pidid liikmesriigi pädevas asutused kas kinnitama vajalikud korrastustööd kas prügila vastavusse viimiseks direktiivi nõuetega (direktiivi artikli 14 punkt c) või prügila sulgemiseks (direktiivi artikli 14 punkti b teine lause).

Komisjon on seisukohal, et kohtueelses menetluses Itaalia Vabariigi esitatud dokumentidest nähtub, et kumbki nendest kahest kohustusest ei ole viidatud 44 olemasoleva prügila osas täidetud, mistõttu on Itaalia Vabariik nende prügilatega seoses rikkunud kohustusi, mis tulenevad direktiivi 1999/31/EÜ artikli 14 punkti b teisest lausest ja artikli 14 punktist c.

---

Üldkohus

| 9.10.2017 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 338/14 |
| --- | --- | --- | --- |

9.10.2017

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 338/14

---

Üldkohtu presidendi 25. augusti 2017. aasta määrus – Sigma Orionis versus REA

(Kohtuasi T-47/16 R)

((Ajutiste meetmete kohaldamine - Vahekohtuklausel - Teadusuuringute ja innovatsiooni raamprogramm „Horisont 2020“ - Otsus lõpetada pärast finantskontrolli maksete tegemine ja toetuslepingud - Summad, mida REA peab väidetavalt veel toetuslepingute täitmise raames maksma - Kohaldamise peatamise taotlus - Kiireloomulisuse puudumine - Huvide kaalumine))

(2017/C 338/13)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hageja: Sigma Orionis SA (Valbonne, Prantsusmaa) (esindajad: advokaadid S. Orlandi ja T. Martin)

Kostja: Teadusuuringute Rakendusamet (REA) (esindajad: S. Payan-Lagrou ja V. Canetti, keda abistasid advokaadid D. Waelbroeck ja A. Duron)

Ese

ELTL artiklite 278 ja 279 alusel esitatud hagi nõudes, et REA maksaks viivitamatult summa vastavalt toetuslepingule „FET-Event“.

Resolutsioon

| 1. | Jätta ajutiste meetmete kohaldamise taotlus rahuldamata. |
| --- | --- |

1.

Jätta ajutiste meetmete kohaldamise taotlus rahuldamata.

| 2. | Kohtukulude kandmine otsustatakse edaspidi. |
| --- | --- |

2.

Kohtukulude kandmine otsustatakse edaspidi.

---

| 9.10.2017 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 338/14 |
| --- | --- | --- | --- |

9.10.2017

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 338/14

---

Üldkohtu presidendi 25. augusti 2017. aasta määrus – Sigma Orionis versus komisjon

(Kohtuasi T-48/16 R)

((Ajutiste meetmete kohaldamine - Vahekohtuklausel - Euroopa Ühenduse seitsmes raamprogramm (2007-2013) ning teadusuuringute ja innovatsiooni raamprogramm „Horisont 2020“ - Otsus lõpetada pärast finantskontrolli maksete tegemine ja toetuslepingud - Summad, mida REA peab väidetavalt veel toetuslepingute täitmise raames maksma - Kahju hüvitamise nõue - Kohaldamise peatamise taotlus - Kiireloomulisuse puudumine - Huvide kaalumine))

(2017/C 338/14)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hageja: Sigma Orionis SA (Valbonne, Prantsusmaa) (esindajad: advokaadid S. Orlandi ja T. Martin)

Kostja: Euroopa Komisjon (esindajad: A. Lewis ja M. Siekierzyńska)

Ese

ELTL artiklite 278 ja 279 alusel esitatud hagi nõudes, et komisjon maksaks viivitamatult erinevad summad vastavalt mitmele toetuslepingule, ning taotlus peatada nende lepingute lõpetamise otsuse kohaldamine.

Resolutsioon

| 1. | Jätta ajutiste meetmete kohaldamise taotlus rahuldamata. |
| --- | --- |

1.

Jätta ajutiste meetmete kohaldamise taotlus rahuldamata.

| 2. | Kohtukulude kandmine otsustatakse edaspidi. |
| --- | --- |

2.

Kohtukulude kandmine otsustatakse edaspidi.

