# Euroopan unionin C 318/25.

| | ISSN 1977-1053 |
| --- | --- |
| Euroopan unionin
  virallinen lehti | C 318 |
| | |
| Suomenkielinen laitos | Tiedonantoja ja ilmoituksia | 60. vuosikerta25. syyskuu 2017 |

ISSN 1977-1053

Euroopan unionin

virallinen lehti

C 318

Suomenkielinen laitos

Tiedonantoja ja ilmoituksia

60. vuosikerta25. syyskuu 2017

---

| Ilmoitusnumero | Sisältö | Sivu |
| --- | --- | --- |
| | IV   Tiedotteet |
| | EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET |
| | Euroopan unionin tuomioistuin |
| 2017/C 318/01 | Euroopan unionin tuomioistuimen viimeisimmät julkaisut Euroopan unionin virallisessa lehdessä | 1 |

Ilmoitusnumero

Sisältö

Sivu

IV   Tiedotteet

EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET

Euroopan unionin tuomioistuin

2017/C 318/01

Euroopan unionin tuomioistuimen viimeisimmät julkaisut Euroopan unionin virallisessa lehdessä

Euroopan unionin virallisessa lehdessä

1

---

| | V   Ilmoitukset |
| --- | --- |
| | TUOMIOISTUINKÄSITTELYYN LIITTYVÄT MENETTELYT |
| | Unionin Tuomioistuin |
| 2017/C 318/02 | Asia C-123/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgericht (Saksa) on esittänyt 10.3.2017 – Nefiye Yön v. Landeshauptstadt Stuttgart | 2 |
| 2017/C 318/03 | Asia C-163/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg (Saksa) on esittänyt 3.4.2017 – Abubacarr Jawo v. Saksan liittotasavalta | 2 |
| 2017/C 318/04 | Asia C-269/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Hamburg (Saksa) on esittänyt 18.5.2017 – Andreas Niemeyer v. Brussels Airlines SA/NV | 3 |
| 2017/C 318/05 | Asia C-309/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen (Saksa) on esittänyt 29.5.2017 – Stadtwerke Delmenhorst GmbH v. Manfred Bleckwehl | 4 |
| 2017/C 318/06 | Asia C-329/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgerichtshof (Itävalta) on esittänyt 1.6.2017 – Gerhard Prenninger ym. | 4 |
| 2017/C 318/07 | Asia C-366/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Hamburg (Saksa) on esittänyt 14.6.2017 – Jörg Scharnweber ja Henning Kuhlmann v. Société Air France SA | 5 |
| 2017/C 318/08 | Asia C-371/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 19.6.2017 – Uber BV v. Richard Leipold | 5 |
| 2017/C 318/09 | Asia C-379/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 26.6.2017 – Società Immobiliare Al Bosco srl | 6 |
| 2017/C 318/10 | Asia C-384/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Unkari) on esittänyt 27.6.2017 – Dooel Uvoz-Izvoz Skopje Link Logistic N&N v. Budapest Rendőrfőkapitánya | 6 |
| 2017/C 318/11 | Asia C-385/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Arbeitsgericht Verden (Saksa) on esittänyt 26.6.2017 – Torsten Hein v. Albert Holzkamm GmbH & Co. | 7 |
| 2017/C 318/12 | Asia C-391/17: Kanne 30.6.2017 – Euroopan komissio v. Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta | 7 |
| 2017/C 318/13 | Asia C-423/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Gerechtshof Den Haag (Alankomaat) on esittänyt 13.7.2017 – Alankomaiden valtio v. Warner-Lambert Company LLC | 8 |
| 2017/C 318/14 | Asia C-432/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Supreme Court of the United Kingdom (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 17.7.2017 – Dermod Patrick O’Brien v. Ministry of Justice (aiemmin Department for Constitutional Affairs) | 9 |
| 2017/C 318/15 | Asia C-434/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Zalaegerszegi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Unkari) on esittänyt 18.7.2017 – Human Operator Zrt. v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság | 10 |
| 2017/C 318/16 | Asia C-446/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Vredegerecht te Antwerpen (Belgia) on esittänyt 24.7.2017 – Woonhaven Antwerpen v. Khalid Berkani ja Asmae Hajji | 10 |
| | Unionin yleinen tuomioistuin |
| 2017/C 318/17 | Asia T-336/17: Kanne 30.5.2017 – The GB Foods v. EUIPO – Yatecomeré (YATEKOMO) | 12 |
| 2017/C 318/18 | Asia T-361/17: Kanne 6.6.2017 – Eco-Bat Technologies ym. v. komissio | 13 |
| 2017/C 318/19 | Asia T-424/17: Kanne 10.7.2017 – Fruit of the Loom v. EUIPO – Takko (FRUIT) | 14 |
| 2017/C 318/20 | Asia T-434/17: Kanne 12.7.2017 – younique v. EUIPO – Jafer Enterprises R&D (younique products) | 14 |
| 2017/C 318/21 | Asia T-451/17: Kanne 20.7.2017 – Verband der Deutschen Biokraftstoffindustrie v. komissio | 15 |
| 2017/C 318/22 | Asia T-466/17: Kanne 27.7.2017 – Printeos ym. v. komissio | 16 |
| 2017/C 318/23 | Asia T-475/17: Kanne 2.8.2017 – Rogesa v. komissio | 17 |
| 2017/C 318/24 | Asia T-478/17: Kanne 2.8.2017 – Mutualidad General de la Abogacía, Mutualidad de Previsión Social a prima fija ja Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos, Mutualidad de Previsión Social a prima fija v. SRB | 18 |
| 2017/C 318/25 | Asia T-481/17: Kanne 2.8.2017 – Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno ja SFL v. yhteinen kriisinratkaisuneuvosto | 19 |
| 2017/C 318/26 | Asia T-486/17: Kanne 2.8.2017 – Foodterapia v. EUIPO – Cloetta Italia (DIETOX) | 20 |
| 2017/C 318/27 | Asia T-492/17: Kanne 31.7.2017 – Fleig v. EUH | 20 |
| 2017/C 318/28 | Asia T-493/17: Kanne 3.8.2017 – Stancu v. ERCEA | 21 |
| 2017/C 318/29 | Asia T-494/17: Kanne 28.7.2017 – Iccrea Banca v. komissio ja yhteinen kriisinratkaisuneuvosto | 22 |
| 2017/C 318/30 | Asia T-495/17: Kanne 26.7.2017 – Sedes Holding v. EUIPO (gratis) | 24 |
| 2017/C 318/31 | Asia T-496/17: Kanne 28.7.2017 – Sedes Holding v. EUIPO (gratis) | 24 |
| 2017/C 318/32 | Asia T-500/17: Kanne 7.8.2017 – Hubei Xinyegang Special Tube v. komissio | 25 |

V   Ilmoitukset

TUOMIOISTUINKÄSITTELYYN LIITTYVÄT MENETTELYT

Unionin Tuomioistuin

2017/C 318/02

Asia C-123/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgericht (Saksa) on esittänyt 10.3.2017 – Nefiye Yön v. Landeshauptstadt Stuttgart

2

2017/C 318/03

Asia C-163/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg (Saksa) on esittänyt 3.4.2017 – Abubacarr Jawo v. Saksan liittotasavalta

2

2017/C 318/04

Asia C-269/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Hamburg (Saksa) on esittänyt 18.5.2017 – Andreas Niemeyer v. Brussels Airlines SA/NV

3

2017/C 318/05

Asia C-309/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen (Saksa) on esittänyt 29.5.2017 – Stadtwerke Delmenhorst GmbH v. Manfred Bleckwehl

4

2017/C 318/06

Asia C-329/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgerichtshof (Itävalta) on esittänyt 1.6.2017 – Gerhard Prenninger ym.

4

2017/C 318/07

Asia C-366/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Hamburg (Saksa) on esittänyt 14.6.2017 – Jörg Scharnweber ja Henning Kuhlmann v. Société Air France SA

5

2017/C 318/08

Asia C-371/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 19.6.2017 – Uber BV v. Richard Leipold

5

2017/C 318/09

Asia C-379/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 26.6.2017 – Società Immobiliare Al Bosco srl

6

2017/C 318/10

Asia C-384/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Unkari) on esittänyt 27.6.2017 – Dooel Uvoz-Izvoz Skopje Link Logistic N&N v. Budapest Rendőrfőkapitánya

6

2017/C 318/11

Asia C-385/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Arbeitsgericht Verden (Saksa) on esittänyt 26.6.2017 – Torsten Hein v. Albert Holzkamm GmbH & Co.

7

2017/C 318/12

Asia C-391/17: Kanne 30.6.2017 – Euroopan komissio v. Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta

7

2017/C 318/13

Asia C-423/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Gerechtshof Den Haag (Alankomaat) on esittänyt 13.7.2017 – Alankomaiden valtio v. Warner-Lambert Company LLC

8

2017/C 318/14

Asia C-432/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Supreme Court of the United Kingdom (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 17.7.2017 – Dermod Patrick O’Brien v. Ministry of Justice (aiemmin Department for Constitutional Affairs)

9

2017/C 318/15

Asia C-434/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Zalaegerszegi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Unkari) on esittänyt 18.7.2017 – Human Operator Zrt. v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság

10

2017/C 318/16

Asia C-446/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Vredegerecht te Antwerpen (Belgia) on esittänyt 24.7.2017 – Woonhaven Antwerpen v. Khalid Berkani ja Asmae Hajji

10

Unionin yleinen tuomioistuin

2017/C 318/17

Asia T-336/17: Kanne 30.5.2017 – The GB Foods v. EUIPO – Yatecomeré (YATEKOMO)

12

2017/C 318/18

Asia T-361/17: Kanne 6.6.2017 – Eco-Bat Technologies ym. v. komissio

13

2017/C 318/19

Asia T-424/17: Kanne 10.7.2017 – Fruit of the Loom v. EUIPO – Takko (FRUIT)

14

2017/C 318/20

Asia T-434/17: Kanne 12.7.2017 – younique v. EUIPO – Jafer Enterprises R&D (younique products)

14

2017/C 318/21

Asia T-451/17: Kanne 20.7.2017 – Verband der Deutschen Biokraftstoffindustrie v. komissio

15

2017/C 318/22

Asia T-466/17: Kanne 27.7.2017 – Printeos ym. v. komissio

16

2017/C 318/23

Asia T-475/17: Kanne 2.8.2017 – Rogesa v. komissio

17

2017/C 318/24

Asia T-478/17: Kanne 2.8.2017 – Mutualidad General de la Abogacía, Mutualidad de Previsión Social a prima fija ja Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos, Mutualidad de Previsión Social a prima fija v. SRB

18

2017/C 318/25

Asia T-481/17: Kanne 2.8.2017 – Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno ja SFL v. yhteinen kriisinratkaisuneuvosto

19

2017/C 318/26

Asia T-486/17: Kanne 2.8.2017 – Foodterapia v. EUIPO – Cloetta Italia (DIETOX)

20

2017/C 318/27

Asia T-492/17: Kanne 31.7.2017 – Fleig v. EUH

20

2017/C 318/28

Asia T-493/17: Kanne 3.8.2017 – Stancu v. ERCEA

21

2017/C 318/29

Asia T-494/17: Kanne 28.7.2017 – Iccrea Banca v. komissio ja yhteinen kriisinratkaisuneuvosto

22

2017/C 318/30

Asia T-495/17: Kanne 26.7.2017 – Sedes Holding v. EUIPO (gratis)

24

2017/C 318/31

Asia T-496/17: Kanne 28.7.2017 – Sedes Holding v. EUIPO (gratis)

24

2017/C 318/32

Asia T-500/17: Kanne 7.8.2017 – Hubei Xinyegang Special Tube v. komissio

25

---

| FI | |
| --- | --- |

FI

---

IV Tiedotteet

EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET

Euroopan unionin tuomioistuin

| 25.9.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 318/1 |
| --- | --- | --- | --- |

25.9.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 318/1

---

Euroopan unionin tuomioistuimen viimeisimmät julkaisut Euroopan unionin virallisessa lehdessä

(2017/C 318/01)

Viimeisin julkaisu

EUVL C 309, 18.9.2017

Luettelo aiemmista julkaisuista

EUVL C 300, 11.9.2017

EUVL C 293, 4.9.2017

EUVL C 283, 28.8.2017

EUVL C 277, 21.8.2017

EUVL C 269, 14.8.2017

EUVL C 256, 7.8.2017

Nämä tekstit ovat saatavilla:

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Ilmoitukset

TUOMIOISTUINKÄSITTELYYN LIITTYVÄT MENETTELYT

Unionin Tuomioistuin

| 25.9.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 318/2 |
| --- | --- | --- | --- |

25.9.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 318/2

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgericht (Saksa) on esittänyt 10.3.2017 – Nefiye Yön v. Landeshauptstadt Stuttgart

(Asia C-123/17)

(2017/C 318/02)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Bundesverwaltungsgericht

Pääasian asianosaiset

Kantaja ja Revision-valituksen vastapuoli: Nefiye Yön

Vastaaja ja Revision-valittaja: Landeshauptstadt Stuttgart

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko assosiaationeuvoston päätöksen 2/76 7 artiklan stand still -lauseke korvattu täydellisesti assosiaationeuvoston päätöksen N:o 1/80 13 artiklan stand still -lausekkeella vai onko työntekijöiden vapaan liikkuvuuden uusia rajoituksia, jotka on otettu käyttöön päätöksen N:o 2/76 voimaantulon ja päätöksen 1/80 13 artiklan sovellettavuuden välillä, edelleen arvioitava päätöksen N:o 2/76 7 artiklan perusteella? |
| --- | --- |

1)

Onko assosiaationeuvoston päätöksen 2/76 7 artiklan stand still -lauseke korvattu täydellisesti assosiaationeuvoston päätöksen N:o 1/80 13 artiklan stand still -lausekkeella vai onko työntekijöiden vapaan liikkuvuuden uusia rajoituksia, jotka on otettu käyttöön päätöksen N:o 2/76 voimaantulon ja päätöksen 1/80 13 artiklan sovellettavuuden välillä, edelleen arvioitava päätöksen N:o 2/76 7 artiklan perusteella?

| 2) | Jos ensimmäiseen kysymykseen on vastattava myöntävästi siltä osin, että assosiaationeuvoston päätöksen N:o 2/76 7 artiklaa ei ole kokonaisuudessaan kumottu: Onko assosiaationeuvoston päätöksen N:o 1/80 13 artiklaa koskevaa Euroopan unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntöä sovellettava koko laajuudessaan myös päätöksen 2/76 7 artiklan soveltamiseen sillä seurauksella, että päätöksen N:o 2/76 7 artikla kattaa myös 5.10.1980 lähtien käyttöön otetun kansallisen sääntelyn, jonka mukaan oleskeluluvan myöntäminen turkkilaisen työntekijän puolisolle perhesuhteen perusteella riippuu kansallisen viisumin myöntämisestä? |
| --- | --- |

2)

Jos ensimmäiseen kysymykseen on vastattava myöntävästi siltä osin, että assosiaationeuvoston päätöksen N:o 2/76 7 artiklaa ei ole kokonaisuudessaan kumottu: Onko assosiaationeuvoston päätöksen N:o 1/80 13 artiklaa koskevaa Euroopan unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntöä sovellettava koko laajuudessaan myös päätöksen 2/76 7 artiklan soveltamiseen sillä seurauksella, että päätöksen N:o 2/76 7 artikla kattaa myös 5.10.1980 lähtien käyttöön otetun kansallisen sääntelyn, jonka mukaan oleskeluluvan myöntäminen turkkilaisen työntekijän puolisolle perhesuhteen perusteella riippuu kansallisen viisumin myöntämisestä?

| 3) | Onko tällaisen kansallisen sääntelyn käyttöön ottaminen oikeutettua yleisen edun mukaisen pakottavan syyn perusteella, erityisesti maahanmuuton tehokkaan valvonnan ja muuttovirtojen tehokkaan hallinnan tavoitteen perusteella, kun yksittäistapauksen erityisolosuhteet otetaan huomioon kohtuullistamislausekkeella? |
| --- | --- |

3)

Onko tällaisen kansallisen sääntelyn käyttöön ottaminen oikeutettua yleisen edun mukaisen pakottavan syyn perusteella, erityisesti maahanmuuton tehokkaan valvonnan ja muuttovirtojen tehokkaan hallinnan tavoitteen perusteella, kun yksittäistapauksen erityisolosuhteet otetaan huomioon kohtuullistamislausekkeella?

---

| 25.9.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 318/2 |
| --- | --- | --- | --- |

25.9.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 318/2

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg (Saksa) on esittänyt 3.4.2017 – Abubacarr Jawo v. Saksan liittotasavalta

(Asia C-163/17)

(2017/C 318/03)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg

Pääasian asianosaiset

Kantaja ja valittaja: Abubacarr Jawo

Vastaaja ja vastapuoli: Saksan liittotasavalta

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko turvapaikanhakija asetuksen (EU) N:o 604/2013 (1) 29 artiklan 2 kohdan toisessa virkkeessä tarkoitetulla tavalla paennut ainoastaan silloin, kun hän tarkoituksellisesti ja tietoisesti pysyttelee siirrosta vastaavien kansallisten viranomaisten ulottumattomissa, jotta siirto estyisi tai vaikeutuisi, vai riittääkö se, ettei hän ole pitkään aikaan enää oleskellut hänelle osoitetussa asunnossa eikä viranomaisilla ole tietoa hänen olinpaikastaan ja suunniteltua siirtoa ei voida sen vuoksi toteuttaa?
  Voiko asianomainen henkilö vedota säännöksen asianmukaiseen soveltamiseen ja väittää siirtopäätöstä vastaan vireille pannussa menettelyssä, että siirrolle varattu kuuden kuukauden määräaika on päättynyt, koska hän ei ole paennut? |
| --- | --- |

1)

Onko turvapaikanhakija asetuksen (EU) N:o 604/2013 (1) 29 artiklan 2 kohdan toisessa virkkeessä tarkoitetulla tavalla paennut ainoastaan silloin, kun hän tarkoituksellisesti ja tietoisesti pysyttelee siirrosta vastaavien kansallisten viranomaisten ulottumattomissa, jotta siirto estyisi tai vaikeutuisi, vai riittääkö se, ettei hän ole pitkään aikaan enää oleskellut hänelle osoitetussa asunnossa eikä viranomaisilla ole tietoa hänen olinpaikastaan ja suunniteltua siirtoa ei voida sen vuoksi toteuttaa?

