# Den Europæiske Unions L 322/2022

| | ISSN 1977-0634 |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | L 322 |
| | |
| Dansk udgave | Retsforskrifter | 65. årgang16. december 2022 |

ISSN 1977-0634

Den Europæiske Unions

Tidende

L 322

Dansk udgave

Retsforskrifter

65. årgang16. december 2022

---

| Indhold | | I   Lovgivningsmæssige retsakter | Side |
| --- | --- | --- | --- |
| | | FORORDNINGER |
| | * | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2022/2463 af 14. december 2022 om oprettelse af et instrument med henblik på at yde støtte til Ukraine i 2023 (makrofinansiel bistand +) | 1 |
| | | DIREKTIVER |
| | * | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2022/2464 af 14. december 2022 om ændring af forordning (EU) nr. 537/2014, direktiv 2004/109/EF, direktiv 2006/43/EF og direktiv 2013/34/EU for så vidt angår virksomheders bæredygtighedsrapportering (
  1
  ) | 15 |

Indhold

I   Lovgivningsmæssige retsakter

Side

FORORDNINGER

*

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2022/2463 af 14. december 2022 om oprettelse af et instrument med henblik på at yde støtte til Ukraine i 2023 (makrofinansiel bistand +)

1

DIREKTIVER

*

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2022/2464 af 14. december 2022 om ændring af forordning (EU) nr. 537/2014, direktiv 2004/109/EF, direktiv 2006/43/EF og direktiv 2013/34/EU for så vidt angår virksomheders bæredygtighedsrapportering (
  1
  )

1

15

| | | II   Ikke-lovgivningsmæssige retsakter |
| --- | --- | --- |
| | | FORORDNINGER |
| | * | Rådets forordning (EU) 2022/2465 af 12. december 2022 om ændring af bilag I til forordning (EØF) nr. 2658/87 om told- og statistiknomenklaturen og Den Fælles Toldtarif | 81 |
| | * | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2022/2466 af 9. december 2022 om registrering af en betegnelse i registret over beskyttede oprindelsesbetegnelser og beskyttede geografiske betegnelser (Nuez de Pedroso (BOB)) | 85 |
| | * | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2022/2467 af 14. december 2022 om ændring af forordning (EF) nr. 1484/95 for så vidt angår fastsættelse af repræsentative priser for fjerkrækød og æg samt ægalbumin | 86 |
| | * | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2022/2468 af 15. december 2022 om berigtigelse af gennemførelsesforordning (EU) 2021/2325 for så vidt angår godkendelsen af kontrolorganet IMOCERT Latinoamérica Ltda med henblik på import af økologiske produkter til Unionen | 89 |
| | | AFGØRELSER |
| | * | Rådets afgørelse (EU) 2022/2469 af 12. december 2022 om den holdning, der skal indtages på Den Europæiske Unions vegne i Toldudvalget, der er nedsat ved frihandelsaftalen mellem Den Europæiske Union og Republikken Singapore, til ændringen af protokol 1 vedrørende definitionen af begrebet produkter med oprindelsesstatus og metoder for administrativt samarbejde | 91 |
| | * | Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2022/2470 af 14. december 2022 om fastsættelse af de foranstaltninger, der er nødvendige for den tekniske udvikling og gennemførelse af det centrale system til bestemmelse af, hvilke medlemsstater der ligger inde med oplysninger om straffedomme afsagt over tredjelandsstatsborgere og statsløse personer (ECRIS-TCN) | 107 |
| | | RETSAKTER VEDTAGET AF ORGANER OPRETTET VED INTERNATIONALE AFTALER |
| | * | Afgørelse nr. 1/2022 truffet af Luftfartsudvalget EU/Schweiz, der er oprettet i henhold til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om luftfart af 24. november 2022 om erstatning af bilaget til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om luftfart [2022/2471] | 122 |

II   Ikke-lovgivningsmæssige retsakter

FORORDNINGER

*

Rådets forordning (EU) 2022/2465 af 12. december 2022 om ændring af bilag I til forordning (EØF) nr. 2658/87 om told- og statistiknomenklaturen og Den Fælles Toldtarif

81

*

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2022/2466 af 9. december 2022 om registrering af en betegnelse i registret over beskyttede oprindelsesbetegnelser og beskyttede geografiske betegnelser (Nuez de Pedroso (BOB))

85

*

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2022/2467 af 14. december 2022 om ændring af forordning (EF) nr. 1484/95 for så vidt angår fastsættelse af repræsentative priser for fjerkrækød og æg samt ægalbumin

86

*

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2022/2468 af 15. december 2022 om berigtigelse af gennemførelsesforordning (EU) 2021/2325 for så vidt angår godkendelsen af kontrolorganet IMOCERT Latinoamérica Ltda med henblik på import af økologiske produkter til Unionen

89

AFGØRELSER

*

Rådets afgørelse (EU) 2022/2469 af 12. december 2022 om den holdning, der skal indtages på Den Europæiske Unions vegne i Toldudvalget, der er nedsat ved frihandelsaftalen mellem Den Europæiske Union og Republikken Singapore, til ændringen af protokol 1 vedrørende definitionen af begrebet produkter med oprindelsesstatus og metoder for administrativt samarbejde

91

*

Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2022/2470 af 14. december 2022 om fastsættelse af de foranstaltninger, der er nødvendige for den tekniske udvikling og gennemførelse af det centrale system til bestemmelse af, hvilke medlemsstater der ligger inde med oplysninger om straffedomme afsagt over tredjelandsstatsborgere og statsløse personer (ECRIS-TCN)

107

RETSAKTER VEDTAGET AF ORGANER OPRETTET VED INTERNATIONALE AFTALER

*

Afgørelse nr. 1/2022 truffet af Luftfartsudvalget EU/Schweiz, der er oprettet i henhold til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om luftfart af 24. november 2022 om erstatning af bilaget til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om luftfart [2022/2471]

122

| | |
| --- | --- |
| | (1)   EØS-relevant tekst. |

---

(1)   EØS-relevant tekst.

1

| DA | De akter, hvis titel er trykt med magre typer, er løbende retsakter inden for rammerne af landbrugspolitikken og har normalt en begrænset gyldighedsperiode.
  Titlen på alle øvrige akter er trykt med fede typer efter en asterisk. |
| --- | --- |

DA

De akter, hvis titel er trykt med magre typer, er løbende retsakter inden for rammerne af landbrugspolitikken og har normalt en begrænset gyldighedsperiode.

Titlen på alle øvrige akter er trykt med fede typer efter en asterisk.

---

I Lovgivningsmæssige retsakter

FORORDNINGER

| 16.12.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 322/1 |
| --- | --- | --- | --- |

16.12.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 322/1

---

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) 2022/2463

af 14. december 2022

om oprettelse af et instrument med henblik på at yde støtte til Ukraine i 2023 (makrofinansiel bistand +)

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 212,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,

efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,

efter den almindelige lovgivningsprocedure (1), og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | En associeringsaftale mellem Unionen og Ukraine (2), som omfatter et vidtgående og bredt frihandelsområde, trådte i kraft den 1. september 2017. |
| --- | --- |

(1)

En associeringsaftale mellem Unionen og Ukraine (2), som omfatter et vidtgående og bredt frihandelsområde, trådte i kraft den 1. september 2017.

| (2) | I 2014 indledte Ukraine et ambitiøst reformprogram med det formål at stabilisere landets økonomi og forbedre borgernes indkomstmuligheder. Korruptionsbekæmpelse samt reformer af forfatningen, valgsystemet og retsvæsenet er blandt de vigtigste prioriteter på dagsordenen. Gennemførelsen af disse reformer blev understøttet af flere på hinanden følgende makrofinansielle bistandsprogrammer, hvorunder Ukraine har modtaget bistand fra Unionen i form af lån på i alt 6,6 mia. EUR. |
| --- | --- |

(2)

I 2014 indledte Ukraine et ambitiøst reformprogram med det formål at stabilisere landets økonomi og forbedre borgernes indkomstmuligheder. Korruptionsbekæmpelse samt reformer af forfatningen, valgsystemet og retsvæsenet er blandt de vigtigste prioriteter på dagsordenen. Gennemførelsen af disse reformer blev understøttet af flere på hinanden følgende makrofinansielle bistandsprogrammer, hvorunder Ukraine har modtaget bistand fra Unionen i form af lån på i alt 6,6 mia. EUR.

| (3) | Ved den makrofinansielle nødbistand, der i medfør af Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse (EU) 2022/313 (3) blev stillet til rådighed i lyset af en skærpet trusselsituation lige inden Ruslands invasion, blev der ydet 1,2 mia. EUR i lån til Ukraine, som blev udbetalt i to rater på hver 600 mio. EUR i marts og maj 2022. |
| --- | --- |

(3)

Ved den makrofinansielle nødbistand, der i medfør af Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse (EU) 2022/313 (3) blev stillet til rådighed i lyset af en skærpet trusselsituation lige inden Ruslands invasion, blev der ydet 1,2 mia. EUR i lån til Ukraine, som blev udbetalt i to rater på hver 600 mio. EUR i marts og maj 2022.

| (4) | Med Unionens ekstraordinære makrofinansielle bistand på op til 1 mia. EUR, der blev stillet til rådighed i medfør af Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse (EU) 2022/1201 (4), blev der ydet hurtig og hastende støtte til Ukraines budget, som blev udbetalt fuldt ud i to rater den 1. og 2. august 2022. Denne bistand udgjorde den første fase af den planlagte ekstraordinære makrofinansielle bistand til Ukraine på op til 9 mia. EUR, som blev bebudet i Kommissionens meddelelse af 18. maj 2022 med titlen »Støtte til og genopbygning af Ukraine«, og som Det Europæiske Råd godkendte den 23.-24. juni 2022. |
| --- | --- |

(4)

Med Unionens ekstraordinære makrofinansielle bistand på op til 1 mia. EUR, der blev stillet til rådighed i medfør af Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse (EU) 2022/1201 (4), blev der ydet hurtig og hastende støtte til Ukraines budget, som blev udbetalt fuldt ud i to rater den 1. og 2. august 2022. Denne bistand udgjorde den første fase af den planlagte ekstraordinære makrofinansielle bistand til Ukraine på op til 9 mia. EUR, som blev bebudet i Kommissionens meddelelse af 18. maj 2022 med titlen »Støtte til og genopbygning af Ukraine«, og som Det Europæiske Råd godkendte den 23.-24. juni 2022.

| (5) | Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse (EU) 2022/1628 (5) udgjorde endnu et trin i gennemførelsen af den planlagte ekstraordinære makrofinansielle bistand fra Unionen. Afgørelsen skabte grundlaget for at yde Ukraine et yderligere beløb på op til 5 mia. EUR i form af lån på meget lempelige vilkår, hvoraf 2 mia. EUR blev udbetalt den 18. oktober, og de resterende 3 mia. EUR skal udbetales inden udgangen af 2022. |
| --- | --- |

(5)

Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse (EU) 2022/1628 (5) udgjorde endnu et trin i gennemførelsen af den planlagte ekstraordinære makrofinansielle bistand fra Unionen. Afgørelsen skabte grundlaget for at yde Ukraine et yderligere beløb på op til 5 mia. EUR i form af lån på meget lempelige vilkår, hvoraf 2 mia. EUR blev udbetalt den 18. oktober, og de resterende 3 mia. EUR skal udbetales inden udgangen af 2022.

| (6) | Som følge af Ruslands uprovokerede og uberettigede angrebskrig mod Ukraine siden den 24. februar 2022 har Ukraine mistet adgang til de finansielle markeder og oplevet et drastisk fald i de offentlige indtægter, mens de offentlige udgifter til at afhjælpe den humanitære situation og opretholde kontinuiteten i de statslige tjenester er steget markant. I denne meget usikre og ustabile situation pegede Den Internationale Valutafonds (IMF's) bedste skøn i sommeren 2022 over Ukraines finansieringsbehov i retning af en ekstraordinær finansieringskløft på omkring 39 mia. USD i 2022, hvoraf ca. halvdelen kunne dækkes gennem den internationale bistand. Unionens hurtige tilvejebringelse af makrofinansiel bistand til Ukraine i henhold til afgørelse (EU) 2022/1628 blev i lyset af de ekstraordinære omstændigheder anset for at være en hensigtsmæssig kortsigtet reaktion på de betydelige risici for Ukraines makrofinansielle stabilitet. Det supplerende beløb på op til 5 mia. EUR i ekstraordinær makrofinansiel bistand i henhold til nævnte afgørelse skulle støtte makrofinansiel stabilisering i Ukraine, styrke landets umiddelbare modstandsdygtighed og opretholde dets genopretningsevne, og det vil dermed understøtte holdbarheden af Ukraines offentlige gæld og landets evne til i sidste ende at bringe sig i stand til at opfylde dets finansielle forpligtelser. |
| --- | --- |

(6)

Som følge af Ruslands uprovokerede og uberettigede angrebskrig mod Ukraine siden den 24. februar 2022 har Ukraine mistet adgang til de finansielle markeder og oplevet et drastisk fald i de offentlige indtægter, mens de offentlige udgifter til at afhjælpe den humanitære situation og opretholde kontinuiteten i de statslige tjenester er steget markant. I denne meget usikre og ustabile situation pegede Den Internationale Valutafonds (IMF's) bedste skøn i sommeren 2022 over Ukraines finansieringsbehov i retning af en ekstraordinær finansieringskløft på omkring 39 mia. USD i 2022, hvoraf ca. halvdelen kunne dækkes gennem den internationale bistand. Unionens hurtige tilvejebringelse af makrofinansiel bistand til Ukraine i henhold til afgørelse (EU) 2022/1628 blev i lyset af de ekstraordinære omstændigheder anset for at være en hensigtsmæssig kortsigtet reaktion på de betydelige risici for Ukraines makrofinansielle stabilitet. Det supplerende beløb på op til 5 mia. EUR i ekstraordinær makrofinansiel bistand i henhold til nævnte afgørelse skulle støtte makrofinansiel stabilisering i Ukraine, styrke landets umiddelbare modstandsdygtighed og opretholde dets genopretningsevne, og det vil dermed understøtte holdbarheden af Ukraines offentlige gæld og landets evne til i sidste ende at bringe sig i stand til at opfylde dets finansielle forpligtelser.

| (7) | Siden begyndelsen af Ruslands angrebskrig mod Ukraine har Unionen, medlemsstaterne og europæiske finansielle institutioner mobiliseret 19,7 mia. EUR til Ukraines økonomiske, sociale og finansielle modstandsdygtighed. Dette beløb omfatter støtte fra Unionens budget, som beløber sig til 12,4 mia. EUR, herunder den ekstraordinære makrofinansielle bistand og støtte fra Den Europæiske Investeringsbank og Den Europæiske Bank for Genopbygning og Udvikling, som helt eller delvis er garanteret over Unionens budget, samt yderligere finansiel bistand fra medlemsstaterne, som beløber sig til 7,3 mia. EUR. |
| --- | --- |

(7)

Siden begyndelsen af Ruslands angrebskrig mod Ukraine har Unionen, medlemsstaterne og europæiske finansielle institutioner mobiliseret 19,7 mia. EUR til Ukraines økonomiske, sociale og finansielle modstandsdygtighed. Dette beløb omfatter støtte fra Unionens budget, som beløber sig til 12,4 mia. EUR, herunder den ekstraordinære makrofinansielle bistand og støtte fra Den Europæiske Investeringsbank og Den Europæiske Bank for Genopbygning og Udvikling, som helt eller delvis er garanteret over Unionens budget, samt yderligere finansiel bistand fra medlemsstaterne, som beløber sig til 7,3 mia. EUR.

| (8) | Herudover har Rådet truffet afgørelse om bistandsforanstaltninger til at støtte Ukraines væbnede styrker inden for rammerne af den europæiske fredsfacilitet, som beløber sig til 3,1 mia. EUR, i henhold til Rådets afgørelse (FUSP) 2021/509 (6) samt en militær bistandsmission til støtte for Ukraine, hvortil der er afsat 0,1 mia. EUR til dækning af de fælles udgifter i henhold til Rådets afgørelse (FUSP) 2022/1968 (7). Unionen og medlemsstaterne har også ydet enestående nødhjælp i naturalier via EU-civilbeskyttelsesmekanismen i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/836 (8), hvilket udgør den største nødhjælpsoperation siden oprettelsen af denne mekanisme og kanaliserer millionvis af nødhjælpsforsyninger til Ukraine og hele regionen. |
| --- | --- |

(8)

Herudover har Rådet truffet afgørelse om bistandsforanstaltninger til at støtte Ukraines væbnede styrker inden for rammerne af den europæiske fredsfacilitet, som beløber sig til 3,1 mia. EUR, i henhold til Rådets afgørelse (FUSP) 2021/509 (6) samt en militær bistandsmission til støtte for Ukraine, hvortil der er afsat 0,1 mia. EUR til dækning af de fælles udgifter i henhold til Rådets afgørelse (FUSP) 2022/1968 (7). Unionen og medlemsstaterne har også ydet enestående nødhjælp i naturalier via EU-civilbeskyttelsesmekanismen i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/836 (8), hvilket udgør den største nødhjælpsoperation siden oprettelsen af denne mekanisme og kanaliserer millionvis af nødhjælpsforsyninger til Ukraine og hele regionen.

| (9) | Det Europæiske Råd besluttede den 23. juni 2022 at give Ukraine status som kandidatland. Løbende stærk støtte til Ukraine er en central prioritet for Unionen. Eftersom Ruslands angrebskrig har påført Ukraines økonomi, befolkning og erhvervsliv umådelig skade, kræver løbende stærk støtte til Ukraine en organiseret kollektiv tilgang, der er fastlagt i instrumentet med henblik på at yde EU-støtte til Ukraine (makrofinansiel bistand +), der oprettes ved denne forordning (»instrumentet«). |
| --- | --- |

(9)

Det Europæiske Råd besluttede den 23. juni 2022 at give Ukraine status som kandidatland. Løbende stærk støtte til Ukraine er en central prioritet for Unionen. Eftersom Ruslands angrebskrig har påført Ukraines økonomi, befolkning og erhvervsliv umådelig skade, kræver løbende stærk støtte til Ukraine en organiseret kollektiv tilgang, der er fastlagt i instrumentet med henblik på at yde EU-støtte til Ukraine (makrofinansiel bistand +), der oprettes ved denne forordning (»instrumentet«).

| (10) | Ruslands angrebskrig mod Ukraine udgør en strategisk geopolitisk trussel mod Unionen som helhed og kræver, at medlemsstaterne står stærkt og forenet. Det er derfor afgørende, at EU-støtte ydes hurtigt og kan tilpasses fleksibelt og gradvist med henblik på øjeblikkelig nødhjælp og kortsigtet rehabilitering på vej mod fremtidig genopbygning. |
| --- | --- |

(10)

Ruslands angrebskrig mod Ukraine udgør en strategisk geopolitisk trussel mod Unionen som helhed og kræver, at medlemsstaterne står stærkt og forenet. Det er derfor afgørende, at EU-støtte ydes hurtigt og kan tilpasses fleksibelt og gradvist med henblik på øjeblikkelig nødhjælp og kortsigtet rehabilitering på vej mod fremtidig genopbygning.

| (11) | Instrumentets generelle mål er at bidrage til at dække Ukraines finansieringskløft i 2023, navnlig ved at yde kortsigtet finansiel støtte på meget lempelige vilkår til Ukraines statsbudget på en forudsigelig, sammenhængende, velordnet og rettidig måde, herunder til finansiering af rehabilitering og af indledende støtte til genopbygning efter krigen, hvor det er relevant, med henblik på at støtte Ukraine på dets vej mod europæisk integration. |
| --- | --- |

(11)

Instrumentets generelle mål er at bidrage til at dække Ukraines finansieringskløft i 2023, navnlig ved at yde kortsigtet finansiel støtte på meget lempelige vilkår til Ukraines statsbudget på en forudsigelig, sammenhængende, velordnet og rettidig måde, herunder til finansiering af rehabilitering og af indledende støtte til genopbygning efter krigen, hvor det er relevant, med henblik på at støtte Ukraine på dets vej mod europæisk integration.

| (12) | For at nå instrumentets generelle mål bør bistanden ydes for at støtte makrofinansiel stabilitet i Ukraine og lette Ukraines eksterne finansieringsvanskeligheder. Kommissionen bør gennemføre støtten inden for rammerne af instrumentet i overensstemmelse med de centrale principper og mål for de foranstaltninger, der træffes som led i de forskellige områder af Unionens optræden udadtil og andre relevante EU-politikker. |
| --- | --- |

(12)

For at nå instrumentets generelle mål bør bistanden ydes for at støtte makrofinansiel stabilitet i Ukraine og lette Ukraines eksterne finansieringsvanskeligheder. Kommissionen bør gennemføre støtten inden for rammerne af instrumentet i overensstemmelse med de centrale principper og mål for de foranstaltninger, der træffes som led i de forskellige områder af Unionens optræden udadtil og andre relevante EU-politikker.

| (13) | Ydelse af støtte til rehabilitering, reparation og vedligeholdelse af kritiske funktioner og kritisk infrastruktur samt nødhjælp til mennesker i nød og til de mest berørte områder i form af materiel og social bistand, midlertidige boliger, boligbyggeri og infrastrukturbyggeri bør også være blandt de vigtigste støtteområder i henhold til instrumentet. |
| --- | --- |