---

| 9.10.2017 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 338/15 |
| --- | --- | --- | --- |

9.10.2017

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 338/15

---

Üldkohtu presidendi 25. augusti 2017. aasta määrus – Malta versus komisjon

(Kohtuasi T-653/16 R)

((Ajutiste meetmete kohaldamine - Juurdepääs dokumentidele - Määrus (EÜ) nr 1049/2001 - Ühine kalanduspoliitika - Määrus (EÜ) nr 1224/2009 - Malta ja komisjoni vahetatud dokumendid - Greenpeace’ile võimaldatud juurdepääs - Kohaldamise peatamise taotlus - Fumus boni juris - Huvide kaalumine))

(2017/C 338/15)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Malta Vabariik (esindaja: A. Buhagiar)

Kostja: Euroopa Komisjon (esindajad: J. Baquero Cruz ja F. Clotuche-Duvieusart)

Ese

ELTL artiklite 278 ja 279 alusel esitatud taotlus peatada komisjoni 13. juuli 2016. aasta otsuse, mis on vastu võetud määruse (EÜ) nr 1049/2001 alusel ja puudutab taotlust tutvuda dokumentidega, mis on registreeritud viitenumbri GestDem 2015/5711A-018-2014 all, kohaldamine.

Resolutsioon

| 1. | Peatada Euroopa Komisjoni 13 juuli 2016. aasta otsuse, mis on vastu võetud määruse (EÜ) nr 1049/2001 alusel ja puudutab taotlust tutvuda dokumentidega, mis on registreeritud viitenumbri GestDem 2015/5711 all, kohaldamine osas, milles selle otsusega antakse õigus tutvuda Malta Vabariigilt pärinevate dokumentidega. |
| --- | --- |

1.

Peatada Euroopa Komisjoni 13 juuli 2016. aasta otsuse, mis on vastu võetud määruse (EÜ) nr 1049/2001 alusel ja puudutab taotlust tutvuda dokumentidega, mis on registreeritud viitenumbri GestDem 2015/5711 all, kohaldamine osas, milles selle otsusega antakse õigus tutvuda Malta Vabariigilt pärinevate dokumentidega.

| 2. | Kohtukulude kandmine otsustatakse edaspidi. |
| --- | --- |

2.

Kohtukulude kandmine otsustatakse edaspidi.

---

| 9.10.2017 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 338/15 |
| --- | --- | --- | --- |

9.10.2017

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 338/15

---

14. juulil 2017 esitatud hagi – Yellow Window versus EIGE

(Kohtuasi T-439/17)

(2017/C 338/16)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Yellow Window (Antwerpen, Belgia) (esindaja: advokaat M. Velardo)

Kostja: Euroopa Soolise Võrdõiguslikkuse Instituut (EIGE)

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tühistada 8. mai 2017. aasta vaidlustatud otsus, millega lükati tagasi hageja pakkumine pakkumismenetluses EIGE/2017/OPER/04 „Female Genital Mutilation: Estimating Girls at Risk“ ning hilisemad otsused, millega tunnistati edukaks teise pakkuja pakkumine ja otsustati leping sõlmida temaga; |
| --- | --- |

—

tühistada 8. mai 2017. aasta vaidlustatud otsus, millega lükati tagasi hageja pakkumine pakkumismenetluses EIGE/2017/OPER/04 „Female Genital Mutilation: Estimating Girls at Risk“ ning hilisemad otsused, millega tunnistati edukaks teise pakkuja pakkumine ja otsustati leping sõlmida temaga;

| — | mõista kostjalt välja hagejale tekitatud kahju ja kohustada teda maksma viimasele 8 % intressi või teise võimalusena kohustada teda maksma hüvitist ja 8 % intressi; |
| --- | --- |

—

mõista kostjalt välja hagejale tekitatud kahju ja kohustada teda maksma viimasele 8 % intressi või teise võimalusena kohustada teda maksma hüvitist ja 8 % intressi;

| — | mõista käesoleva menetluse kulud välja kostjalt. |
| --- | --- |

—

mõista käesoleva menetluse kulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja kolm väidet.

| 1. | Esimese väite kohaselt on rikutud võrdse kohtlemise ja läbipaistvuse põhimõtet ning põhimõtet, mille kohaselt tuleb tegutseda teatava hoolsusega, samuti konfidentsiaalsuskohustust ning lisaks on tehtud ilmne hindamisviga. |
| --- | --- |

1.

Esimese väite kohaselt on rikutud võrdse kohtlemise ja läbipaistvuse põhimõtet ning põhimõtet, mille kohaselt tuleb tegutseda teatava hoolsusega, samuti konfidentsiaalsuskohustust ning lisaks on tehtud ilmne hindamisviga.

| 2. | Teise väite kohaselt on põhjendused vastuolulised ja hageja pakkumise hindamisel on rikutud proportsionaalsuse põhimõtet. |
| --- | --- |

2.

Teise väite kohaselt on põhjendused vastuolulised ja hageja pakkumise hindamisel on rikutud proportsionaalsuse põhimõtet.

| 3. | Kolmanda väite kohaselt on rikutud hea halduse põhimõtet. |
| --- | --- |

3.

Kolmanda väite kohaselt on rikutud hea halduse põhimõtet.