Voiko asianomainen henkilö vedota säännöksen asianmukaiseen soveltamiseen ja väittää siirtopäätöstä vastaan vireille pannussa menettelyssä, että siirrolle varattu kuuden kuukauden määräaika on päättynyt, koska hän ei ole paennut?

| 2) | Toteutuuko asetuksen (EU) N:o 604/2013 29 artiklan 1 kohdan 1 alakohdan mukainen määräajan jatkaminen yksinomaan sillä tavalla, että siirtävä jäsenvaltio tiedottaa hakemuksen käsittelystä vastuussa olevalle jäsenvaltiolle vielä ennen määräajan päättymistä, että asianomainen henkilö on paennut, ja määrittää samalla konkreettisen määräajan, joka ei saa olla 18 kuukautta pitempi ja johon mennessä siirto toteutetaan, vai onko jatkaminen mahdollista ainoastaan sillä tavalla, että asianomaiset jäsenvaltiot määrittävät jatketun määräajan yhdessä? |
| --- | --- |

2)

Toteutuuko asetuksen (EU) N:o 604/2013 29 artiklan 1 kohdan 1 alakohdan mukainen määräajan jatkaminen yksinomaan sillä tavalla, että siirtävä jäsenvaltio tiedottaa hakemuksen käsittelystä vastuussa olevalle jäsenvaltiolle vielä ennen määräajan päättymistä, että asianomainen henkilö on paennut, ja määrittää samalla konkreettisen määräajan, joka ei saa olla 18 kuukautta pitempi ja johon mennessä siirto toteutetaan, vai onko jatkaminen mahdollista ainoastaan sillä tavalla, että asianomaiset jäsenvaltiot määrittävät jatketun määräajan yhdessä?

| 3) | Onko turvapaikan hakijan siirto hakemuksen käsittelystä vastuussa olevaan jäsenvaltioon kiellettyä, jos hän on kansainvälisen suojeluaseman saatuaan vakavassa vaarassa joutua siellä odotettavissa olevien elinolojen vuoksi Euroopan unionin perusoikeuskirjan 4 artiklassa tarkoitetun kohtelun kohteeksi?
  Kuuluuko tämä kysymyksenasettelu vielä unionin oikeuden soveltamisalaan?
  Minkä unionin oikeuden perusteiden mukaan on arvioitava kansainvälistä suojelua tarvitsevaksi hyväksytyn henkilön elinoloja? |
| --- | --- |

3)

Onko turvapaikan hakijan siirto hakemuksen käsittelystä vastuussa olevaan jäsenvaltioon kiellettyä, jos hän on kansainvälisen suojeluaseman saatuaan vakavassa vaarassa joutua siellä odotettavissa olevien elinolojen vuoksi Euroopan unionin perusoikeuskirjan 4 artiklassa tarkoitetun kohtelun kohteeksi?

Kuuluuko tämä kysymyksenasettelu vielä unionin oikeuden soveltamisalaan?

Minkä unionin oikeuden perusteiden mukaan on arvioitava kansainvälistä suojelua tarvitsevaksi hyväksytyn henkilön elinoloja?

---

(1)  Kolmannen maan kansalaisen tai kansalaisuudettoman henkilön johonkin jäsenvaltioon jättämän kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määrittämisperusteiden ja -menettelyjen vahvistamisesta 26.6.2013 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 604/2013 (EUVL 2013, L 180, s. 31).

---

| 25.9.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 318/3 |
| --- | --- | --- | --- |

25.9.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 318/3

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Hamburg (Saksa) on esittänyt 18.5.2017 – Andreas Niemeyer v. Brussels Airlines SA/NV

(Asia C-269/17)

(2017/C 318/04)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Amtsgericht Hamburg

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Andreas Niemeyer

Vastaaja: Brussels Airlines SA/NV

Ennakkoratkaisukysymys

Onko asetuksen (EY) N:o 261/2004 (1) (jäljempänä asetus) 7 artiklan 1 kohdan toista virkettä tulkittava siten, että käsite ”lennon pituus” koskee yksinomaan isoympyräratamenetelmällä mitattavaa suoraa välimatkaa lähtöpaikan ja viimeisen määräpaikan välillä siitä riippumatta, minkä pituinen matka tosiasiallisesti on lennetty?

---

(1)  Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 261/2004 (EUVL 2004, L 46, s. 1).

---

| 25.9.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 318/4 |
| --- | --- | --- | --- |

25.9.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 318/4

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen (Saksa) on esittänyt 29.5.2017 – Stadtwerke Delmenhorst GmbH v. Manfred Bleckwehl

(Asia C-309/17)

(2017/C 318/05)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen

Pääasian asianosaiset

Kantaja ja muutoksenhakumenettelyn valittaja: Stadtwerke Delmenhorst GmbH

Vastaaja ja muutoksenhakumenettelyn vastapuoli: Manfred Bleckwehl

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko maakaasun sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä ja direktiivin 98/30/EY kumoamisesta 26.6.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/55/EY (1) 3 artiklan 3 kohtaa, luettuna yhdessä liitteessä A olevien b ja c kohdan kanssa, tulkittava siten, että se, ettei maakaasun asiakkaille ole annettu ajoissa ja suoraan tietoa kaasuntoimituksiin tehtävän tariffimuutoksen edellytyksistä, perusteesta ja suuruudesta, on esteenä tällaisen tariffimuutoksen pätevyydelle? |
| --- | --- |

1)

Onko maakaasun sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä ja direktiivin 98/30/EY kumoamisesta 26.6.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/55/EY (1) 3 artiklan 3 kohtaa, luettuna yhdessä liitteessä A olevien b ja c kohdan kanssa, tulkittava siten, että se, ettei maakaasun asiakkaille ole annettu ajoissa ja suoraan tietoa kaasuntoimituksiin tehtävän tariffimuutoksen edellytyksistä, perusteesta ja suuruudesta, on esteenä tällaisen tariffimuutoksen pätevyydelle?

| 2) | Jos edelliseen kysymykseen vastataan myöntävästi:
  voidaanko direktiivin 2003/55/EY 3 artiklan 3 kohtaa, luettuna yhdessä liitteessä A olevien b ja c kohdan kanssa, soveltaa suoraan yksityisoikeudelliseen (saksalainen rajavastuuyhtiö (GmbH)) maakaasun toimittajaan 1.7.2004 alkaen, koska mainitut direktiivin säännökset ovat sisällöltään ehdottomia, joten niitä voidaan soveltaa ilman erillistä täytäntöönpanotoimea, ja niillä annetaan kansalaisille oikeuksia sellaiseen elimeen nähden, joka on yksityisoikeudellisesta muodostaan huolimatta valtion alainen, koska valtio on yrityksen ainoa osakas? |
| --- | --- |

2)

Jos edelliseen kysymykseen vastataan myöntävästi:

voidaanko direktiivin 2003/55/EY 3 artiklan 3 kohtaa, luettuna yhdessä liitteessä A olevien b ja c kohdan kanssa, soveltaa suoraan yksityisoikeudelliseen (saksalainen rajavastuuyhtiö (GmbH)) maakaasun toimittajaan 1.7.2004 alkaen, koska mainitut direktiivin säännökset ovat sisällöltään ehdottomia, joten niitä voidaan soveltaa ilman erillistä täytäntöönpanotoimea, ja niillä annetaan kansalaisille oikeuksia sellaiseen elimeen nähden, joka on yksityisoikeudellisesta muodostaan huolimatta valtion alainen, koska valtio on yrityksen ainoa osakas?

---

(1)  EUVL 2003, L 176, s, 57.

---

| 25.9.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 318/4 |
| --- | --- | --- | --- |

25.9.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 318/4

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgerichtshof (Itävalta) on esittänyt 1.6.2017 – Gerhard Prenninger ym.

(Asia C-329/17)

(2017/C 318/06)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Verwaltungsgerichtshof

Pääasian asianosaiset

Kantajat: Gerhard Prenninger, Karl Helmberger, Franziska Zimmer, Franz Scharinger, Norbert Pühringer, Agrargemeinschaft Pettenbach, Marktgemeinde Vorcdorf, Marktgemeinde Pettenbach ja Gemeinde Steinbach am Ziehberg

Ennakkoratkaisukysymys

Onko tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 13.12.2011 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2011/92/EU (1) tulkittava siten, että polun raivaaminen metsän läpi sähköenergialaitoksen rakentamiseksi ja sen lainmukaisen olemassaolon ajaksi on direktiivin 2011/92 liitteessä II olevan 1 kohdan d alakohdassa tarkoitettua ”metsänhakkuuta maan käyttötarkoituksen muuttamiseksi”?

---

(1)  EUVL 2012, L 26, s. 1.

---

| 25.9.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 318/5 |
| --- | --- | --- | --- |

25.9.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 318/5

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Hamburg (Saksa) on esittänyt 14.6.2017 – Jörg Scharnweber ja Henning Kuhlmann v. Société Air France SA

(Asia C-366/17)

(2017/C 318/07)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Amtsgericht Hamburg

Pääasian asianosaiset

Kantajat: Jörg Scharnweber ja Henning Kuhlmann

Vastaaja: Société Air France SA

Asia poistettiin unionin tuomioistuimen rekisteristä 19.7.2017 annetulla unionin tuomioistuimen määräyksellä.

---

| 25.9.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 318/5 |
| --- | --- | --- | --- |

25.9.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 318/5

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 19.6.2017 – Uber BV v. Richard Leipold

(Asia C-371/17)

(2017/C 318/08)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Bundesgerichtshof

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Uber BV

Vastapuoli: Richard Leipold

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Tuottaako yritys, joka tarjoaa käyttöön yhteistyössä matkustajien kuljetukseen luvan saaneen autovuokraamon kanssa älypuhelinsovellusta, jonka avulla käyttäjät voivat tilata vuokra-auton kuljettajineen, SEUT 58 artiklan 1 kohdassa ja direktiivin 2006/123 (1) 2 artiklan 2 kohdan d alakohdassa tarkoitettuja kuljetusalan palveluja, kun organisointia koskevat kyseisen yrityksen suoritukset liittyvät tiiviisti kuljetuspalveluun, etenkin kun se






  — | määrää hinnoittelusta, maksuliikenteestä ja kuljetustoimeksiantojen ehdoista |
| --- | --- | --- |

1)

Tuottaako yritys, joka tarjoaa käyttöön yhteistyössä matkustajien kuljetukseen luvan saaneen autovuokraamon kanssa älypuhelinsovellusta, jonka avulla käyttäjät voivat tilata vuokra-auton kuljettajineen, SEUT 58 artiklan 1 kohdassa ja direktiivin 2006/123 (1) 2 artiklan 2 kohdan d alakohdassa tarkoitettuja kuljetusalan palveluja, kun organisointia koskevat kyseisen yrityksen suoritukset liittyvät tiiviisti kuljetuspalveluun, etenkin kun se

—

määrää hinnoittelusta, maksuliikenteestä ja kuljetustoimeksiantojen ehdoista

ja

| — | mainostaa välittämiään ajoneuvoja yrityksen nimellä ja yhdenmukaisilla alennuskampanjoilla? |
| --- | --- |

—

mainostaa välittämiään ajoneuvoja yrityksen nimellä ja yhdenmukaisilla alennuskampanjoilla?

Jos unionin tuomioistuin vastaa ensimmäiseen kysymykseen kieltävästi:

| 2) | Voiko taksiliikenteen kilpailu- ja toimintakyvyn säilyttämiseksi olla perusteltua kieltää nykyisissä liikenneolosuhteissa riita-asiassa kyseessä olevan kaltainen palvelu direktiivin 2006/123 16 artiklan 1 kohdan mukaisesta yleisen järjestyksen suojeluun liittyvästä syystä? |
| --- | --- |

2)

Voiko taksiliikenteen kilpailu- ja toimintakyvyn säilyttämiseksi olla perusteltua kieltää nykyisissä liikenneolosuhteissa riita-asiassa kyseessä olevan kaltainen palvelu direktiivin 2006/123 16 artiklan 1 kohdan mukaisesta yleisen järjestyksen suojeluun liittyvästä syystä?

---

(1)  Palveluista sisämarkkinoilla 12.12.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/123/EY (EUVL 2006, L 376, s. 36).

---

| 25.9.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 318/6 |
| --- | --- | --- | --- |

25.9.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 318/6

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 26.6.2017 – Società Immobiliare Al Bosco srl

(Asia C-379/17)

(2017/C 318/09)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Bundesgerichtshof

Pääasian asianosaiset

Hakija: Società Immobiliare Al Bosco srl

Ennakkoratkaisukysymys

Onko tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 (1) 38 artiklan 1 kohdan kanssa yhteensopivaa se, että täytäntöönpanovaltion lainsäädännössä säädettyä määräaikaa, jonka perusteella asiakirjaa ei voida enää panna täytäntöön tietyn ajanjakson päätyttyä, sovelletaan myös toiminnallisesti siihen rinnastettavissa olevaan asiakirjaan, joka on laadittu toisessa jäsenvaltiossa ja joka on tunnustettu ja julistettu täytäntöönpanokelpoiseksi täytäntöönpanovaltiossa?

---

(1)  EYVL 2001, L 12, s. 1.

---

| 25.9.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 318/6 |
| --- | --- | --- | --- |

25.9.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 318/6

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Unkari) on esittänyt 27.6.2017 – Dooel Uvoz-Izvoz Skopje Link Logistic N&N v. Budapest Rendőrfőkapitánya

(Asia C-384/17)

(2017/C 318/10)

Oikeudenkäyntikieli: unkari

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Dooel Uvoz-Izvoz Skopje Link Logistic N&N

Vastapuoli: Budapest Rendőrfőkapitánya

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko verojen ja maksujen kantamisesta raskailta tavaraliikenteen ajoneuvoilta tiettyjen infrastruktuurien käytöstä 17.6.1999 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/62/EY (1) 9 a artiklassa säädetty oikeasuhteisuuden vaatimus, sellaisena kuin Euroopan unionin tuomioistuin on sitä tulkinnut 22.3.2017 antamassaan tuomiossa Euro-Team (C 497/15 ja C 498/15, EU:C:2017:229), suoraan sovellettava direktiivin säännös? |
| --- | --- |

1)

Onko verojen ja maksujen kantamisesta raskailta tavaraliikenteen ajoneuvoilta tiettyjen infrastruktuurien käytöstä 17.6.1999 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/62/EY (1) 9 a artiklassa säädetty oikeasuhteisuuden vaatimus, sellaisena kuin Euroopan unionin tuomioistuin on sitä tulkinnut 22.3.2017 antamassaan tuomiossa Euro-Team (C 497/15 ja C 498/15, EU:C:2017:229), suoraan sovellettava direktiivin säännös?

| 2) | Jos verojen ja maksujen kantamisesta raskailta tavaraliikenteen ajoneuvoilta tiettyjen infrastruktuurien käytöstä 17.6.1999 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/62/EY 9 a artiklassa vahvistettu oikeasuhteisuuden vaatimus, sellaisena kuin Euroopan unionin tuomioistuin on sitä tulkinnut 22.3.2017 antamassaan tuomiossa Euro-Team (C 497/15 ja C 498/15, EU:C:2017:229), ei ole suoraan sovellettava direktiivin säännös,
  sallitaanko ja edellytetäänkö kansallisen lainsäädännön unionin oikeuden mukaisessa tulkinnassa, että kansallinen tuomioistuin ja kansalliset hallintoviranomaiset täydentävät – lainsäädännön kansallisen tason täytäntöönpanon puuttuessa – nyt käsiteltävän asian kannalta merkityksellistä Unkarin lainsäädäntöä oikeasuhteisuuden vaatimusta koskevilla aineellisilla perusteilla, jotka on vahvistettu Euroopan unionin tuomioistuimen 22.3.2017 antamassa tuomiossa Euro-Team (C 497/15 ja C 498/15, EU:C:2017:229)? |
| --- | --- |

2)

Jos verojen ja maksujen kantamisesta raskailta tavaraliikenteen ajoneuvoilta tiettyjen infrastruktuurien käytöstä 17.6.1999 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/62/EY 9 a artiklassa vahvistettu oikeasuhteisuuden vaatimus, sellaisena kuin Euroopan unionin tuomioistuin on sitä tulkinnut 22.3.2017 antamassaan tuomiossa Euro-Team (C 497/15 ja C 498/15, EU:C:2017:229), ei ole suoraan sovellettava direktiivin säännös,

sallitaanko ja edellytetäänkö kansallisen lainsäädännön unionin oikeuden mukaisessa tulkinnassa, että kansallinen tuomioistuin ja kansalliset hallintoviranomaiset täydentävät – lainsäädännön kansallisen tason täytäntöönpanon puuttuessa – nyt käsiteltävän asian kannalta merkityksellistä Unkarin lainsäädäntöä oikeasuhteisuuden vaatimusta koskevilla aineellisilla perusteilla, jotka on vahvistettu Euroopan unionin tuomioistuimen 22.3.2017 antamassa tuomiossa Euro-Team (C 497/15 ja C 498/15, EU:C:2017:229)?

---

(1)  EUVL 1999, L 187, s. 42.

---

| 25.9.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 318/7 |
| --- | --- | --- | --- |

25.9.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 318/7

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Arbeitsgericht Verden (Saksa) on esittänyt 26.6.2017 – Torsten Hein v. Albert Holzkamm GmbH & Co.

(Asia C-385/17)

(2017/C 318/11)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Arbeitsgericht Verden

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Torsten Hein

Vastaaja: Albert Holzkamm GmbH & Co.