(13)

Ydelse af støtte til rehabilitering, reparation og vedligeholdelse af kritiske funktioner og kritisk infrastruktur samt nødhjælp til mennesker i nød og til de mest berørte områder i form af materiel og social bistand, midlertidige boliger, boligbyggeri og infrastrukturbyggeri bør også være blandt de vigtigste støtteområder i henhold til instrumentet.

| (14) | Instrumentet bør også støtte styrkelsen af de ukrainske myndigheders kapacitet til at forberede sig på den fremtidige genopbygning efter krigen og den tidlige forberedende fase af førtiltrædelsesprocessen, hvor det er relevant, herunder styrkelsen af Ukraines institutioner, reform og styrkelse af den offentlige forvaltnings effektivitet samt gennemsigtighed, strukturreformer og god regeringsførelse på alle niveauer. |
| --- | --- |

(14)

Instrumentet bør også støtte styrkelsen af de ukrainske myndigheders kapacitet til at forberede sig på den fremtidige genopbygning efter krigen og den tidlige forberedende fase af førtiltrædelsesprocessen, hvor det er relevant, herunder styrkelsen af Ukraines institutioner, reform og styrkelse af den offentlige forvaltnings effektivitet samt gennemsigtighed, strukturreformer og god regeringsførelse på alle niveauer.

| (15) | Instrumentet vil støtte Unionens eksterne politik over for Ukraine. Kommissionen og Tjenesten for EU's Optræden Udadtil bør arbejde tæt sammen under hele støtteoperationen med henblik på at koordinere og sikre sammenhængen i Unionens politik udadtil. Støtten til Ukraine i henhold til dette instrument vil fortsat bidrage væsentligt til at dække Ukraines finansieringsbehov som anslået af IMF, Verdensbanken og andre internationale finansielle institutioner, idet der tages hensyn til Ukraines evne til at finansiere sig selv med dets egne midler. Fastsættelsen af støttebeløbet tager også hensyn til de forventede finansielle bidrag fra bilaterale og multilaterale donorer samt den allerede eksisterende anvendelse af Unionens andre eksterne finansieringsinstrumenter i Ukraine og merværdien af Unionens samlede engagement. |
| --- | --- |

(15)

Instrumentet vil støtte Unionens eksterne politik over for Ukraine. Kommissionen og Tjenesten for EU's Optræden Udadtil bør arbejde tæt sammen under hele støtteoperationen med henblik på at koordinere og sikre sammenhængen i Unionens politik udadtil. Støtten til Ukraine i henhold til dette instrument vil fortsat bidrage væsentligt til at dække Ukraines finansieringsbehov som anslået af IMF, Verdensbanken og andre internationale finansielle institutioner, idet der tages hensyn til Ukraines evne til at finansiere sig selv med dets egne midler. Fastsættelsen af støttebeløbet tager også hensyn til de forventede finansielle bidrag fra bilaterale og multilaterale donorer samt den allerede eksisterende anvendelse af Unionens andre eksterne finansieringsinstrumenter i Ukraine og merværdien af Unionens samlede engagement.

| (16) | Situationen i Ukraine kræver en trinvis tilgang, hvor et instrument, der fokuserer på makrofinansiel stabilitet samt øjeblikkelig nødhjælp og rehabilitering, bør ledsages af løbende støtte inden for rammerne af instrumentet for naboskab, udviklingssamarbejde og internationalt samarbejde — et globalt Europa oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/947 (9) og de humanitære bistandsforanstaltninger i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1257/96 (10). |
| --- | --- |

(16)

Situationen i Ukraine kræver en trinvis tilgang, hvor et instrument, der fokuserer på makrofinansiel stabilitet samt øjeblikkelig nødhjælp og rehabilitering, bør ledsages af løbende støtte inden for rammerne af instrumentet for naboskab, udviklingssamarbejde og internationalt samarbejde — et globalt Europa oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/947 (9) og de humanitære bistandsforanstaltninger i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1257/96 (10).

| (17) | Denne forordning bør fastsætte størrelsen af de midler, der er til rådighed for instrumentet for perioden fra den 1. januar 2023 til den 31. december 2023 med mulighed for udbetalinger indtil den 31. marts 2024. Der bør stilles et maksimalt beløb på 18 mia. EUR til rådighed i form af lån. Herudover bør denne forordning omfatte rentegodtgørelse for perioden fra den 1. januar 2023 til den 31. december 2027. For at sikre at renteudgifter er dækket i hele lånenes løbetid, bør bidrag fra medlemsstaterne udover 2027 fornys og fortsætte som eksterne formålsbestemte indtægter, medmindre de dækkes ved hjælp af andre midler i fremtidige flerårige finansielle rammer. Det kunne derfor være muligt at forlænge medlemsstaternes bidrag udover 2027. |
| --- | --- |

(17)

Denne forordning bør fastsætte størrelsen af de midler, der er til rådighed for instrumentet for perioden fra den 1. januar 2023 til den 31. december 2023 med mulighed for udbetalinger indtil den 31. marts 2024. Der bør stilles et maksimalt beløb på 18 mia. EUR til rådighed i form af lån. Herudover bør denne forordning omfatte rentegodtgørelse for perioden fra den 1. januar 2023 til den 31. december 2027. For at sikre at renteudgifter er dækket i hele lånenes løbetid, bør bidrag fra medlemsstaterne udover 2027 fornys og fortsætte som eksterne formålsbestemte indtægter, medmindre de dækkes ved hjælp af andre midler i fremtidige flerårige finansielle rammer. Det kunne derfor være muligt at forlænge medlemsstaternes bidrag udover 2027.

| (18) | Denne forordning bør give medlemsstaterne mulighed for at stille yderligere midler til rådighed som eksterne formålsbestemte indtægter, der skal gennemføres i henhold til aftalememorandummet for dette instrument. Interesserede tredjelande og tredjeparter bør også have mulighed for at yde sådanne yderligere bidrag som eksterne formålsbestemte indtægter i overensstemmelse med artikel 21, stk. 2, litra d) og e), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) 2018/1046 (11) (»finansforordningen«). For at fremme synergier og komplementaritet er det hensigtsmæssigt at tillade, at sådanne yderligere bidrag fra medlemsstaterne og fra interesserede tredjelande og tredjeparter også kan stilles til rådighed for de programmer, der er oprettet i henhold til forordning (EU) 2021/947 og (EF) nr. 1257/96, med henblik på at finansiere foranstaltninger, der bidrager til at nå målene for instrumentet. |
| --- | --- |

(18)

Denne forordning bør give medlemsstaterne mulighed for at stille yderligere midler til rådighed som eksterne formålsbestemte indtægter, der skal gennemføres i henhold til aftalememorandummet for dette instrument. Interesserede tredjelande og tredjeparter bør også have mulighed for at yde sådanne yderligere bidrag som eksterne formålsbestemte indtægter i overensstemmelse med artikel 21, stk. 2, litra d) og e), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) 2018/1046 (11) (»finansforordningen«). For at fremme synergier og komplementaritet er det hensigtsmæssigt at tillade, at sådanne yderligere bidrag fra medlemsstaterne og fra interesserede tredjelande og tredjeparter også kan stilles til rådighed for de programmer, der er oprettet i henhold til forordning (EU) 2021/947 og (EF) nr. 1257/96, med henblik på at finansiere foranstaltninger, der bidrager til at nå målene for instrumentet.

| (19) | Frivillige bidrag fra medlemsstaterne bør være uigenkaldelige og ubetingede og ydes efter anmodning. Med henblik herpå bør medlemsstaterne indgå en bidragsaftale i den i finansforordningens artikel 22, stk. 2, anvendte betydning med Kommissionen. En sådan bidragsaftale bør dække bidraget til rentegodtgørelsen og, såfremt medlemsstaten ønsker at yde sådanne, yderligere beløb. |
| --- | --- |

(19)

Frivillige bidrag fra medlemsstaterne bør være uigenkaldelige og ubetingede og ydes efter anmodning. Med henblik herpå bør medlemsstaterne indgå en bidragsaftale i den i finansforordningens artikel 22, stk. 2, anvendte betydning med Kommissionen. En sådan bidragsaftale bør dække bidraget til rentegodtgørelsen og, såfremt medlemsstaten ønsker at yde sådanne, yderligere beløb.

| (20) | Støtten inden for rammerne af instrumentet bør stilles til rådighed på betingelse af, at Ukraine fortsat respekterer effektive demokratiske mekanismer og dets institutioner, herunder et parlamentarisk flerpartisystem, og retsstatsprincippet samt sikrer respekt for menneskerettighederne. |
| --- | --- |

(20)

Støtten inden for rammerne af instrumentet bør stilles til rådighed på betingelse af, at Ukraine fortsat respekterer effektive demokratiske mekanismer og dets institutioner, herunder et parlamentarisk flerpartisystem, og retsstatsprincippet samt sikrer respekt for menneskerettighederne.

| (21) | Støtten inden for rammerne af instrumentet bør knyttes til politiske betingelser, der skal fastsættes i et aftalememorandum. Disse betingelser bør også omfatte tilsagn om at styrke landets økonomiske resultater og modstandsdygtighed og erhvervsklimaet, fremme kritisk genopbygning og tackle udfordringerne i energisektoren. |
| --- | --- |

(21)

Støtten inden for rammerne af instrumentet bør knyttes til politiske betingelser, der skal fastsættes i et aftalememorandum. Disse betingelser bør også omfatte tilsagn om at styrke landets økonomiske resultater og modstandsdygtighed og erhvervsklimaet, fremme kritisk genopbygning og tackle udfordringerne i energisektoren.

| (22) | De politiske betingelser bør suppleres med strenge rapporteringskrav for at sikre, at midlerne anvendes på en effektiv, gennemsigtig og ansvarlig måde. |
| --- | --- |

(22)

De politiske betingelser bør suppleres med strenge rapporteringskrav for at sikre, at midlerne anvendes på en effektiv, gennemsigtig og ansvarlig måde.

| (23) | I betragtning af situationen i Ukraine er det hensigtsmæssigt at give mulighed for en midtvejsgennemgang af aftalememorandummet. |
| --- | --- |

(23)

I betragtning af situationen i Ukraine er det hensigtsmæssigt at give mulighed for en midtvejsgennemgang af aftalememorandummet.

| (24) | Støtten inden for rammerne af instrumentet bør frigives under forudsætning af, at forhåndsbetingelserne overholdes, at gennemførelsen er tilfredsstillende, og at der gøres fremskridt med hensyn til gennemførelsen af de politiske betingelser. |
| --- | --- |

(24)

Støtten inden for rammerne af instrumentet bør frigives under forudsætning af, at forhåndsbetingelserne overholdes, at gennemførelsen er tilfredsstillende, og at der gøres fremskridt med hensyn til gennemførelsen af de politiske betingelser.

| (25) | Det er hensigtsmæssigt, at der gives mulighed for at revurdere Ukraines finansieringsbehov og nedsætte, suspendere eller annullere støtten, hvis dette behov aftager betydeligt i løbet af den periode, hvor støtten inden for rammerne af instrumentet udbetales, i forhold til de oprindelige prognoser. Det er også hensigtsmæssigt, at der gives mulighed for at suspendere eller annullere udbetalingerne, hvis kravene for frigivelse af støtten inden for rammerne af instrumentet ikke er opfyldt. |
| --- | --- |

(25)

Det er hensigtsmæssigt, at der gives mulighed for at revurdere Ukraines finansieringsbehov og nedsætte, suspendere eller annullere støtten, hvis dette behov aftager betydeligt i løbet af den periode, hvor støtten inden for rammerne af instrumentet udbetales, i forhold til de oprindelige prognoser. Det er også hensigtsmæssigt, at der gives mulighed for at suspendere eller annullere udbetalingerne, hvis kravene for frigivelse af støtten inden for rammerne af instrumentet ikke er opfyldt.

| (26) | I lyset af Ukraines hastende finansieringsbehov er det hensigtsmæssigt, at den finansielle bistand tilrettelægges på grundlag af den diversificerede finansieringsstrategi, der er angivet i finansforordningens artikel 220a og oprettet som en fælles finansieringsmetode i nævnte forordning, og som forventes at øge likviditeten af Unionens obligationer samt tiltrækningskraften og omkostningseffektiviteten ved Unionens udstedelser. |
| --- | --- |

(26)

I lyset af Ukraines hastende finansieringsbehov er det hensigtsmæssigt, at den finansielle bistand tilrettelægges på grundlag af den diversificerede finansieringsstrategi, der er angivet i finansforordningens artikel 220a og oprettet som en fælles finansieringsmetode i nævnte forordning, og som forventes at øge likviditeten af Unionens obligationer samt tiltrækningskraften og omkostningseffektiviteten ved Unionens udstedelser.

| (27) | I betragtning af den vanskelige situation i Ukraine, som skyldes Ruslands angrebskrig, og for at støtte Ukraine på dets langsigtede stabiliseringskurs er det hensigtsmæssigt, at der ydes lån til Ukraine på meget lempelige vilkår med en løbetid på højst 35 år, og at hovedstolen ikke skal begyndes tilbagebetalt før 2033. Det er også hensigtsmæssigt at fravige finansforordningens artikel 220, stk. 5, litra e), og at give Unionen tilladelse til at dække renteomkostningerne og fritage Ukraine for de administrationsomkostninger, som Ukraine ellers skulle have båret. Rentegodtgørelsen bør ydes som et instrument, der anses for hensigtsmæssigt til at sikre støttens effektivitet i den i finansforordningens artikel 220, stk. 1, anvendte betydning. Den bør finansieres ved hjælp af supplerende frivillige bidrag fra medlemsstaterne og bør stilles til rådighed gradvist, efterhånden som aftalerne med medlemsstaterne træder i kraft. |
| --- | --- |

(27)

I betragtning af den vanskelige situation i Ukraine, som skyldes Ruslands angrebskrig, og for at støtte Ukraine på dets langsigtede stabiliseringskurs er det hensigtsmæssigt, at der ydes lån til Ukraine på meget lempelige vilkår med en løbetid på højst 35 år, og at hovedstolen ikke skal begyndes tilbagebetalt før 2033. Det er også hensigtsmæssigt at fravige finansforordningens artikel 220, stk. 5, litra e), og at give Unionen tilladelse til at dække renteomkostningerne og fritage Ukraine for de administrationsomkostninger, som Ukraine ellers skulle have båret. Rentegodtgørelsen bør ydes som et instrument, der anses for hensigtsmæssigt til at sikre støttens effektivitet i den i finansforordningens artikel 220, stk. 1, anvendte betydning. Den bør finansieres ved hjælp af supplerende frivillige bidrag fra medlemsstaterne og bør stilles til rådighed gradvist, efterhånden som aftalerne med medlemsstaterne træder i kraft.

| (28) | Det børe være muligt for Ukraine at anmode om rentegodtgørelse og dækning af administrationsomkostninger hvert år. |
| --- | --- |

(28)

Det børe være muligt for Ukraine at anmode om rentegodtgørelse og dækning af administrationsomkostninger hvert år.

| (29) | Den finansielle forpligtelse for lån i henhold til denne forordning bør ikke støttes af garantien for foranstaltninger udadtil, uanset artikel 31, stk. 3, andet punktum, i forordning (EU) 2021/947. Støtten inden for rammerne af instrumentet bør udgøre finansiel bistand i den i finansforordningens artikel 220, stk. 1, anvendte betydning. I betragtning af de finansielle risici og budgetdækningen bør der ikke foretages hensættelser til den finansielle bistand i form af lån i henhold til dette instrument, og uanset finansforordningens artikel 211, stk. 1, bør der ikke fastsættes nogen tilførselssats som en procentdel af det beløb, der er omhandlet i nærværende forordnings artikel 4, stk. 1. |
| --- | --- |

(29)

Den finansielle forpligtelse for lån i henhold til denne forordning bør ikke støttes af garantien for foranstaltninger udadtil, uanset artikel 31, stk. 3, andet punktum, i forordning (EU) 2021/947. Støtten inden for rammerne af instrumentet bør udgøre finansiel bistand i den i finansforordningens artikel 220, stk. 1, anvendte betydning. I betragtning af de finansielle risici og budgetdækningen bør der ikke foretages hensættelser til den finansielle bistand i form af lån i henhold til dette instrument, og uanset finansforordningens artikel 211, stk. 1, bør der ikke fastsættes nogen tilførselssats som en procentdel af det beløb, der er omhandlet i nærværende forordnings artikel 4, stk. 1.

| (30) | Rådets forordning (EU, Euratom) 2020/2093 (12) giver på nuværende tidspunkt ikke mulighed for at dække den finansielle forpligtelse, der hidrører fra lån inden for rammerne af instrumentet. I afventning af en eventuel ændring heraf, der som en garanti vil give mulighed for at mobilisere budgetmidler ud over lofterne i den flerårige finansielle ramme (FFR) og op til de lofter, der er omhandlet i artikel 3, stk. 1 og 2, i Rådets afgørelse (EU, Euratom) 2020/2053 (13), er det hensigtsmæssigt at finde en alternativ løsning, der tilvejebringer yderligere midler. |
| --- | --- |

(30)

Rådets forordning (EU, Euratom) 2020/2093 (12) giver på nuværende tidspunkt ikke mulighed for at dække den finansielle forpligtelse, der hidrører fra lån inden for rammerne af instrumentet. I afventning af en eventuel ændring heraf, der som en garanti vil give mulighed for at mobilisere budgetmidler ud over lofterne i den flerårige finansielle ramme (FFR) og op til de lofter, der er omhandlet i artikel 3, stk. 1 og 2, i Rådets afgørelse (EU, Euratom) 2020/2053 (13), er det hensigtsmæssigt at finde en alternativ løsning, der tilvejebringer yderligere midler.

| (31) | Frivillige bidrag fra medlemsstaterne i form af garantier er blevet udpeget som et velegnet redskab til at tilvejebringe den beskyttelse, der giver mulighed for lånoptagelses- og långivningstransaktioner i medfør af denne forordning. Medlemsstaternes garantier bør udgøre en passende beskyttelsesforanstaltning, der sikrer Unionens evne til at tilbagebetale den lånoptagelse, der ligger til grund for lånene inden for rammerne af instrumentet. |
| --- | --- |

(31)

Frivillige bidrag fra medlemsstaterne i form af garantier er blevet udpeget som et velegnet redskab til at tilvejebringe den beskyttelse, der giver mulighed for lånoptagelses- og långivningstransaktioner i medfør af denne forordning. Medlemsstaternes garantier bør udgøre en passende beskyttelsesforanstaltning, der sikrer Unionens evne til at tilbagebetale den lånoptagelse, der ligger til grund for lånene inden for rammerne af instrumentet.

| (32) | De garantier, som medlemsstaterne stiller, bør dække støtten inden for rammerne af instrumentet i form af lån på op til 18 000 000 000 EUR. Det er vigtigt, at medlemsstaterne afslutter de nationale procedurer, der finder anvendelse, eftersom det må tillægges den allerhøjeste prioritet, at garantierne stilles. I betragtning af situationens hastende karakter bør den tid, der er nødvendig for at afslutte disse procedurer, ikke forsinke udbetalingen af den nødvendige finansielle støtte til Ukraine i form af lån inden for rammerne af denne forordning. Samtidig bør den finansielle støtte inden for rammerne af instrumentet i form af lån stilles gradvist til rådighed, efterhånden som de garantier, som medlemsstaterne stiller, træder i kraft. I betragtning af princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning og forsigtighed bør Kommissionen sørge for at yde lånene under behørig hensyntagen til sin kreditværdighed. Støtten bør dog være til rådighed med det fulde beløb på op til 18 000 000 000 EUR fra datoen for anvendelsen af en ændring af forordning (EU, Euratom) 2020/2093 eller dens efterfølger, som fastsætter en garanti for lånene inden for rammerne af instrumentet i Unionens budget ud over FFR-lofterne og op til de lofter, der er omhandlet i artikel 3, stk. 1 og 2, i afgørelse (EU, Euratom) 2020/2053. |
| --- | --- |

(32)

De garantier, som medlemsstaterne stiller, bør dække støtten inden for rammerne af instrumentet i form af lån på op til 18 000 000 000 EUR. Det er vigtigt, at medlemsstaterne afslutter de nationale procedurer, der finder anvendelse, eftersom det må tillægges den allerhøjeste prioritet, at garantierne stilles. I betragtning af situationens hastende karakter bør den tid, der er nødvendig for at afslutte disse procedurer, ikke forsinke udbetalingen af den nødvendige finansielle støtte til Ukraine i form af lån inden for rammerne af denne forordning. Samtidig bør den finansielle støtte inden for rammerne af instrumentet i form af lån stilles gradvist til rådighed, efterhånden som de garantier, som medlemsstaterne stiller, træder i kraft. I betragtning af princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning og forsigtighed bør Kommissionen sørge for at yde lånene under behørig hensyntagen til sin kreditværdighed. Støtten bør dog være til rådighed med det fulde beløb på op til 18 000 000 000 EUR fra datoen for anvendelsen af en ændring af forordning (EU, Euratom) 2020/2093 eller dens efterfølger, som fastsætter en garanti for lånene inden for rammerne af instrumentet i Unionens budget ud over FFR-lofterne og op til de lofter, der er omhandlet i artikel 3, stk. 1 og 2, i afgørelse (EU, Euratom) 2020/2053.