---

| 9.10.2017 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 338/16 |
| --- | --- | --- | --- |

9.10.2017

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 338/16

---

7. augustil 2017 esitatud hagi – Mutualidad Complementaria de Previsión Social Renault España versus komisjon ja SRB

(Kohtuasi T-501/17)

(2017/C 338/17)

Kohtumenetluse keel: hispaania

Pooled

Hageja: Mutualidad Complementaria de Previsión Social Renault España (Madrid, Hispaania) (esindaja: advokaat A. Solana López)

Kostjad: Euroopa Komisjon ja Ühtne Kriisilahendusnõukogu

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | Tuvastada, et Ühtne Kriisilahendusnõukogu on rikkunud Euroopa Liidu õigust, rakendades 7. juuni 2017. aasta täitevistungil vastu võetud otsust SRB/EES/2017/08, millega võeti vastu finantsasutuse Banco Popular Español, A.S. kriisilahendusskeem; |
| --- | --- |

—

Tuvastada, et Ühtne Kriisilahendusnõukogu on rikkunud Euroopa Liidu õigust, rakendades 7. juuni 2017. aasta täitevistungil vastu võetud otsust SRB/EES/2017/08, millega võeti vastu finantsasutuse Banco Popular Español, A.S. kriisilahendusskeem;

| — | tühistada seejärel nimetatud otsus ning hilisemad rakendusaktid, mida Ühtne Kriisilahendusnõukogu ex tunc õigusmõjuga vastu võtab. |
| --- | --- |

—

tühistada seejärel nimetatud otsus ning hilisemad rakendusaktid, mida Ühtne Kriisilahendusnõukogu ex tunc õigusmõjuga vastu võtab.

Väited ja peamised argumendid

Väited ja peamised argumendid on samad, mis on esitatud kohtuasjades T-478/17, Mutualidad de la Abogacía y Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos vs. Ühtne Kriisilahendusnõukogu, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno y SFL vs. Ühtne Kriisilahendusnõukogu, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde vs. komisjon ja Ühtne Kriisilahendusnõukogu, T-483/17, García Suárez jt vs. komisjon ja Ühtne Kriisilahendusnõukogu, T-484/17, Fidesban jt vs. Ühtne Kriisilahendusnõukogu, T-497/17, Sáchez del Valle y Calatrava Real State 2015 vs. komisjon ja Ühtne Kriisilahendusnõukogu ning T-498/17, Pablo Alvarez de Linera Granda vs. komisjon ja Ühtne Kriisilahendusnõukogu.

---

| 9.10.2017 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 338/17 |
| --- | --- | --- | --- |

9.10.2017

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 338/17

---

7. augustil 2017 esitatud hagi – OCU jt versus Ühtne Kriisilahendusnõukogu

(Kohtuasi T-512/17)

(2017/C 338/18)

Kohtumenetluse keel: hispaania

Pooled

Hagejad: Organización de Consumidores y Usuarios (OCU) ja veel 37 hagejat (Madrid, Hispaania)

Kostja: Ühtne Kriisilahendusnõukogu

Nõuded

Hagejad paluvad Üldkohtul:

| — | tühistada vaidlustatud otsus; |
| --- | --- |

—

tühistada vaidlustatud otsus;

| — | tunnistada määruse (EL) nr 806/2014 artiklid 18 ja 29 õigusvastaseks ja kohaldamatuks; |
| --- | --- |

—

tunnistada määruse (EL) nr 806/2014 artiklid 18 ja 29 õigusvastaseks ja kohaldamatuks;

| — | mõista kohtukulud välja Ühtselt Kriisilahendusnõukogult. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja Ühtselt Kriisilahendusnõukogult.

Väited ja peamised argumendid

Käesolev hagi on esitatud Ühtse Kriisilahendusnõukogu 7. juuni 2017. aasta otsuse SRB/EES/2017/08 peale, mis käsitleb Banco Popular Español, S.A. kriisilahendusskemi.

Väited ja peamised argumendid on samad, mis on esitatud kohtuasjades T-478/17, Mutualidad de la Abogacía y Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos vs. Ühtne Kriisilahendusnõukogu, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno y SFL vs. Ühtne Kriisilahendusnõukogu, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde vs. komisjon ja Ühtne Kriisilahendusnõukogu, T-483/17, García Suárez jt vs. komisjon ja Ühtne Kriisilahendusnõukogu, T-484/17, Fidesban jt vs. Ühtne Kriisilahendusnõukogu, T-497/17, Sáchez del Valle y Calatrava Real State 2015 vs. komisjon ja Ühtne Kriisilahendusnõukogu ning T-498/17, Pablo Alvarez de Linera Granda vs. komisjon ja Ühtne Kriisilahendusnõukogu.