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko unionin perusoikeuskirjan 31 artiklaa ja tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 4.11.2003 annetun direktiivin 2003/88/EY (1) 7 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että ne ovat esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan työehtosopimuksissa voidaan määrätä, että laskentakauden aikana tapahtuneesta lyhennetyn työajan tekemisestä aiheutunut palkan aleneminen vaikuttaa lomapalkan laskemiseen sillä seurauksella, että työntekijä saa neljän viikon vähimmäisvuosiloman ajalta alhaisemman lomapalkan – tai työsuhteen päättymisen jälkeen pienemmän lomakorvauksen – kuin minkä hän saisi, jos lomapalkan laskentaperusteena käytettäisiin sitä keskimääräistä palkkaa, jonka työntekijä olisi laskentakautena saanut ilman kyseistä palkan alenemista? Jos vastaus on myöntävä: Montako prosenttia työntekijän lyhentämättömästä keskimääräisestä palkasta saa olla kansallisessa lainsäädännössä mahdollistettu työehtosopimukseen perustuva lomapalkan aleneminen, joka johtuu laskentakauden aikana tapahtuneesta lyhennetystä työajasta, jotta voidaan lähteä siitä, että kansallista lainsäädäntöä tulkitaan unionin oikeuden mukaisesti? |
| --- | --- |

1)

Onko unionin perusoikeuskirjan 31 artiklaa ja tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 4.11.2003 annetun direktiivin 2003/88/EY (1) 7 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että ne ovat esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan työehtosopimuksissa voidaan määrätä, että laskentakauden aikana tapahtuneesta lyhennetyn työajan tekemisestä aiheutunut palkan aleneminen vaikuttaa lomapalkan laskemiseen sillä seurauksella, että työntekijä saa neljän viikon vähimmäisvuosiloman ajalta alhaisemman lomapalkan – tai työsuhteen päättymisen jälkeen pienemmän lomakorvauksen – kuin minkä hän saisi, jos lomapalkan laskentaperusteena käytettäisiin sitä keskimääräistä palkkaa, jonka työntekijä olisi laskentakautena saanut ilman kyseistä palkan alenemista? Jos vastaus on myöntävä: Montako prosenttia työntekijän lyhentämättömästä keskimääräisestä palkasta saa olla kansallisessa lainsäädännössä mahdollistettu työehtosopimukseen perustuva lomapalkan aleneminen, joka johtuu laskentakauden aikana tapahtuneesta lyhennetystä työajasta, jotta voidaan lähteä siitä, että kansallista lainsäädäntöä tulkitaan unionin oikeuden mukaisesti?

| 2) | Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: Mahdollistavatko unionin oikeuden yleisiin periaatteisiin kuuluvat oikeusvarmuuden periaate ja taannehtivuuskielto sen, että rajoitetaan ajallisesti kaikkiin asianomaisiin nähden mahdollisuuksia vedota tulkintaan, jonka unionin tuomioistuin antaa käsiteltävässä asiassa ennakkoratkaisussaan perusoikeuskirjan 31 artiklasta ja tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 4.11.2003 annetun direktiivin 2003/88/EY 7 artiklan 1 kohdasta, kun kansallisessa ylimmän asteen oikeuskäytännössä on aiemmin katsottu, että kyseessä olevia lain säännöksiä ja työehtosopimusten määräyksiä ei voida tulkita unionin oikeuden mukaisesti? Jos unionin tuomioistuin vastaa tähän kieltävästi: Onko unionin oikeuden kanssa yhteensopivaa, että kansalliset tuomioistuimet takaavat kansallisen oikeuden perusteella työnantajille, jotka ovat luottaneet siihen, että kansallisen ylimmän oikeusasteen oikeuskäytäntö pysyy voimassa, luottamuksensuojan, vai onko luottamuksensuojan takaaminen unionin tuomioistuimen tehtävä? |
| --- | --- |

2)

Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: Mahdollistavatko unionin oikeuden yleisiin periaatteisiin kuuluvat oikeusvarmuuden periaate ja taannehtivuuskielto sen, että rajoitetaan ajallisesti kaikkiin asianomaisiin nähden mahdollisuuksia vedota tulkintaan, jonka unionin tuomioistuin antaa käsiteltävässä asiassa ennakkoratkaisussaan perusoikeuskirjan 31 artiklasta ja tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 4.11.2003 annetun direktiivin 2003/88/EY 7 artiklan 1 kohdasta, kun kansallisessa ylimmän asteen oikeuskäytännössä on aiemmin katsottu, että kyseessä olevia lain säännöksiä ja työehtosopimusten määräyksiä ei voida tulkita unionin oikeuden mukaisesti? Jos unionin tuomioistuin vastaa tähän kieltävästi: Onko unionin oikeuden kanssa yhteensopivaa, että kansalliset tuomioistuimet takaavat kansallisen oikeuden perusteella työnantajille, jotka ovat luottaneet siihen, että kansallisen ylimmän oikeusasteen oikeuskäytäntö pysyy voimassa, luottamuksensuojan, vai onko luottamuksensuojan takaaminen unionin tuomioistuimen tehtävä?

---

(1)  Tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 4.11.2003 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/88/EY (EUVL 2003, L 299, s. 9).

---

| 25.9.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 318/7 |
| --- | --- | --- | --- |

25.9.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 318/7

---

Kanne 30.6.2017 – Euroopan komissio v. Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta

(Asia C-391/17)

(2017/C 318/12)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Euroopan komissio (edustajat: asiamiehet L. Flynn ja A. Caeiros)

Vastaaja: Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta

Kantaja vaatii, että unionin tuomioistuin

| — | toteaa, että koska Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta ei ole korvannut omien varojen määrää vastaavaa tappiota, joka olisi pitänyt vahvistaa ja asettaa käytettäväksi unionin talousarviossa asetuksen 1552/1989 (1) 2, 6, 10, 11 ja 17 artiklan mukaisesti (asetuksen 609/2014 (2) 2, 6, 10, 12 ja 13 artikla) eikä sillä ollut vientitodistuksia, mikä on päätöksen 91/482/ETY (3) 101 artiklan 2 kohdan vastaista, tai tuontitodistuksia alumiinin tuonnille Anguillasta vuosina 1999–2000, se laiminlöi Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 5 artiklan (myöhemmin 10 artikla) (nykyään Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 4 artiklan 3 kohta) mukaiset velvollisuutensa, ja |
| --- | --- |

—

toteaa, että koska Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta ei ole korvannut omien varojen määrää vastaavaa tappiota, joka olisi pitänyt vahvistaa ja asettaa käytettäväksi unionin talousarviossa asetuksen 1552/1989 (1) 2, 6, 10, 11 ja 17 artiklan mukaisesti (asetuksen 609/2014 (2) 2, 6, 10, 12 ja 13 artikla) eikä sillä ollut vientitodistuksia, mikä on päätöksen 91/482/ETY (3) 101 artiklan 2 kohdan vastaista, tai tuontitodistuksia alumiinin tuonnille Anguillasta vuosina 1999–2000, se laiminlöi Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 5 artiklan (myöhemmin 10 artikla) (nykyään Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 4 artiklan 3 kohta) mukaiset velvollisuutensa, ja

| — | velvoittaa Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

| 1. | Kolmansista maista peräisin olevaa alumiinia, joka ensiksi tuotiin Anguillaan, tuotiin Anguillasta uudelleenviennin jälkeen Italiaan maaliskuun 1999 ja kesäkuun 2000 välisenä aikana. Anguillan viranomaiset olivat myöntäneet Anguillan kautta kulkeville tavaroille 25 Yhdysvaltojen dollarin suuruisen merenkulkualan vientituen tonnia kohti (kuljetustuki). Kyseinen Anguillan myöntämä kuljetustuki sen kautta kulkeville tavaroille, joka vastaa maksetun tullin palautuksia, tekisi mitättömäksi tullittomuuden Anguillasta uudelleenviennin ja EU:hun tuonnin yhteydessä. Anguillan viranomaiset sovelsivat väärin päätöksen 91/482/ETY 101 artiklan 2 kohtaa myöntäessään vientitodistuksia, vaikka edellytykset niiden myöntämiseksi eivät täyttyneet. Päätöksen 91/482/ETY 101 artiklan 2 kohdan rikkomisen vuoksi Anguillan myönnettyä väärin perustein vientitodistuksia, Italia ei voinut kerätä EY 24 artiklan mukaisia (nykyyän SEUT 29 artikla) mukaisia tulleja. |
| --- | --- |

1.

Kolmansista maista peräisin olevaa alumiinia, joka ensiksi tuotiin Anguillaan, tuotiin Anguillasta uudelleenviennin jälkeen Italiaan maaliskuun 1999 ja kesäkuun 2000 välisenä aikana. Anguillan viranomaiset olivat myöntäneet Anguillan kautta kulkeville tavaroille 25 Yhdysvaltojen dollarin suuruisen merenkulkualan vientituen tonnia kohti (kuljetustuki). Kyseinen Anguillan myöntämä kuljetustuki sen kautta kulkeville tavaroille, joka vastaa maksetun tullin palautuksia, tekisi mitättömäksi tullittomuuden Anguillasta uudelleenviennin ja EU:hun tuonnin yhteydessä. Anguillan viranomaiset sovelsivat väärin päätöksen 91/482/ETY 101 artiklan 2 kohtaa myöntäessään vientitodistuksia, vaikka edellytykset niiden myöntämiseksi eivät täyttyneet. Päätöksen 91/482/ETY 101 artiklan 2 kohdan rikkomisen vuoksi Anguillan myönnettyä väärin perustein vientitodistuksia, Italia ei voinut kerätä EY 24 artiklan mukaisia (nykyyän SEUT 29 artikla) mukaisia tulleja.

| 2. | Yhdistynyt kuningaskunta on taloudellisesti vastuussa päätöksen 91/482/ETY 101 artiklan 2 kohdan vastaisesti myönnettyjen vientitodistusten aiheuttamasta perinteisten omien varojen menetyksestä. Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset eivät ryhtyneet kaikkiin asianmukaisiin toimenpiteisiin unionin taloudellisten intressien suojelemiseksi ja sen varmistamiseksi, että Anguillan hallinto soveltaa oikein päätöstä 91/482/ETY. Jokaisen jäsenvaltion on varmistettava, että niiden merentakaiset alueet soveltavat oikein kaikkia niihin sovellettavia oikeudellisia säännöksiä, kuten päätöstä 91/482/ETY, EU:n taloudellisten intressien suojelemiseksi. |
| --- | --- |

2.

Yhdistynyt kuningaskunta on taloudellisesti vastuussa päätöksen 91/482/ETY 101 artiklan 2 kohdan vastaisesti myönnettyjen vientitodistusten aiheuttamasta perinteisten omien varojen menetyksestä. Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset eivät ryhtyneet kaikkiin asianmukaisiin toimenpiteisiin unionin taloudellisten intressien suojelemiseksi ja sen varmistamiseksi, että Anguillan hallinto soveltaa oikein päätöstä 91/482/ETY. Jokaisen jäsenvaltion on varmistettava, että niiden merentakaiset alueet soveltavat oikein kaikkia niihin sovellettavia oikeudellisia säännöksiä, kuten päätöstä 91/482/ETY, EU:n taloudellisten intressien suojelemiseksi.

| 3. | Jos jäsenvaltion toimet tai laiminlyönnit johtavat perinteisten omien varojen menetykseen, unionille täytyy hyvittää omien varojen menetystä vastaava summa. Näin ollen Yhdistyneen kuningaskunnan tulisi kompensoida unionin budjettia koko omien varojen menetystä vastaavalla summalla ja maksaa viivästyskorkoja asetuksen N:o 1150/2000 (4) 11 artiklan mukaisesti. |
| --- | --- |

3.

Jos jäsenvaltion toimet tai laiminlyönnit johtavat perinteisten omien varojen menetykseen, unionille täytyy hyvittää omien varojen menetystä vastaava summa. Näin ollen Yhdistyneen kuningaskunnan tulisi kompensoida unionin budjettia koko omien varojen menetystä vastaavalla summalla ja maksaa viivästyskorkoja asetuksen N:o 1150/2000 (4) 11 artiklan mukaisesti.

---

(1)  Yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 88/376/ETY, Euratom soveltamisesta 29.5.1989 annettu neuvoston asetus (ETY, Euratom) N:o 1552/89 (EYVL 1989, L 155, s. 1).

(2)  Perinteisten, ALV- ja BKTL-perusteisten omien varojen käyttöön asettamisessa sovellettavista menetelmistä ja menettelystä sekä käteisvarojen saamiseksi toteutettavista (uudelleenlaadittu) 26.5.2014 annettu neuvoston asetus (EU, Euratom) N:o 609/2014 (EUVL 2014, L 168, s. 39).

(3)  Merentakaisten maiden ja alueiden assosioinnista Euroopan talousyhteisöön 25.7.1991 annettu neuvoston päätös 91/482/ETY (EYVL 1991, L 263, s. 1).

(4)  Yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 94/728/EY, Euratom soveltamisesta 22.5.2000 annettu neuvoston asetus (EY, Euratom) N:o 1150 (EYVL 2000, L 130, s. 1).

---

| 25.9.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 318/8 |
| --- | --- | --- | --- |

25.9.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 318/8

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Gerechtshof Den Haag (Alankomaat) on esittänyt 13.7.2017 – Alankomaiden valtio v. Warner-Lambert Company LLC

(Asia C-423/17)

(2017/C 318/13)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Gerechtshof Den Haag

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Alankomaiden valtio

Vastapuoli: Warner-Lambert Company LLC

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko direktiivin 2001/83 (1) 11 artiklaa tai jotain muuta unionin oikeuden säännöstä tulkittava siten, että ilmoitusta, jossa direktiivin 2001/83 10 artiklassa tarkoitetun geneerisen lääkkeen myyntiluvan hakija tai haltija ilmoittaa viranomaiselle, että se ei sisällytä valmisteyhteenvetoon eikä pakkausselosteeseen vertailulääkkeen valmisteyhteenvedon niitä kohtia, jotka koskevat käyttötarkoituksia tai annostustapoja, jotka kuuluvat kolmannella olevan patenttioikeuden piiriin, pidetään hakemuksena myyntiluvan rajoittamiseksi, minkä on johdettava siihen, että myyntilupa ei koske tai ei enää koske patentoituja käyttötarkoituksia tai annostustapoja? |
| --- | --- |

1)

Onko direktiivin 2001/83 (1) 11 artiklaa tai jotain muuta unionin oikeuden säännöstä tulkittava siten, että ilmoitusta, jossa direktiivin 2001/83 10 artiklassa tarkoitetun geneerisen lääkkeen myyntiluvan hakija tai haltija ilmoittaa viranomaiselle, että se ei sisällytä valmisteyhteenvetoon eikä pakkausselosteeseen vertailulääkkeen valmisteyhteenvedon niitä kohtia, jotka koskevat käyttötarkoituksia tai annostustapoja, jotka kuuluvat kolmannella olevan patenttioikeuden piiriin, pidetään hakemuksena myyntiluvan rajoittamiseksi, minkä on johdettava siihen, että myyntilupa ei koske tai ei enää koske patentoituja käyttötarkoituksia tai annostustapoja?

| 2) | Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, ovatko direktiivin 2001/83 11 artikla ja 21 artiklan 3 kohta taikka unionin oikeuden muut säännökset esteenä sille, että toimivaltainen viranomainen julkaisee direktiivin 2001/83 6 artiklan ja sen kanssa yhdessä luetun 10 artiklan nojalla antamansa luvan yhteydessä valmisteyhteenvedosta ja pakkausselosteesta myös kohdat, jotka koskevat käyttötarkoituksia tai annostustapoja, jotka kuuluvat kolmannella olevan patenttioikeuden piiriin, tilanteessa, jossa myyntiluvan hakija tai haltija on ilmoittanut viranomaiselle, ettei se sisällytä valmisteyhteenvetoon eikä pakkausselosteeseen vertailulääkkeen valmisteyhteenvedon niitä kohtia, jotka koskevat käyttötarkoituksia ja annostustapoja, jotka kuuluvat kolmannella olevan patenttioikeuden piiriin? |
| --- | --- |

2)

Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, ovatko direktiivin 2001/83 11 artikla ja 21 artiklan 3 kohta taikka unionin oikeuden muut säännökset esteenä sille, että toimivaltainen viranomainen julkaisee direktiivin 2001/83 6 artiklan ja sen kanssa yhdessä luetun 10 artiklan nojalla antamansa luvan yhteydessä valmisteyhteenvedosta ja pakkausselosteesta myös kohdat, jotka koskevat käyttötarkoituksia tai annostustapoja, jotka kuuluvat kolmannella olevan patenttioikeuden piiriin, tilanteessa, jossa myyntiluvan hakija tai haltija on ilmoittanut viranomaiselle, ettei se sisällytä valmisteyhteenvetoon eikä pakkausselosteeseen vertailulääkkeen valmisteyhteenvedon niitä kohtia, jotka koskevat käyttötarkoituksia ja annostustapoja, jotka kuuluvat kolmannella olevan patenttioikeuden piiriin?

| 3) | Onko vastattaessa toiseen kysymykseen merkitystä sillä, että toimivaltainen viranomainen vaatii, että luvanhaltija sisällyttää pakkausselosteeseen, joka tämän on pantava lääkepakkaukseen, viittauksen kyseisen viranomaisen sivustolle, jolla valmisteyhteenveto on julkaistu mukaan lukien kohdat, jotka koskevat käyttötarkoituksia tai annostustapoja, jotka kuuluvat kolmannella olevan patenttioikeuden piiriin, vaikka kyseisiä kohtia ei direktiivin 2001/83 11 artiklan nojalla ole sisällytetty pakkausselosteeseen? |
| --- | --- |

3)

Onko vastattaessa toiseen kysymykseen merkitystä sillä, että toimivaltainen viranomainen vaatii, että luvanhaltija sisällyttää pakkausselosteeseen, joka tämän on pantava lääkepakkaukseen, viittauksen kyseisen viranomaisen sivustolle, jolla valmisteyhteenveto on julkaistu mukaan lukien kohdat, jotka koskevat käyttötarkoituksia tai annostustapoja, jotka kuuluvat kolmannella olevan patenttioikeuden piiriin, vaikka kyseisiä kohtia ei direktiivin 2001/83 11 artiklan nojalla ole sisällytetty pakkausselosteeseen?