| (33) | Medlemsstaternes garantier bør være uigenkaldelige, ubetingede og på anfordring. Disse garantier bør sikre Unionens evne til at tilbagebetale de midler, der er lånt på kapitalmarkederne eller af finansielle institutioner. Der bør ikke længere kunne trækkes på garantierne fra datoen for anvendelsen af en ændring af forordning (EU, Euratom) 2020/2093 eller dens efterfølger, som fastsætter en garanti for lånene inden for rammerne af instrumentet i Unionens budget ud over FFR-lofterne og op til de lofter, der er omhandlet i artikel 3, stk. 1 og 2, i afgørelse (EU, Euratom) 2020/2053. Der bør trækkes på garantierne i tilfælde af, at Unionen ikke modtager en rettidig betaling fra Ukraine i forbindelse med lånene inden for rammerne af instrumentet, herunder navnlig i tilfælde af ændringer af betalingsplanen af en hvilken som helst grund samt forventet og uventet manglende betaling. |
| --- | --- |

(33)

Medlemsstaternes garantier bør være uigenkaldelige, ubetingede og på anfordring. Disse garantier bør sikre Unionens evne til at tilbagebetale de midler, der er lånt på kapitalmarkederne eller af finansielle institutioner. Der bør ikke længere kunne trækkes på garantierne fra datoen for anvendelsen af en ændring af forordning (EU, Euratom) 2020/2093 eller dens efterfølger, som fastsætter en garanti for lånene inden for rammerne af instrumentet i Unionens budget ud over FFR-lofterne og op til de lofter, der er omhandlet i artikel 3, stk. 1 og 2, i afgørelse (EU, Euratom) 2020/2053. Der bør trækkes på garantierne i tilfælde af, at Unionen ikke modtager en rettidig betaling fra Ukraine i forbindelse med lånene inden for rammerne af instrumentet, herunder navnlig i tilfælde af ændringer af betalingsplanen af en hvilken som helst grund samt forventet og uventet manglende betaling.

| (34) | Uanset finansforordningens artikel 211, stk. 4, litra c), bør beløb, der er inddrevet i henhold til låneaftalerne i forbindelse med lånene inden for rammerne af instrumentet, tilbagebetales til de medlemsstater, der har efterkommet træk på garantien. |
| --- | --- |

(34)

Uanset finansforordningens artikel 211, stk. 4, litra c), bør beløb, der er inddrevet i henhold til låneaftalerne i forbindelse med lånene inden for rammerne af instrumentet, tilbagebetales til de medlemsstater, der har efterkommet træk på garantien.

| (35) | Inden Kommissionen trækker på de garantier, som medlemsstaterne har stillet, bør den efter eget skøn og på eget ansvar som den EU-institution, der har fået overdraget ansvaret for gennemførelsen af Unionens almindelige budget i overensstemmelse med artikel 317 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, undersøge alle de foranstaltninger, der er til rådighed under den diversificerede finansieringsstrategi, der er angivet i finansforordningens artikel 220a, i overensstemmelse med de lofter, der er fastsat i nærværende forordning. I forbindelse med det relevante træk på garantierne bør Kommissionen underrette medlemsstaterne om undersøgelsen i relevant omfang. |
| --- | --- |

(35)

Inden Kommissionen trækker på de garantier, som medlemsstaterne har stillet, bør den efter eget skøn og på eget ansvar som den EU-institution, der har fået overdraget ansvaret for gennemførelsen af Unionens almindelige budget i overensstemmelse med artikel 317 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, undersøge alle de foranstaltninger, der er til rådighed under den diversificerede finansieringsstrategi, der er angivet i finansforordningens artikel 220a, i overensstemmelse med de lofter, der er fastsat i nærværende forordning. I forbindelse med det relevante træk på garantierne bør Kommissionen underrette medlemsstaterne om undersøgelsen i relevant omfang.

| (36) | Den relative andel af hver af medlemsstaternes bidrag (fordelingsnøglen) til det samlede garantibeløb bør svare til medlemsstaternes relative andel i Unionens samlede bruttonationalindkomst (BNI). Træk på garantierne bør ske pro rata ved anvendelse af fordelingsnøglen. Indtil alle garantiaftaler mellem Kommissionen og medlemsstaterne træder i kraft, bør fordelingsnøglen tilpasses forholdsmæssigt på midlertidig basis. |
| --- | --- |

(36)

Den relative andel af hver af medlemsstaternes bidrag (fordelingsnøglen) til det samlede garantibeløb bør svare til medlemsstaternes relative andel i Unionens samlede bruttonationalindkomst (BNI). Træk på garantierne bør ske pro rata ved anvendelse af fordelingsnøglen. Indtil alle garantiaftaler mellem Kommissionen og medlemsstaterne træder i kraft, bør fordelingsnøglen tilpasses forholdsmæssigt på midlertidig basis.

| (37) | Det er hensigtsmæssigt, at Kommissionen og Ukraine indgår en låneaftale om lånestøtten inden for rammerne af de betingelser, der er fastsat i aftalememorandummet. For at sikre at Unionens finansielle interesser forbundet med støtten inden for rammerne af instrumentet beskyttes effektivt, bør Ukraine træffe passende foranstaltninger vedrørende forebyggelse og bekæmpelse af svig, korruption og andre uregelmæssigheder i forbindelse med støtten. Derudover bør det fastsættes i låneaftalen og i finansieringsaftalen, at Kommissionen skal gennemføre kontrol, Revisionsretten foretage revision, og Den Europæiske Anklagemyndighed udøve sine beføjelser i overensstemmelse med finansforordningens artikel 129 og 220. |
| --- | --- |

(37)

Det er hensigtsmæssigt, at Kommissionen og Ukraine indgår en låneaftale om lånestøtten inden for rammerne af de betingelser, der er fastsat i aftalememorandummet. For at sikre at Unionens finansielle interesser forbundet med støtten inden for rammerne af instrumentet beskyttes effektivt, bør Ukraine træffe passende foranstaltninger vedrørende forebyggelse og bekæmpelse af svig, korruption og andre uregelmæssigheder i forbindelse med støtten. Derudover bør det fastsættes i låneaftalen og i finansieringsaftalen, at Kommissionen skal gennemføre kontrol, Revisionsretten foretage revision, og Den Europæiske Anklagemyndighed udøve sine beføjelser i overensstemmelse med finansforordningens artikel 129 og 220.

| (38) | Målet for denne forordning, nemlig at bidrage til at dække Ukraines finansieringskløft i 2023, navnlig ved at yde meget lempelig kortsigtet støtte til Ukraines statsbudget på en forudsigelig, sammenhængende, velordnet og rettidig måde, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, men kan på grund af dets omfang og virkninger bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå dette mål. |
| --- | --- |

(38)

Målet for denne forordning, nemlig at bidrage til at dække Ukraines finansieringskløft i 2023, navnlig ved at yde meget lempelig kortsigtet støtte til Ukraines statsbudget på en forudsigelig, sammenhængende, velordnet og rettidig måde, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, men kan på grund af dets omfang og virkninger bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå dette mål.

| (39) | For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 (14). |
| --- | --- |

(39)

For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 (14).

| (40) | I betragtning af sagens hastende karakter som følge af de ekstraordinære omstændigheder, som Ruslands uprovokerede og uberettigede angrebskrig har forårsaget, anses det for hensigtsmæssigt at anvende den fravigelse af perioden på otte uger, der er angivet i artikel 4 i protokol nr. 1 om de nationale parlamenters rolle i Den Europæiske Union, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union, traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab. |
| --- | --- |

(40)

I betragtning af sagens hastende karakter som følge af de ekstraordinære omstændigheder, som Ruslands uprovokerede og uberettigede angrebskrig har forårsaget, anses det for hensigtsmæssigt at anvende den fravigelse af perioden på otte uger, der er angivet i artikel 4 i protokol nr. 1 om de nationale parlamenters rolle i Den Europæiske Union, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union, traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab.

| (41) | I lyset af situationen i Ukraine bør denne forordning på grund af sagens hastende karakter træde i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende — |
| --- | --- |

(41)

I lyset af situationen i Ukraine bør denne forordning på grund af sagens hastende karakter træde i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

KAPITEL I

EU-STØTTE TIL UKRAINE

AFDELING 1

Almindelige bestemmelser

Artikel 1

Genstand

1.   Ved denne forordning oprettes et instrument med henblik på at yde EU-støtte til Ukraine (makrofinansiel bistand +) (»instrumentet«) i form af lån, ikketilbagebetalingspligtig støtte og rentegodtgørelser.

2.   Ved denne forordning fastsættes bestemmelser om instrumentets mål, dets finansiering, formerne for EU-finansiering inden for rammerne af instrumentet og reglerne for ydelsen af sådan finansiering.

Artikel 2

Instrumentets mål

1.   Instrumentets overordnede mål er at yde kortsigtet finansiel støtte til Ukraine på en forudsigelig, sammenhængende, velordnet og rettidig måde, finansiering af rehabilitering og indledende støtte til genopbygning efter krigen, hvor det er relevant, med henblik på at støtte Ukraine på dets vej mod europæisk integration.

2.   For at nå det overordnede mål er de vigtigste specifikke mål navnlig at støtte:

| a) | makrofinansiel stabilitet og lette Ukraines eksterne og interne finansieringsvanskeligheder |
| --- | --- |

a)

makrofinansiel stabilitet og lette Ukraines eksterne og interne finansieringsvanskeligheder

| b) | en reformdagsorden rettet mod den tidlige forberedende fase af førtiltrædelsesprocessen, hvor det er relevant, herunder styrkelse af Ukraines institutioner, reform og styrkelse af den offentlige forvaltnings effektivitet samt gennemsigtighed, strukturreformer og god regeringsførelse på alle niveauer |
| --- | --- |

b)

en reformdagsorden rettet mod den tidlige forberedende fase af førtiltrædelsesprocessen, hvor det er relevant, herunder styrkelse af Ukraines institutioner, reform og styrkelse af den offentlige forvaltnings effektivitet samt gennemsigtighed, strukturreformer og god regeringsførelse på alle niveauer

| c) | rehabilitering af kritiske funktioner og kritisk infrastruktur samt nødhjælp til mennesker i nød. |
| --- | --- |

c)

rehabilitering af kritiske funktioner og kritisk infrastruktur samt nødhjælp til mennesker i nød.

Artikel 3

Støtteområder

For at nå sine mål skal instrumentet navnlig støtte følgende:

| a) | finansiering af Ukraines finansieringsbehov med henblik på at opretholde landets makrofinansielle stabilitet |
| --- | --- |

a)

finansiering af Ukraines finansieringsbehov med henblik på at opretholde landets makrofinansielle stabilitet

| b) | rehabilitering, f.eks. i forbindelse med genopretning af kritisk infrastruktur såsom energiinfrastruktur, vandsystemer, transportnet, indre veje eller broer eller i strategiske økonomiske sektorer og social infrastruktur såsom sundhedsfaciliteter, skoler og boliger til omfordelte personer, herunder midlertidige og sociale boliger |
| --- | --- |

b)

rehabilitering, f.eks. i forbindelse med genopretning af kritisk infrastruktur såsom energiinfrastruktur, vandsystemer, transportnet, indre veje eller broer eller i strategiske økonomiske sektorer og social infrastruktur såsom sundhedsfaciliteter, skoler og boliger til omfordelte personer, herunder midlertidige og sociale boliger

| c) | sektorspecifikke og institutionelle reformer, herunder reformer af rammen for korruptionsbekæmpelse og af retsvæsenet, respekt for retsstatsprincippet, god regeringsførelse og modernisering af de nationale og lokale institutioner |
| --- | --- |

c)

sektorspecifikke og institutionelle reformer, herunder reformer af rammen for korruptionsbekæmpelse og af retsvæsenet, respekt for retsstatsprincippet, god regeringsførelse og modernisering af de nationale og lokale institutioner

| d) | forberedelse af genopbygningen af Ukraine |
| --- | --- |

d)

forberedelse af genopbygningen af Ukraine

| e) | støtte til tilpasning af Ukraines lovgivningsmæssige rammer til Unionens og Ukraines integration i det indre marked samt styrkelse af den økonomiske udvikling og forbedring af konkurrenceevnen |
| --- | --- |

e)

støtte til tilpasning af Ukraines lovgivningsmæssige rammer til Unionens og Ukraines integration i det indre marked samt styrkelse af den økonomiske udvikling og forbedring af konkurrenceevnen

| f) | styrkelse af Ukraines administrative kapacitet ved brug af passende midler, herunder anvendelse af teknisk bistand. |
| --- | --- |

f)

styrkelse af Ukraines administrative kapacitet ved brug af passende midler, herunder anvendelse af teknisk bistand.

Artikel 4

Tilgængelig støtte inden for rammerne af instrumentet

1.   Støtten inden for rammerne af instrumentet i form af lån stilles til rådighed med forbehold af artikel 5 for et beløb på op til 18 000 000 000 EUR for perioden fra den 1. januar 2023 til den 31. december 2023 med mulighed for udbetaling indtil den 31. marts 2024.

Støtten stilles gradvis til rådighed, efterhånden som medlemsstaternes garantier træder i kraft i overensstemmelse med artikel 5, stk. 4, uden dog at overstige de beløb, der er dækket af disse garantiaftaler.

Fra datoen for anvendelsen af en ændring af forordning (EU, Euratom) 2020/2093 eller dens efterfølger, der fastsætter en garanti for de lån, der er omhandlet i nærværende stykkes første afsnit, i Unionens budget ud over FFR-lofterne og op til de lofter, der er omhandlet i artikel 3, stk. 1 og 2, i afgørelse (EU, Euratom) 2020/2053, ophører nærværende stykkes andet afsnit dog med at finde anvendelse, og den støtte, der er omhandlet i nærværende stykkes første afsnit, bliver stillet til rådighed fuldt ud.

2.   Yderligere støtte inden for rammerne af instrumentet for perioden fra den 1. januar 2023 til den 31. december 2027 stilles også til rådighed med forbehold af artikel 7, stk. 1, til dækning af udgifterne i henhold til artikel 17. Denne yderligere støtte kan være til rådighed efter den 31. december 2027, jf. dog artikel 7, stk. 1.

3.   Yderligere beløb, der stilles til rådighed i overensstemmelse med denne forordnings artikel 7, stk. 2 og 4, kan gennemføres som ikketilbagebetalingspligtig støtte, hvis det er fastsat i det aftalememorandum, der skal indgås i henhold til denne forordnings artikel 9 eller i henhold til forordning (EU) 2021/947 og (EF) nr. 1257/96, med henblik på at finansiere foranstaltninger til opfyldelse af de mål, der er omhandlet i nærværende forordnings artikel 2, stk. 2, litra b) og c), i overensstemmelse med reglerne i nævnte forordninger.

4.   De i stk. 3 omhandlede beløb kan dække udgifter til støttefunktioner til instrumentets gennemførelse og til virkeliggørelsen af dets mål, herunder administrativ støtte i forbindelse med den forberedelse, opfølgning, overvågning, kontrol, revision og evaluering, der er nødvendige for en sådan gennemførelse, samt udgifter i hovedkvarterer og i EU-delegationer til den administrative og koordineringsmæssige støtte, der er nødvendig for instrumentet og for at forvalte de operationer, der finansieres inden for rammerne af instrumentet, herunder informations- og kommunikationstiltag, og til interne IT-systemer.

Artikel 5

Bidrag i form af garantier fra medlemsstaterne

1.   Medlemsstaterne kan bidrage ved at stille garantier på op til i alt 18 000 000 000 EUR for støtte inden for rammerne af instrumentet i form af lån, der er omhandlet i artikel 4, stk. 1.

2.   Hvis der ydes bidrag fra medlemsstaterne, sker dette i form af uigenkaldelige og ubetingede anfordringsgarantier i kraft af en garantiaftale, der skal indgås med Kommissionen i overensstemmelse med artikel 6.

3.   Den relative andel af den pågældende medlemsstats bidrag (fordelingsnøgle) til det i denne artikels stk. 1 omhandlede beløb svarer til den pågældende medlemsstats relative andel i Unionens samlede BNI, jf. udgiftsområdet »Almindelig oversigt over indtægter« i budgettet for 2023, del A (»Finansiering af Unionens årlige budget, Indledning«), tabel 4, kolonne 1, i Unionens almindelige budget for regnskabsåret 2023 som endeligt vedtaget den 23. november 2022.

4.   Garantierne træder i kraft for hver medlemsstat på ikrafttrædelsesdatoen for den garantiaftale, der er omhandlet i artikel 6, mellem Kommissionen og den pågældende medlemsstat.

5.   Beløb, der trækkes på garantierne, udgør eksterne formålsbestemte indtægter i overensstemmelse med finansforordningens artikel 21, stk. 2, litra a), nr. ii), til tilbagebetaling af de finansielle forpligtelser, der følger af støtten inden for rammerne af instrumentet i form af lån, der er omhandlet i nærværende forordnings artikel 4, stk. 1.

6.   Inden Kommissionen trækker på garantier, som medlemsstaterne har stillet, undersøger den efter eget skøn og på eget ansvar alle de foranstaltninger, der er til rådighed under den diversificerede finansieringsstrategi, der er fastsat i finansforordningens artikel 220a, i overensstemmelse med de lofter, der er fastsat i nærværende forordning. En sådan undersøgelse berører ikke de i henhold til nærværende artikels stk. 2 stillede garantiers egenskab af at være uigenkaldelige, ubetingede og på anfordring. I forbindelse med træk på garantierne underretter Kommissionen medlemsstaterne om undersøgelsen i relevant omfang.

7.   Uanset finansforordningens artikel 211, stk. 4, litra c), tilbagebetales beløb, der er inddrevet fra Ukraine i forbindelse med støtten inden for rammerne af instrumentet i form af lån, der er omhandlet i nærværende forordnings artikel 4, stk. 1, til medlemsstaterne op til de garantibeløb, der er trukket, og som medlemsstaterne har efterkommet i henhold til nærværende forordnings artikel 6, litra a).

Artikel 6

Garantiaftaler

Kommissionen indgår en garantiaftale med hver medlemsstat, der stiller en garanti som omhandlet i artikel 5. I nævnte aftale fastsættes reglerne for garantien, som skal være de samme for alle medlemsstater, herunder navnlig bestemmelser, der:

| a) | pålægger medlemsstaterne at efterkomme træk på garantien, som Kommissionen har foretaget i forbindelse med støtten inden for rammerne af instrumentet i form af lån, der er omhandlet i artikel 4, stk. 1 |
| --- | --- |

a)

pålægger medlemsstaterne at efterkomme træk på garantien, som Kommissionen har foretaget i forbindelse med støtten inden for rammerne af instrumentet i form af lån, der er omhandlet i artikel 4, stk. 1

| b) | sikrer, at garantibeløbene trækkes pro rata ved anvendelse af den fordelingsnøgle, der er omhandlet i artikel 5, stk. 3; på midlertidig basis tilpasses fordelingsnøglen forholdsmæssigt, indtil alle garantiaftaler mellem Kommissionen og medlemsstaterne træder i kraft i overensstemmelse med artikel 5, stk. 4 |
| --- | --- |

b)

sikrer, at garantibeløbene trækkes pro rata ved anvendelse af den fordelingsnøgle, der er omhandlet i artikel 5, stk. 3; på midlertidig basis tilpasses fordelingsnøglen forholdsmæssigt, indtil alle garantiaftaler mellem Kommissionen og medlemsstaterne træder i kraft i overensstemmelse med artikel 5, stk. 4

| c) | fastsætter, at træk på garantien sikrer Unionens evne til at tilbagebetale de midler, der i henhold til artikel 16, stk. 1, er lånt på kapitalmarkederne eller fra finansielle institutioner, i tilfælde af Ukraines manglende betaling, herunder i tilfælde af ændringer af betalingsplanen af en hvilken som helst grund samt forventet og uventet manglende betaling |
| --- | --- |

c)

fastsætter, at træk på garantien sikrer Unionens evne til at tilbagebetale de midler, der i henhold til artikel 16, stk. 1, er lånt på kapitalmarkederne eller fra finansielle institutioner, i tilfælde af Ukraines manglende betaling, herunder i tilfælde af ændringer af betalingsplanen af en hvilken som helst grund samt forventet og uventet manglende betaling

| d) | sikrer, at Kommissionen, hvis en medlemsstat helt eller delvis undlader at efterkomme et træk på garantien i tide, har ret til at trække yderligere på garantier, der er stillet af andre medlemsstater, for at dække den del, der svarer til den pågældende medlemsstat. Sådanne yderligere træk skal ske pro rata i forhold til hver af de øvrige medlemsstaters relative andel i Unionens BNI som omhandlet i artikel 5, stk. 3, og tilpasses uden hensyntagen til den pågældende medlemsstats relative andel. Den medlemsstat, der ikke har efterkommet et træk på garantien, er fortsat forpligtet til at efterkomme det og hæfter også for de deraf følgende omkostninger. Eventuelle yderligere bidrag fra de øvrige medlemsstater tilbagebetales af de beløb, som Kommissionen inddriver fra den medlemsstat, der ikke har efterkommet et træk. Den garanti, der trækkes på fra en medlemsstat, er under alle omstændigheder begrænset til det samlede garantibeløb, som den pågældende medlemsstat har bidraget med i henhold til garantiaftalen |
| --- | --- |

d)

sikrer, at Kommissionen, hvis en medlemsstat helt eller delvis undlader at efterkomme et træk på garantien i tide, har ret til at trække yderligere på garantier, der er stillet af andre medlemsstater, for at dække den del, der svarer til den pågældende medlemsstat. Sådanne yderligere træk skal ske pro rata i forhold til hver af de øvrige medlemsstaters relative andel i Unionens BNI som omhandlet i artikel 5, stk. 3, og tilpasses uden hensyntagen til den pågældende medlemsstats relative andel. Den medlemsstat, der ikke har efterkommet et træk på garantien, er fortsat forpligtet til at efterkomme det og hæfter også for de deraf følgende omkostninger. Eventuelle yderligere bidrag fra de øvrige medlemsstater tilbagebetales af de beløb, som Kommissionen inddriver fra den medlemsstat, der ikke har efterkommet et træk. Den garanti, der trækkes på fra en medlemsstat, er under alle omstændigheder begrænset til det samlede garantibeløb, som den pågældende medlemsstat har bidraget med i henhold til garantiaftalen

| e) | vedrører betalingsbetingelserne |
| --- | --- |

e)

vedrører betalingsbetingelserne

| f) | sikrer, at der ikke længere kan trækkes på garantien fra datoen for anvendelsen af en ændring af forordning (EU, Euratom) 2020/2093 eller dens efterfølger, som fastsætter en garanti for lånene, der er omhandlet i nærværende forordnings artikel 4, stk. 1, i Unionens budget ud over FFR-lofterne og op til de lofter, der er omhandlet i artikel 3, stk. 1 og 2, i afgørelse (EU, Euratom) 2020/2053. |
| --- | --- |

f)

sikrer, at der ikke længere kan trækkes på garantien fra datoen for anvendelsen af en ændring af forordning (EU, Euratom) 2020/2093 eller dens efterfølger, som fastsætter en garanti for lånene, der er omhandlet i nærværende forordnings artikel 4, stk. 1, i Unionens budget ud over FFR-lofterne og op til de lofter, der er omhandlet i artikel 3, stk. 1 og 2, i afgørelse (EU, Euratom) 2020/2053.