---

| 9.10.2017 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 338/17 |
| --- | --- | --- | --- |

9.10.2017

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 338/17

---

11. augustil 2017 esitatud hagi – Haufe-Lexware versus EUIPO – Le Shi Holdings (Beijing) (Leshare)

(Kohtuasi T-546/17)

(2017/C 338/19)

Hagiavalduse keel: inglise

Pooled

Hageja: Haufe-Lexware GmbH & Co. KG (Freiburg im Breisgau, Saksamaa) (esindaja: advokaat N. Hebeis)

Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO)

Teine menetluspool apellatsioonikojas: Le Shi Holdings (Beijing) Ltd (Peking, Hiina)

Andmed EUIPO menetluse kohta

Vaidlusaluse kaubamärgi taotleja: apellatsioonikoja menetluse teine pool

Vaidlusalune kaubamärk: ELi sõnamärk „Leshare“ – registreerimistaotlus nr 13 883 301

Menetlus EUIPOs: vastulausemenetlus

Vaidlustatud otsus: EUIPO neljanda apellatsioonikoja 15. juuni 2017. aasta otsus asjas R 1691/2016-4

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tühistada vaidlustatud otsus; |
| --- | --- |

—

tühistada vaidlustatud otsus;

| — | mõista kohtukulud välja kostjalt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väide

| — | Määruse nr 207/2009 artikli 8 lõike 1 punkt b rikkumine. |
| --- | --- |

—

Määruse nr 207/2009 artikli 8 lõike 1 punkt b rikkumine.

---

| 9.10.2017 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 338/18 |
| --- | --- | --- | --- |

9.10.2017

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 338/18

---

17. augustil 2017 esitatud hagi – dm-drogerie markt versus EUIPO – Albea Services (ALBÉA)

(Kohtuasi T-562/17)

(2017/C 338/20)

Hagiavalduse keel: inglise

Pooled

Hageja: dm-drogerie markt Verwaltungs-GmbH (Karlsruhe, Saksamaa) (esindajad: advokaadid O. Bludovsky ja C. Mellein)

Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO)

Teine menetluspool apellatsioonikojas: Albea Services (Gennevilliers, Prantsusmaa)

Andmed EUIPO menetluse kohta

Taotleja: apellatsioonikoja menetluse teine pool

Vaidlusalune kaubamärk: ELi nimetava ning sõnalist osa „ALBÉA“ sisaldava kujutismärgi rahvusvaheline registreering – ELi nimetav rahvusvaheline registreering nr 1 210 553

Menetlus EUIPOs: vastulausemenetlus

Vaidlustatud otsus: EUIPO esimese apellatsioonikoja 25. mai 2017. aasta otsus asjas R 1870/2016-1

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tühistada EUIPO esimese apellatsioonikoja 25. mai 2017. aasta otsus (asi R 1870/2016-1) ja paranduse korras tunnistada kehtetuks hageja kaubamärk;
  teise võimalusena |
| --- | --- |

—

tühistada EUIPO esimese apellatsioonikoja 25. mai 2017. aasta otsus (asi R 1870/2016-1) ja paranduse korras tunnistada kehtetuks hageja kaubamärk;

teise võimalusena

| — | tühistada EUIPO esimese apellatsioonikoja 25. mai 2017. aasta otsus (asi R 1870/2016-1) ja saata asi EUIPO-le uuesti läbivaatamiseks;
  kolmanda võimalusena |
| --- | --- |

—

tühistada EUIPO esimese apellatsioonikoja 25. mai 2017. aasta otsus (asi R 1870/2016-1) ja saata asi EUIPO-le uuesti läbivaatamiseks;

kolmanda võimalusena

| — | tühistada EUIPO esimese apellatsioonikoja 25. mai 2017. aasta otsus (asi R 1870/2016-1); |
| --- | --- |

—

tühistada EUIPO esimese apellatsioonikoja 25. mai 2017. aasta otsus (asi R 1870/2016-1);

Väide

| — | Määruse nr 207/2009 artikli 8 lõike 1 punkti b rikkumine. |
| --- | --- |

—

Määruse nr 207/2009 artikli 8 lõike 1 punkti b rikkumine.