---

(1)  Ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä 6.11.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/83/EY (EYVL 2001, L 311, s. 67).

---

| 25.9.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 318/9 |
| --- | --- | --- | --- |

25.9.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 318/9

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Supreme Court of the United Kingdom (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 17.7.2017 – Dermod Patrick O’Brien v. Ministry of Justice (aiemmin Department for Constitutional Affairs)

(Asia C-432/17)

(2017/C 318/14)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Supreme Court of the United Kingdom

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Dermod Patrick O’Brien

Vastapuoli: Ministry of Justice (aiemmin Department for Constitutional Affairs)

Ennakkoratkaisukysymys

Edellyttääkö direktiivi 97/81 (1) ja erityisesti sen liitteenä olevan puitesopimuksen 4 lauseke, joka koskee syrjintäkiellon periaatetta, että palvelusaika, joka edeltää määräaikaa direktiivin saattamiseksi osaksi kansallista lainsäädäntöä, on otettava huomioon laskettaessa osa-aikaisen työntekijän eläkkeen määrää, jos se olisi otettava huomioon laskettaessa vastaavan kokoaikaisen työntekijän eläkettä?

---

(1)  Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE), julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) ja Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY) tekemästä osa-aikatyötä koskevasta puitesopimuksesta 15.12.1997 annettu neuvoston direktiivi 97/81/EY (Liite: Osa-aikatyötä koskeva puitesopimus) (EYVL 1998, L 14, s. 9).

---

| 25.9.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 318/10 |
| --- | --- | --- | --- |

25.9.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 318/10

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Zalaegerszegi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Unkari) on esittänyt 18.7.2017 – Human Operator Zrt. v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság

(Asia C-434/17)

(2017/C 318/15)

Oikeudenkäyntikieli: unkari

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Zalaegerszegi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Human Operator Zrt.

Vastaaja: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság

Ennakkoratkaisukysymykset

Onko 10.12.2015 annettua neuvoston täytäntöönpanopäätöstä (EU) 2015/2349 (1) tulkittava siten, että se on esteenä Unkarin käytännölle, jonka mukaisesti katsotaan, että kansallisen lainsäädännön säännös, jonka hyväksyminen perustuu edellä mainittuun täytäntöönpanopäätökseen ja jossa vahvistetaan neuvoston direktiivin 2006/112/EY 193 artiklasta poikkeava toimenpide, tuli voimaan 1.1.2015, josta lähtien sitä on sovellettava, kun kyseiseen täytäntöönpanopäätökseen ei sisälly säännöstä, joka liittyisi sen vaikutusten tai sovellettavuuden taannehtivuuteen, ja kun toisaalta Unkari ilmoitti poikkeavan toimenpiteen vahvistamista koskeneessa lupahakemuksessaan tämän päivämäärän soveltamisen aloittamispäivämääräksi?

---

(1)  Luvan antamisesta Unkarille ottaa käyttöön yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä annetun direktiivin 2006/112/EY 193 artiklasta poikkeava toimenpide 10.12.2015 annettu neuvoston täytäntöönpanopäätös (EU) 2015/2349 (EUVL 2015, L 330, s. 53).

---

| 25.9.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 318/10 |
| --- | --- | --- | --- |

25.9.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 318/10

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Vredegerecht te Antwerpen (Belgia) on esittänyt 24.7.2017 – Woonhaven Antwerpen v. Khalid Berkani ja Asmae Hajji

(Asia C-446/17)

(2017/C 318/16)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Vredegerecht te Antwerpen

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Woonhaven Antwerpen

Vastaajat: Khalid Berkani ja Asmae Hajji

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko Flanderin hallituksen hyväksymä sosiaalista asuntotarjontaa harjoittava yhtiö, joka vuokraa sosiaaliasunnon kuluttajalle sellaista vuokraa vastaan, joka riippuu yhtäältä kyseisen yhtiön itse määrittämästä markkina-arvosta ja toisaalta vuokralaisen tuloista ja perheen kokoonpanosta, katsottava unionin oikeudessa tarkoitetuksi yritykseksi? |
| --- | --- |

1)

Onko Flanderin hallituksen hyväksymä sosiaalista asuntotarjontaa harjoittava yhtiö, joka vuokraa sosiaaliasunnon kuluttajalle sellaista vuokraa vastaan, joka riippuu yhtäältä kyseisen yhtiön itse määrittämästä markkina-arvosta ja toisaalta vuokralaisen tuloista ja perheen kokoonpanosta, katsottava unionin oikeudessa tarkoitetuksi yritykseksi?

| 2) | Onko hyväksytyn sosiaalista asuntotarjontaa harjoittavan yhtiön ja kyseiseltä yhtiöltä sosiaaliasunnon vuokraavan kuluttajan välinen suhde, erityisesti tähän suhteeseen kuuluvan mallisopimuksen 11 kohta, kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetussa neuvoston direktiivissä 93/13/ETY (1) tarkoitettu sopimus? |
| --- | --- |

2)

Onko hyväksytyn sosiaalista asuntotarjontaa harjoittavan yhtiön ja kyseiseltä yhtiöltä sosiaaliasunnon vuokraavan kuluttajan välinen suhde, erityisesti tähän suhteeseen kuuluvan mallisopimuksen 11 kohta, kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetussa neuvoston direktiivissä 93/13/ETY (1) tarkoitettu sopimus?

| 3) | Kuuluuko sopimus eli oikeussuhde, jonka puitteissa hyväksytty sosiaalista asuntotarjontaa harjoittava yhtiö vuokraa kuluttajalle sosiaaliasunnon, kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun direktiivin 93/13/ETY soveltamisalaan, ja onko hyväksytty sosiaalista asuntotarjontaa harjoittava yhtiö, joka vuokraa kuluttajalle sosiaaliasunnon sellaista vuokraa vastaan, joka riippuu yhtäältä yhtiön itse määrittämästä markkina-arvosta ja toisaalta vuokralaisen tuloista ja perheen kokoonpanosta, katsottava tällaisen vuokrauksen yhteydessä direktiivissä tarkoitetuksi elinkeinonharjoittajaksi? |
| --- | --- |

3)

Kuuluuko sopimus eli oikeussuhde, jonka puitteissa hyväksytty sosiaalista asuntotarjontaa harjoittava yhtiö vuokraa kuluttajalle sosiaaliasunnon, kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun direktiivin 93/13/ETY soveltamisalaan, ja onko hyväksytty sosiaalista asuntotarjontaa harjoittava yhtiö, joka vuokraa kuluttajalle sosiaaliasunnon sellaista vuokraa vastaan, joka riippuu yhtäältä yhtiön itse määrittämästä markkina-arvosta ja toisaalta vuokralaisen tuloista ja perheen kokoonpanosta, katsottava tällaisen vuokrauksen yhteydessä direktiivissä tarkoitetuksi elinkeinonharjoittajaksi?

---

(1)  EYVL 1993, L 95, s. 29.

---

Unionin yleinen tuomioistuin

| 25.9.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 318/12 |
| --- | --- | --- | --- |

25.9.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 318/12

---

Kanne 30.5.2017 – The GB Foods v. EUIPO – Yatecomeré (YATEKOMO)

(Asia T-336/17)

(2017/C 318/17)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: The GB Foods, SA (L’Hospitalet de Llobregat, Espanja) (edustajat: asianajajat M. Buganza González ja E. Torner Lasalle)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: Yatecomeré, SL (Ribadumia, Espanja)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Kantaja

Riidanalainen tavaramerkki: EU-sanamerkki ”YATEKOMO” – EU-tavaramerkki nro 11 703 568

EUIPO:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 13.3.2017 asiassa R 1506/2016-5 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | toteaa, että nyt esillä oleva kanne, joka koskee EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 13.3.2017 (asia R 1506/2016-5) tekemää päätöstä, voidaan ottaa tutkittavaksi, ja hyväksyy kanteen ja kumoaa EUIPO:n valituslautakunnan päätöksen ja toteaa, että tavaramerkin nro 11 703 568 ”YATEKOMO” rekisteröinti luokkiin 29 ja 30 kuuluvia kaikkia niitä tavaroita varten, joita varten rekisteröintiä alun perin haettiin, on palautettava ja on pätevä |
| --- | --- |

—

toteaa, että nyt esillä oleva kanne, joka koskee EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 13.3.2017 (asia R 1506/2016-5) tekemää päätöstä, voidaan ottaa tutkittavaksi, ja hyväksyy kanteen ja kumoaa EUIPO:n valituslautakunnan päätöksen ja toteaa, että tavaramerkin nro 11 703 568 ”YATEKOMO” rekisteröinti luokkiin 29 ja 30 kuuluvia kaikkia niitä tavaroita varten, joita varten rekisteröintiä alun perin haettiin, on palautettava ja on pätevä

| — | toteaa, että tavaramerkki ”YATEKOMO” on yleisesti tunnettu |
| --- | --- |

—

toteaa, että tavaramerkki ”YATEKOMO” on yleisesti tunnettu

| — | velvoittaa EUIPO:n toimittamaan unionin yleiselle tuomioistuimelle kaikki asiakirjat, jotka kantaja on esittänyt ja jotka muodostavat asiakirja-aineiston EUIPO:n käsiteltäväksi saatetussa, tavaramerkin ”YATEKOMO” kumoamista koskevassa menettelyssä, jotta kaikki tuossa menettelyssä asiakirja-aineistoon liitetyt asiakirjat voidaan tutkia |
| --- | --- |

—

velvoittaa EUIPO:n toimittamaan unionin yleiselle tuomioistuimelle kaikki asiakirjat, jotka kantaja on esittänyt ja jotka muodostavat asiakirja-aineiston EUIPO:n käsiteltäväksi saatetussa, tavaramerkin ”YATEKOMO” kumoamista koskevassa menettelyssä, jotta kaikki tuossa menettelyssä asiakirja-aineistoon liitetyt asiakirjat voidaan tutkia

| — | velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 134 artiklan mukaisesti. |
| --- | --- |

—

velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 134 artiklan mukaisesti.

Kanneperusteet

| — | Tavaramerkillä ”YATEKOMO” ei loukata asetuksen N:o 207/2009 8 artiklaa. EU-sanamerkki ei ole ristiriidassa aikaisemman espanjalaisen useasta sanasta koostuvan tavaramerkin ”ya te comeré el vacío que te llena” kanssa. |
| --- | --- |

—

Tavaramerkillä ”YATEKOMO” ei loukata asetuksen N:o 207/2009 8 artiklaa. EU-sanamerkki ei ole ristiriidassa aikaisemman espanjalaisen useasta sanasta koostuvan tavaramerkin ”ya te comeré el vacío que te llena” kanssa.

| — | Tavaramerkki nro 11 703 568 ”YATEKOMO” on yleisesti tunnettu. |
| --- | --- |

—

Tavaramerkki nro 11 703 568 ”YATEKOMO” on yleisesti tunnettu.

---

| 25.9.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 318/13 |
| --- | --- | --- | --- |

25.9.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 318/13

---

Kanne 6.6.2017 – Eco-Bat Technologies ym. v. komissio

(Asia T-361/17)

(2017/C 318/18)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantajat: Eco-Bat Technologies Ltd (Matlock, Yhdistynyt kuningaskunta), Berzelius Metall GmbH (Braubach, Saksa) ja Société Traitements Chimiques des Métaux (STCM) (Bazoches-les-Gallerandes, Ranska) (edustajat: M. Brealey, QC, sekä asianajajat I. Vandenborre ja S. Dionnet)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan asiassa AT.40018 – Auton akkujen kierrätys annetun komission päätöksen C(2017) 900 final 2 artiklan 1 kohdan b alakohdan sellaisena kuin se on muutettuna 6.4.2017 annetulla päätöksellä C(2017) 2223 final ja alentamaan kantajalle määrättyä sakkoa ottamalla huomioon hankintojen edustavan arvon rikkomisajanjakson aikana ja kantajien rikkomukseen osallistumisen oikean keston Ranskassa ja poistamaan 10 prosentin lisäyksen, joka perustuu sakkojen laskennasta annettujen suuntaviivojen (1) 37 kohdan soveltamiseen ja |
| --- | --- |

—

kumoamaan asiassa AT.40018 – Auton akkujen kierrätys annetun komission päätöksen C(2017) 900 final 2 artiklan 1 kohdan b alakohdan sellaisena kuin se on muutettuna 6.4.2017 annetulla päätöksellä C(2017) 2223 final ja alentamaan kantajalle määrättyä sakkoa ottamalla huomioon hankintojen edustavan arvon rikkomisajanjakson aikana ja kantajien rikkomukseen osallistumisen oikean keston Ranskassa ja poistamaan 10 prosentin lisäyksen, joka perustuu sakkojen laskennasta annettujen suuntaviivojen (1) 37 kohdan soveltamiseen ja

| — | velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantajat vetoavat seitsemään kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan komissio loukkasi hyvän hallinnon periaatetta ja kantajien puolustautumisoikeuksia, kun se määritti kantajien hankintojen arvon sakon laskennan perusteeksi ensimmäisen kerran riidanalaisessa päätöksessä. |
| --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan komissio loukkasi hyvän hallinnon periaatetta ja kantajien puolustautumisoikeuksia, kun se määritti kantajien hankintojen arvon sakon laskennan perusteeksi ensimmäisen kerran riidanalaisessa päätöksessä.

| 2) | Toinen kanneperuste, jonka mukaan komissio loukkasi suhteellisuusperiaatetta, kun se käytti kantajien vuonna 2011 tekemien hankintojen arvoa sakon laskennan perusteena. |
| --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste, jonka mukaan komissio loukkasi suhteellisuusperiaatetta, kun se käytti kantajien vuonna 2011 tekemien hankintojen arvoa sakon laskennan perusteena.

| 3) | Kolmas kanneperuste, jonka mukaan komissio loukkasi yksilöllisen vastuun ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteita, suhteellisuusperiaatetta ja perusteluvelvollisuuden periaatetta, kun se ei ottanut huomioon kantajien vähäisempää osallisuutta kartelliin Ranskassa. |
| --- | --- |

3)

Kolmas kanneperuste, jonka mukaan komissio loukkasi yksilöllisen vastuun ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteita, suhteellisuusperiaatetta ja perusteluvelvollisuuden periaatetta, kun se ei ottanut huomioon kantajien vähäisempää osallisuutta kartelliin Ranskassa.

| 4) | Neljäs kanneperuste, jonka mukaan komissio loukkasi perusteluvelvollisuuden periaatetta, oikeusvarmuuden periaatetta ja luottamuksensuojan periaatetta, kun se ei perustellut riittävästi suuntaviivojen 37 kohdan soveltamista ja sovellettua sakon korottamista. |
| --- | --- |

4)

Neljäs kanneperuste, jonka mukaan komissio loukkasi perusteluvelvollisuuden periaatetta, oikeusvarmuuden periaatetta ja luottamuksensuojan periaatetta, kun se ei perustellut riittävästi suuntaviivojen 37 kohdan soveltamista ja sovellettua sakon korottamista.

| 5) | Viides kanneperuste, jonka mukaan komissio loukkasi suhteellisuusperiaatetta ja yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, kun se kohteli ostokartelleja eri tavalla kuin myyntikartelleja. |
| --- | --- |

5)

Viides kanneperuste, jonka mukaan komissio loukkasi suhteellisuusperiaatetta ja yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, kun se kohteli ostokartelleja eri tavalla kuin myyntikartelleja.

| 6) | Kuudes kanneperuste, jonka mukaan komissio loukkasi kantajien puolustautumisoikeuksia, kun se sovelsi suuntaviivojen 37 kohdan nojalla sakon korottamista viittaamatta siihen väitetiedoksiannossa ja kun se ei laatinut täydentävää väitetiedoksiantoa eikä järjestänyt uutta kuulemista. |
| --- | --- |

6)

Kuudes kanneperuste, jonka mukaan komissio loukkasi kantajien puolustautumisoikeuksia, kun se sovelsi suuntaviivojen 37 kohdan nojalla sakon korottamista viittaamatta siihen väitetiedoksiannossa ja kun se ei laatinut täydentävää väitetiedoksiantoa eikä järjestänyt uutta kuulemista.

| 7) | Seitsemäs kanneperuste, jonka mukaan komissio loukkasi hyvän hallinnon periaatetta, kun se ei ilmaissut aikomustaan soveltaa suuntaviivojen 37 kohtaa hallinnollisen menettelyn aikaisemmassa vaiheessa. |
| --- | --- |

7)

Seitsemäs kanneperuste, jonka mukaan komissio loukkasi hyvän hallinnon periaatetta, kun se ei ilmaissut aikomustaan soveltaa suuntaviivojen 37 kohtaa hallinnollisen menettelyn aikaisemmassa vaiheessa.

---

(1)  Suuntaviivat asetuksen N:o 1/2003 23 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti määrättävien sakkojen laskennasta (EUVL 2006, C 210, s. 2).

---

| 25.9.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 318/14 |
| --- | --- | --- | --- |

25.9.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 318/14

---

Kanne 10.7.2017 – Fruit of the Loom v. EUIPO – Takko (FRUIT)

(Asia T-424/17)

(2017/C 318/19)

Kannekirjelmän kieli: englanti

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: Fruit of the Loom, Inc. (Bowling Green, Kentucky, Yhdysvallat) (edustajat: S. Malynicz, QC, ja V. Marsland, solicitor)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: Takko Holding GmbH (Telgte, Saksa)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Kantaja

Riidanalainen tavaramerkki: EU-sanamerkki FRUIT – EU-tavaramerkki nro 5 077 508

EUIPO:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 25.4.2017 asiassa R 2119/2016-4 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa riidanalaisen päätöksen |
| --- | --- |

—

kumoaa riidanalaisen päätöksen

| — | velvoittaa EUIPO:n ja muun osapuolen vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa EUIPO:n ja muun osapuolen vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

Kanneperusteet

| — | Asetuksen N:o 207/2009 15 artiklan 1 kohtaa on rikottu. |
| --- | --- |

—

Asetuksen N:o 207/2009 15 artiklan 1 kohtaa on rikottu.

| — | Asetuksen N:o 207/2009 65 artiklan 6 kohtaa on rikottu. |
| --- | --- |

—

Asetuksen N:o 207/2009 65 artiklan 6 kohtaa on rikottu.