Artikel 7

Bidrag fra medlemsstaterne og tredjeparter

1.   Medlemsstaterne kan bidrage til instrumentet med de beløb, der er omhandlet i artikel 4, stk. 2. Den relative andel af den pågældende medlemsstats bidrag til disse beløb skal svare til denne medlemsstats relative andel af Unionens samlede BNI. For bidrag for år n beregnes den BNI-baserede relative andel som andelen af Unionens samlede BNI, således som den fremgår af den respektive kolonne i indtægtsdelen af det senest årlige EU-budget eller årlige ændringsbudget vedtaget for år n-1.

Støtte ydet inden for rammerne af instrumentet i medfør af dette stykke stilles til rådighed for ethvert beløb, der er fastsat i en aftale mellem Kommissionen og den pågældende medlemsstat, efter at nævnte aftale er trådt i kraft.

2.   Medlemsstaterne kan bidrage til instrumentet med yderligere beløb som omhandlet i artikel 4, stk. 3.

3.   De bidrag, der er omhandlet i denne artikels stk. 1 og 2, udgør eksterne formålsbestemte indtægter i overensstemmelse med finansforordningens artikel 21, stk. 2, litra a), nr. ii).

4.   Interesserede tredjelande og tredjeparter kan også bidrage med yderligere beløb omhandlet i denne forordnings artikel 4, stk. 3, til ikketilbagebetalingspligtig støtte inden for rammerne af instrumentet, navnlig vedrørende de specifikke mål, der er omhandlet i denne forordnings artikel 2, stk. 2, litra b) og c). Disse bidrag udgør eksterne formålsbestemte indtægter i overensstemmelse med finansforordningens artikel 21, stk. 2, litra d) og e).

AFDELING 2

Betingelser for støtte inden for rammerne af instrumentet

Artikel 8

Forhåndsbetingelse for støtten inden for rammerne af instrumentet

1.   Det er en forhåndsbetingelse for at yde støtte inden for rammerne af instrumentet, at Ukraine fortsat opretholder og respekterer effektive demokratiske mekanismer, herunder et parlamentarisk flerpartisystem, og retsstatsprincippet samt sikrer respekt for menneskerettighederne.

2.   Kommissionen og Tjenesten for EU's Optræden Udadtil fører tilsyn med, at forhåndsbetingelsen i stk. 1 er opfyldt i hele den periode, hvor der ydes støtte inden for rammerne af instrumentet, navnlig før der foretages udbetalinger, idet der i relevant omfang tages behørigt hensyn til Kommissionens regelmæssige udvidelsesrapport. Der tages også hensyn til situationen i Ukraine og konsekvenserne af den militære undtagelsestilstand, der er indført.

3.   Denne artikels stk. 1 og 2 finder anvendelse i overensstemmelse med Rådets afgørelse 2010/427/EU (15).

Artikel 9

Aftalememorandum

1.   Kommissionen indgår et aftalememorandum med Ukraine, som navnlig fastlægger de politiske betingelser, den vejledende finansielle planlægning og rapporteringskravene som omhandlet i artikel 10, som EU-støtten inden for rammerne af instrumentet skal være knyttet til.

De politiske betingelser knyttes, alt efter hvad der er relevant i lyset af den generelle situation i Ukraine, til de mål og gennemførelsen heraf, der er omhandlet i henholdsvis artikel 2 og 3, og til forhåndsbetingelsen i artikel 8. De skal omfatte tilslutning til principperne om forsvarlig økonomisk forvaltning med fokus på bekæmpelse af korruption, af organiseret kriminalitet og af svig samt undgåelse af interessekonflikter og etablering af en gennemsigtig og ansvarlig ramme for forvaltningen af rehabilitering og, hvor det er relevant, genopbygning.

2.   Aftalememorandummet kan gøres til genstand for en midtvejsgennemgang af Kommissionen. Kommissionen kan ændre aftalememorandummet efter gennemgangen.

3.   Aftalememorandummet vedtages og ændres efter undersøgelsesproceduren, jf. artikel 19, stk. 2.

Artikel 10

Rapporteringskrav

1.   Rapporteringskravene over for Ukraine skal fremgå af aftalememorandummet og skal navnlig sikre effektivitet, gennemsigtighed og ansvarlighed i forbindelse med anvendelsen af den støtte, der ydes inden for rammerne af instrumentet.

2.   Kommissionen kontrollerer regelmæssigt gennemførelsen af rapporteringskravene og fremskridtene hen imod opfyldelsen af de politiske betingelser, der er fastsat i aftalememorandummet. Kommissionen underretter Europa-Parlamentet og Rådet om resultaterne af denne kontrol.

AFDELING 3

Frigivelse af støtte inden for rammerne af instrumentet, vurdering og oplysningsforpligtelser

Artikel 11

Frigivelse af støtte inden for rammerne af instrumentet

1.   Under forudsætning af at kravene i artikel 12 er opfyldt, stiller Kommissionen støtten inden for rammerne af instrumentet til rådighed i rater. Kommissionen fastsætter tidsrammen for udbetaling af hver rate. En rate kan udbetales i en eller flere trancher.

2.   Frigivelsen af støtten inden for rammerne af instrumentet forvaltes af Kommissionen på grundlag af dens vurdering af gennemførelsen af de politiske betingelser i aftalememorandummet.

Artikel 12

Afgørelse om frigivelse af støtte inden for rammerne af instrumentet

1.   Ukraine indgiver en anmodning om midler forud for udbetalingen af hver rate, som ledsages af en rapport i overensstemmelse med bestemmelserne i aftalememorandummet.

2.   Kommissionen træffer afgørelse om frigivelse af raterne ud fra en vurdering af følgende krav:

| a) | overholdelse af forhåndsbetingelsen i artikel 8 |
| --- | --- |

a)

overholdelse af forhåndsbetingelsen i artikel 8

| b) | tilfredsstillende gennemførelse af de rapporteringskrav, der er aftalt i aftalememorandummet |
| --- | --- |

b)

tilfredsstillende gennemførelse af de rapporteringskrav, der er aftalt i aftalememorandummet

| c) | tilfredsstillende fremskridt hen imod gennemførelsen af de politiske betingelser, der er fastsat i aftalememorandummet. |
| --- | --- |

c)

tilfredsstillende fremskridt hen imod gennemførelsen af de politiske betingelser, der er fastsat i aftalememorandummet.

3.   Før det maksimale beløb for støtte inden for rammerne af instrumentet udbetales, kontrollerer Kommissionen, at alle de politiske betingelser, der er fastsat i aftalememorandummet, er opfyldt.

Artikel 13

Nedsættelse, suspension og annullering af støtten inden for rammerne af instrumentet

1.   Såfremt Ukraines finansieringsbehov aftager betydeligt i løbet af den periode, hvor Unionens støtte inden for rammerne af instrumentet udbetales, i forhold til de oprindelige prognoser, kan Kommissionen nedsætte størrelsen af støtten eller suspendere eller annullere den.

2.   Såfremt de krav, der er fastsat i artikel 12, stk. 2, ikke opfyldes, suspenderer eller annullerer Kommissionen udbetalingen af støtten inden for rammerne af instrumentet.

Artikel 14

Vurdering af gennemførelsen af støtten inden for rammerne af instrumentet

Under gennemførelsen af instrumentet vurderer Kommissionen ved hjælp af en operationel vurdering, der kan foretages sammen med den operationelle vurdering, der er fastsat i afgørelse (EU) 2022/1201 og (EU) 2022/1628, forsvarligheden af Ukraines finansielle ordninger, administrative procedurer og interne og eksterne kontrolmekanismer, der er relevante for støtten inden for rammerne af instrumentet.

Artikel 15

Underretning af Europa-Parlamentet og Rådet

Kommissionen underretter Europa-Parlamentet og Rådet om udviklingen relateret til EU-støtten inden for rammerne af instrumentet, herunder udbetalinger herunder, og udviklingen i de tiltag, der er omhandlet i artikel 11, og den forelægger rettidigt disse institutioner den relevante dokumentation. I tilfælde af suspension eller annullering af støtten i medfør af artikel 13, stk. 2, underretter den straks Europa-Parlamentet og Rådet om årsagerne til suspensionen eller annulleringen.

KAPITEL II

SÆRLIGE BESTEMMELSER VEDRØRENDE GENNEMFØRELSEN AF STØTTEN

Artikel 16

Lånoptagelses- og långivningstransaktioner

1.   Med henblik på finansiering af støtten inden for rammerne af instrumentet, som ydes i form af lån, tillægges Kommissionen beføjelse til på Unionens vegne at låne de nødvendige midler på kapitalmarkederne eller fra finansielle institutioner i overensstemmelse med finansforordningens artikel 220a.

2.   De nærmere vilkår for støtten inden for rammerne af instrumentet, som ydes i form af lån, fastsættes i en låneaftale i overensstemmelse med finansforordningens artikel 220, der indgås mellem Kommissionen og Ukraine. Lånene skal have en løbetid på højst 35 år.

3.   Uanset artikel 31, stk. 3, andet punktum, i forordning (EU) 2021/947 støttes makrofinansiel bistand til Ukraine i form af lån inden for rammerne af instrumentet ikke af garantien for foranstaltninger udadtil.

Der foretages ingen hensættelser til lån i henhold til nærværende forordning, og uanset finansforordningens artikel 211, stk. 1, fastsættes der ingen tilførselssats som en procentdel af det beløb, der er omhandlet i nærværende forordnings artikel 4, stk. 1.

Artikel 17

Rentegodtgørelse

1.   Uanset finansforordningens artikel 220, stk. 5, litra e), og forudsat at der er midler til rådighed, kan Unionen for så vidt angår de lån, der ydes i henhold til nærværende forordning, afholde rentebetalingerne ved hjælp af en rentegodtgørelse samt administrationsomkostningerne i forbindelse med lånoptagelsen og långivningen, bortset fra omkostninger i forbindelse med førtidig tilbagebetaling af lånet.

2.   Ukraine kan hvert år anmode om rentegodtgørelse og dækning af administrationsomkostningerne fra Unionen.

Artikel 18

Finansieringsaftale om ikketilbagebetalingspligtig støtte

De detaljerede betingelser for ikketilbagebetalingspligtig støtte omhandlet i denne forordnings artikel 4, stk. 3, fastlægges i en finansieringsaftale, der indgås mellem Kommissionen og Ukraine. Uanset finansforordningens artikel 220, stk. 5, skal finansieringsaftalen kun indeholde de bestemmelser, der er omhandlet i nævnte forordnings artikel 220, stk. 5, litra a), b) og c). Finansieringsaftalen skal indeholde bestemmelser om beskyttelse af Unionens finansielle interesser, kontrol, revision, forebyggelse af svig og andre uregelmæssigheder og inddrivelse af midler.

KAPITEL III

ALMINDELIGE OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

Artikel 19

Udvalgsprocedure

1.   Kommissionen bistås af et udvalg. Dette udvalg er et udvalg som omhandlet i forordning (EU) nr. 182/2011.

2.   Når der henvises til dette stykke, finder artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011 anvendelse.

Artikel 20

Årlig rapport

1.   Kommissionen forelægger Europa-Parlamentet og Rådet en vurdering af gennemførelsen af denne forordnings kapitel I, herunder en evaluering af denne gennemførelse. I nævnte rapport:

| a) | gennemgås de fremskridt, der er gjort med hensyn til gennemførelsen af EU-støtten inden for rammerne af instrumentet |
| --- | --- |

a)

gennemgås de fremskridt, der er gjort med hensyn til gennemførelsen af EU-støtten inden for rammerne af instrumentet

| b) | vurderes Ukraines økonomiske situation og udsigter samt gennemførelsen af de i denne forordnings kapitel I, afdeling 2, omhandlede krav og betingelser |
| --- | --- |

b)

vurderes Ukraines økonomiske situation og udsigter samt gennemførelsen af de i denne forordnings kapitel I, afdeling 2, omhandlede krav og betingelser

| c) | redegøres der for forbindelsen mellem de krav og betingelser, der er fastlagt i aftalememorandummet, Ukraines aktuelle makrofinansielle situation og Kommissionens afgørelse om frigivelse af raterne af støtte inden for rammerne af instrumentet. |
| --- | --- |

c)

redegøres der for forbindelsen mellem de krav og betingelser, der er fastlagt i aftalememorandummet, Ukraines aktuelle makrofinansielle situation og Kommissionens afgørelse om frigivelse af raterne af støtte inden for rammerne af instrumentet.

2.   Senest to år efter udløbet af rådighedsperioden forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet en efterfølgende evalueringsrapport, som vurderer resultaterne og effektiviteten af Unionens gennemførte støtte inden for rammerne af instrumentet, og i hvilket omfang den har bidraget til bistandens formål.

Artikel 21

Afsluttende bestemmelser

Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Den Europæiske Unions Tidende

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Strasbourg, den 14. december 2022.

På Europa-Parlamentets vegne

R. METSOLA

Formand

På Rådets vegne

M. BEK

Formand

---

(1)  Europa-Parlamentets holdning af 24.11.2022 (endnu ikke offentliggjort i EUT) og Rådets førstebehandlingsholdning af 10.12.2022 (endnu ikke offentliggjort i EUT). Europa-Parlamentets holdning af 14.12.2022 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

1

(2)  Associeringsaftale mellem Den Europæiske Union og Det Europæiske Atomenergifællesskab og deres medlemsstater på den ene side og Ukraine på den anden side (EUT L 161 af 29.5.2014, s. 3).

2

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse (EU) 2022/313 af 24. februar 2022 om makrofinansiel bistand til Ukraine (EUT L 55 af 28.2.2022, s. 4).

3

(4)  Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse (EU) 2022/1201 af 12. juli 2022 om ekstraordinær makrofinansiel bistand til Ukraine (EUT L 186 af 13.7.2022, s. 1).

4

(5)  Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse (EU) 2022/1628 af 20. september 2022 om ekstraordinær makrofinansiel bistand til Ukraine, styrkelse af den fælles hensættelsesfond med garantier fra medlemsstaterne og ved specifik hensættelse til visse finansielle forpligtelser i forbindelse med Ukraine, som er garanteret i henhold til afgørelse nr. 466/2014/EU, og om ændring af afgørelse (EU) 2022/1201 (EUT L 245 af 22.9.2022, s. 1).

5

(6)  Rådets afgørelse (FUSP) 2021/509 af 22. marts 2021 om oprettelse af en europæisk fredsfacilitet og om ophævelse af afgørelse (FUSP) 2015/528 (EUT L 102 af 24.3.2021, s. 14).

6

(7)  Rådets afgørelse (FUSP) 2022/1968 af 17. oktober 2022 om Den Europæiske Unions militære bistandsmission til støtte for Ukraine (EUMAM Ukraine) (EUT L 270 af 18.10.2022, s. 85).

7

(8)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/836 af 20. maj 2021 om ændring af afgørelse nr. 1313/2013/EU om en EU-civilbeskyttelsesmekanisme (EUT L 185 af 26.5.2021, s. 1).

8

(9)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/947 af 9. juni 2021 om oprettelse af instrumentet for naboskab, udviklingssamarbejde og internationalt samarbejde — et globalt Europa, og om ændring og ophævelse af Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 466/2014/EU og ophævelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1601 og Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 480/2009 (EUT L 209 af 14.6.2021, s. 1).

9

(10)  Rådets forordning (EF) nr. 1257/96 af 20. juni 1996 om humanitær bistand (EFT L 163 af 2.7.1996, s. 1).

10

(11)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) 2018/1046 af 18. juli 2018 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget, om ændring af forordning (EU) nr. 1296/2013, (EU) nr. 1301/2013, (EU) nr. 1303/2013, (EU) nr. 1304/2013, (EU) nr. 1309/2013, (EU) nr. 1316/2013, (EU) nr. 223/2014, (EU) nr. 283/2014 og afgørelse nr. 541/2014/EU og om ophævelse af forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 (EUT L 193 af 30.7.2018, s. 1).

11

(12)  Rådets forordning (EU, Euratom) 2020/2093 af 17. december 2020 om fastlæggelse af den flerårige finansielle ramme for årene 2021-2027 (EUT L 433 I af 22.12.2020, s. 11).

12

(13)  Rådets afgørelse (EU, Euratom) 2020/2053 af 14. december 2020 om ordningen for Den Europæiske Unions egne indtægter og om ophævelse af afgørelse 2014/335/EU, Euratom (EUT L 424 af 15.12.2020, s. 1).

13

(14)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (EUT L 55 af 28.2.2011, s. 13).

14

(15)  Rådets afgørelse 2010/427/EU af 26. juli 2010 om, hvordan Tjenesten for EU's Optræden Udadtil skal tilrettelægges og fungere (EUT L 201 af 3.8.2010, s. 30).

15

---

DIREKTIVER

| 16.12.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 322/15 |
| --- | --- | --- | --- |

16.12.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 322/15

---

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV (EU) 2022/2464

af 14. december 2022

om ændring af forordning (EU) nr. 537/2014, direktiv 2004/109/EF, direktiv 2006/43/EF og direktiv 2013/34/EU for så vidt angår virksomheders bæredygtighedsrapportering

(EØS-relevant tekst)

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 50 og 114,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,

efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),

efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | I sin meddelelse af 11. december 2019 med titlen »Den europæiske grønne pagt« (den »grønne pagt«) forpligtede Europa-Kommissionen sig til at revidere bestemmelserne om ikkefinansiel rapportering i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/34/EU (3). Den grønne pagt er Unionens nye vækststrategi. Den har til formål at omdanne Unionen til en moderne, ressourceeffektiv og konkurrencedygtig økonomi uden nettoemissioner af drivhusgasser senest i 2050. Den har ligeledes til formål at beskytte, bevare og øge Unionens naturkapital og beskytte unionsborgernes sundhed og trivsel mod miljørelaterede trusler og konsekvenser. Den grønne pagt sigter mod at afkoble økonomisk vækst fra ressourceanvendelsen og sikre, at alle regioner og unionsborgere deltager i en socialt retfærdig omstilling til et bæredygtigt økonomisk system, så ingen personer eller steder lades i stikken. Dette vil bidrage til målet om at opbygge en økonomi, der tjener alle, styrke Unionens sociale markedsøkonomi og bidrage til at sikre, at den er fremtidssikret, og at den giver stabilitet, beskæftigelse, vækst og bæredygtige investeringer.
  Disse mål er særlig vigtige i betragtning af de socioøkonomiske skader, der er forårsaget af covid-19-pandemien, og nødvendigheden af en bæredygtig, inklusiv og fair genopretning. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/1119 (4) gør målet om klimaneutralitet senest i 2050 bindende i Unionen. Desuden forpligter Kommissionen sig i sin meddelelse af 20. maj 2020 med titlen »EU's biodiversitetsstrategi for 2030: Naturen skal bringes tilbage i vores liv« til at sikre, at alle verdens økosystemer inden 2050 er genoprettede, modstandsdygtige og tilstrækkeligt beskyttet. Denne strategi sigter mod, at Europas biodiversitet skal være på vej mod genopretning senest i 2030. |
| --- | --- |

(1)

I sin meddelelse af 11. december 2019 med titlen »Den europæiske grønne pagt« (den »grønne pagt«) forpligtede Europa-Kommissionen sig til at revidere bestemmelserne om ikkefinansiel rapportering i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/34/EU (3). Den grønne pagt er Unionens nye vækststrategi. Den har til formål at omdanne Unionen til en moderne, ressourceeffektiv og konkurrencedygtig økonomi uden nettoemissioner af drivhusgasser senest i 2050. Den har ligeledes til formål at beskytte, bevare og øge Unionens naturkapital og beskytte unionsborgernes sundhed og trivsel mod miljørelaterede trusler og konsekvenser. Den grønne pagt sigter mod at afkoble økonomisk vækst fra ressourceanvendelsen og sikre, at alle regioner og unionsborgere deltager i en socialt retfærdig omstilling til et bæredygtigt økonomisk system, så ingen personer eller steder lades i stikken. Dette vil bidrage til målet om at opbygge en økonomi, der tjener alle, styrke Unionens sociale markedsøkonomi og bidrage til at sikre, at den er fremtidssikret, og at den giver stabilitet, beskæftigelse, vækst og bæredygtige investeringer.