---

| 9.10.2017 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 338/19 |
| --- | --- | --- | --- |

9.10.2017

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 338/19

---

18. augustil 2017 esitatud hagi – Tong Myong versus nõukogu ja komisjon

(Kohtuasi T-564/17)

(2017/C 338/21)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: So Tong Myong (Pyongyang, Korea Rahvademokraatlik Vabariik) (esindajad: M. Lester, QC, ja S. Midwinter, QC, solicitor T. Brentnall ja solicitor A. Stevenson)

Kostjad: Euroopa Liidu Nõukogu, Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tühistada komisjoni 12. juuni 2017. aasta rakendusmäärus (EL) 2017/993, millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 329/2007, mis käsitleb Korea Rahvademokraatliku Vabariigi vastu suunatud piiravaid meetmeid (ELT 2017, L 149, lk 67), ja nõukogu 12. juuni 2017. aasta otsus (ÜVJP) 2017/994, millega muudetakse otsust (ÜVJP) 2016/849, mis käsitleb Korea Rahvademokraatliku Vabariigi vastu suunatud piiravaid meetmeid (ELT 2017, L 149, lk 75), osas, milles nende aktidega kantakse hageja nende üksuste loetellu, mille suhtes kohaldatakse piiravaid meetmeid; |
| --- | --- |

—

tühistada komisjoni 12. juuni 2017. aasta rakendusmäärus (EL) 2017/993, millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 329/2007, mis käsitleb Korea Rahvademokraatliku Vabariigi vastu suunatud piiravaid meetmeid (ELT 2017, L 149, lk 67), ja nõukogu 12. juuni 2017. aasta otsus (ÜVJP) 2017/994, millega muudetakse otsust (ÜVJP) 2016/849, mis käsitleb Korea Rahvademokraatliku Vabariigi vastu suunatud piiravaid meetmeid (ELT 2017, L 149, lk 75), osas, milles nende aktidega kantakse hageja nende üksuste loetellu, mille suhtes kohaldatakse piiravaid meetmeid;

| — | mõista hageja kohtukulud välja kostjatelt. |
| --- | --- |

—

mõista hageja kohtukulud välja kostjatelt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja kuus väidet.

| 1. | Esimene väide, et kostjad ei ole esitanud hageja loetellu kandmise kohta asjakohaseid või piisavaid põhjendusi. |
| --- | --- |

1.

Esimene väide, et kostjad ei ole esitanud hageja loetellu kandmise kohta asjakohaseid või piisavaid põhjendusi.

| 2. | Teine väide, et kostjad eksisid ilmselgelt, kui nad leidsid, et hageja puhul on täidetud mõni vaidlustatud aktide loeteludesse kandmise kriteeriumidest; hageja loetellu kandmiseks puudub faktiline alus. |
| --- | --- |

2.

Teine väide, et kostjad eksisid ilmselgelt, kui nad leidsid, et hageja puhul on täidetud mõni vaidlustatud aktide loeteludesse kandmise kriteeriumidest; hageja loetellu kandmiseks puudub faktiline alus.

| 3. | Kolmas väide, et hagejad kuritarvitasid oma võimu, kui nad üritasid nullida hageja õigust tõhusale õiguskaitsevahendile seoses tema loetellu kandmisega vastavalt ELTL artiklile 230 ja/või nad rikkusid hageja õigust võrdsele kohtlemisele. |
| --- | --- |

3.

Kolmas väide, et hagejad kuritarvitasid oma võimu, kui nad üritasid nullida hageja õigust tõhusale õiguskaitsevahendile seoses tema loetellu kandmisega vastavalt ELTL artiklile 230 ja/või nad rikkusid hageja õigust võrdsele kohtlemisele.

| 4. | Neljas väide, et kostjad rikkusid hageja kaitseõigusi, kuna nad ei esitanud tõendeid, millele nad tuginevad enne hageja uuesti loetellu kandmist. |
| --- | --- |

4.

Neljas väide, et kostjad rikkusid hageja kaitseõigusi, kuna nad ei esitanud tõendeid, millele nad tuginevad enne hageja uuesti loetellu kandmist.

| 5. | Viies väide, et kostjad on rikkunud andmekaitseõigust. |
| --- | --- |

5.

Viies väide, et kostjad on rikkunud andmekaitseõigust.

| 6. | Kuues väide, et kostjad on rikkunud põhjendamata ja ebaproportsionaalselt hageja põhiõigusi, sealhulgas hageja õigust omandi, ettevõtte ja maine kaitsele. |
| --- | --- |

6.

Kuues väide, et kostjad on rikkunud põhjendamata ja ebaproportsionaalselt hageja põhiõigusi, sealhulgas hageja õigust omandi, ettevõtte ja maine kaitsele.