---

| 25.9.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 318/14 |
| --- | --- | --- | --- |

25.9.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 318/14

---

Kanne 12.7.2017 – younique v. EUIPO – Jafer Enterprises R&D (younique products)

(Asia T-434/17)

(2017/C 318/20)

Kannekirjelmän kieli: espanja

Asianosaiset ja muu osapuoli

Kantaja: younique LLC (Utah, Yhdysvallat) (edustaja: M. Edenborough, QC)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: Jafer Enterprises R&D, SLU (Granollers, Espanja)

Menettely EUIPO:ssa

Hakija: Kantaja

Riidanalainen tavaramerkki: EU-kuviomerkki, joka sisältää sanaosat ”younique products” – Rekisteröintihakemus nro 1 191 504

EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 25.4.2017 asiassa R 1564/2016-2 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa riidanalaisen päätöksen |
| --- | --- |

—

kumoaa riidanalaisen päätöksen

| — | velvoittaa vastaajan korvaamaan kantajalle tästä kanteesta aiheutuvat oikeudenkäyntikulut ja kantajalle valituslautakunnassa aiheutuneet kulut tai, mikäli riidanalaisen päätöksen muu osapuoli tulee asiassa väliintulijaksi, velvoittaa vastaajan ja kyseisen muun osapuolen korvaamaan yhteisvastuullisesti kantajan oikeudenkäyntikulut ja kantajalle valituslautakunnassa aiheutuneet kulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa vastaajan korvaamaan kantajalle tästä kanteesta aiheutuvat oikeudenkäyntikulut ja kantajalle valituslautakunnassa aiheutuneet kulut tai, mikäli riidanalaisen päätöksen muu osapuoli tulee asiassa väliintulijaksi, velvoittaa vastaajan ja kyseisen muun osapuolen korvaamaan yhteisvastuullisesti kantajan oikeudenkäyntikulut ja kantajalle valituslautakunnassa aiheutuneet kulut.

Kanneperuste

| — | Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu, koska valituslautakunta on tehnyt virheen asian kannalta merkityksellisten kuluttajien tarkkaavaisuuden tason ja kyseessä olevien tavaramerkkien samankaltaisuuden osalta. |
| --- | --- |

—

Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu, koska valituslautakunta on tehnyt virheen asian kannalta merkityksellisten kuluttajien tarkkaavaisuuden tason ja kyseessä olevien tavaramerkkien samankaltaisuuden osalta.

---

| 25.9.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 318/15 |
| --- | --- | --- | --- |

25.9.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 318/15

---

Kanne 20.7.2017 – Verband der Deutschen Biokraftstoffindustrie v. komissio

(Asia T-451/17)

(2017/C 318/21)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: Verband der Deutschen Biokraftstoffindustrie e.V. (Berliini, Saksa) (edustajat: asianajajat R. Stein, P. Friton ja H.-J. Prieß)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan komission numerolla BK/abd/ener.c.1(2017)2122195 kirjatun tiedonannon siltä osin kuin sen sivulla 5 määrätään, että biodieselin kasvihuonekaasuvaikutusten laskennassa on käytettävä päästöarvona 99,57 grammaa hiilidioksidiekvivalenttia metanolin megajoulelta |
| --- | --- |

—

kumoamaan komission numerolla BK/abd/ener.c.1(2017)2122195 kirjatun tiedonannon siltä osin kuin sen sivulla 5 määrätään, että biodieselin kasvihuonekaasuvaikutusten laskennassa on käytettävä päästöarvona 99,57 grammaa hiilidioksidiekvivalenttia metanolin megajoulelta

| — | velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu direktiivin 2009/28/EY (1) rikkomiseen poikkeamalla säädetystä laskentamenetelmästä.






  — | Kantaja väittää, että direktiivin 2009/28/EY 19 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaan on käytettävä saman direktiivin liitteessä V olevan C osan mukaisia menetelmiä, jos päästöarvon laskennassa on käytetty todellisia arvoja. Direktiivin 2009/28/EY liitteessä V olevan C osan 13 kohdan mukaan käytössä olevasta polttoaineesta aiheutuvat päästöt (eu) katsotaan biopolttoaineiden ja bionesteiden osalta nollaksi. Riidanalaisessa tiedonannossa edellytetään, että vapaaehtoisissa sertifiointijärjestelmissä on määräajan jälkeen käytettävä direktiivin 2009/28/EY liitteessä V olevan C osan 13 kohdasta poikkeavaa laskelmaa, johon nimenomaan sisältyvät myös polttoainekäytöstä aiheutuvat päästöt. |
| --- | --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu direktiivin 2009/28/EY (1) rikkomiseen poikkeamalla säädetystä laskentamenetelmästä.

—

Kantaja väittää, että direktiivin 2009/28/EY 19 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaan on käytettävä saman direktiivin liitteessä V olevan C osan mukaisia menetelmiä, jos päästöarvon laskennassa on käytetty todellisia arvoja. Direktiivin 2009/28/EY liitteessä V olevan C osan 13 kohdan mukaan käytössä olevasta polttoaineesta aiheutuvat päästöt (eu) katsotaan biopolttoaineiden ja bionesteiden osalta nollaksi. Riidanalaisessa tiedonannossa edellytetään, että vapaaehtoisissa sertifiointijärjestelmissä on määräajan jälkeen käytettävä direktiivin 2009/28/EY liitteessä V olevan C osan 13 kohdasta poikkeavaa laskelmaa, johon nimenomaan sisältyvät myös polttoainekäytöstä aiheutuvat päästöt.

| — | Direktiivin 2009/28/EY liitteessä V olevan C osan 13 kohdasta poikkeaminen on saman direktiivin menettelysäännösten vastaista. Direktiivin liitteessä V säädettyjen menetelmien mukauttaminen edellyttää direktiivin 19 artiklan 7 kohdan toisen virkkeen mukaan aina saman direktiivin 25 artiklan 4 kohdassa säädetyn menettelyn noudattamista. Viimeksi mainitussa säännöksessä viitataan puolestaan päätöksen 1999/468/EY (2) 5 a artiklan 1–4 kohtaan sekä 7 artiklaan ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset, joiden mukaan asia on käsiteltävä valvonnan käsittävää sääntelyä toteuttavassa komiteassa Euroopan parlamentin ja neuvoston valvonnassa. Menettelymuodoksi ei olisi saatu valita lyhyellä varoitusajalla annettua vapaamuotoista ilmoitusta. |
| --- | --- |

—

Direktiivin 2009/28/EY liitteessä V olevan C osan 13 kohdasta poikkeaminen on saman direktiivin menettelysäännösten vastaista. Direktiivin liitteessä V säädettyjen menetelmien mukauttaminen edellyttää direktiivin 19 artiklan 7 kohdan toisen virkkeen mukaan aina saman direktiivin 25 artiklan 4 kohdassa säädetyn menettelyn noudattamista. Viimeksi mainitussa säännöksessä viitataan puolestaan päätöksen 1999/468/EY (2) 5 a artiklan 1–4 kohtaan sekä 7 artiklaan ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset, joiden mukaan asia on käsiteltävä valvonnan käsittävää sääntelyä toteuttavassa komiteassa Euroopan parlamentin ja neuvoston valvonnassa. Menettelymuodoksi ei olisi saatu valita lyhyellä varoitusajalla annettua vapaamuotoista ilmoitusta.

| 2) | Toinen kanneperuste, joka perustuu unionin oikeuteen kuuluvien suhteellisuusperiaatteen sekä oikeusvarmuuden ja luottamuksensuojan periaatteiden loukkaamiseen asettamalla kohtuuttoman lyhyt siirtymäaika sertifiointimenettelyille direktiivin vastaisten laskentamenetelmien täytäntöönpanoa varten 1.9.2017 mennessä.






  — | Luottamuksensuojaa on loukattu, koska menettelyn ja täytäntöönpanon määräajat ovat olleet kohtuuttoman lyhyet. |
| --- | --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste, joka perustuu unionin oikeuteen kuuluvien suhteellisuusperiaatteen sekä oikeusvarmuuden ja luottamuksensuojan periaatteiden loukkaamiseen asettamalla kohtuuttoman lyhyt siirtymäaika sertifiointimenettelyille direktiivin vastaisten laskentamenetelmien täytäntöönpanoa varten 1.9.2017 mennessä.

—

Luottamuksensuojaa on loukattu, koska menettelyn ja täytäntöönpanon määräajat ovat olleet kohtuuttoman lyhyet.

| — | Oikeusvarmuuden periaatetta on loukattu täytäntöönpanoon liittyvien kohtuuttomien vaikeuksien vuoksi. |
| --- | --- |

—

Oikeusvarmuuden periaatetta on loukattu täytäntöönpanoon liittyvien kohtuuttomien vaikeuksien vuoksi.

---

(1)  Uusiutuvista lähteistä peräisin olevan energian käytön edistämisestä sekä direktiivien 2001/77/EY ja 2003/30/EY muuttamisesta ja myöhemmästä kumoamisesta 23.4.2009 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/28/EY (EUVL 2009, L 140, s. 16).

(2)  Menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28.6.1999 tehty neuvoston päätös 1999/468/EY (EYVL 1999, L 184, s. 23).

---

| 25.9.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 318/16 |
| --- | --- | --- | --- |

25.9.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 318/16

---

Kanne 27.7.2017 – Printeos ym. v. komissio

(Asia T-466/17)

(2017/C 318/22)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Asianosaiset

Kantajat: Printeos, SA (Alcalá de Henares, Espanja), Printeos Cartera Industrial, SL (Alcalá de Henares), Tompla Scandinavia AB (Tukholma, Ruotsi), Tompla France (Fleury Mérogis, Ranska) ja Tompla Druckerzeugnisse Vertriebs GmbH (Leonberg, Saksa) (edustajat: asianajajat H. Brokelmann ja P. Martínez-Lage Sobredo)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan SEUT 101 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä 10.12.2014 annetun komission päätöksen C(2014) 9295 final muuttamisesta 16.6.2017 annetun komission päätöksen C(2017) 4112 final (AT.39780 – Kirjekuoret) |
| --- | --- |

—

kumoamaan SEUT 101 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä 10.12.2014 annetun komission päätöksen C(2014) 9295 final muuttamisesta 16.6.2017 annetun komission päätöksen C(2017) 4112 final (AT.39780 – Kirjekuoret)

| — | toissijaisesti täyttä harkintavaltaansa käyttäen vähentämään riidanalaisen päätöksen 1 artiklassa määrätyn sakon määrää siten, että (i) sakkojen laskennasta annettujen suuntaviivojen 37 kohdan nojalla tehtävä vähennys sakon perusmäärästä on 95,3671 prosenttia ja että (ii) sakoista vapauttamisen tai niiden lieventämisen ja sovintomenettelyn perusteella vähennettyä sakon määrää vähennetään lisää vähintään 33 prosenttia |
| --- | --- |

—

toissijaisesti täyttä harkintavaltaansa käyttäen vähentämään riidanalaisen päätöksen 1 artiklassa määrätyn sakon määrää siten, että (i) sakkojen laskennasta annettujen suuntaviivojen 37 kohdan nojalla tehtävä vähennys sakon perusmäärästä on 95,3671 prosenttia ja että (ii) sakoista vapauttamisen tai niiden lieventämisen ja sovintomenettelyn perusteella vähennettyä sakon määrää vähennetään lisää vähintään 33 prosenttia

| — | velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Unionin yleinen tuomioistuin kumosi 13.12.2016 antamallaan tuomiolla (asia T-95/15, Printeos v. komissio) 10.12.2014 asiassa AT.39780 annetun komission päätöksen C(2014) 9295 final 2 artiklan 1 kohdan e alakohdan, jossa kantajille määrättiin 4 729 000 euron suuruinen sakko.

Riidanalaisessa päätöksessä annetaan lisätietoja komission soveltamasta menetelmästä ja sen huomioon ottamista tosiseikoista, kun se tarkisti ja mukautti vuoden 2014 päätöksessä määrättyjen sakkojen perusmääriä ja määräsi samansuuruisen sakon kuin vuoden 2014 päätöksessä.

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

| 1. | Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan oikeusvarmuuden ja luottamuksensuojan periaatteita sekä non bis in idem -periaatetta on loukattu.






  — | Tässä yhteydessä väitetään, että riidanalaisella päätöksellä muutetaan vuoden 2014 päätöstä, vaikka tämä päätös on lopullinen lukuun ottamatta sen 2 artiklan 1 kohdan e alakohtaa, jonka unionin yleinen tuomioistuin on kumonnut, ja kun siinä määrätään uudelleen sakko, joka on sama kuin vuoden 2014 päätöksessä jo määrätty sakko ja jonka unionin yleinen tuomioistuin on kumonnut. |
| --- | --- | --- |

1.

Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan oikeusvarmuuden ja luottamuksensuojan periaatteita sekä non bis in idem -periaatetta on loukattu.

—

Tässä yhteydessä väitetään, että riidanalaisella päätöksellä muutetaan vuoden 2014 päätöstä, vaikka tämä päätös on lopullinen lukuun ottamatta sen 2 artiklan 1 kohdan e alakohtaa, jonka unionin yleinen tuomioistuin on kumonnut, ja kun siinä määrätään uudelleen sakko, joka on sama kuin vuoden 2014 päätöksessä jo määrätty sakko ja jonka unionin yleinen tuomioistuin on kumonnut.

| 2. | Toinen kanneperuste, jonka mukaan sakon määrän määrittämisessä on loukattu yhdenvertaisen kohtelun periaatetta.






  — | Tässä yhteydessä väitetään, että riidanalaisessa päätöksessä tehdään sakkojen laskennasta annettujen suuntaviivojen 37 kohtaan perustuviin sakkojen perusmääriin poikkeuksellisia mukautuksia, jotka johtavat syrjintään kantajien vahingoksi. |
| --- | --- | --- |

2.

Toinen kanneperuste, jonka mukaan sakon määrän määrittämisessä on loukattu yhdenvertaisen kohtelun periaatetta.

—

Tässä yhteydessä väitetään, että riidanalaisessa päätöksessä tehdään sakkojen laskennasta annettujen suuntaviivojen 37 kohtaan perustuviin sakkojen perusmääriin poikkeuksellisia mukautuksia, jotka johtavat syrjintään kantajien vahingoksi.

| 3. | Kolmas kanneperuste, jonka mukaan sakon määrän määrittämisessä on loukattu suhteellisuusperiaatetta ja syrjintäkiellon periaatetta.






  — | Tässä yhteydessä väitetään, ettei riidanalaisessa päätöksessä oteta huomioon sakkoa, jonka Espanjan kilpailuviranomainen jo on määrännyt 25.3.2013 kilpailunrajoituksista kirjekuorien alalla, eikä siinä oteta huomioon myöskään sitä, että kantajat ovat niiden yritysten, joille komissio on määrännyt sakkoja, joukossa ainoita yrityksiä, jotka ovat saaneet sakon myös kansalliselta kilpailuviranomaiselta. |
| --- | --- | --- |

3.

Kolmas kanneperuste, jonka mukaan sakon määrän määrittämisessä on loukattu suhteellisuusperiaatetta ja syrjintäkiellon periaatetta.

—

Tässä yhteydessä väitetään, ettei riidanalaisessa päätöksessä oteta huomioon sakkoa, jonka Espanjan kilpailuviranomainen jo on määrännyt 25.3.2013 kilpailunrajoituksista kirjekuorien alalla, eikä siinä oteta huomioon myöskään sitä, että kantajat ovat niiden yritysten, joille komissio on määrännyt sakkoja, joukossa ainoita yrityksiä, jotka ovat saaneet sakon myös kansalliselta kilpailuviranomaiselta.

---

| 25.9.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 318/17 |
| --- | --- | --- | --- |

25.9.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 318/17

---

Kanne 2.8.2017 – Rogesa v. komissio

(Asia T-475/17)

(2017/C 318/23)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: Rogesa Roheisengesellschaft Saar mbH (Dillingen, Saksa) (edustajat: asianajajat S. Altenschmidt ja A. Sitzer)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan 20.6.2017 tai toissijaisesti 11.7.2017 tehdyn komission hylkäävän päätöksen kantajan 29.5.2017 tekemästä uudistetusta hakemuksesta komission hylkäävän päätöksen (arkistonumero GestDem nro 2017/1788) ja |
| --- | --- |

—

kumoamaan 20.6.2017 tai toissijaisesti 11.7.2017 tehdyn komission hylkäävän päätöksen kantajan 29.5.2017 tekemästä uudistetusta hakemuksesta komission hylkäävän päätöksen (arkistonumero GestDem nro 2017/1788) ja

| — | velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

| 1. | Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että edellytykset oikeudelle saada tutustua asiakirjoihin olivat täyttyneet






  — | Kantaja väittää, että riidanalainen päätös on ristiriidassa asetuksen N:o 1367/2006 (1) 3 artiklan ensimmäisen kohdan ja asetuksen N:o 1049/2001 (2) 2 artiklan 1 kohdan kanssa, koska kantajalla on oikeus tutustua hänen pyytämiinsä asiakirjoihin. |
| --- | --- | --- |

1.

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että edellytykset oikeudelle saada tutustua asiakirjoihin olivat täyttyneet

—

Kantaja väittää, että riidanalainen päätös on ristiriidassa asetuksen N:o 1367/2006 (1) 3 artiklan ensimmäisen kohdan ja asetuksen N:o 1049/2001 (2) 2 artiklan 1 kohdan kanssa, koska kantajalla on oikeus tutustua hänen pyytämiinsä asiakirjoihin.

| 2. | Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, ettei asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklassa säädettyjä kieltäytymisperusteita ole olemassa






  — | Kantaja väittää, että pyydetyt asiakirjat eivät sisällä mitään asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitettuja arkaluonteisia liiketietoja ja että joka tapauksessa on olemassa ylivoimainen yleinen etu asiakirjojen tietojen ilmaisemiselle. |
| --- | --- | --- |

2.

Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, ettei asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklassa säädettyjä kieltäytymisperusteita ole olemassa

—

Kantaja väittää, että pyydetyt asiakirjat eivät sisällä mitään asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitettuja arkaluonteisia liiketietoja ja että joka tapauksessa on olemassa ylivoimainen yleinen etu asiakirjojen tietojen ilmaisemiselle.

| — | Kantaja väittää lisäksi, ettei myöskään asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan toisessa luetelmakohdassa tarkoitettua kieltäytymisperustetta, jonka mukaan asiakirjan tutustuttavaksi antamisesta voidaan kieltäytyä, jos sen sisältämien tietojen ilmaiseminen vahingoittaisi tuomioistuinkäsittelyn ja oikeudellisen neuvonannon suojaa, voida soveltaa, koska unionin tuomioistuimessa vireillä oleva asia C-80/16 (ArcelorMittal Atlantique et Lorraine) on miltei saatettu päätökseen 26.7.2017 annetulla tuomiolla. |
| --- | --- |

—

Kantaja väittää lisäksi, ettei myöskään asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan toisessa luetelmakohdassa tarkoitettua kieltäytymisperustetta, jonka mukaan asiakirjan tutustuttavaksi antamisesta voidaan kieltäytyä, jos sen sisältämien tietojen ilmaiseminen vahingoittaisi tuomioistuinkäsittelyn ja oikeudellisen neuvonannon suojaa, voida soveltaa, koska unionin tuomioistuimessa vireillä oleva asia C-80/16 (ArcelorMittal Atlantique et Lorraine) on miltei saatettu päätökseen 26.7.2017 annetulla tuomiolla.

| — | Kantaja väittää vielä, että komission olisi joka tapauksessa pitänyt antaa osittainen tutustumisoikeus tarvittaessa mustaamalla salaisena pidettävät tiedot. Komission päätöksellä rikotaan siten myös asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 6 kohtaa sekä loukataan SEU 5 artiklan 4 kohdan mukaista suhteellisuusperiaatetta. |
| --- | --- |

—

Kantaja väittää vielä, että komission olisi joka tapauksessa pitänyt antaa osittainen tutustumisoikeus tarvittaessa mustaamalla salaisena pidettävät tiedot. Komission päätöksellä rikotaan siten myös asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 6 kohtaa sekä loukataan SEU 5 artiklan 4 kohdan mukaista suhteellisuusperiaatetta.

| 3. | Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on syyllistynyt menettelyvirheeseen






  — | Kantaja vetoaa lopuksi asetuksen N:o (EY) 1049/2001 8 artiklan rikkomiseen. Vaikka määräaikaa on jatkettu kaksi kertaa, viimeksi epämääräiseksi ajaksi, kantajan jo 29.5.2017 tekemää uudistettua hakemusta ei ole vielä ratkaistu kanteen nostamiseen mennessä. Asetuksen (EY) N:o 1049/2001 8 artiklassa säädetään yksinomaan mahdollisuudesta jatkaa määräaikaa yhden kerran 15 työpäivällä eikä epämääräiseksi ajaksi. |
| --- | --- | --- |

3.

Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on syyllistynyt menettelyvirheeseen

—

Kantaja vetoaa lopuksi asetuksen N:o (EY) 1049/2001 8 artiklan rikkomiseen. Vaikka määräaikaa on jatkettu kaksi kertaa, viimeksi epämääräiseksi ajaksi, kantajan jo 29.5.2017 tekemää uudistettua hakemusta ei ole vielä ratkaistu kanteen nostamiseen mennessä. Asetuksen (EY) N:o 1049/2001 8 artiklassa säädetään yksinomaan mahdollisuudesta jatkaa määräaikaa yhden kerran 15 työpäivällä eikä epämääräiseksi ajaksi.

---

(1)  Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001 (EYVL 2001, L 145, s. 43).

(2)  Tiedon saatavuutta, yleisön osallistumista päätöksentekoon sekä oikeuden saatavuutta ympäristöasioissa koskevan Århusin yleissopimuksen määräysten soveltamisesta yhteisön toimielimiin ja elimiin 6.9.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvosto asetus (EY) N:o 1367/2006 (EUVL 2006, L 264, s. 13).

---

| 25.9.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 318/18 |
| --- | --- | --- | --- |

25.9.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 318/18

---

Kanne 2.8.2017 – Mutualidad General de la Abogacía, Mutualidad de Previsión Social a prima fija ja Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos, Mutualidad de Previsión Social a prima fija v. SRB

(Asia T-478/17)

(2017/C 318/24)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Asianosaiset

Kantajat: Mutualidad General de la Abogacía, Mutualidad de Previsión Social a prima fija (Madrid, Espanja) ja Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos, Mutualidad de Previsión Social a prima fija (Madrid) (edustajat: asianajajat R. Pelayo Jiménez ja A. Muñoz Aranguren)

Vastaaja: Yhteinen kriisinratkaisuneuvosto (SRB)

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan kriisinratkaisuneuvoston 7.6.2017 tekemän päätöksen (SRB/EES/2017/08) |
| --- | --- |

—

kumoamaan kriisinratkaisuneuvoston 7.6.2017 tekemän päätöksen (SRB/EES/2017/08)

| — | velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Nyt käsiteltävässä asiassa riidanalaisessa päätöksessä on päätetty Banco Popular Españolin osalta aloitettavasta kriisinratkaisumenettelystä.

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kymmeneen kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan riidanalainen päätös ei ole riittävän perusteltu ja hyvän hallinnon ja tehokkaan oikeussuojan periaatteita on loukattu (Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan 2 kohdan b ja c alakohta ja 17 artikla). |
| --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan riidanalainen päätös ei ole riittävän perusteltu ja hyvän hallinnon ja tehokkaan oikeussuojan periaatteita on loukattu (Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan 2 kohdan b ja c alakohta ja 17 artikla).

| 2) | Toinen kanneperuste, jonka mukaan puolustautumisoikeuksia on loukattu (perusoikeuskirjan 41 artiklan 2 kohdan a alakohta).






  — | Tältä osin kantajat väittävät, että asetuksen (EU) N:o 806/2014 (1) 18 artiklassa, 24 artiklan 2 kohdan a alakohdassa ja 27 artiklassa säännelty kriisinratkaisumenettely loukkaa puolustautumisoikeuksia, koska siinä ei sallita mainitun menettelyn kohteena olevien pienintäkään puuttumista menettelyyn. Sama lainvastaisuus tapahtuu kantajien mukaan direktiivin 2014/59/EU (2) 32, 38 ja 43 artiklassa, koska niissä ei säädetä niiden, joita asia koskee, kuulemisesta. |
| --- | --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste, jonka mukaan puolustautumisoikeuksia on loukattu (perusoikeuskirjan 41 artiklan 2 kohdan a alakohta).

—

Tältä osin kantajat väittävät, että asetuksen (EU) N:o 806/2014 (1) 18 artiklassa, 24 artiklan 2 kohdan a alakohdassa ja 27 artiklassa säännelty kriisinratkaisumenettely loukkaa puolustautumisoikeuksia, koska siinä ei sallita mainitun menettelyn kohteena olevien pienintäkään puuttumista menettelyyn. Sama lainvastaisuus tapahtuu kantajien mukaan direktiivin 2014/59/EU (2) 32, 38 ja 43 artiklassa, koska niissä ei säädetä niiden, joita asia koskee, kuulemisesta.

| 3) | Kolmas kanneperuste, jonka mukaan omaisuudensuojaa (perusoikeuskirjan 17 artiklan 1 kohta) ja elinkeinovapautta (perusoikeuskirjan 16 artikla) on loukattu.






  — | Kantajat väittävät tältä osin, että asetuksen (EU) N:o 806/2014 21, 22, 24 ja 27 artiklassa sekä direktiivin 2014/59/EU 38 ja 63 artiklassa loukataan omaisuudensuojaa ja elinkeinovapautta, kun niissä sallitaan rahoituslaitoksen osakkeiden myynti antamatta osakkaille mahdollisuutta kannanottoon tai saamatta osakkaiden suostumusta, ja annetaan kriisinratkaisuviranomaisille toimivalta pienentää pääoma nollaan mitätöimällä osakkeet kuulematta osakkaita tai yhtiön toimivaltaisia elimiä taikka saamatta niiden suostumusta. |
| --- | --- | --- |

3)

Kolmas kanneperuste, jonka mukaan omaisuudensuojaa (perusoikeuskirjan 17 artiklan 1 kohta) ja elinkeinovapautta (perusoikeuskirjan 16 artikla) on loukattu.

—

Kantajat väittävät tältä osin, että asetuksen (EU) N:o 806/2014 21, 22, 24 ja 27 artiklassa sekä direktiivin 2014/59/EU 38 ja 63 artiklassa loukataan omaisuudensuojaa ja elinkeinovapautta, kun niissä sallitaan rahoituslaitoksen osakkeiden myynti antamatta osakkaille mahdollisuutta kannanottoon tai saamatta osakkaiden suostumusta, ja annetaan kriisinratkaisuviranomaisille toimivalta pienentää pääoma nollaan mitätöimällä osakkeet kuulematta osakkaita tai yhtiön toimivaltaisia elimiä taikka saamatta niiden suostumusta.

| 4) | Neljäs kanneperuste, joka perustuu perusoikeuskirjan 47 artiklassa ja Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklassa tunnustetun tehokkaan oikeussuojan periaatteen loukkaamiseen sivuuttamalla yhdenvertaisen kohtelun periaate ja siten oikeudenmukaista oikeudenkäyntiä koskeva oikeus. |
| --- | --- |

4)

Neljäs kanneperuste, joka perustuu perusoikeuskirjan 47 artiklassa ja Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklassa tunnustetun tehokkaan oikeussuojan periaatteen loukkaamiseen sivuuttamalla yhdenvertaisen kohtelun periaate ja siten oikeudenmukaista oikeudenkäyntiä koskeva oikeus.

| 5) | Viides kanneperuste, joka perustuu asetuksen (EU) N:o 806/2014 18 artiklan 1 kohdan ja direktiivin 2014/59/EU 32 artiklan rikkomiseen, koska kriisinratkaisuneuvosto on tehnyt tosiseikkoja koskevan ilmeisen arviointivirheen, koska se ei ole noudattanut mainituissa säännöksissä säädettyjä vaatimuksia kriisinratkaisumääräyksen antamiseksi. |
| --- | --- |

5)

Viides kanneperuste, joka perustuu asetuksen (EU) N:o 806/2014 18 artiklan 1 kohdan ja direktiivin 2014/59/EU 32 artiklan rikkomiseen, koska kriisinratkaisuneuvosto on tehnyt tosiseikkoja koskevan ilmeisen arviointivirheen, koska se ei ole noudattanut mainituissa säännöksissä säädettyjä vaatimuksia kriisinratkaisumääräyksen antamiseksi.

| 6) | Kuudes kanneperuste, joka perustuu pankkien valvonnan periaatteen (ennalta varautumisen periaate) loukkaamiseen, koska riidanalaisessa päätöksessä käyttöön otetuille keinoille on olemassa vaihtoehtoisia keinoja, jotka sisältyvät varhaiseen tilanteeseen puuttumiseen ja jotka estävät kriisinratkaisumääräyksen antamisen. |
| --- | --- |

6)

Kuudes kanneperuste, joka perustuu pankkien valvonnan periaatteen (ennalta varautumisen periaate) loukkaamiseen, koska riidanalaisessa päätöksessä käyttöön otetuille keinoille on olemassa vaihtoehtoisia keinoja, jotka sisältyvät varhaiseen tilanteeseen puuttumiseen ja jotka estävät kriisinratkaisumääräyksen antamisen.

| 7) | Seitsemäs kanneperuste, joka perustuu luottamuksensuojan periaatteen loukkaamiseen. |
| --- | --- |

7)

Seitsemäs kanneperuste, joka perustuu luottamuksensuojan periaatteen loukkaamiseen.

| 8) | Kahdeksas kanneperuste, joka perustuu suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen omaisuudensuojaan nähden. |
| --- | --- |

8)

Kahdeksas kanneperuste, joka perustuu suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen omaisuudensuojaan nähden.

| 9) | Yhdeksäs kanneperuste, joka perustuu asetuksen (EU) N:o 806/2014 21 artiklan 1 kohdan rikkomiseen, koska riippumattoman asiantuntijan suorittamaa arvostusta ei voida pitää ”oikeudenmukaisena, varovaisena ja realistisena”. |
| --- | --- |

9)

Yhdeksäs kanneperuste, joka perustuu asetuksen (EU) N:o 806/2014 21 artiklan 1 kohdan rikkomiseen, koska riippumattoman asiantuntijan suorittamaa arvostusta ei voida pitää ”oikeudenmukaisena, varovaisena ja realistisena”.

| 10) | Kymmenes kanneperuste, joka perustuu asetuksen (EU) N:o 806/2004 24 artiklan ja direktiivin 2014/59/EU 39 artiklan 2 kohdan a, b, d ja f alakohdan rikkomiseen, koska laajennetussa johdon istunnossa 3.6.2017 vahvistetut laitoksen kilpailuun perustuvan myyntimenettelyn säännöt eivät ole avoimia, koska yhtä mahdollista ostajaa (El Banco de Santander) on suosittu ja koska myyntihinta ei ole mahdollisimman korkea. |
| --- | --- |

10)

Kymmenes kanneperuste, joka perustuu asetuksen (EU) N:o 806/2004 24 artiklan ja direktiivin 2014/59/EU 39 artiklan 2 kohdan a, b, d ja f alakohdan rikkomiseen, koska laajennetussa johdon istunnossa 3.6.2017 vahvistetut laitoksen kilpailuun perustuvan myyntimenettelyn säännöt eivät ole avoimia, koska yhtä mahdollista ostajaa (El Banco de Santander) on suosittu ja koska myyntihinta ei ole mahdollisimman korkea.

---

(1)  Yhdenmukaisten sääntöjen ja yhdenmukaisen menettelyn vahvistamisesta luottolaitosten ja tiettyjen sijoituspalveluyritysten kriisinratkaisua varten yhteisen kriisinratkaisumekanismin ja yhteisen kriisinratkaisurahaston puitteissa sekä asetuksen (EU) N:o 1093/2010 muuttamisesta 15.7.2014 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 806/2014 (EUVL 2014, L 225, s. 1).

(2)  Luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten elvytys- ja kriisinratkaisukehyksestä 15.5.2014 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/59/EU (EUVL 2014, L 173, s. 190).

---

| 25.9.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 318/19 |
| --- | --- | --- | --- |

25.9.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 318/19

---

Kanne 2.8.2017 – Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno ja SFL v. yhteinen kriisinratkaisuneuvosto

(Asia T-481/17)

(2017/C 318/25)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Asianosaiset

Kantajat: Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno (Madrid, Espanja) ja SFL – Stiftung für Forschung und Lehre (Zürich, Sveitsi) (edustajat: asianajajat R. Pelayo Jiménez ja A. Muñoz Aranguren)

Vastaaja: yhteinen kriisinratkaisuneuvosto

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan yhteisen kriisinratkaisuneuvoston 7.6.2017 tekemän päätöksen (SRB/EES/2017/08) ja |
| --- | --- |

—

kumoamaan yhteisen kriisinratkaisuneuvoston 7.6.2017 tekemän päätöksen (SRB/EES/2017/08) ja

| — | velvoittamaan vastaaja korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan vastaaja korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat kuin asiassa T-478/17, Mutualidad de la Abogacía y Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos v. yhteinen kriisinratkaisuneuvosto.

---

| 25.9.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 318/20 |
| --- | --- | --- | --- |

25.9.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 318/20

---

Kanne 2.8.2017 – Foodterapia v. EUIPO – Cloetta Italia (DIETOX)

(Asia T-486/17)

(2017/C 318/26)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: Foodterapia, SL (Barcelona, Espanja) (edustajat: asianajajat J. Erdozain López ja J. Galán López)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: Cloetta Italia Srl (Cremona, Italia)

Menettely EUIPO:ssa

Hakija: Kantaja

Riidanalainen tavaramerkki: EU-kuviomerkki, johon sisältyy sanaosa ”DIETOX” – Rekisteröintihakemus nro 13 072

EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 12.5.2017 asiassa R 1611/2016-5 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa riidanalaisen päätöksen |
| --- | --- |

—

kumoaa riidanalaisen päätöksen

| — | velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Kanneperusteet

| — | Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu. |
| --- | --- |

—

Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.

---

| 25.9.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 318/20 |
| --- | --- | --- | --- |

25.9.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 318/20

---

Kanne 31.7.2017 – Fleig v. EUH

(Asia T-492/17)

(2017/C 318/27)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: Stephan Fleig (Berliini, Saksa) (edustaja: asianajaja H. Tettenborn)

Vastaaja: Euroopan ulkosuhdehallinto (EUH)

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan Euroopan ulkosuhdehallinnon (EUH) henkilöstöosaston johtajan viranomaisena, jolla on oikeus tehdä sopimuksia palvelukseen ottamisesta, 19.9.2016 tekemän päätöksen irtisanoa kantajan toistaiseksi voimassa ollut sopimus 19.6.2017 lukien (siinä muodossa, jossa tämä irtisanomispäätös viimeksi oli kantajan valituksen hylkäämisen jälkeen 19.4.2017) |
| --- | --- |

—

kumoamaan Euroopan ulkosuhdehallinnon (EUH) henkilöstöosaston johtajan viranomaisena, jolla on oikeus tehdä sopimuksia palvelukseen ottamisesta, 19.9.2016 tekemän päätöksen irtisanoa kantajan toistaiseksi voimassa ollut sopimus 19.6.2017 lukien (siinä muodossa, jossa tämä irtisanomispäätös viimeksi oli kantajan valituksen hylkäämisen jälkeen 19.4.2017)

| — | velvoittamaan EUH korvaamaan kantajalle kohtuulliseksi katsottu summa, joka suuruuden unionin yleinen tuomioistuin harkintavaltaansa käyttäen määrittää, tälle aiheutuneen henkisen kärsimyksen vuoksi ja |
| --- | --- |

—

velvoittamaan EUH korvaamaan kantajalle kohtuulliseksi katsottu summa, joka suuruuden unionin yleinen tuomioistuin harkintavaltaansa käyttäen määrittää, tälle aiheutuneen henkisen kärsimyksen vuoksi ja

| — | velvoittamaan EUH korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan EUH korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste: Euroopan ulkosuhdehallinnon (EUH) ilmeiset arviointivirheet |
| --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste: Euroopan ulkosuhdehallinnon (EUH) ilmeiset arviointivirheet

| 2) | Toinen kanneperuste: EUH on loukannut huolenpitovelvoitetta, oikeutta hyvään hallintoon (Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artikla), suhteellisuusperiaatetta ja suojaa perusteettomalta irtisanomiselta (Euroopan unionin perusoikeuskirjan 30 artikla) |
| --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste: EUH on loukannut huolenpitovelvoitetta, oikeutta hyvään hallintoon (Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artikla), suhteellisuusperiaatetta ja suojaa perusteettomalta irtisanomiselta (Euroopan unionin perusoikeuskirjan 30 artikla)

| 3) | Kolmas kanneperuste: Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan 1 kohdassa ja 2 kohdan a alakohdassa määrättyä oikeutta tulla kuulluksi on loukattu. |
| --- | --- |

3)

Kolmas kanneperuste: Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan 1 kohdassa ja 2 kohdan a alakohdassa määrättyä oikeutta tulla kuulluksi on loukattu.