Disse mål er særlig vigtige i betragtning af de socioøkonomiske skader, der er forårsaget af covid-19-pandemien, og nødvendigheden af en bæredygtig, inklusiv og fair genopretning. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/1119 (4) gør målet om klimaneutralitet senest i 2050 bindende i Unionen. Desuden forpligter Kommissionen sig i sin meddelelse af 20. maj 2020 med titlen »EU's biodiversitetsstrategi for 2030: Naturen skal bringes tilbage i vores liv« til at sikre, at alle verdens økosystemer inden 2050 er genoprettede, modstandsdygtige og tilstrækkeligt beskyttet. Denne strategi sigter mod, at Europas biodiversitet skal være på vej mod genopretning senest i 2030.

| (2) | I sin meddelelse af 8. marts 2018 med titlen »Handlingsplan for finansiering af bæredygtig vækst« (»handlingsplanen for finansiering af bæredygtig vækst«) har Kommissionen fastsat foranstaltninger med henblik på at nå følgende mål: omlægge kapitalstrømme i retning af bæredygtige investeringer for at opnå en bæredygtig og inklusiv vækst, styre finansielle risici, der skyldes klimaændringer, ressourceudtømning, miljøforringelse og sociale problemer, samt fremme gennemsigtighed og langsigtede dispositioner for finansielle og økonomiske aktiviteter. Den fremlæggelse af relevante, sammenlignelige og pålidelige bæredygtighedsoplysninger, som foretages af visse kategorier af virksomheder, er en forudsætning for at nå disse mål. Europa-Parlamentet og Rådet har vedtaget en række retsakter som led i gennemførelsen af handlingsplanen for finansiering af bæredygtig vækst. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/2088 (5) omhandler, hvordan finansielle markedsdeltagere og finansielle rådgivere skal give bæredygtighedsoplysninger til slutinvestorer og kapitalejere.
  Ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/852 (6) oprettes der et klassificeringssystem for miljømæssigt bæredygtige økonomiske aktiviteter med det formål at øge bæredygtige investeringer og bekæmpe »greenwashing« af finansielle produkter, der uretmæssigt påstås at være bæredygtige. Ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/2089 (7), suppleret af Kommissionens delegerede forordning (EU) 2020/1816 (8), (EU) 2020/1817 (9) og (EU) 2020/1818 (10), indføres der miljømæssige, sociale og ledelsesmæssige (»ESG«) oplysningskrav for benchmarkadministratorer og minimumsstandarder for opbygningen af EU-benchmarks for klimaovergangen og Paristilpassede EU-benchmarks.
  I henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 575/2013 (11) skal store institutter, der har udstedt værdipapirer, som er optaget til handel på et reguleret marked, offentliggøre oplysninger om ESG-risici fra den 28. juni 2022. De tilsynsmæssige rammer for investeringsselskaber, der er fastsat ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/2033 (12) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/2034 (13), indeholder bestemmelser om indførelsen af en dimension vedrørende ESG-risici i de kompetente myndigheders tilsynskontrol- og vurderingsproces og indeholder krav til investeringsselskaber om fremlæggelse af oplysninger om ESG-risici, som finder anvendelse fra den 26. december 2022. Den 6. juli 2021 vedtog Kommissionen også et forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om europæiske grønne obligationer som følger op på handlingsplanen for finansiering af bæredygtig vækst. |
| --- | --- |

(2)

I sin meddelelse af 8. marts 2018 med titlen »Handlingsplan for finansiering af bæredygtig vækst« (»handlingsplanen for finansiering af bæredygtig vækst«) har Kommissionen fastsat foranstaltninger med henblik på at nå følgende mål: omlægge kapitalstrømme i retning af bæredygtige investeringer for at opnå en bæredygtig og inklusiv vækst, styre finansielle risici, der skyldes klimaændringer, ressourceudtømning, miljøforringelse og sociale problemer, samt fremme gennemsigtighed og langsigtede dispositioner for finansielle og økonomiske aktiviteter. Den fremlæggelse af relevante, sammenlignelige og pålidelige bæredygtighedsoplysninger, som foretages af visse kategorier af virksomheder, er en forudsætning for at nå disse mål. Europa-Parlamentet og Rådet har vedtaget en række retsakter som led i gennemførelsen af handlingsplanen for finansiering af bæredygtig vækst. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/2088 (5) omhandler, hvordan finansielle markedsdeltagere og finansielle rådgivere skal give bæredygtighedsoplysninger til slutinvestorer og kapitalejere.

Ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/852 (6) oprettes der et klassificeringssystem for miljømæssigt bæredygtige økonomiske aktiviteter med det formål at øge bæredygtige investeringer og bekæmpe »greenwashing« af finansielle produkter, der uretmæssigt påstås at være bæredygtige. Ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/2089 (7), suppleret af Kommissionens delegerede forordning (EU) 2020/1816 (8), (EU) 2020/1817 (9) og (EU) 2020/1818 (10), indføres der miljømæssige, sociale og ledelsesmæssige (»ESG«) oplysningskrav for benchmarkadministratorer og minimumsstandarder for opbygningen af EU-benchmarks for klimaovergangen og Paristilpassede EU-benchmarks.

I henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 575/2013 (11) skal store institutter, der har udstedt værdipapirer, som er optaget til handel på et reguleret marked, offentliggøre oplysninger om ESG-risici fra den 28. juni 2022. De tilsynsmæssige rammer for investeringsselskaber, der er fastsat ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/2033 (12) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/2034 (13), indeholder bestemmelser om indførelsen af en dimension vedrørende ESG-risici i de kompetente myndigheders tilsynskontrol- og vurderingsproces og indeholder krav til investeringsselskaber om fremlæggelse af oplysninger om ESG-risici, som finder anvendelse fra den 26. december 2022. Den 6. juli 2021 vedtog Kommissionen også et forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om europæiske grønne obligationer som følger op på handlingsplanen for finansiering af bæredygtig vækst.

| (3) | I sin meddelelse af 17. juni 2019 med titlen »Retningslinjer for ikke-finansiel rapportering: Tillæg om rapportering af klimarelaterede oplysninger« (»retningslinjer om rapportering af klimarelaterede oplysninger«) fremhævede Kommissionen fordelene for virksomheder ved at rapportere klimarelaterede oplysninger, som navnlig består i øget bevidsthed om og forståelse af klimarelaterede risici og muligheder inden for virksomheden, en mere alsidig investorgruppe, lavere kapitalomkostninger og en mere konstruktiv dialog med alle interessenter. Mangfoldighed i virksomheders bestyrelser kunne desuden have en indflydelse på beslutningstagning, virksomhedsledelse og modstandsdygtighed. |
| --- | --- |

(3)

I sin meddelelse af 17. juni 2019 med titlen »Retningslinjer for ikke-finansiel rapportering: Tillæg om rapportering af klimarelaterede oplysninger« (»retningslinjer om rapportering af klimarelaterede oplysninger«) fremhævede Kommissionen fordelene for virksomheder ved at rapportere klimarelaterede oplysninger, som navnlig består i øget bevidsthed om og forståelse af klimarelaterede risici og muligheder inden for virksomheden, en mere alsidig investorgruppe, lavere kapitalomkostninger og en mere konstruktiv dialog med alle interessenter. Mangfoldighed i virksomheders bestyrelser kunne desuden have en indflydelse på beslutningstagning, virksomhedsledelse og modstandsdygtighed.

| (4) | Den 5. december 2019 understregede Rådet i sine konklusioner om uddybning af kapitalmarkedsunionen betydningen af pålidelige, sammenlignelige og relevante oplysninger om bæredygtighedsrelaterede risici, muligheder og virkninger og opfordrede Kommissionen til at overveje at udvikle en europæisk ikkefinansiel rapporteringsstandard. |
| --- | --- |

(4)

Den 5. december 2019 understregede Rådet i sine konklusioner om uddybning af kapitalmarkedsunionen betydningen af pålidelige, sammenlignelige og relevante oplysninger om bæredygtighedsrelaterede risici, muligheder og virkninger og opfordrede Kommissionen til at overveje at udvikle en europæisk ikkefinansiel rapporteringsstandard.

| (5) | I sin beslutning om bæredygtig finansiering af 29. maj 2018 (14) opfordrede Europa-Parlamentet til en yderligere udvikling af rapporteringskravene inden for rammerne af direktiv 2013/34/EU. I sin beslutning om bæredygtig virksomhedsledelse af 17. december 2020 (15) glædede Europa-Parlamentet sig over Kommissionens tilsagn om at gennemgå direktiv 2013/34/EU og fremhævede behovet for at oprette en omfattende EU-ramme for ikkefinansiel rapportering, der indeholder obligatoriske EU-standarder for ikkefinansiel rapportering. Europa-Parlamentet opfordrede til, at anvendelsesområdet for rapporteringskravene udvides til at omfatte yderligere kategorier af virksomheder og til indførelse af et revisionskrav. |
| --- | --- |

(5)

I sin beslutning om bæredygtig finansiering af 29. maj 2018 (14) opfordrede Europa-Parlamentet til en yderligere udvikling af rapporteringskravene inden for rammerne af direktiv 2013/34/EU. I sin beslutning om bæredygtig virksomhedsledelse af 17. december 2020 (15) glædede Europa-Parlamentet sig over Kommissionens tilsagn om at gennemgå direktiv 2013/34/EU og fremhævede behovet for at oprette en omfattende EU-ramme for ikkefinansiel rapportering, der indeholder obligatoriske EU-standarder for ikkefinansiel rapportering. Europa-Parlamentet opfordrede til, at anvendelsesområdet for rapporteringskravene udvides til at omfatte yderligere kategorier af virksomheder og til indførelse af et revisionskrav.

| (6) | I sin resolution af 25. september 2015 med titlen »Ændring af vores samfund: 2030-dagsordenen for bæredygtig udvikling« (»2030-dagsordenen«) vedtog De Forenede Nationers (FN's) generalforsamling en ny global ramme for bæredygtig udvikling. 2030-dagsordenen er centreret omkring FN's verdensmål for bæredygtig udvikling (»SDG'erne«) og omfatter de tre bæredygtighedsaspekter: økonomisk, social og miljømæssig. I Kommissionens meddelelse af 22. november 2016 med titlen »Næste skridt hen imod en bæredygtig europæisk fremtid En europæisk indsats for bæredygtighed« knyttes SDG'erne til Unionens politiske ramme for at sikre, at der fra starten tages hensyn til disse mål i alle Unionens tiltag og politiske initiativer både i og uden for Unionen. I sine konklusioner af 20. juni 2017 om »En bæredygtig europæisk fremtid: EU's indsats i forbindelse med 2030-dagsordenen for bæredygtig udvikling« bekræftede Rådet, at Unionen og medlemsstaterne er fuldt ud engageret i gennemførelsen af 2030-dagsordenen på en fuldstændig, sammenhængende, omfattende, integreret og effektiv måde og i tæt samarbejde med partnere og andre interessenter. |
| --- | --- |

(6)

I sin resolution af 25. september 2015 med titlen »Ændring af vores samfund: 2030-dagsordenen for bæredygtig udvikling« (»2030-dagsordenen«) vedtog De Forenede Nationers (FN's) generalforsamling en ny global ramme for bæredygtig udvikling. 2030-dagsordenen er centreret omkring FN's verdensmål for bæredygtig udvikling (»SDG'erne«) og omfatter de tre bæredygtighedsaspekter: økonomisk, social og miljømæssig. I Kommissionens meddelelse af 22. november 2016 med titlen »Næste skridt hen imod en bæredygtig europæisk fremtid En europæisk indsats for bæredygtighed« knyttes SDG'erne til Unionens politiske ramme for at sikre, at der fra starten tages hensyn til disse mål i alle Unionens tiltag og politiske initiativer både i og uden for Unionen. I sine konklusioner af 20. juni 2017 om »En bæredygtig europæisk fremtid: EU's indsats i forbindelse med 2030-dagsordenen for bæredygtig udvikling« bekræftede Rådet, at Unionen og medlemsstaterne er fuldt ud engageret i gennemførelsen af 2030-dagsordenen på en fuldstændig, sammenhængende, omfattende, integreret og effektiv måde og i tæt samarbejde med partnere og andre interessenter.

| (7) | Ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/95/EU (16) blev direktiv 2013/34/EU ændret for så vidt angår visse store virksomheders og koncerners offentliggørelse af ikkefinansielle oplysninger. Ved direktiv 2014/95/EU blev der indført et krav om, at virksomheder som minimum skal rapportere om oplysninger om miljøspørgsmål, sociale spørgsmål og personalespørgsmål samt spørgsmål vedrørende respekt for menneskerettighederne, bekæmpelse af korruption og bestikkelse. Med hensyn til disse emner blev virksomheder ved direktiv 2014/95/EU forpligtet til at offentliggøre oplysninger på følgende rapporteringsområder: forretningsmodel, politikker, herunder due diligence-procedurer, resultatet af disse politikker, risiko- og krisestyring og nøgleresultatindikatorer, som er relevante for forretningsaktiviteten. |
| --- | --- |

(7)

Ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/95/EU (16) blev direktiv 2013/34/EU ændret for så vidt angår visse store virksomheders og koncerners offentliggørelse af ikkefinansielle oplysninger. Ved direktiv 2014/95/EU blev der indført et krav om, at virksomheder som minimum skal rapportere om oplysninger om miljøspørgsmål, sociale spørgsmål og personalespørgsmål samt spørgsmål vedrørende respekt for menneskerettighederne, bekæmpelse af korruption og bestikkelse. Med hensyn til disse emner blev virksomheder ved direktiv 2014/95/EU forpligtet til at offentliggøre oplysninger på følgende rapporteringsområder: forretningsmodel, politikker, herunder due diligence-procedurer, resultatet af disse politikker, risiko- og krisestyring og nøgleresultatindikatorer, som er relevante for forretningsaktiviteten.

| (8) | Mange interessenter finder, at udtrykket »ikkefinansielle« er unøjagtigt, navnlig fordi det indikerer, at de pågældende oplysninger ikke har nogen økonomisk relevans. Sådanne oplysninger har imidlertid i stigende grad finansiel relevans. Mange organisationer, initiativer og fagfolk på områder for bæredygtighedsrapportering henviser til »bæredygtighedsoplysninger«. Derfor foretrækkes det at anvende udtrykket »bæredygtighedsoplysninger« i stedet for »ikkefinansielle oplysninger«. Direktiv 2013/34/EU bør derfor ændres for at tage hensyn til denne terminologiske ændring. |
| --- | --- |

(8)

Mange interessenter finder, at udtrykket »ikkefinansielle« er unøjagtigt, navnlig fordi det indikerer, at de pågældende oplysninger ikke har nogen økonomisk relevans. Sådanne oplysninger har imidlertid i stigende grad finansiel relevans. Mange organisationer, initiativer og fagfolk på områder for bæredygtighedsrapportering henviser til »bæredygtighedsoplysninger«. Derfor foretrækkes det at anvende udtrykket »bæredygtighedsoplysninger« i stedet for »ikkefinansielle oplysninger«. Direktiv 2013/34/EU bør derfor ændres for at tage hensyn til denne terminologiske ændring.

| (9) | Hvis virksomheder foretog bedre bæredygtighedsrapportering, ville det være individuelle borgere og sparere, der i sidste ende nød godt heraf, herunder fagforeninger og arbejdstagerrepræsentanter, der ville blive tilstrækkeligt informeret og dermed bedre i stand til at indgå i en social dialog. Sparere, der ønsker at investere bæredygtigt, vil få mulighed for at gøre det, mens alle borgere ville få gavn af et stabilt, bæredygtigt og inklusivt økonomisk system. For at realisere disse fordele skal de bæredygtighedsoplysninger, der fremlægges i virksomheders årsrapporter, først nå to primære grupper af brugere. Den første gruppe af brugere består af investorer, herunder kapitalforvaltere, der ønsker at få en bedre forståelse af de risici og muligheder, der er forbundet med bæredygtighedsspørgsmål, for deres investeringer samt af disse investeringers indvirkning på mennesker og miljø. Den anden gruppe af brugere består af civilsamfundets aktører, herunder ikkestatslige organisationer og arbejdsmarkedets parter, der ønsker at få virksomheder til at tage et større ansvar for deres aktiviteters indvirkning på mennesker og miljø. Andre interessenter kunne også gøre brug af bæredygtighedsoplysninger, der fremlægges i årsrapporter, navnlig for at fremme sammenligneligheden på tværs af og inden for markedssektorer.
  Virksomheders forretningspartnere, herunder kunder, kan bruge bæredygtighedsoplysninger til at få en forståelse af og, hvor det er nødvendigt, rapportere om bæredygtighedsrisici og -indvirkninger gennem deres egne værdikæder. Politiske beslutningstagere og miljømyndigheder kan anvende sådanne oplysninger, navnlig på et aggregeret grundlag, til at overvåge miljømæssige og sociale tendenser, til at bidrage til miljøregnskaber og som grundlag for offentlige politikker. Kun få individuelle borgere og forbrugere konsulterer direkte virksomheders årsrapporter, men de kunne anvende bæredygtighedsoplysninger indirekte, f.eks. når de overvejer rådgivning eller udtalelser fra finansielle rådgivere eller ikkestatslige organisationer. Mange investorer og kapitalforvaltere køber bæredygtighedsoplysninger fra tredjepartsdataleverandører, som indsamler oplysninger fra forskellige kilder, herunder offentlige virksomhedsrapporter. |
| --- | --- |

(9)

Hvis virksomheder foretog bedre bæredygtighedsrapportering, ville det være individuelle borgere og sparere, der i sidste ende nød godt heraf, herunder fagforeninger og arbejdstagerrepræsentanter, der ville blive tilstrækkeligt informeret og dermed bedre i stand til at indgå i en social dialog. Sparere, der ønsker at investere bæredygtigt, vil få mulighed for at gøre det, mens alle borgere ville få gavn af et stabilt, bæredygtigt og inklusivt økonomisk system. For at realisere disse fordele skal de bæredygtighedsoplysninger, der fremlægges i virksomheders årsrapporter, først nå to primære grupper af brugere. Den første gruppe af brugere består af investorer, herunder kapitalforvaltere, der ønsker at få en bedre forståelse af de risici og muligheder, der er forbundet med bæredygtighedsspørgsmål, for deres investeringer samt af disse investeringers indvirkning på mennesker og miljø. Den anden gruppe af brugere består af civilsamfundets aktører, herunder ikkestatslige organisationer og arbejdsmarkedets parter, der ønsker at få virksomheder til at tage et større ansvar for deres aktiviteters indvirkning på mennesker og miljø. Andre interessenter kunne også gøre brug af bæredygtighedsoplysninger, der fremlægges i årsrapporter, navnlig for at fremme sammenligneligheden på tværs af og inden for markedssektorer.