---

| 9.10.2017 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 338/19 |
| --- | --- | --- | --- |

9.10.2017

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 338/19

---

18. augustil 2017 esitatud hagi – Korea National Insurance Corporation versus nõukogu ja komisjon

(Kohtuasi T-568/17)

(2017/C 338/22)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Korea National Insurance Corporation (Pyongyang, Korea Rahvademokraatlik Vabariik) (esindajad: M. Lester, QC, ja S. Midwinter, QC, solicitor T. Brentnall ning solicitor A. Stevenson)

Kostjad: Euroopa Liidu Nõukogu ja Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tühistada komisjoni 12. juuni 2017. aasta rakendusmäärus (EL) 2017/993, millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 329/2007, mis käsitleb Korea Rahvademokraatliku Vabariigi vastu suunatud piiravaid meetmeid (ELT 2017, L 149, lk 67), nõukogu 12. juuni 2017. aasta otsus (ÜVJP) 2017/994, millega muudetakse otsust (ÜVJP) 2016/849, mis käsitleb Korea Rahvademokraatliku Vabariigi vastu suunatud piiravaid meetmeid (ELT 2017, L 149, lk 75), nõukogu 10. augusti 2017. aasta rakendusotsus (ÜVJP) 2017/1459, millega rakendatakse otsust (ÜVJP) 2016/849, mis käsitleb Korea Rahvademokraatliku Vabariigi vastu suunatud piiravaid meetmeid (ELT 2017, L 208, lk 38), ja komisjoni 10. augusti 2017. aasta rakendusmäärus (EL) 2017/1457, millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 329/2007, mis käsitleb Korea Rahvademokraatliku Vabariigi vastu suunatud piiravaid meetmeid (ELT 2017, L 208, lk 33), osas, milles nende aktidega kantakse hageja nende üksuste loetellu, mille suhtes kohaldatakse piiravaid meetmeid. |
| --- | --- |

—

tühistada komisjoni 12. juuni 2017. aasta rakendusmäärus (EL) 2017/993, millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 329/2007, mis käsitleb Korea Rahvademokraatliku Vabariigi vastu suunatud piiravaid meetmeid (ELT 2017, L 149, lk 67), nõukogu 12. juuni 2017. aasta otsus (ÜVJP) 2017/994, millega muudetakse otsust (ÜVJP) 2016/849, mis käsitleb Korea Rahvademokraatliku Vabariigi vastu suunatud piiravaid meetmeid (ELT 2017, L 149, lk 75), nõukogu 10. augusti 2017. aasta rakendusotsus (ÜVJP) 2017/1459, millega rakendatakse otsust (ÜVJP) 2016/849, mis käsitleb Korea Rahvademokraatliku Vabariigi vastu suunatud piiravaid meetmeid (ELT 2017, L 208, lk 38), ja komisjoni 10. augusti 2017. aasta rakendusmäärus (EL) 2017/1457, millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 329/2007, mis käsitleb Korea Rahvademokraatliku Vabariigi vastu suunatud piiravaid meetmeid (ELT 2017, L 208, lk 33), osas, milles nende aktidega kantakse hageja nende üksuste loetellu, mille suhtes kohaldatakse piiravaid meetmeid.

| — | mõista hageja kohtukulud välja kostjatelt. |
| --- | --- |

—

mõista hageja kohtukulud välja kostjatelt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja seitse väidet.

| 1. | Esimene väide, et kostjad ei ole esitanud hageja loetellu kandmise kohta asjakohaseid või piisavaid põhjendusi. |
| --- | --- |

1.

Esimene väide, et kostjad ei ole esitanud hageja loetellu kandmise kohta asjakohaseid või piisavaid põhjendusi.

| 2. | Teine väide, et kostjad eksisid ilmselgelt, kui nad leidsid, et hageja puhul on täidetud mõni vaidlustatud aktide loeteludesse kandmise kriteeriumidest; hageja loetellu kandmiseks puudub faktiline alus. |
| --- | --- |

2.

Teine väide, et kostjad eksisid ilmselgelt, kui nad leidsid, et hageja puhul on täidetud mõni vaidlustatud aktide loeteludesse kandmise kriteeriumidest; hageja loetellu kandmiseks puudub faktiline alus.

| 3. | Kolmas väide, et kostjad ei esitanud hagejale tõendeid, mis väidetavalt toetavad nende otsust kanda ta uuesti loetellu, enne kui ta ei olnud veel uuesti loetellu kantud, või mis väidetavalt toetavad seda, et Euroopa Liit viib ellu hageja määramist ÜRO poolt; eeltoodu tõttu on rikutud hageja kaitseõigusi ja tema õigust tõhusale kohtulikule kaitsele. |
| --- | --- |

3.

Kolmas väide, et kostjad ei esitanud hagejale tõendeid, mis väidetavalt toetavad nende otsust kanda ta uuesti loetellu, enne kui ta ei olnud veel uuesti loetellu kantud, või mis väidetavalt toetavad seda, et Euroopa Liit viib ellu hageja määramist ÜRO poolt; eeltoodu tõttu on rikutud hageja kaitseõigusi ja tema õigust tõhusale kohtulikule kaitsele.

| 4. | Neljas väide, et kostjad ei täitnud oma kohustusi, kui otsustasid kanda hageja pärast ÜRO poolt määramist loetellu. |
| --- | --- |

4.