---

| 25.9.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 318/21 |
| --- | --- | --- | --- |

25.9.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 318/21

---

Kanne 3.8.2017 – Stancu v. ERCEA

(Asia T-493/17)

(2017/C 318/28)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Asianosaiset

Kantaja: Magdalena Catalina Stancu (Bukarest, Romania) (edustaja: asianajaja F. Elia)

Vastaaja: Euroopan tutkimusneuvoston toimeenpanovirasto (ERCEA) (Bryssel, Belgia)

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | A) asiakysymyksen osalta kumoamaan kantajalle vastaisen toimen, joka koostuu työntekijälle suullisesti ilmoitetusta irtisanomisesta, tai toteamaan sen laittomaksi, siten, että työsuhde palautetaan viipymättä ennalleen, ja velvoittamaan maksamaan kaikki tällä välin kertyneet palkat; |
| --- | --- |

—

A) asiakysymyksen osalta kumoamaan kantajalle vastaisen toimen, joka koostuu työntekijälle suullisesti ilmoitetusta irtisanomisesta, tai toteamaan sen laittomaksi, siten, että työsuhde palautetaan viipymättä ennalleen, ja velvoittamaan maksamaan kaikki tällä välin kertyneet palkat;

| — | B) asiakysymyksen osalta kumoamaan kantajalle vastaisen toimen, joka koostuu 28.10.2016 tehdystä päätöksestä pidentää koeaikaa, tai toteamaan sen laittomaksi, ja katsomaan, ettei koeajasta ollut sopimusta 1.11.2016 alkaen; |
| --- | --- |

—

B) asiakysymyksen osalta kumoamaan kantajalle vastaisen toimen, joka koostuu 28.10.2016 tehdystä päätöksestä pidentää koeaikaa, tai toteamaan sen laittomaksi, ja katsomaan, ettei koeajasta ollut sopimusta 1.11.2016 alkaen;

| — | C) asiakysymyksen osalta kumoamaan toimenpiteet, jotka muodostavat hallinnollista tutkimusta koskevan kertomuksen CMS 16/035 – Administrative inquiry report –, joka on päivätty 22.12.2016 ja joka annettiin tiedoksi 16.11.2016, tai toteamaan ne laittomaksi, selostusosassa esitetyistä syistä, ja määräämään hallinnollista tutkimusta koskevan kertomuksen poistamisesta Sysperista ja muista unionin toimielinten tietokannoista; |
| --- | --- |

—

C) asiakysymyksen osalta kumoamaan toimenpiteet, jotka muodostavat hallinnollista tutkimusta koskevan kertomuksen CMS 16/035 – Administrative inquiry report –, joka on päivätty 22.12.2016 ja joka annettiin tiedoksi 16.11.2016, tai toteamaan ne laittomaksi, selostusosassa esitetyistä syistä, ja määräämään hallinnollista tutkimusta koskevan kertomuksen poistamisesta Sysperista ja muista unionin toimielinten tietokannoista;

| — | D) asiakysymyksen osalta kumoamaan kantajalle vastaisen toimen, joka koostuu 22.12.2016 suoritetusta irtisanomisesta, jonka otsikko on ”note to the attention of ms catalina stancu” ja joka saapui kantajalle 24.1.2017, tai toteamaan sen laittomaksi, selostusosassa esitetyistä syistä siten, että työsuhde palautetaan viipymättä ennalleen, ja velvoittamaan vastaajan maksamaan korvausta, joka koostuu kaikista niistä palkoista, jotka ovat kertyneet irtisanomisajankohdan ja tuomion julkaisuajankohdan välisenä aikana. Toissijaisesti – jos kantaja ei voi palata toimeensa – velvoittamaan ERCEAn maksamaan 39 000 euron suuruisen korvauksen menetetyistä tuloista sopimuksen päättymisajankohtaan (tammikuu 2018) saakka; |
| --- | --- |

—

D) asiakysymyksen osalta kumoamaan kantajalle vastaisen toimen, joka koostuu 22.12.2016 suoritetusta irtisanomisesta, jonka otsikko on ”note to the attention of ms catalina stancu” ja joka saapui kantajalle 24.1.2017, tai toteamaan sen laittomaksi, selostusosassa esitetyistä syistä siten, että työsuhde palautetaan viipymättä ennalleen, ja velvoittamaan vastaajan maksamaan korvausta, joka koostuu kaikista niistä palkoista, jotka ovat kertyneet irtisanomisajankohdan ja tuomion julkaisuajankohdan välisenä aikana. Toissijaisesti – jos kantaja ei voi palata toimeensa – velvoittamaan ERCEAn maksamaan 39 000 euron suuruisen korvauksen menetetyistä tuloista sopimuksen päättymisajankohtaan (tammikuu 2018) saakka;

| — | E) asiakysymyksen osalta velvoittamaan joka tapauksessa ERCEAn maksamaan työntekijälle 300 000 euron suuruisen summan tai muun suuremman tai pienemmän unionin yleisen tuomioistuimen asianmukaiseksi katsoman summan kantajan henkilökuvalle ja henkilökohtaiselle maineelle ja ammattimaineelle aiheutuneesta vakavasta vahingosta. |
| --- | --- |

—

E) asiakysymyksen osalta velvoittamaan joka tapauksessa ERCEAn maksamaan työntekijälle 300 000 euron suuruisen summan tai muun suuremman tai pienemmän unionin yleisen tuomioistuimen asianmukaiseksi katsoman summan kantajan henkilökuvalle ja henkilökohtaiselle maineelle ja ammattimaineelle aiheutuneesta vakavasta vahingosta.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

| 1) | Irtisanominen, joka on suullinen ja jota ei ole perusteltu, on ristiriidassa henkilöstösääntöjen 25 artiklan kanssa, jonka mukaan ”any decision relating to a specific individual under Staff Regulation shall at once be communicated in writing to the agent concerned. Any decision adversely affecting an agent shall state the grounds on wich is based – –”; työntekijälle annetulla kirjallisella ilmoituksella varmistetaan, että ilmoitus on annettu työntekijän työsuhdetta koskevista päätöksistä tietoisena. |
| --- | --- |

1)

Irtisanominen, joka on suullinen ja jota ei ole perusteltu, on ristiriidassa henkilöstösääntöjen 25 artiklan kanssa, jonka mukaan ”any decision relating to a specific individual under Staff Regulation shall at once be communicated in writing to the agent concerned. Any decision adversely affecting an agent shall state the grounds on wich is based – –”; työntekijälle annetulla kirjallisella ilmoituksella varmistetaan, että ilmoitus on annettu työntekijän työsuhdetta koskevista päätöksistä tietoisena.

| 2) | Koeajan pidentämisellä rikotaan henkilöstösääntöjen – muuhun henkilöstöön sovellettavat palvelussuhteen ehdot – 84 artiklaa, jonka 3 kohdassa säädetään, että koeaikaa voidaan pidentää poikkeuksellisesti ”1 kohdan mukaisesti – –”; viittaus on tarkka eikä se oikeuta koeajan pidentämistä määräämättömäksi ja epäselväksi ajaksi. Koeajan pidentämisellä rikotaan myös 84 artiklan 2 kohtaa, jossa säädetään, että koeajalla olevan toimihenkilön sopimussuhde voidaan päättää milloin tahansa ennen koeajan tavanomaista päättymistä, ja siinä annetaan kahdeksan päivää aikaa esittää huomautuksia irtisanomista koskevasta ehdotuksesta ja irtisanomisesta on joka tapauksessa päätettävä ”kuukauden irtisanomisajan jälkeen – –”. |
| --- | --- |

2)

Koeajan pidentämisellä rikotaan henkilöstösääntöjen – muuhun henkilöstöön sovellettavat palvelussuhteen ehdot – 84 artiklaa, jonka 3 kohdassa säädetään, että koeaikaa voidaan pidentää poikkeuksellisesti ”1 kohdan mukaisesti – –”; viittaus on tarkka eikä se oikeuta koeajan pidentämistä määräämättömäksi ja epäselväksi ajaksi. Koeajan pidentämisellä rikotaan myös 84 artiklan 2 kohtaa, jossa säädetään, että koeajalla olevan toimihenkilön sopimussuhde voidaan päättää milloin tahansa ennen koeajan tavanomaista päättymistä, ja siinä annetaan kahdeksan päivää aikaa esittää huomautuksia irtisanomista koskevasta ehdotuksesta ja irtisanomisesta on joka tapauksessa päätettävä ”kuukauden irtisanomisajan jälkeen – –”.

| 3) | Hallinnollista tutkimusta koskeva kertomus on laiton ja lainvastainen, koska se perustuu työntekijän lähettämään sähköpostiin, jonka sisältöä muutettiin – kuten muu osapuoli myöntää –, ja koska siinä ilmaistaan vain subjektiivisia epäilyjä työntekijän toimittamien asiakirjojen todenperäisyydestä määräämättä mistään teknisistä tarkastuksista. |
| --- | --- |

3)

Hallinnollista tutkimusta koskeva kertomus on laiton ja lainvastainen, koska se perustuu työntekijän lähettämään sähköpostiin, jonka sisältöä muutettiin – kuten muu osapuoli myöntää –, ja koska siinä ilmaistaan vain subjektiivisia epäilyjä työntekijän toimittamien asiakirjojen todenperäisyydestä määräämättä mistään teknisistä tarkastuksista.

| 4) | Työnantajan 22.12.2016 toteuttama toimi on ilmeisen pätemätön, koska sillä on tarkoitus päättää työsuhde, jota ei ollut enää olemassa, koska se oli päättynyt suullisen irtisanomisen johdosta. Lisäksi A) työntekijän irtisanominen sen vuoksi, ettei koeaikaa ollut suoritettu, on laiton, kun otetaan huomioon se, ettei 1.11.2016 alkaen koeajasta ollut enää mitään sopimusta, B) hallinnollista tutkimusta koskevassa kertomuksessa olevien väitteiden, jotka tehtiin koeajan suorittamatta jättämistä koskevan arvioinnin perusteella, laittomuus/lainvastaisuus johtaa siihen, että kyseessä oleva irtisanomistoimi on täysin ja ehdottoman mielivaltainen ja lainvastainen. |
| --- | --- |

4)

Työnantajan 22.12.2016 toteuttama toimi on ilmeisen pätemätön, koska sillä on tarkoitus päättää työsuhde, jota ei ollut enää olemassa, koska se oli päättynyt suullisen irtisanomisen johdosta. Lisäksi A) työntekijän irtisanominen sen vuoksi, ettei koeaikaa ollut suoritettu, on laiton, kun otetaan huomioon se, ettei 1.11.2016 alkaen koeajasta ollut enää mitään sopimusta, B) hallinnollista tutkimusta koskevassa kertomuksessa olevien väitteiden, jotka tehtiin koeajan suorittamatta jättämistä koskevan arvioinnin perusteella, laittomuus/lainvastaisuus johtaa siihen, että kyseessä oleva irtisanomistoimi on täysin ja ehdottoman mielivaltainen ja lainvastainen.

---

| 25.9.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 318/22 |
| --- | --- | --- | --- |

25.9.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 318/22

---

Kanne 28.7.2017 – Iccrea Banca v. komissio ja yhteinen kriisinratkaisuneuvosto

(Asia T-494/17)

(2017/C 318/29)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Asianosaiset

Kantaja: Iccrea Banca SpA Istituto Centrale del Credito Cooperativo (Rooma, Italia) (edustajat: asianajajat P. Messina, F. Isgrò ja A. Dentoni Litta)

Vastaajat: Euroopan komissio ja yhteinen kriisinratkaisuneuvosto

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan yhteisen kriisinratkaisuneuvoston 15.4.2016 antaman päätöksen nro SRB/ES/SRF/2016/06 ja kaikki sen myöhemmät päätökset, jotka ovat muodostaneet perustan, jonka nojalla Banca d’Italia on antanut seuraavat määräykset: nro 1547337/16 (29.12.2016); nro 0333162/17 (14.3.2017); nro 0334520/17 (14.3.2017); nro 1249264/15 (24.11.2015); nro 1262091/15 (26.11.2015) |
| --- | --- |

—

kumoamaan yhteisen kriisinratkaisuneuvoston 15.4.2016 antaman päätöksen nro SRB/ES/SRF/2016/06 ja kaikki sen myöhemmät päätökset, jotka ovat muodostaneet perustan, jonka nojalla Banca d’Italia on antanut seuraavat määräykset: nro 1547337/16 (29.12.2016); nro 0333162/17 (14.3.2017); nro 0334520/17 (14.3.2017); nro 1249264/15 (24.11.2015); nro 1262091/15 (26.11.2015)

| — | määräämään ICCREA Bancalle korvattavaksi vahingon, jonka yhteinen kriisinratkaisuneuvoston on aiheuttanut sille suorittaessaan tehtäväänsä määrätessään kantajan maksettavaksi kuuluvat maksuosuudet, jotka ovat muodostaneet suurimmat ICCREA Bancan maksamat menoerät |
| --- | --- |

—

määräämään ICCREA Bancalle korvattavaksi vahingon, jonka yhteinen kriisinratkaisuneuvoston on aiheuttanut sille suorittaessaan tehtäväänsä määrätessään kantajan maksettavaksi kuuluvat maksuosuudet, jotka ovat muodostaneet suurimmat ICCREA Bancan maksamat menoerät

| — | toissijaisesti, jollei edellä mainittua vaatimusta hyväksytä, kumoamaan asetukseen sisältyvät 5 artiklan 1 kohdan a ja f alakohdan (tai mahdollisesti koko asetuksen) yhdenvertaisuutta, syrjintäkieltoa ja suhteellisuutta koskevien perustavien periaatteiden vastaisina |
| --- | --- |

—

toissijaisesti, jollei edellä mainittua vaatimusta hyväksytä, kumoamaan asetukseen sisältyvät 5 artiklan 1 kohdan a ja f alakohdan (tai mahdollisesti koko asetuksen) yhdenvertaisuutta, syrjintäkieltoa ja suhteellisuutta koskevien perustavien periaatteiden vastaisina

| — | joka tapauksessa velvoittamaan yhteisen kriisinratkaisuneuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

joka tapauksessa velvoittamaan yhteisen kriisinratkaisuneuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanne kohdistuu yhteisen kriisinratkaisuneuvoston 15.4.2016 antamaan päätökseen nro SRB/ES/SRF/2016/06 ja kaikkiin sen myöhempiin päätöksiin, jotka ovat muodostaneet perustan, jonka nojalla Banca d’Italia on antanut määräykset, joissa vaaditaan maksuosuuksien suorittamista yhteiseen kriisinratkaisurahastoon.

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kuuteen kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu määräyksistä ilmoittamatta jättämiseen, avoimuusperiaatteen loukkaamiseen, SEUT 15 artiklan rikkomiseen ja virheelliseen soveltamiseen sekä luottamuksensuojan periaatteen loukkaamiseen.






  — | Tältä osin vedotaan siihen, ettei kantajalle ole milloinkaan annettu mahdollisuutta saada tietoa yhteisen kriisinratkaisuneuvoston päätöksistä eikä myöskään ymmärtää Banca d’Italian yksinomaan tosiasiallista asemaa näiden päätösten täytäntöönpanossa. |
| --- | --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu määräyksistä ilmoittamatta jättämiseen, avoimuusperiaatteen loukkaamiseen, SEUT 15 artiklan rikkomiseen ja virheelliseen soveltamiseen sekä luottamuksensuojan periaatteen loukkaamiseen.

—

Tältä osin vedotaan siihen, ettei kantajalle ole milloinkaan annettu mahdollisuutta saada tietoa yhteisen kriisinratkaisuneuvoston päätöksistä eikä myöskään ymmärtää Banca d’Italian yksinomaan tosiasiallista asemaa näiden päätösten täytäntöönpanossa.

| 2) | Toinen kanneperuste, joka perustuu tutkinnan puutteellisuuteen, tosiseikkojen virheelliseen arviointiin, asetuksen 2015/63 5 artiklan a alakohdan rikkomiseen ja virheelliseen soveltamiseen sekä syrjintäkiellon ja hyvän hallinnon periaatteiden loukkaamiseen.






  — | Tältä osin vedotaan siihen, että yhteinen kriisinratkaisuneuvosto on soveltanut asetusta 2015/63 (1) virheellisesti kantajan maksettaviksi kuuluvien maksuosuuksien määrittämisessä, koska se ei ole ottanut huomioon konsernin sisäisiä velkoja. |
| --- | --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste, joka perustuu tutkinnan puutteellisuuteen, tosiseikkojen virheelliseen arviointiin, asetuksen 2015/63 5 artiklan a alakohdan rikkomiseen ja virheelliseen soveltamiseen sekä syrjintäkiellon ja hyvän hallinnon periaatteiden loukkaamiseen.