Virksomheders forretningspartnere, herunder kunder, kan bruge bæredygtighedsoplysninger til at få en forståelse af og, hvor det er nødvendigt, rapportere om bæredygtighedsrisici og -indvirkninger gennem deres egne værdikæder. Politiske beslutningstagere og miljømyndigheder kan anvende sådanne oplysninger, navnlig på et aggregeret grundlag, til at overvåge miljømæssige og sociale tendenser, til at bidrage til miljøregnskaber og som grundlag for offentlige politikker. Kun få individuelle borgere og forbrugere konsulterer direkte virksomheders årsrapporter, men de kunne anvende bæredygtighedsoplysninger indirekte, f.eks. når de overvejer rådgivning eller udtalelser fra finansielle rådgivere eller ikkestatslige organisationer. Mange investorer og kapitalforvaltere køber bæredygtighedsoplysninger fra tredjepartsdataleverandører, som indsamler oplysninger fra forskellige kilder, herunder offentlige virksomhedsrapporter.

| (10) | Markedet for bæredygtighedsoplysninger er i hastig vækst, og tredjepartsdataleverandørers rolle bliver stadig vigtigere i betragtning af de nye forpligtelser, som investorer og kapitalforvaltere skal opfylde. Med den øgede tilgængelighed af opdelte data bør omkostningerne forbundet med bæredygtighedsoplysninger falde til et mere rimeligt niveau. Ændringerne til direktiv 2013/34/EU, som foretages ved nærværende ændringsdirektiv, forventes at øge sammenligneligheden af data og at harmonisere standarder. Det forventes, at tredjepartsdataleverandørers praksis vil blive forbedret, og at ekspertisen på dette område vil vokse med et potentiale for jobskabelse. |
| --- | --- |

(10)

Markedet for bæredygtighedsoplysninger er i hastig vækst, og tredjepartsdataleverandørers rolle bliver stadig vigtigere i betragtning af de nye forpligtelser, som investorer og kapitalforvaltere skal opfylde. Med den øgede tilgængelighed af opdelte data bør omkostningerne forbundet med bæredygtighedsoplysninger falde til et mere rimeligt niveau. Ændringerne til direktiv 2013/34/EU, som foretages ved nærværende ændringsdirektiv, forventes at øge sammenligneligheden af data og at harmonisere standarder. Det forventes, at tredjepartsdataleverandørers praksis vil blive forbedret, og at ekspertisen på dette område vil vokse med et potentiale for jobskabelse.

| (11) | Der har i de seneste år været en meget betydelig stigning i efterspørgslen efter oplysninger om virksomheders bæredygtighed, især fra investeringssamfundets side. Denne stigning i efterspørgslen skyldes, at virksomheders risici ændrer sig, og at investorer bliver mere og mere bevidste om disse risicis finansielle konsekvenser. Dette er især tilfældet for klimarelaterede finansielle risici. Der er også voksende bevidsthed om risiciene og mulighederne for virksomheder og investeringer som følge af andre miljøspørgsmål, såsom tab af biodiversitet, og af andre sundhedsspørgsmål og sociale spørgsmål, herunder børnearbejde og tvangsarbejde. Stigningen i efterspørgslen efter oplysninger om bæredygtighed skyldes også væksten i investeringsprodukter, der udtrykkeligt søger at opfylde visse bæredygtighedsstandarder eller nå visse bæredygtighedsmål og sikre sammenhæng med ambitionen indeholdt i Parisaftalen inden for rammerne af De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer vedtaget den 12. december 2015 (»Parisaftalen«), FN-konventionen om den biologiske mangfoldighed og EU-politikker. En del af denne stigning er den logiske konsekvens af tidligere vedtagne EU-lovgivning, navnlig forordning (EU) 2019/2088 og forordning (EU) 2020/852. Noget af denne stigning ville under alle omstændigheder være sket på grund af den hastigt skiftende borgerbevidsthed, forbrugerpræferencer og markedspraksis. Covid-19-pandemien har yderligere fremskyndet stigningen i brugeres behov for oplysninger, navnlig eftersom den har blotlagt sårbarhederne hos arbejdstagerne og i virksomhedens værdikæder. Oplysninger om miljøindvirkning er også relevante i forbindelse med afbødning af fremtidige pandemier, idet menneskelige forstyrrelser af økosystemer i stigende grad er knyttet til forekomsten og spredningen af sygdomme. |
| --- | --- |

(11)

Der har i de seneste år været en meget betydelig stigning i efterspørgslen efter oplysninger om virksomheders bæredygtighed, især fra investeringssamfundets side. Denne stigning i efterspørgslen skyldes, at virksomheders risici ændrer sig, og at investorer bliver mere og mere bevidste om disse risicis finansielle konsekvenser. Dette er især tilfældet for klimarelaterede finansielle risici. Der er også voksende bevidsthed om risiciene og mulighederne for virksomheder og investeringer som følge af andre miljøspørgsmål, såsom tab af biodiversitet, og af andre sundhedsspørgsmål og sociale spørgsmål, herunder børnearbejde og tvangsarbejde. Stigningen i efterspørgslen efter oplysninger om bæredygtighed skyldes også væksten i investeringsprodukter, der udtrykkeligt søger at opfylde visse bæredygtighedsstandarder eller nå visse bæredygtighedsmål og sikre sammenhæng med ambitionen indeholdt i Parisaftalen inden for rammerne af De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer vedtaget den 12. december 2015 (»Parisaftalen«), FN-konventionen om den biologiske mangfoldighed og EU-politikker. En del af denne stigning er den logiske konsekvens af tidligere vedtagne EU-lovgivning, navnlig forordning (EU) 2019/2088 og forordning (EU) 2020/852. Noget af denne stigning ville under alle omstændigheder være sket på grund af den hastigt skiftende borgerbevidsthed, forbrugerpræferencer og markedspraksis. Covid-19-pandemien har yderligere fremskyndet stigningen i brugeres behov for oplysninger, navnlig eftersom den har blotlagt sårbarhederne hos arbejdstagerne og i virksomhedens værdikæder. Oplysninger om miljøindvirkning er også relevante i forbindelse med afbødning af fremtidige pandemier, idet menneskelige forstyrrelser af økosystemer i stigende grad er knyttet til forekomsten og spredningen af sygdomme.

| (12) | Virksomheder står selv til at drage fordel af udførelsen af bæredygtighedsrapportering af høj kvalitet. Stigningen i antallet af investeringsprodukter, som sigter mod at nå bæredygtighedsmål, betyder, at god bæredygtighedsrapportering kan forbedre en virksomheds adgang til finansiel kapital. Bæredygtighedsrapportering kan hjælpe virksomheder med at identificere og styre deres egne risici og muligheder vedrørende bæredygtighedsspørgsmål. Den kan danne grundlag for bedre dialog og kommunikation mellem virksomheder og deres interessenter og kan hjælpe virksomheder med at forbedre deres omdømme. Endvidere vil et ensartet grundlag for bæredygtighedsrapportering i form af standarder for bæredygtighedsrapportering føre til, at der gives relevante og tilstrækkelige oplysninger, og dermed medføre et betydeligt fald i antallet af ad hoc-anmodninger om oplysninger. |
| --- | --- |

(12)

Virksomheder står selv til at drage fordel af udførelsen af bæredygtighedsrapportering af høj kvalitet. Stigningen i antallet af investeringsprodukter, som sigter mod at nå bæredygtighedsmål, betyder, at god bæredygtighedsrapportering kan forbedre en virksomheds adgang til finansiel kapital. Bæredygtighedsrapportering kan hjælpe virksomheder med at identificere og styre deres egne risici og muligheder vedrørende bæredygtighedsspørgsmål. Den kan danne grundlag for bedre dialog og kommunikation mellem virksomheder og deres interessenter og kan hjælpe virksomheder med at forbedre deres omdømme. Endvidere vil et ensartet grundlag for bæredygtighedsrapportering i form af standarder for bæredygtighedsrapportering føre til, at der gives relevante og tilstrækkelige oplysninger, og dermed medføre et betydeligt fald i antallet af ad hoc-anmodninger om oplysninger.

| (13) | I Kommissionens rapport af 21. april 2021 om revisionsklausulerne i direktiv 2013/34/EU, 2014/95/EU og 2013/50/EU og den ledsagende kvalitetskontrol af EU-rammen for virksomheders offentlige rapportering (»Kommissionens rapport om revisionsklausulerne og den ledsagende kvalitetskontrol«) blev der påpeget problemer med hensyn til effektiviteten af direktiv 2014/95/EU. Der er betydelig dokumentation for, at mange virksomheder ikke fremlægger væsentlige oplysninger om alle vigtige bæredygtighedsrelaterede emner, herunder klimarelaterede oplysninger såsom alle drivhusgasemissioner, og faktorer, der påvirker biodiversiteten. Rapporten pegede også på bæredygtighedsoplysningernes begrænsede sammenlignelighed og pålidelighed som væsentlige problemer. Mange virksomheder, som brugere har behov for bæredygtighedsoplysninger fra, er endvidere ikke forpligtet til at rapportere sådanne oplysninger. Der er derfor et klart behov for en solid og økonomisk overkommelig rapporteringsramme, der ledsages af en effektiv revisionspraksis for at sikre dataenes pålidelighed og undgå »greenwashing« og dobbelttælling. |
| --- | --- |

(13)

I Kommissionens rapport af 21. april 2021 om revisionsklausulerne i direktiv 2013/34/EU, 2014/95/EU og 2013/50/EU og den ledsagende kvalitetskontrol af EU-rammen for virksomheders offentlige rapportering (»Kommissionens rapport om revisionsklausulerne og den ledsagende kvalitetskontrol«) blev der påpeget problemer med hensyn til effektiviteten af direktiv 2014/95/EU. Der er betydelig dokumentation for, at mange virksomheder ikke fremlægger væsentlige oplysninger om alle vigtige bæredygtighedsrelaterede emner, herunder klimarelaterede oplysninger såsom alle drivhusgasemissioner, og faktorer, der påvirker biodiversiteten. Rapporten pegede også på bæredygtighedsoplysningernes begrænsede sammenlignelighed og pålidelighed som væsentlige problemer. Mange virksomheder, som brugere har behov for bæredygtighedsoplysninger fra, er endvidere ikke forpligtet til at rapportere sådanne oplysninger. Der er derfor et klart behov for en solid og økonomisk overkommelig rapporteringsramme, der ledsages af en effektiv revisionspraksis for at sikre dataenes pålidelighed og undgå »greenwashing« og dobbelttælling.

| (14) | Uden politiske tiltag forventes kløften mellem brugeres behov for oplysninger og de bæredygtighedsoplysninger, der fremlægges af virksomheder, at vokse. Denne kløft har betydelige negative konsekvenser. Investorer kan ikke i tilstrækkelig grad tage hensyn til bæredygtighedsrelaterede risici og muligheder i deres investeringsbeslutninger. Aggregeringen af flere investeringsbeslutninger, hvor der ikke tages tilstrækkeligt hensyn til bæredygtighedsrelaterede risici, har potentialet til at skabe systemiske risici, der truer den finansielle stabilitet. Den Europæiske Centralbank (ECB) og internationale organisationer såsom Rådet for Finansiel Stabilitet har påpeget disse systemiske risici, navnlig vedrørende klimaet. Investorers kapacitet til at kanalisere finansielle ressourcer til virksomheder og økonomiske aktiviteter, der løser og ikke forværrer sociale og miljømæssige problemer, er også forringet, hvilket undergraver målene i den grønne pagt, handlingsplanen for finansiering af bæredygtig vækst og Parisaftalen. Det er vanskeligere for ikkestatslige organisationer, arbejdsmarkedets parter, lokalsamfund, der er påvirket af virksomheders aktiviteter, og andre interessenter at drage virksomheder til ansvar for deres indvirkning på mennesker og miljøet. Dette medfører en mangel på ansvarlighed og kunne føre til, at borgernes tillid til virksomheder mindskes, hvilket igen kunne have en negativ indvirkning på den sociale markedsøkonomis effektive funktion. Manglen på almindeligt accepterede parametre og metoder til at måle, værdiansætte og styre bæredygtighedsrelaterede risici er også en hindring for virksomheders indsats for at sikre, at deres forretningsmodeller og aktiviteter er bæredygtige. Manglen på bæredygtighedsoplysninger fra virksomheder begrænser også interessenters, herunder civilsamfundsaktørers, fagforeningers og arbejdstagerrepræsentanters, mulighed for at indlede en dialog med virksomheder om bæredygtighedsspørgsmål. |
| --- | --- |

(14)

Uden politiske tiltag forventes kløften mellem brugeres behov for oplysninger og de bæredygtighedsoplysninger, der fremlægges af virksomheder, at vokse. Denne kløft har betydelige negative konsekvenser. Investorer kan ikke i tilstrækkelig grad tage hensyn til bæredygtighedsrelaterede risici og muligheder i deres investeringsbeslutninger. Aggregeringen af flere investeringsbeslutninger, hvor der ikke tages tilstrækkeligt hensyn til bæredygtighedsrelaterede risici, har potentialet til at skabe systemiske risici, der truer den finansielle stabilitet. Den Europæiske Centralbank (ECB) og internationale organisationer såsom Rådet for Finansiel Stabilitet har påpeget disse systemiske risici, navnlig vedrørende klimaet. Investorers kapacitet til at kanalisere finansielle ressourcer til virksomheder og økonomiske aktiviteter, der løser og ikke forværrer sociale og miljømæssige problemer, er også forringet, hvilket undergraver målene i den grønne pagt, handlingsplanen for finansiering af bæredygtig vækst og Parisaftalen. Det er vanskeligere for ikkestatslige organisationer, arbejdsmarkedets parter, lokalsamfund, der er påvirket af virksomheders aktiviteter, og andre interessenter at drage virksomheder til ansvar for deres indvirkning på mennesker og miljøet. Dette medfører en mangel på ansvarlighed og kunne føre til, at borgernes tillid til virksomheder mindskes, hvilket igen kunne have en negativ indvirkning på den sociale markedsøkonomis effektive funktion. Manglen på almindeligt accepterede parametre og metoder til at måle, værdiansætte og styre bæredygtighedsrelaterede risici er også en hindring for virksomheders indsats for at sikre, at deres forretningsmodeller og aktiviteter er bæredygtige. Manglen på bæredygtighedsoplysninger fra virksomheder begrænser også interessenters, herunder civilsamfundsaktørers, fagforeningers og arbejdstagerrepræsentanters, mulighed for at indlede en dialog med virksomheder om bæredygtighedsspørgsmål.

| (15) | I Kommissionens rapport om revisionsklausulerne og den tilhørende kvalitetskontrol blev der også identificeret en betydelig stigning i anmodninger til virksomheder om oplysninger om bæredygtighedsspørgsmål med henblik på at afhjælpe den eksisterende informationskløft mellem brugeres behov for oplysninger og de tilgængelige oplysninger om virksomheders bæredygtighed. Desuden er det sandsynligt, at vedvarende forventninger til virksomheder om at anvende en række forskellige rammer og standarder vil fortsætte og måske endda blive større, efterhånden som bæredygtighedsoplysninger tillægges større og større værdi. Hvis der ikke træffes politiske tiltag for at skabe konsensus om, hvilke oplysninger virksomheder skal rapportere om, vil der ske betydelige stigninger i omkostningerne og byrden for de rapporterende virksomheder og for brugere af sådanne oplysninger. |
| --- | --- |

(15)

I Kommissionens rapport om revisionsklausulerne og den tilhørende kvalitetskontrol blev der også identificeret en betydelig stigning i anmodninger til virksomheder om oplysninger om bæredygtighedsspørgsmål med henblik på at afhjælpe den eksisterende informationskløft mellem brugeres behov for oplysninger og de tilgængelige oplysninger om virksomheders bæredygtighed. Desuden er det sandsynligt, at vedvarende forventninger til virksomheder om at anvende en række forskellige rammer og standarder vil fortsætte og måske endda blive større, efterhånden som bæredygtighedsoplysninger tillægges større og større værdi. Hvis der ikke træffes politiske tiltag for at skabe konsensus om, hvilke oplysninger virksomheder skal rapportere om, vil der ske betydelige stigninger i omkostningerne og byrden for de rapporterende virksomheder og for brugere af sådanne oplysninger.

| (16) | Den eksisterende informationskløft gør det mere sandsynligt, at de enkelte medlemsstater vil indføre stadig mere divergerende nationale regler eller standarder. Forskellige rapporteringskrav i forskellige medlemsstater kunne skabe yderligere omkostninger og kompleksitet for virksomheder, der opererer på tværs af grænserne, og dermed undergrave det indre marked samt etableringsfriheden og den frie bevægelighed for kapital i Unionen. Sådanne forskellige rapporteringskrav kunne også gøre det vanskeligere at sammenligne oplysninger på tværs af grænserne, hvilket undergraver kapitalmarkedsunionen. |
| --- | --- |

(16)

Den eksisterende informationskløft gør det mere sandsynligt, at de enkelte medlemsstater vil indføre stadig mere divergerende nationale regler eller standarder. Forskellige rapporteringskrav i forskellige medlemsstater kunne skabe yderligere omkostninger og kompleksitet for virksomheder, der opererer på tværs af grænserne, og dermed undergrave det indre marked samt etableringsfriheden og den frie bevægelighed for kapital i Unionen. Sådanne forskellige rapporteringskrav kunne også gøre det vanskeligere at sammenligne oplysninger på tværs af grænserne, hvilket undergraver kapitalmarkedsunionen.

| (17) | Artikel 19a og 29a i direktiv 2013/34/EU finder anvendelse på henholdsvis store virksomheder af interesse for offentligheden med mere end 500 ansatte i gennemsnit og virksomheder af interesse for offentligheden, som er modervirksomheder i en stor koncern med mere end 500 ansatte i gennemsnit på konsolideret niveau. I betragtning af stigningen i brugeres behov for bæredygtighedsoplysninger bør der stilles krav om, at flere virksomheder rapporterer bæredygtighedsoplysninger. Det er derfor hensigtsmæssigt at kræve, at alle store virksomheder og alle virksomheder, undtagen mikrovirksomheder, hvis værdipapirer er optaget til handel på et reguleret marked i Unionen, rapporterer bæredygtighedsoplysninger. I bestemmelserne i nærværende ændringsdirektiv, der ændrer artikel 19a og 29a i direktiv 2013/34/EU, fastsættes anvendelsesområdet for rapporteringskravene udtrykkeligt med henvisning til artikel 2 og 3 i direktiv 2013/34/EU. De forenkler eller ændrer derfor ikke et andet krav, og begrænsningen af undtagelser for virksomheder af interesse for offentligheden i artikel 40 i direktiv 2013/34/EU finder ikke anvendelse. Navnlig bør virksomheder af interesse for offentligheden ikke behandles som store virksomheder med henblik på anvendelsen af kravene om bæredygtighedsrapportering. I overensstemmelse hermed bør små og mellemstore virksomheder, hvis værdipapirer er optaget til handel på et reguleret marked i Unionen, og som er virksomheder af interesse for offentligheden, have mulighed for at rapportere i overensstemmelse med standarderne for bæredygtighedsrapportering for små og mellemstore virksomheder. Herudover bør alle virksomheder, der er modervirksomheder i store koncerner, udarbejde bæredygtighedsrapporter på koncernniveau. Eftersom artikel 8 i forordning (EU) 2020/852 henviser til artikel 19a og artikel 29a i direktiv 2013/34/EU, vil de virksomheder, der føjes til anvendelsesområdet for kravene om bæredygtighedsrapportering, desuden også skulle overholde artikel 8 i forordning (EU) 2020/852. |
| --- | --- |

(17)

Artikel 19a og 29a i direktiv 2013/34/EU finder anvendelse på henholdsvis store virksomheder af interesse for offentligheden med mere end 500 ansatte i gennemsnit og virksomheder af interesse for offentligheden, som er modervirksomheder i en stor koncern med mere end 500 ansatte i gennemsnit på konsolideret niveau. I betragtning af stigningen i brugeres behov for bæredygtighedsoplysninger bør der stilles krav om, at flere virksomheder rapporterer bæredygtighedsoplysninger. Det er derfor hensigtsmæssigt at kræve, at alle store virksomheder og alle virksomheder, undtagen mikrovirksomheder, hvis værdipapirer er optaget til handel på et reguleret marked i Unionen, rapporterer bæredygtighedsoplysninger. I bestemmelserne i nærværende ændringsdirektiv, der ændrer artikel 19a og 29a i direktiv 2013/34/EU, fastsættes anvendelsesområdet for rapporteringskravene udtrykkeligt med henvisning til artikel 2 og 3 i direktiv 2013/34/EU. De forenkler eller ændrer derfor ikke et andet krav, og begrænsningen af undtagelser for virksomheder af interesse for offentligheden i artikel 40 i direktiv 2013/34/EU finder ikke anvendelse. Navnlig bør virksomheder af interesse for offentligheden ikke behandles som store virksomheder med henblik på anvendelsen af kravene om bæredygtighedsrapportering. I overensstemmelse hermed bør små og mellemstore virksomheder, hvis værdipapirer er optaget til handel på et reguleret marked i Unionen, og som er virksomheder af interesse for offentligheden, have mulighed for at rapportere i overensstemmelse med standarderne for bæredygtighedsrapportering for små og mellemstore virksomheder. Herudover bør alle virksomheder, der er modervirksomheder i store koncerner, udarbejde bæredygtighedsrapporter på koncernniveau. Eftersom artikel 8 i forordning (EU) 2020/852 henviser til artikel 19a og artikel 29a i direktiv 2013/34/EU, vil de virksomheder, der føjes til anvendelsesområdet for kravene om bæredygtighedsrapportering, desuden også skulle overholde artikel 8 i forordning (EU) 2020/852.

| (18) | Dette ændringsdirektivs krav om, at også store virksomheder, hvis værdipapirer ikke er optaget til handel på et reguleret marked i Unionen, bør fremlægge oplysninger om bæredygtighedsspørgsmål, er hovedsagelig begrundet i bekymringer om sådanne virksomheders indvirkning og ansvarlighed, herunder gennem deres værdikæde. Alle store virksomheder bør i denne henseende være underlagt de samme krav om offentlig rapportering af bæredygtighedsoplysninger. Deltagere på det finansielle marked har også brug for oplysninger fra disse store virksomheder, hvis værdipapirer ikke er optaget til handel på et reguleret marked i Unionen. |
| --- | --- |

(18)

Dette ændringsdirektivs krav om, at også store virksomheder, hvis værdipapirer ikke er optaget til handel på et reguleret marked i Unionen, bør fremlægge oplysninger om bæredygtighedsspørgsmål, er hovedsagelig begrundet i bekymringer om sådanne virksomheders indvirkning og ansvarlighed, herunder gennem deres værdikæde. Alle store virksomheder bør i denne henseende være underlagt de samme krav om offentlig rapportering af bæredygtighedsoplysninger. Deltagere på det finansielle marked har også brug for oplysninger fra disse store virksomheder, hvis værdipapirer ikke er optaget til handel på et reguleret marked i Unionen.