Neljas väide, et kostjad ei täitnud oma kohustusi, kui otsustasid kanda hageja pärast ÜRO poolt määramist loetellu.

| 5. | Viies väide, et hagejad kuritarvitasid oma võimu, kui nad üritasid nullida hageja õigust tõhusale õiguskaitsevahendile seoses tema loetellu kandmisega vastavalt ELTL artiklile 230 ja/või nad rikkusid hageja õigust võrdsele kohtlemisele. |
| --- | --- |

5.

Viies väide, et hagejad kuritarvitasid oma võimu, kui nad üritasid nullida hageja õigust tõhusale õiguskaitsevahendile seoses tema loetellu kandmisega vastavalt ELTL artiklile 230 ja/või nad rikkusid hageja õigust võrdsele kohtlemisele.

| 6. | Kuues väide, et kostjad on rikkunud andmekaitseõigust. |
| --- | --- |

6.

Kuues väide, et kostjad on rikkunud andmekaitseõigust.

| 7. | Seitsmes väide, et kostjad on rikkunud põhjendamata ja ebaproportsionaalselt hageja põhiõigusi, sealhulgas hageja õigust omandi, ettevõtte ja maine kaitsele. |
| --- | --- |

7.

Seitsmes väide, et kostjad on rikkunud põhjendamata ja ebaproportsionaalselt hageja põhiõigusi, sealhulgas hageja õigust omandi, ettevõtte ja maine kaitsele.

---

| 9.10.2017 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 338/20 |
| --- | --- | --- | --- |

9.10.2017

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 338/20

---

26. augustil 2017 esitatud hagi – A & O Hotel and Hostel Friedrichshain versus komisjon

(Kohtuasi T-578/17)

(2017/C 338/23)

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: A & O Hotel and Hostel Friedrichshain GmbH (Berliin, Saksamaa) (esindajad: advokaadid S. Heise ja M. Lindner)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tühistada komisjoni 29. mai 2017. aasta otsus C(2017) 3220 (final) Saksamaa poolt Jugendherberge Berlin Ostkreuz gGmbH (jt.)-le antud maksuväliste abimeetmete SA.43145 (2016/FC) (ABl. 2017, C 193, S. 1) kohta; ja |
| --- | --- |

—

tühistada komisjoni 29. mai 2017. aasta otsus C(2017) 3220 (final) Saksamaa poolt Jugendherberge Berlin Ostkreuz gGmbH (jt.)-le antud maksuväliste abimeetmete SA.43145 (2016/FC) (ABl. 2017, C 193, S. 1) kohta; ja

| — | mõista kohtukulud välja komisjonilt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Hageja põhjendab oma hagi ühe väitega.

Rikutud on olulisi vormi- ja menetlusnõudeid, mis tulenevad ELTL artikli 108 lõikest 2 koosmõjus määruse (EU) 2015/1589 (1) artikli 4 lõikega 4 ja artikli 15 lõikega 1 ning ELTL artikli 296 lõikega 2.

| — | Hageja väidab, et komisjon rikkus hageja menetlusõigusi, kuna ta võttis vaidlustatud otsuse vastu juba üksnes esialgse uurimise järel, kuigi ta on kohustatud algatama ametliku uurimismenetluse. Hageja väidab selles osas, et kui komisjon oleks hinnanud tema käsutuses olevat teavet ja andmeid nõuetekohaselt, siis oleks tal pidanud tekkima kahtlus, kas Saksamaa poolt Jugendherberge Berlin Ostkreuz gGmbH (jt.)-le antud maksuvälised abimeetmed on kooskõlas liidu õigusega. |
| --- | --- |

—

Hageja väidab, et komisjon rikkus hageja menetlusõigusi, kuna ta võttis vaidlustatud otsuse vastu juba üksnes esialgse uurimise järel, kuigi ta on kohustatud algatama ametliku uurimismenetluse. Hageja väidab selles osas, et kui komisjon oleks hinnanud tema käsutuses olevat teavet ja andmeid nõuetekohaselt, siis oleks tal pidanud tekkima kahtlus, kas Saksamaa poolt Jugendherberge Berlin Ostkreuz gGmbH (jt.)-le antud maksuvälised abimeetmed on kooskõlas liidu õigusega.

| — | Kuna komisjon hindas vaidlustatud otsuses teavet ja andmeid, mis oleksid pidanud temas kahtlusi tekitama, ebapiisavalt ja suures osas vääralt, siis rikkus komisjon hageja väitel artikli 296 lõikest 2 tulenevat põhjendamiskohustust. |
| --- | --- |

—

Kuna komisjon hindas vaidlustatud otsuses teavet ja andmeid, mis oleksid pidanud temas kahtlusi tekitama, ebapiisavalt ja suures osas vääralt, siis rikkus komisjon hageja väitel artikli 296 lõikest 2 tulenevat põhjendamiskohustust.