—

Tältä osin vedotaan siihen, että yhteinen kriisinratkaisuneuvosto on soveltanut asetusta 2015/63 (1) virheellisesti kantajan maksettaviksi kuuluvien maksuosuuksien määrittämisessä, koska se ei ole ottanut huomioon konsernin sisäisiä velkoja.

| 3) | Kolmas kanneperuste, joka perustuu tutkinnan puutteellisuuteen, tosiseikkojen virheelliseen arviointiin, asetuksen 2015/63 5 artiklan a alakohdan rikkomiseen ja virheelliseen soveltamiseen sekä syrjintäkiellon ja hyvän hallinnon periaatteiden loukkaamiseen.






  — | Tältä osin vedotaan siihen, että yhteinen kriisinratkaisuneuvosto on soveltanut asetuksen 2015/63 5 artiklan f alakohtaa virheellisesti siten, että tästä on aiheutunut kahteen kertaan laskeminen. |
| --- | --- | --- |

3)

Kolmas kanneperuste, joka perustuu tutkinnan puutteellisuuteen, tosiseikkojen virheelliseen arviointiin, asetuksen 2015/63 5 artiklan a alakohdan rikkomiseen ja virheelliseen soveltamiseen sekä syrjintäkiellon ja hyvän hallinnon periaatteiden loukkaamiseen.

—

Tältä osin vedotaan siihen, että yhteinen kriisinratkaisuneuvosto on soveltanut asetuksen 2015/63 5 artiklan f alakohtaa virheellisesti siten, että tästä on aiheutunut kahteen kertaan laskeminen.

| 4) | Neljäs kanneperuste, joka perustuu unionin elimen menettelyn lainvastaisuuteen sekä SEUT 268 artiklan mukaiseen vaatimukseen unionin sopimussuhteen ulkopuolisen vastuun perusteella.






  — | Tältä osin vedotaan siihen, että yhteisen kriisinratkaisuneuvoston menettely täyttää kaikki tällaiseen vaatimukseen unionin tuomioistuinten oikeuskäytännön mukaan aina sovelletut yleisesti tunnetut edellytykset, jotka ovat unionin toimielinten moititun toiminnan lainvastaisuus, se, että vahinko on tosiasiallisesti syntynyt, sekä syy-yhteys väitetyn toiminnan ja vahingon välillä. |
| --- | --- | --- |

4)

Neljäs kanneperuste, joka perustuu unionin elimen menettelyn lainvastaisuuteen sekä SEUT 268 artiklan mukaiseen vaatimukseen unionin sopimussuhteen ulkopuolisen vastuun perusteella.

—

Tältä osin vedotaan siihen, että yhteisen kriisinratkaisuneuvoston menettely täyttää kaikki tällaiseen vaatimukseen unionin tuomioistuinten oikeuskäytännön mukaan aina sovelletut yleisesti tunnetut edellytykset, jotka ovat unionin toimielinten moititun toiminnan lainvastaisuus, se, että vahinko on tosiasiallisesti syntynyt, sekä syy-yhteys väitetyn toiminnan ja vahingon välillä.

| 5) | Viides toissijaisesti ja liitännäisesti esitetty kanneperuste, joka perustuu tehokkuus- ja vastaavuusperiaatteiden ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaamiseen, josta seuraa, ettei asetusta 2015/63 ole sovellettava.






  — | Tältä osin vedotaan siihen, että kyseisen asetuksen ja kantajan tilanteen välinen mahdollinen ristiriita olisi vastoin otsikossa mainittuja periaatteita yhtäältä siksi, että lainkäytön piiriin kuuluvat, jotka ovat samassa tosiasiallisessa tilanteessa kuin ICCREA, saavat helpotuksia maksuosuuksista, mistä on seurauksena kantajan aseman oikeudeton heikentyminen ja siten se, että toisiinsa verrattavia tilanteita kohdellaan eri tavoin. |
| --- | --- | --- |

5)

Viides toissijaisesti ja liitännäisesti esitetty kanneperuste, joka perustuu tehokkuus- ja vastaavuusperiaatteiden ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaamiseen, josta seuraa, ettei asetusta 2015/63 ole sovellettava.

—

Tältä osin vedotaan siihen, että kyseisen asetuksen ja kantajan tilanteen välinen mahdollinen ristiriita olisi vastoin otsikossa mainittuja periaatteita yhtäältä siksi, että lainkäytön piiriin kuuluvat, jotka ovat samassa tosiasiallisessa tilanteessa kuin ICCREA, saavat helpotuksia maksuosuuksista, mistä on seurauksena kantajan aseman oikeudeton heikentyminen ja siten se, että toisiinsa verrattavia tilanteita kohdellaan eri tavoin.

| 6) | Kuudes kanneperuste, joka perustuu SEUT 15 artiklan rikkomiseen ja siihen, että kantajan on ollut mahdotonta saada tietoa komitean päätöksistä, sekä pyyntöön niiden määräämisestä esitettäviksi.






  — | Tältä osin vedotaan siihen, ettei kantajalle ole vielä annettu mahdollisuutta saada tietoa vuosia 2015, 2016 ja 2017 koskevista päätöksistä sen oman tilanteen osalta ja että tällainen menettely on selvästi vastoin SEUT 15 artiklaa ja oikeutta tutustua unionin toimielinten, elinten ja laitosten asiakirjoihin niiden tallennemuodosta riippumatta. |
| --- | --- | --- |

6)

Kuudes kanneperuste, joka perustuu SEUT 15 artiklan rikkomiseen ja siihen, että kantajan on ollut mahdotonta saada tietoa komitean päätöksistä, sekä pyyntöön niiden määräämisestä esitettäviksi.

—

Tältä osin vedotaan siihen, ettei kantajalle ole vielä annettu mahdollisuutta saada tietoa vuosia 2015, 2016 ja 2017 koskevista päätöksistä sen oman tilanteen osalta ja että tällainen menettely on selvästi vastoin SEUT 15 artiklaa ja oikeutta tutustua unionin toimielinten, elinten ja laitosten asiakirjoihin niiden tallennemuodosta riippumatta.

---

(1)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/59/EU täydentämisestä kriisinratkaisun rahoitusjärjestelyihin etukäteen suoritettavien rahoitusosuuksien osalta 21.10.2014 annettu komission delegoitu asetus (EU) 2015/63 (EUVL 2015, L 11, s. 44).

---

| 25.9.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 318/24 |
| --- | --- | --- | --- |

25.9.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 318/24

---

Kanne 26.7.2017 – Sedes Holding v. EUIPO (gratis)

(Asia T-495/17)

(2017/C 318/30)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Asianosaiset

Kantaja: Sedes Holding AŞ (Istanbul, Turkki) (edustajat: asianajajat K. Ongena ja C. Du Jardin)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki, joka sisältää sanaosan ”gratis” – Rekisteröintihakemus nro 15 950 637

Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 30.5.2017 asiassa R 507/2017-2 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että

| — | unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 68 artiklan mukaisesti käsillä olevassa kannekirjelmässä tarkoitettu asia ja EUIPO:n asiassa R 506/2017-2 tekemästä päätöksestä nostettu kanne yhdistetään asian käsittelyn suullista vaihetta varten, koska ne liittyvät toisiinsa; |
| --- | --- |

—

unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 68 artiklan mukaisesti käsillä olevassa kannekirjelmässä tarkoitettu asia ja EUIPO:n asiassa R 506/2017-2 tekemästä päätöksestä nostettu kanne yhdistetään asian käsittelyn suullista vaihetta varten, koska ne liittyvät toisiinsa;

| — | kannekirjelmässä esitetty kanne otetaan tutkittavaksi ja todetaan perustelluksi, minkä johdosta






  — | ensisijaisesti kumotaan riidanalainen päätös ja velvoitetaan EUIPO hyväksymään hakemus nro 15 950 637 ja rekisteröimään kuviomerkki GRATIS EU-tavaramerkiksi kaikkia hakemuksessa mainittuja tavaroita varten; |
| --- | --- | --- |

—

kannekirjelmässä esitetty kanne otetaan tutkittavaksi ja todetaan perustelluksi, minkä johdosta

—

ensisijaisesti kumotaan riidanalainen päätös ja velvoitetaan EUIPO hyväksymään hakemus nro 15 950 637 ja rekisteröimään kuviomerkki GRATIS EU-tavaramerkiksi kaikkia hakemuksessa mainittuja tavaroita varten;

| — | toissijaisesti kumotaan riidanalainen päätös ja velvoitetaan EUIPO hyväksymään hakemus nro 15 950 637 ja rekisteröimään kuviomerkki GRATIS EU-tavaramerkiksi seuraavia tavaroita varten: ”hajuvedet, kosmeettiset tuotteet, tuoksut ja deodorantit henkilökohtaiseen käyttöön”; |
| --- | --- |

—

toissijaisesti kumotaan riidanalainen päätös ja velvoitetaan EUIPO hyväksymään hakemus nro 15 950 637 ja rekisteröimään kuviomerkki GRATIS EU-tavaramerkiksi seuraavia tavaroita varten: ”hajuvedet, kosmeettiset tuotteet, tuoksut ja deodorantit henkilökohtaiseen käyttöön”;

| — | EUIPO velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

EUIPO velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Kanneperusteet

| — | Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa ja 7 artiklan 2 kohtaa on rikottu. |
| --- | --- |

—

Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa ja 7 artiklan 2 kohtaa on rikottu.

| — | Unionin oikeuden yleisiä periaatteita on loukattu. |
| --- | --- |

—

Unionin oikeuden yleisiä periaatteita on loukattu.

---

| 25.9.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 318/24 |
| --- | --- | --- | --- |

25.9.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 318/24

---

Kanne 28.7.2017 – Sedes Holding v. EUIPO (gratis)

(Asia T-496/17)

(2017/C 318/31)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Asianosaiset

Kantaja: Sedes Holding AŞ (Istanbul, Turkki) (edustajat: asianajajat K. Ongena ja C. Du Jardin)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki, joka sisältää sanaosan ”gratis” – Rekisteröintihakemus nro 15 950 603

Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 30.5.2017 asiassa R 506/2017-2 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että

| — | unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 68 artiklan mukaisesti käsillä olevassa kannekirjelmässä tarkoitettu asia ja EUIPO:n asiassa R 506/2017-2 tekemästä päätöksestä nostettu kanne yhdistetään asian käsittelyn suullista vaihetta varten, koska ne liittyvät toisiinsa; |
| --- | --- |

—

unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 68 artiklan mukaisesti käsillä olevassa kannekirjelmässä tarkoitettu asia ja EUIPO:n asiassa R 506/2017-2 tekemästä päätöksestä nostettu kanne yhdistetään asian käsittelyn suullista vaihetta varten, koska ne liittyvät toisiinsa;

| — | kannekirjelmässä esitetty kanne otetaan tutkittavaksi ja todetaan perustelluksi, minkä johdosta






  — | ensisijaisesti kumotaan riidanalainen päätös ja velvoitetaan EUIPO hyväksymään hakemus nro 15 950 603 ja rekisteröimään kuviomerkki GRATIS EU-tavaramerkiksi kaikkia hakemuksessa mainittuja tavaroita varten; |
| --- | --- | --- |

—

kannekirjelmässä esitetty kanne otetaan tutkittavaksi ja todetaan perustelluksi, minkä johdosta

—

ensisijaisesti kumotaan riidanalainen päätös ja velvoitetaan EUIPO hyväksymään hakemus nro 15 950 603 ja rekisteröimään kuviomerkki GRATIS EU-tavaramerkiksi kaikkia hakemuksessa mainittuja tavaroita varten;

| — | toissijaisesti kumotaan riidanalainen päätös ja velvoitetaan EUIPO hyväksymään hakemus nro 15 950 603 ja rekisteröimään kuviomerkki GRATIS EU-tavaramerkiksi seuraavia tavaroita varten: ”hajuvedet, kosmeettiset tuotteet, tuoksut ja deodorantit henkilökohtaiseen käyttöön”; |
| --- | --- |

—

toissijaisesti kumotaan riidanalainen päätös ja velvoitetaan EUIPO hyväksymään hakemus nro 15 950 603 ja rekisteröimään kuviomerkki GRATIS EU-tavaramerkiksi seuraavia tavaroita varten: ”hajuvedet, kosmeettiset tuotteet, tuoksut ja deodorantit henkilökohtaiseen käyttöön”;

| — | EUIPO velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

EUIPO velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Kanneperusteet

| — | Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa ja 7 artiklan 2 kohtaa on rikottu. |
| --- | --- |

—

Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa ja 7 artiklan 2 kohtaa on rikottu.

| — | Unionin oikeuden yleisiä periaatteita on loukattu. |
| --- | --- |

—

Unionin oikeuden yleisiä periaatteita on loukattu.

---

| 25.9.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 318/25 |
| --- | --- | --- | --- |

25.9.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 318/25

---

Kanne 7.8.2017 – Hubei Xinyegang Special Tube v. komissio

(Asia T-500/17)

(2017/C 318/32)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Hubei Xinyegang Special Tube Co. Ltd (Huangshi, Kiina) (edustajat: asianajajat: E. Vermulst ja J. Cornelis)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tiettyjen raudasta (muusta kuin valuraudasta) tai teräksestä (muusta kuin ruostumattomasta teräksestä) valmistettujen poikkileikkaukseltaan ympyrän muotoisten ja ulkoläpimitaltaan yli 406,4 mm:n suuruisten saumattomien putkien tuonnissa 11.5.2017 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2017/804 (EUVL 2017, L 121, s. 3) ainakin kantajan osalta, ja |
| --- | --- |

—

kumoaa lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tiettyjen raudasta (muusta kuin valuraudasta) tai teräksestä (muusta kuin ruostumattomasta teräksestä) valmistettujen poikkileikkaukseltaan ympyrän muotoisten ja ulkoläpimitaltaan yli 406,4 mm:n suuruisten saumattomien putkien tuonnissa 11.5.2017 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2017/804 (EUVL 2017, L 121, s. 3) ainakin kantajan osalta, ja

| — | velvoittaa Euroopan komission korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa Euroopan komission korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljän kanneperusteeseen.

| 1. | Ensimmäinen kanneperuste koskee sitä, että komissio rikkoi perusasetuksen (1) 3 artiklan 2 ja 3 kohtaa sekä Maailman kauppajärjestön (WTO) polkumyyntisopimuksen 3.1 ja 3.2 artiklaa, kun se määritti hinnan alittavuutta. Kantajan mukaan komissio suoritti pelkästään matemaattista vertailua vuoden 2015 hintojen osalta ilman, että se suoritti hintojen kehityksen ja suuntausten dynaamista arviointia tuontihintojen ja kotimarkkinahintojen välillä. Kantaja väittää lisäksi, ettei komissio vahvistanut menetelmää hinnan alittavuuden määrittämiseksi koko tuotteen osalta. |
| --- | --- |

1.

Ensimmäinen kanneperuste koskee sitä, että komissio rikkoi perusasetuksen (1) 3 artiklan 2 ja 3 kohtaa sekä Maailman kauppajärjestön (WTO) polkumyyntisopimuksen 3.1 ja 3.2 artiklaa, kun se määritti hinnan alittavuutta. Kantajan mukaan komissio suoritti pelkästään matemaattista vertailua vuoden 2015 hintojen osalta ilman, että se suoritti hintojen kehityksen ja suuntausten dynaamista arviointia tuontihintojen ja kotimarkkinahintojen välillä. Kantaja väittää lisäksi, ettei komissio vahvistanut menetelmää hinnan alittavuuden määrittämiseksi koko tuotteen osalta.

| 2. | Toinen kanneperuste koskee sitä, että komissio rikkoi perusasetuksen 3 artiklan 6 kohtaa (ja WTO:n polkumyyntisopimuksen 3.5 artiklaa, kun se perusti syy-yhteyttä koskevan analyysin lainvastaiseen hinnan alittavuuden määrittelyyn. |
| --- | --- |

2.

Toinen kanneperuste koskee sitä, että komissio rikkoi perusasetuksen 3 artiklan 6 kohtaa (ja WTO:n polkumyyntisopimuksen 3.5 artiklaa, kun se perusti syy-yhteyttä koskevan analyysin lainvastaiseen hinnan alittavuuden määrittelyyn.

| 3. | Kolmas kanneperuste koskee sitä, että vahvistaessaan syy-yhteyden polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon välillä komissio teki ilmeisen arviointivirheen, kun se totesi, että (1) polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon välillä on yhteys, ja (2) etteivät muut tekijät (vientituloksen – ja kysynnän huononeminen ja muista maista peräisin olevan tuonnin lisääntyminen) yksinään tai yhdessä poistaneet tätä syy-yhteyttä. |
| --- | --- |

3.

Kolmas kanneperuste koskee sitä, että vahvistaessaan syy-yhteyden polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon välillä komissio teki ilmeisen arviointivirheen, kun se totesi, että (1) polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon välillä on yhteys, ja (2) etteivät muut tekijät (vientituloksen – ja kysynnän huononeminen ja muista maista peräisin olevan tuonnin lisääntyminen) yksinään tai yhdessä poistaneet tätä syy-yhteyttä.

| 4. | Neljäs kanneperuste koskee sitä, että komissio laiminlöi huolellisuusvelvoitettaan ja hyvän hallinnon vaatimuksia, kun se kieltäytyi tekemästä tarkempaa erittelyä, ja näin ollen se ei varmistanut, etteivät sen päätelmät vahingon ja syy-yhteyden osalta ole vääristyneitä. |
| --- | --- |

4.

Neljäs kanneperuste koskee sitä, että komissio laiminlöi huolellisuusvelvoitettaan ja hyvän hallinnon vaatimuksia, kun se kieltäytyi tekemästä tarkempaa erittelyä, ja näin ollen se ei varmistanut, etteivät sen päätelmät vahingon ja syy-yhteyden osalta ole vääristyneitä.

---

(1)  Polkumyynnillä muista kuin Euroopan unionin jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 8.6.2016 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2016/1036 (EUVL 2016, L 176, s. 21).

---