| (19) | Dette ændringsdirektivs krav om, at tredjelandsvirksomheder, hvis værdipapirer er optaget til handel på et reguleret marked i Unionen, også bør fremlægge oplysninger om bæredygtighedsspørgsmål, sigter mod at imødekomme behovene hos deltagere på det finansielle marked for oplysninger fra sådanne virksomheder for at sætte dem i stand til at forstå risiciene for og indvirkningen af deres investeringer og for at opfylde oplysningskravene i forordning (EU) 2019/2088. |
| --- | --- |

(19)

Dette ændringsdirektivs krav om, at tredjelandsvirksomheder, hvis værdipapirer er optaget til handel på et reguleret marked i Unionen, også bør fremlægge oplysninger om bæredygtighedsspørgsmål, sigter mod at imødekomme behovene hos deltagere på det finansielle marked for oplysninger fra sådanne virksomheder for at sætte dem i stand til at forstå risiciene for og indvirkningen af deres investeringer og for at opfylde oplysningskravene i forordning (EU) 2019/2088.

| (20) | Tredjelandsvirksomheder, der har en betydelig aktivitet på Unionens område, bør også pålægges at fremlægge bæredygtighedsoplysninger, navnlig om deres indvirkning på sociale spørgsmål og miljøspørgsmål, for at sikre, at tredjelandsvirksomheder er ansvarlige for deres indvirkning på mennesker og miljø, og at der er lige vilkår for virksomheder, der opererer på det indre marked. Derfor bør tredjelandsvirksomheder, der genererer en nettoomsætning på over 150 mio. EUR i Unionen, og som har en dattervirksomhed eller en filial på Unionens område, være omfattet af EU-kravene om bæredygtighedsrapportering. For at sikre proportionaliteten og håndhævelsen af sådanne krav bør tærsklen om at have en nettoomsætning på over 40 mio. EUR finde anvendelse på tredjelandsvirksomheders filialer, og tærsklerne for at anses for at være en stor virksomhed eller en lille eller mellemstor virksomhed, undtagen mikrovirksomheder, hvis værdipapirer er optaget til handel på et reguleret marked i Unionen, bør finde anvendelse på tredjelandsvirksomheders dattervirksomheder, da sådanne dattervirksomheder og filialer bør være ansvarlige for at offentliggøre tredjelandsvirksomhedens bæredygtighedsrapport. De bæredygtighedsrapporter, der offentliggøres af en tredjelandsvirksomheds dattervirksomhed eller filial, bør udarbejdes i overensstemmelse med standarder, der skal vedtages af Kommissionen senest den 30. juni 2024 ved hjælp af delegerede retsakter.
  En tredjelandsvirksomheds dattervirksomhed eller filial bør også kunne rapportere i overensstemmelse med de standarder, der gælder for virksomheder, der er etableret i Unionen, eller i overensstemmelse med standarder, der anses for at være ækvivalente i henhold til en gennemførelsesretsakt. Hvor tredjelandsvirksomheden ikke fremlægger alle de oplysninger, der kræves i henhold til dette ændringsdirektiv, selv om dattervirksomheden eller filialen af det pågældende tredjelandsvirksomhed har gjort deres bedste for at indhente de fornødne oplysninger, bør dattervirksomheden eller filialen fremlægge alle de oplysninger, de er i besiddelse af, og udstede en erklæring om, at tredjelandsvirksomheden ikke har stillet de øvrige krævede oplysninger til rådighed. For at sikre kvaliteten og pålideligheden af rapporteringen bør tredjelandsvirksomheders bæredygtighedsrapportering offentliggøres sammen med en udtalelse om bæredygtighedsrapporteringen fra en person eller et firma, der er autoriseret til at afgive en udtalelse om bæredygtighedsrapporteringen, enten i henhold til tredjelandsvirksomhedens eller en medlemsstats nationale ret. Hvor der ikke afgives en sådan udtalelse, bør tredjelandsvirksomhedens dattervirksomhed eller filial udstede en erklæring om, at tredjelandsvirksomheden ikke har afgivet den nødvendige udtalelse. Bæredygtighedsrapporteringen bør gøres gratis tilgængelig for offentligheden via medlemsstaternes centrale registre eller handels- eller selskabsregistre eller alternativt på webstedet for tredjelandsvirksomhedens dattervirksomhed eller filial.
  Medlemsstaterne bør årligt kunne underrette Kommissionen om de dattervirksomheder eller filialer af tredjelandsvirksomheder, der opfylder kravet om offentliggørelse, og om de tilfælde, hvor en rapportering er blevet offentliggjort, men tredjelandsvirksomhedens dattervirksomhed eller filial har erklæret, at den ikke har kunnet indhente de fornødne oplysninger fra tredjelandsvirksomheden. Kommissionen bør på sit websted gøre en liste over de tredjelandsvirksomheder, der har offentliggjort en bæredygtighedsrapportering, offentligt tilgængelig. |
| --- | --- |

(20)

Tredjelandsvirksomheder, der har en betydelig aktivitet på Unionens område, bør også pålægges at fremlægge bæredygtighedsoplysninger, navnlig om deres indvirkning på sociale spørgsmål og miljøspørgsmål, for at sikre, at tredjelandsvirksomheder er ansvarlige for deres indvirkning på mennesker og miljø, og at der er lige vilkår for virksomheder, der opererer på det indre marked. Derfor bør tredjelandsvirksomheder, der genererer en nettoomsætning på over 150 mio. EUR i Unionen, og som har en dattervirksomhed eller en filial på Unionens område, være omfattet af EU-kravene om bæredygtighedsrapportering. For at sikre proportionaliteten og håndhævelsen af sådanne krav bør tærsklen om at have en nettoomsætning på over 40 mio. EUR finde anvendelse på tredjelandsvirksomheders filialer, og tærsklerne for at anses for at være en stor virksomhed eller en lille eller mellemstor virksomhed, undtagen mikrovirksomheder, hvis værdipapirer er optaget til handel på et reguleret marked i Unionen, bør finde anvendelse på tredjelandsvirksomheders dattervirksomheder, da sådanne dattervirksomheder og filialer bør være ansvarlige for at offentliggøre tredjelandsvirksomhedens bæredygtighedsrapport. De bæredygtighedsrapporter, der offentliggøres af en tredjelandsvirksomheds dattervirksomhed eller filial, bør udarbejdes i overensstemmelse med standarder, der skal vedtages af Kommissionen senest den 30. juni 2024 ved hjælp af delegerede retsakter.

En tredjelandsvirksomheds dattervirksomhed eller filial bør også kunne rapportere i overensstemmelse med de standarder, der gælder for virksomheder, der er etableret i Unionen, eller i overensstemmelse med standarder, der anses for at være ækvivalente i henhold til en gennemførelsesretsakt. Hvor tredjelandsvirksomheden ikke fremlægger alle de oplysninger, der kræves i henhold til dette ændringsdirektiv, selv om dattervirksomheden eller filialen af det pågældende tredjelandsvirksomhed har gjort deres bedste for at indhente de fornødne oplysninger, bør dattervirksomheden eller filialen fremlægge alle de oplysninger, de er i besiddelse af, og udstede en erklæring om, at tredjelandsvirksomheden ikke har stillet de øvrige krævede oplysninger til rådighed. For at sikre kvaliteten og pålideligheden af rapporteringen bør tredjelandsvirksomheders bæredygtighedsrapportering offentliggøres sammen med en udtalelse om bæredygtighedsrapporteringen fra en person eller et firma, der er autoriseret til at afgive en udtalelse om bæredygtighedsrapporteringen, enten i henhold til tredjelandsvirksomhedens eller en medlemsstats nationale ret. Hvor der ikke afgives en sådan udtalelse, bør tredjelandsvirksomhedens dattervirksomhed eller filial udstede en erklæring om, at tredjelandsvirksomheden ikke har afgivet den nødvendige udtalelse. Bæredygtighedsrapporteringen bør gøres gratis tilgængelig for offentligheden via medlemsstaternes centrale registre eller handels- eller selskabsregistre eller alternativt på webstedet for tredjelandsvirksomhedens dattervirksomhed eller filial.

Medlemsstaterne bør årligt kunne underrette Kommissionen om de dattervirksomheder eller filialer af tredjelandsvirksomheder, der opfylder kravet om offentliggørelse, og om de tilfælde, hvor en rapportering er blevet offentliggjort, men tredjelandsvirksomhedens dattervirksomhed eller filial har erklæret, at den ikke har kunnet indhente de fornødne oplysninger fra tredjelandsvirksomheden. Kommissionen bør på sit websted gøre en liste over de tredjelandsvirksomheder, der har offentliggjort en bæredygtighedsrapportering, offentligt tilgængelig.

| (21) | I betragtning af den stigende relevans af bæredygtighedsrelaterede risici og under hensyntagen til, at små og mellemstore virksomheder, hvis værdipapirer er optaget til handel på et reguleret marked i Unionen, udgør en betydelig andel af alle virksomheder hvis værdipapirer er optaget til handel på et reguleret marked i Unionen, er det med henblik på at sikre investorbeskyttelse hensigtsmæssigt at kræve, at også små og mellemstore virksomheder, undtagen mikrovirksomheder, hvis værdipapirer er optaget til handel på et reguleret marked i Unionen, fremlægger oplysninger om bæredygtighedsspørgsmål. Indførelsen af et sådant krav vil bidrage til at sikre, at deltagerne på det finansielle marked kan medtage mindre virksomheder, hvis værdipapirer er optaget til handel på et reguleret marked i Unionen, i deres investeringsporteføljer, på det grundlag at de rapporterer de bæredygtighedsoplysninger, som deltagerne på det finansielle marked har behov for.
  Det vil derfor hjælpe med at beskytte og forbedre adgangen til finansiel kapital for mindre virksomheder, hvis værdipapirer er optaget til handel på et reguleret marked i Unionen, og forhindre, at deltagerne på det finansielle marked forskelsbehandler sådanne virksomheder. Det er også nødvendigt at indføre krav om offentliggørelse af bæredygtighedsspørgsmål for små og mellemstore virksomheder, undtagen mikrovirksomheder, hvis værdipapirer er optaget til handel på et reguleret marked i Unionen, for at sikre, at deltagerne på det finansielle marked har de oplysninger, de skal bruge fra investeringsmodtagende virksomheder for selv at kunne opfylde kravene om bæredygtighedsoplysninger fastlagt i forordning (EU) 2019/2088. Små og mellemstore virksomheder, hvis værdipapirer er optaget til handel på et reguleret marked i Unionen, bør også have mulighed for at rapportere i overensstemmelse med standarder, der står i et rimeligt forhold til deres kapacitet og ressourcer, og som er relevante for omfanget og kompleksiteten af deres aktiviteter. Små og mellemstore virksomheder, hvis værdipapirer ikke er optaget til handel på et reguleret marked i Unionen, bør også have mulighed for at vælge at anvende sådanne forholdsmæssige standarder på frivillig basis.
  Standarderne for bæredygtighedsrapportering for små og mellemstore virksomheder vil udgøre en reference for virksomheder, der er omfattet af kravene indført ved dette ændringsdirektiv med hensyn til det niveau af bæredygtighedsoplysninger, som de med rimelighed kan anmode om fra små og mellemstore virksomheder, der er leverandører eller kunder i sådanne virksomheders værdikæder. Små og mellemstore virksomheder, hvis værdipapirer er optaget til handel på et reguleret marked i Unionen, bør desuden have tilstrækkelig tid til at forberede sig på anvendelsen af bestemmelserne med krav om bæredygtighedsrapportering på grund af deres mindre størrelse og mere begrænsede ressourcer og under hensyntagen til de vanskelige økonomiske omstændigheder, som covid-19-pandemien har skabt. Derfor bør bestemmelserne om virksomheders bæredygtighedsrapportering for så vidt angår små og mellemstore virksomheder, undtagen mikrovirksomheder, hvis værdipapirer er optaget til handel på et reguleret marked i Unionen, finde anvendelse for regnskabsår, der begynder den 1. januar 2026 eller senere. Efter denne dato bør små og mellemstore virksomheder, hvis værdipapirer er optaget til handel på et reguleret marked i Unionen, i en overgangsperiode på to år have mulighed for at fravælge de krav om bæredygtighedsrapportering, der er fastsat i dette ændringsdirektiv, forudsat at de i deres ledelsesberetning kort redegør for, hvorfor bæredygtighedsoplysningerne ikke er blevet fremlagt. |
| --- | --- |

(21)

I betragtning af den stigende relevans af bæredygtighedsrelaterede risici og under hensyntagen til, at små og mellemstore virksomheder, hvis værdipapirer er optaget til handel på et reguleret marked i Unionen, udgør en betydelig andel af alle virksomheder hvis værdipapirer er optaget til handel på et reguleret marked i Unionen, er det med henblik på at sikre investorbeskyttelse hensigtsmæssigt at kræve, at også små og mellemstore virksomheder, undtagen mikrovirksomheder, hvis værdipapirer er optaget til handel på et reguleret marked i Unionen, fremlægger oplysninger om bæredygtighedsspørgsmål. Indførelsen af et sådant krav vil bidrage til at sikre, at deltagerne på det finansielle marked kan medtage mindre virksomheder, hvis værdipapirer er optaget til handel på et reguleret marked i Unionen, i deres investeringsporteføljer, på det grundlag at de rapporterer de bæredygtighedsoplysninger, som deltagerne på det finansielle marked har behov for.

Det vil derfor hjælpe med at beskytte og forbedre adgangen til finansiel kapital for mindre virksomheder, hvis værdipapirer er optaget til handel på et reguleret marked i Unionen, og forhindre, at deltagerne på det finansielle marked forskelsbehandler sådanne virksomheder. Det er også nødvendigt at indføre krav om offentliggørelse af bæredygtighedsspørgsmål for små og mellemstore virksomheder, undtagen mikrovirksomheder, hvis værdipapirer er optaget til handel på et reguleret marked i Unionen, for at sikre, at deltagerne på det finansielle marked har de oplysninger, de skal bruge fra investeringsmodtagende virksomheder for selv at kunne opfylde kravene om bæredygtighedsoplysninger fastlagt i forordning (EU) 2019/2088. Små og mellemstore virksomheder, hvis værdipapirer er optaget til handel på et reguleret marked i Unionen, bør også have mulighed for at rapportere i overensstemmelse med standarder, der står i et rimeligt forhold til deres kapacitet og ressourcer, og som er relevante for omfanget og kompleksiteten af deres aktiviteter. Små og mellemstore virksomheder, hvis værdipapirer ikke er optaget til handel på et reguleret marked i Unionen, bør også have mulighed for at vælge at anvende sådanne forholdsmæssige standarder på frivillig basis.

Standarderne for bæredygtighedsrapportering for små og mellemstore virksomheder vil udgøre en reference for virksomheder, der er omfattet af kravene indført ved dette ændringsdirektiv med hensyn til det niveau af bæredygtighedsoplysninger, som de med rimelighed kan anmode om fra små og mellemstore virksomheder, der er leverandører eller kunder i sådanne virksomheders værdikæder. Små og mellemstore virksomheder, hvis værdipapirer er optaget til handel på et reguleret marked i Unionen, bør desuden have tilstrækkelig tid til at forberede sig på anvendelsen af bestemmelserne med krav om bæredygtighedsrapportering på grund af deres mindre størrelse og mere begrænsede ressourcer og under hensyntagen til de vanskelige økonomiske omstændigheder, som covid-19-pandemien har skabt. Derfor bør bestemmelserne om virksomheders bæredygtighedsrapportering for så vidt angår små og mellemstore virksomheder, undtagen mikrovirksomheder, hvis værdipapirer er optaget til handel på et reguleret marked i Unionen, finde anvendelse for regnskabsår, der begynder den 1. januar 2026 eller senere. Efter denne dato bør små og mellemstore virksomheder, hvis værdipapirer er optaget til handel på et reguleret marked i Unionen, i en overgangsperiode på to år have mulighed for at fravælge de krav om bæredygtighedsrapportering, der er fastsat i dette ændringsdirektiv, forudsat at de i deres ledelsesberetning kort redegør for, hvorfor bæredygtighedsoplysningerne ikke er blevet fremlagt.

| (22) | Medlemsstaterne bør frit kunne vurdere indvirkningen af deres nationale gennemførelsesforanstaltninger på små og mellemstore virksomheder for at sikre, at de ikke rammes uforholdsmæssigt hårdt, idet der lægges særlig vægt på mikrovirksomheder og på at undgå unødvendige administrative byrder. Medlemsstaterne bør overveje at indføre foranstaltninger til at støtte små og mellemstore virksomheder i deres anvendelse af standarderne for bæredygtighedsrapportering. |
| --- | --- |

(22)

Medlemsstaterne bør frit kunne vurdere indvirkningen af deres nationale gennemførelsesforanstaltninger på små og mellemstore virksomheder for at sikre, at de ikke rammes uforholdsmæssigt hårdt, idet der lægges særlig vægt på mikrovirksomheder og på at undgå unødvendige administrative byrder. Medlemsstaterne bør overveje at indføre foranstaltninger til at støtte små og mellemstore virksomheder i deres anvendelse af standarderne for bæredygtighedsrapportering.

| (23) | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/109/EF (17) finder anvendelse på virksomheder, hvis værdipapirer er optaget til handel på et reguleret marked i Unionen. Med henblik på at sikre, at virksomheder, hvis værdipapirer er optaget til handel på et reguleret marked i Unionen, herunder tredjelandsudstedere, er omfattet af de samme krav om bæredygtighedsrapportering, bør direktiv 2004/109/EF indeholde de nødvendige krydshenvisninger til krav om bæredygtighedsrapportering i årsrapporten. |
| --- | --- |

(23)

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/109/EF (17) finder anvendelse på virksomheder, hvis værdipapirer er optaget til handel på et reguleret marked i Unionen. Med henblik på at sikre, at virksomheder, hvis værdipapirer er optaget til handel på et reguleret marked i Unionen, herunder tredjelandsudstedere, er omfattet af de samme krav om bæredygtighedsrapportering, bør direktiv 2004/109/EF indeholde de nødvendige krydshenvisninger til krav om bæredygtighedsrapportering i årsrapporten.

| (24) | Ved artikel 23, stk. 4, første afsnit, nr. i), og artikel 23, stk. 4, fjerde afsnit, i direktiv 2004/109/EF tillægges Kommissionen beføjelse til at vedtage foranstaltninger, hvorved der henholdsvis etableres en mekanisme med henblik på henholdsvis at konstatere, om de oplysninger, der kræves i henhold til nævnte direktiv, er ækvivalente, og fastsættes generelle ækvivalenskriterier for regnskabsstandarder. Ved artikel 23, stk. 4, tredje afsnit, i direktiv 2004/109/EF tillægges Kommissionen også beføjelse til at træffe de nødvendige afgørelser om ækvivalens med de regnskabsstandarder, som benyttes af tredjelandsudstedere Med henblik på at afspejle medtagelsen af bæredygtighedskravene i direktiv 2004/109/EF bør Kommissionen tillægges beføjelse til at indføre en mekanisme til konstatering af, om de standarder for bæredygtighedsrapportering, der anvendes af tredjelandsudstedere, er ækvivalente, svarende til det, der er omhandlet i Kommissionens forordning (EF) nr. 1569/2007 (18), hvori der fastsættes kriterier for konstatering af, om de regnskabsstandarder, som tredjelandsudstedere anvender, er ækvivalente. Af samme grund bør Kommissionen også tillægges beføjelse til at træffe de nødvendige afgørelser om ækvivalens for de standarder for bæredygtighedsrapportering, der anvendes af tredjelandsudstedere. De ændringer, der indføres ved nærværende ændringsdirektiv, vil sikre ensartede ækvivalensordninger for kravene om bæredygtighedsrapportering og for kravene med hensyn til regnskabsaflæggelse i årsrapporten. |
| --- | --- |

(24)

Ved artikel 23, stk. 4, første afsnit, nr. i), og artikel 23, stk. 4, fjerde afsnit, i direktiv 2004/109/EF tillægges Kommissionen beføjelse til at vedtage foranstaltninger, hvorved der henholdsvis etableres en mekanisme med henblik på henholdsvis at konstatere, om de oplysninger, der kræves i henhold til nævnte direktiv, er ækvivalente, og fastsættes generelle ækvivalenskriterier for regnskabsstandarder. Ved artikel 23, stk. 4, tredje afsnit, i direktiv 2004/109/EF tillægges Kommissionen også beføjelse til at træffe de nødvendige afgørelser om ækvivalens med de regnskabsstandarder, som benyttes af tredjelandsudstedere Med henblik på at afspejle medtagelsen af bæredygtighedskravene i direktiv 2004/109/EF bør Kommissionen tillægges beføjelse til at indføre en mekanisme til konstatering af, om de standarder for bæredygtighedsrapportering, der anvendes af tredjelandsudstedere, er ækvivalente, svarende til det, der er omhandlet i Kommissionens forordning (EF) nr. 1569/2007 (18), hvori der fastsættes kriterier for konstatering af, om de regnskabsstandarder, som tredjelandsudstedere anvender, er ækvivalente. Af samme grund bør Kommissionen også tillægges beføjelse til at træffe de nødvendige afgørelser om ækvivalens for de standarder for bæredygtighedsrapportering, der anvendes af tredjelandsudstedere. De ændringer, der indføres ved nærværende ændringsdirektiv, vil sikre ensartede ækvivalensordninger for kravene om bæredygtighedsrapportering og for kravene med hensyn til regnskabsaflæggelse i årsrapporten.