---

(1)  Nõukogu 13. juuli 2015. aasta määrus (EL) 2015/1589, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 kohaldamiseks (ELT 2015, L 248, lk 9).

---

| 9.10.2017 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 338/21 |
| --- | --- | --- | --- |

9.10.2017

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 338/21

---

25. augustil 2017 esitatud hagi – EOS Deutscher Inkasso-Dienst versus EUIPO – IOS Finance EFC (IOS finance)

(Kohtuasi T-583/17)

(2017/C 338/24)

Hagiavalduse keel: saksa

Pooled

Hageja: EOS Deutscher Inkasso-Dienst GmbH (Hamburg, Saksamaa) (esindaja: advokaat B. Sorg)

Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO)

Teine menetluspool apellatsioonikojas: IOS Finance EFC, SA (Barcelona, Hispaania)

Andmed EUIPO menetluse kohta

Vaidlusaluse kaubamärgi omanik: apellatsioonikoja menetluse teine pool

Vaidlusalune kaubamärk: sõnalist osa „IOS finance“ sisaldav ELi kujutismärk – ELi kaubamärk nr 12 544 061

Menetlus EUIPOs: vastulausemenetlus

Vaidlustatud otsus: EUIPO teise apellatsioonikoja 6. juuni 2017. aasta otsus asjas R 2262/2016-2

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tühistada vaidlustatud otsus; |
| --- | --- |

—

tühistada vaidlustatud otsus;

| — | mõista kohtukulud välja EUIPO-lt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja EUIPO-lt.

Väide

| — | Määruse nr 207/2009 artikli 8 lõike 1 punkti b rikkumine. |
| --- | --- |

—

Määruse nr 207/2009 artikli 8 lõike 1 punkti b rikkumine.

---

| 9.10.2017 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 338/22 |
| --- | --- | --- | --- |

9.10.2017

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 338/22

---

Üldkohtu 23. augusti 2017. aasta määrus – ZGS versus EUIPO (Schülerhilfe1)

(Kohtuasi T-209/17) (1)

(2017/C 338/25)

Kohtumenetluse keel: saksa

Kolmanda koja president tegi määruse kohtuasja registrist kustutamiseks.

---

(1)  ELT C 168, 29.5.2017.

---

Parandused

| 9.10.2017 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 338/23 |
| --- | --- | --- | --- |

9.10.2017

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 338/23

---

Euroopa Liidu Teatajas kohtuasja T-396/15 kohta avaldatud teatise parandus

(
  Euroopa Liidu Teataja C 283, 28. august 2017
  )

(2017/C 338/26)

Kohtuasja T-396/15, Herm. Sprenger vs. EUIPO – web2get (Jaluse kuju) kohta ELTs avaldatud teatis asendatakse järgmisega:

„Üldkohtu 30. mai 2017. aasta määrus – Herm. Sprenger versus EUIPO – web2get (Jaluse kuju)

(Kohtuasi T-396/15) (1)

((Euroopa Liidu kaubamärk - Kehtetuks tunnistamise taotlus - Kehtetuks tunnistamise taotluse tagasivõtmine - Otsuse tegemise vajaduse äralangemine))

(2017/C 283/74)

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: Herm. Sprenger GmbH & Co. KG (Iserlohn, Saksamaa) (esindaja: advokaat V. Schiller)

Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (esindajad: A. Söder ja A. Schifko)

Teine menetluspool EUIPO apellatsioonikojas: web2get GmbH & Co. KG (Dülmen, Saksamaa)

Ese

Hagi EUIPO esimese apellatsioonikoja 22. aprilli 2015. aasta otsuse (asi R 520/2014-1) peale, mis käsitleb web2get GmbH & Co. KG ja Herm. Sprenger GmbH & Co. KG vahelist vastulausemenetlust.

Resolutsioon

| 1. | Otsuse tegemise vajadus on ära langenud. |
| --- | --- |

1.

Otsuse tegemise vajadus on ära langenud.

| 2. | Mõista kohtukulud välja Herm. Sprenger GmbH & Co. KG-lt.“ |
| --- | --- |

2.

Mõista kohtukulud välja Herm. Sprenger GmbH & Co. KG-lt.“

---

(1)  ELT C 302, 14.9.2015.

1

---