| (25) | I henhold til artikel 19a, stk. 3, og artikel 29a, stk. 3, i direktiv 2013/34/EU er alle dattervirksomheder undtaget fra forpligtelsen til at rapportere ikkefinansielle oplysninger, hvis den pågældende virksomhed og dens dattervirksomheder er medtaget i modervirksomhedens konsoliderede ledelsesberetning, forudsat at denne beretning indeholder ikkefinansielle oplysninger, der er rapporteret i henhold til nævnte direktiv. Det er imidlertid nødvendigt at sikre, at bæredygtighedsoplysninger er let tilgængelige for brugere, og at sikre, at der er gennemsigtighed med hensyn til, hvilken modervirksomhed for den undtagne dattervirksomhed der rapporterer på koncernniveau. Det er derfor nødvendigt at kræve, at disse dattervirksomheder i deres ledelsesberetning medtager navn og hjemsted på den modervirksomhed, der rapporterer bæredygtighedsoplysninger på koncernniveau, weblinks til deres modervirksomheds konsoliderede ledelsesberetning og en henvisning i deres ledelsesberetning til det faktum, at de er undtaget fra bæredygtighedsrapportering. Medlemsstaterne bør have mulighed for at kræve, at modervirksomheden offentliggør den konsoliderede ledelsesberetning på de sprog, de accepterer, og at modervirksomheden giver de nødvendige oversættelser til sådanne sprog. En sådan undtagelse bør også finde anvendelse, hvor modervirksomheden, der rapporterer på koncernniveau, er en tredjelandsvirksomhed, som rapporterer bæredygtighedsoplysninger i overensstemmelse med tilsvarende standarder for bæredygtighedsrapportering.
  Direktiv 2004/109/EF som ændret ved nærværende ændringsdirektiv bør indeholde passende mekanismer til at fastslå ækvivalensen af standarder for bæredygtighedsrapportering, og virksomheder, hvis værdipapirer er optaget til handel på et reguleret marked i Unionen, og virksomheder, hvis værdipapirer ikke er optaget til handel på et reguleret marked i Unionen, bør være forpligtet til at rapportere i overensstemmelse med de samme standarder for bæredygtighedsrapportering. I den forbindelse bør de gennemførelsesretsakter, der vedtages af Kommissionen henhold til artikel 23, stk. 4, første afsnit, nr. i), og artikel 23, stk. 4, fjerde afsnit, i direktiv 2004/109/EF, om indførelse af en mekanisme til konstatering af standarders ækvivalens, anvendes til at fastsætte, hvorvidt dattervirksomheder af tredjelandsmodervirksomheder i henhold til ordningen i direktiv 2013/34/EU skal undtages. Derfor bør dattervirksomheden undtages, når den konsoliderede bæredygtighedsrapportering udføres i overensstemmelse med de standarder for bæredygtighedsrapportering, der er vedtaget af Kommissionen i henhold til artikel 29b i direktiv 2013/34/EU indført ved nærværende ændringsdirektiv, eller på en måde, der svarer til disse standarder for bæredygtighedsrapportering som fastsat i overensstemmelse med en gennemførelsesretsakt om ækvivalensen af standarder for bæredygtighedsrapportering vedtaget i henhold til artikel 23, stk. 4, tredje afsnit, i direktiv 2004/109/EF. En sådan undtagelse bør ikke finde anvendelse på store virksomheder, hvis værdipapirer er optaget til handel på et reguleret marked i Unionen, af hensyn til investorbeskyttelsen for at sikre større gennemsigtighed for så vidt angår sådanne virksomheder. |
| --- | --- |

(25)

I henhold til artikel 19a, stk. 3, og artikel 29a, stk. 3, i direktiv 2013/34/EU er alle dattervirksomheder undtaget fra forpligtelsen til at rapportere ikkefinansielle oplysninger, hvis den pågældende virksomhed og dens dattervirksomheder er medtaget i modervirksomhedens konsoliderede ledelsesberetning, forudsat at denne beretning indeholder ikkefinansielle oplysninger, der er rapporteret i henhold til nævnte direktiv. Det er imidlertid nødvendigt at sikre, at bæredygtighedsoplysninger er let tilgængelige for brugere, og at sikre, at der er gennemsigtighed med hensyn til, hvilken modervirksomhed for den undtagne dattervirksomhed der rapporterer på koncernniveau. Det er derfor nødvendigt at kræve, at disse dattervirksomheder i deres ledelsesberetning medtager navn og hjemsted på den modervirksomhed, der rapporterer bæredygtighedsoplysninger på koncernniveau, weblinks til deres modervirksomheds konsoliderede ledelsesberetning og en henvisning i deres ledelsesberetning til det faktum, at de er undtaget fra bæredygtighedsrapportering. Medlemsstaterne bør have mulighed for at kræve, at modervirksomheden offentliggør den konsoliderede ledelsesberetning på de sprog, de accepterer, og at modervirksomheden giver de nødvendige oversættelser til sådanne sprog. En sådan undtagelse bør også finde anvendelse, hvor modervirksomheden, der rapporterer på koncernniveau, er en tredjelandsvirksomhed, som rapporterer bæredygtighedsoplysninger i overensstemmelse med tilsvarende standarder for bæredygtighedsrapportering.

Direktiv 2004/109/EF som ændret ved nærværende ændringsdirektiv bør indeholde passende mekanismer til at fastslå ækvivalensen af standarder for bæredygtighedsrapportering, og virksomheder, hvis værdipapirer er optaget til handel på et reguleret marked i Unionen, og virksomheder, hvis værdipapirer ikke er optaget til handel på et reguleret marked i Unionen, bør være forpligtet til at rapportere i overensstemmelse med de samme standarder for bæredygtighedsrapportering. I den forbindelse bør de gennemførelsesretsakter, der vedtages af Kommissionen henhold til artikel 23, stk. 4, første afsnit, nr. i), og artikel 23, stk. 4, fjerde afsnit, i direktiv 2004/109/EF, om indførelse af en mekanisme til konstatering af standarders ækvivalens, anvendes til at fastsætte, hvorvidt dattervirksomheder af tredjelandsmodervirksomheder i henhold til ordningen i direktiv 2013/34/EU skal undtages. Derfor bør dattervirksomheden undtages, når den konsoliderede bæredygtighedsrapportering udføres i overensstemmelse med de standarder for bæredygtighedsrapportering, der er vedtaget af Kommissionen i henhold til artikel 29b i direktiv 2013/34/EU indført ved nærværende ændringsdirektiv, eller på en måde, der svarer til disse standarder for bæredygtighedsrapportering som fastsat i overensstemmelse med en gennemførelsesretsakt om ækvivalensen af standarder for bæredygtighedsrapportering vedtaget i henhold til artikel 23, stk. 4, tredje afsnit, i direktiv 2004/109/EF. En sådan undtagelse bør ikke finde anvendelse på store virksomheder, hvis værdipapirer er optaget til handel på et reguleret marked i Unionen, af hensyn til investorbeskyttelsen for at sikre større gennemsigtighed for så vidt angår sådanne virksomheder.

| (26) | I henhold til artikel 23 i direktiv 2013/34/EU er modervirksomheder undtaget fra forpligtelsen til at udarbejde et konsolideret regnskab og en konsolideret ledelsesberetning, hvis disse virksomheder er dattervirksomheder af en anden modervirksomhed, som opfylder denne forpligtelse. Det bør imidlertid præciseres, at undtagelserne for konsoliderede regnskaber og konsoliderede ledelsesberetninger fungerer uafhængigt af undtagelserne for konsolideret bæredygtighedsrapportering. En virksomhed kan derfor være undtaget fra kravet om at udarbejde et konsolideret regnskab, men ikke fra kravet om konsolideret bæredygtighedsrapportering, hvor dens øverste modervirksomhed udarbejder konsoliderede regnskaber og konsoliderede ledelsesberetninger i overensstemmelse med EU-retten eller i overensstemmelse med tilsvarende krav, hvis virksomheden er etableret i et tredjeland, men ikke udarbejder konsoliderede bæredygtighedsrapporter i overensstemmelse med EU-retten eller i overensstemmelse med tilsvarende krav, hvis virksomheden er etableret i et tredjeland. Det er nødvendigt, at moderselskaber, der rapporterer på koncernniveau, giver en tilstrækkelig forklaring på risiciene for og indvirkningen af deres dattervirksomheder, herunder oplysninger om deres due diligence-procedurer, hvor det er relevant. Der kunne være tilfælde, hvor forskellene mellem koncernens og de enkelte dattervirksomheders situation eller mellem situationen for individuelle dattervirksomheder i forskellige områder er særlig betydelige og i mangel af yderligere oplysninger om den pågældende individuelle dattervirksomhed ville få brugeren af oplysningerne til at nå frem til en væsentligt anderledes konklusion om risiciene for eller indvirkningen af dattervirksomheden. |
| --- | --- |

(26)

I henhold til artikel 23 i direktiv 2013/34/EU er modervirksomheder undtaget fra forpligtelsen til at udarbejde et konsolideret regnskab og en konsolideret ledelsesberetning, hvis disse virksomheder er dattervirksomheder af en anden modervirksomhed, som opfylder denne forpligtelse. Det bør imidlertid præciseres, at undtagelserne for konsoliderede regnskaber og konsoliderede ledelsesberetninger fungerer uafhængigt af undtagelserne for konsolideret bæredygtighedsrapportering. En virksomhed kan derfor være undtaget fra kravet om at udarbejde et konsolideret regnskab, men ikke fra kravet om konsolideret bæredygtighedsrapportering, hvor dens øverste modervirksomhed udarbejder konsoliderede regnskaber og konsoliderede ledelsesberetninger i overensstemmelse med EU-retten eller i overensstemmelse med tilsvarende krav, hvis virksomheden er etableret i et tredjeland, men ikke udarbejder konsoliderede bæredygtighedsrapporter i overensstemmelse med EU-retten eller i overensstemmelse med tilsvarende krav, hvis virksomheden er etableret i et tredjeland. Det er nødvendigt, at moderselskaber, der rapporterer på koncernniveau, giver en tilstrækkelig forklaring på risiciene for og indvirkningen af deres dattervirksomheder, herunder oplysninger om deres due diligence-procedurer, hvor det er relevant. Der kunne være tilfælde, hvor forskellene mellem koncernens og de enkelte dattervirksomheders situation eller mellem situationen for individuelle dattervirksomheder i forskellige områder er særlig betydelige og i mangel af yderligere oplysninger om den pågældende individuelle dattervirksomhed ville få brugeren af oplysningerne til at nå frem til en væsentligt anderledes konklusion om risiciene for eller indvirkningen af dattervirksomheden.

| (27) | Kreditinstitutter og forsikringsselskaber spiller en central rolle i overgangen til et fuldt bæredygtigt og inklusivt økonomisk og finansielt system i overensstemmelse med den grønne pagt. De kan have betydelig positiv og negativ indvirkning gennem deres udlåns-, investerings- og garantiaktiviteter. Kreditinstitutter og forsikringsselskaber ud over dem, der skal overholde direktiv 2013/34/EU, herunder kooperativer og gensidige selskaber, bør derfor være underlagt krav om bæredygtighedsrapportering, forudsat at de opfylder visse størrelseskriterier. Brugere af bæredygtighedsoplysninger vil således kunne vurdere både sådanne kreditinstitutters og forsikringsselskabers indvirkning på samfundet og miljøet og de risici, der er forbundet med bæredygtighedsspørgsmål, som sådanne kreditinstitutter og forsikringsselskaber kunne stå overfor. I direktiv 2013/34/EU anvendes tre mulige kriterier til at afgøre, om en virksomhed betragtes som en »stor virksomhed«, nemlig balancesum, nettoomsætning og gennemsnitligt antal medarbejdere i løbet af regnskabsåret.
  Det er nødvendigt at tilpasse kriteriet om nettoomsætning til kreditinstitutter og forsikringsselskaber ved at henvise til definitionen af nettoomsætning i Rådets direktiv 86/635/EØF (19) og 91/674/EØF (20) i stedet for den generelle definition i direktiv 2013/34/EU. For at sikre sammenhæng med rapporteringskravene i direktiv 86/635/EØF bør medlemsstaterne kunne vælge ikke at anvende krav om bæredygtighedsrapportering på kreditinstitutter, der er opført i artikel 2, stk. 5, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/36/EU (21). |
| --- | --- |

(27)

Kreditinstitutter og forsikringsselskaber spiller en central rolle i overgangen til et fuldt bæredygtigt og inklusivt økonomisk og finansielt system i overensstemmelse med den grønne pagt. De kan have betydelig positiv og negativ indvirkning gennem deres udlåns-, investerings- og garantiaktiviteter. Kreditinstitutter og forsikringsselskaber ud over dem, der skal overholde direktiv 2013/34/EU, herunder kooperativer og gensidige selskaber, bør derfor være underlagt krav om bæredygtighedsrapportering, forudsat at de opfylder visse størrelseskriterier. Brugere af bæredygtighedsoplysninger vil således kunne vurdere både sådanne kreditinstitutters og forsikringsselskabers indvirkning på samfundet og miljøet og de risici, der er forbundet med bæredygtighedsspørgsmål, som sådanne kreditinstitutter og forsikringsselskaber kunne stå overfor. I direktiv 2013/34/EU anvendes tre mulige kriterier til at afgøre, om en virksomhed betragtes som en »stor virksomhed«, nemlig balancesum, nettoomsætning og gennemsnitligt antal medarbejdere i løbet af regnskabsåret.

Det er nødvendigt at tilpasse kriteriet om nettoomsætning til kreditinstitutter og forsikringsselskaber ved at henvise til definitionen af nettoomsætning i Rådets direktiv 86/635/EØF (19) og 91/674/EØF (20) i stedet for den generelle definition i direktiv 2013/34/EU. For at sikre sammenhæng med rapporteringskravene i direktiv 86/635/EØF bør medlemsstaterne kunne vælge ikke at anvende krav om bæredygtighedsrapportering på kreditinstitutter, der er opført i artikel 2, stk. 5, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/36/EU (21).

| (28) | Listen over bæredygtighedsspørgsmål, som virksomheder er forpligtede til at rapportere om, bør i så vid udstrækning som muligt være i overensstemmelse med definitionen af udtrykket »bæredygtighedsfaktorer« i forordning (EU) 2019/2088 og bør forhindre misforhold mellem oplysninger, der kræves af databrugere, og oplysninger, der skal rapporteres af virksomheder. Denne liste bør også svare til brugeres og virksomheders behov og forventninger, hvor udtrykkene »miljømæssige«, »sociale« og »ledelsesmæssige« ofte bruges som et middel til at kategorisere de tre vigtigste bæredygtighedsspørgsmål. Definitionen af udtrykket »bæredygtighedsfaktorer« i forordning (EU) 2019/2088 omfatter dog ikke udtrykkeligt ledelsesmæssige spørgsmål. Definitionen af udtrykket »bæredygtighedsspørgsmål« i direktiv 2013/34/EU som ændret ved nærværende ændringsdirektiv bør derfor omfatte miljømæssige og sociale faktorer, menneskerettighedsfaktorer og ledelsesmæssige faktorer og baseres på definitionen af udtrykket »bæredygtighedsfaktorer« i forordning (EU) 2019/2088. Rapporteringskravene i direktiv 2013/34/EU bør ikke berøre nationale rapporteringsforpligtelser. |
| --- | --- |

(28)

Listen over bæredygtighedsspørgsmål, som virksomheder er forpligtede til at rapportere om, bør i så vid udstrækning som muligt være i overensstemmelse med definitionen af udtrykket »bæredygtighedsfaktorer« i forordning (EU) 2019/2088 og bør forhindre misforhold mellem oplysninger, der kræves af databrugere, og oplysninger, der skal rapporteres af virksomheder. Denne liste bør også svare til brugeres og virksomheders behov og forventninger, hvor udtrykkene »miljømæssige«, »sociale« og »ledelsesmæssige« ofte bruges som et middel til at kategorisere de tre vigtigste bæredygtighedsspørgsmål. Definitionen af udtrykket »bæredygtighedsfaktorer« i forordning (EU) 2019/2088 omfatter dog ikke udtrykkeligt ledelsesmæssige spørgsmål. Definitionen af udtrykket »bæredygtighedsspørgsmål« i direktiv 2013/34/EU som ændret ved nærværende ændringsdirektiv bør derfor omfatte miljømæssige og sociale faktorer, menneskerettighedsfaktorer og ledelsesmæssige faktorer og baseres på definitionen af udtrykket »bæredygtighedsfaktorer« i forordning (EU) 2019/2088. Rapporteringskravene i direktiv 2013/34/EU bør ikke berøre nationale rapporteringsforpligtelser.

| (29) | I henhold til artikel 19a, stk. 1, og artikel 29a, stk. 1, i direktiv 2013/34/EU skal der ikke blot rapporteres om oplysninger i det omfang, det er nødvendigt for forståelsen af virksomhedens udvikling, resultat og situation, men også om oplysninger, der er nødvendige for at forstå indvirkningen af virksomhedens aktiviteter på miljøspørgsmål, sociale spørgsmål og personalespørgsmål samt spørgsmål vedrørende respekt for menneskerettighederne, bekæmpelse af korruption og bestikkelse. I henhold til disse artikler skal virksomheder både rapportere om indvirkningen af virksomhedens aktiviteter på mennesker og miljø og om, hvordan bæredygtighedsspørgsmål påvirker virksomheden. Dette betegnes som det dobbelte væsentlighedsperspektiv, hvor risiciene for virksomheden og virksomhedens indvirkning hver udgør ét væsentlighedsperspektiv. Kvalitetskontrollen af virksomheders rapportering viser, at disse to perspektiver i mange tilfælde ikke forstås eller anvendes korrekt. Det er derfor nødvendigt at præcisere, at virksomheder bør tage hensyn til hvert væsentlighedsperspektiv i sig selv og bør fremlægge oplysninger, der er væsentlige ud fra begge perspektiver, og oplysninger, der er væsentlige ud fra det ene perspektiv alene. |
| --- | --- |

(29)

I henhold til artikel 19a, stk. 1, og artikel 29a, stk. 1, i direktiv 2013/34/EU skal der ikke blot rapporteres om oplysninger i det omfang, det er nødvendigt for forståelsen af virksomhedens udvikling, resultat og situation, men også om oplysninger, der er nødvendige for at forstå indvirkningen af virksomhedens aktiviteter på miljøspørgsmål, sociale spørgsmål og personalespørgsmål samt spørgsmål vedrørende respekt for menneskerettighederne, bekæmpelse af korruption og bestikkelse. I henhold til disse artikler skal virksomheder både rapportere om indvirkningen af virksomhedens aktiviteter på mennesker og miljø og om, hvordan bæredygtighedsspørgsmål påvirker virksomheden. Dette betegnes som det dobbelte væsentlighedsperspektiv, hvor risiciene for virksomheden og virksomhedens indvirkning hver udgør ét væsentlighedsperspektiv. Kvalitetskontrollen af virksomheders rapportering viser, at disse to perspektiver i mange tilfælde ikke forstås eller anvendes korrekt. Det er derfor nødvendigt at præcisere, at virksomheder bør tage hensyn til hvert væsentlighedsperspektiv i sig selv og bør fremlægge oplysninger, der er væsentlige ud fra begge perspektiver, og oplysninger, der er væsentlige ud fra det ene perspektiv alene.

| (30) | I henhold til artikel 19a, stk. 1, og artikel 29a, stk. 1, i direktiv 2013/34/EU skal virksomheder fremlægge oplysninger om fem rapporteringsområder: forretningsmodel, politikker, herunder gennemførte due diligence-procedurer, resultatet af disse politikker, risici og risikostyring samt nøgleresultatindikatorer, der er relevante for forretningsaktiviteten. Artikel 19a, stk. 1, i direktiv 2013/34/EU indeholder ikke udtrykkelige henvisninger til andre rapporteringsområder, som brugere af oplysninger anser for relevante, hvoraf nogle er i overensstemmelse med oplysninger, der er omfattet af internationale rammer, herunder anbefalingerne fra taskforcen om klimarelaterede finansielle oplysninger. Oplysningskrav bør angives tilstrækkeligt detaljeret til at sikre, at virksomheder rapporterer oplysninger om deres modstandsdygtighed vedrørende bæredygtighedsrelaterede risici. Ud over de rapporteringsområder, der er anført i artikel 19a, stk. 1, og artikel 29a, stk. 1, i direktiv 2013/34/EU, bør det kræves, at virksomheder fremlægger oplysninger om deres forretningsstrategi og om modstandsdygtigheden af deres forretningsmodel og -strategi vedrørende bæredygtighedsrelaterede risici. De bør også være forpligtet til at offentliggøre eventuelle planer, de måtte have for at sikre, at deres forretningsmodel og -strategi er forenelig med omstillingen til en bæredygtig økonomi og med målene om at begrænse global opvarmning til 1,5 °C i overensstemmelse med Parisaftalen og opnå klimaneutralitet senest i 2050, som fastsat i forordning (EU) 2021/1119, uden eller med begrænset overskridelse.
  Det er navnlig vigtigt, at klimarelaterede planer er baseret på den seneste videnskab, herunder rapporter fra Det Mellemstatslige Panel om Klimaændringer (IPCC) og rapporter fra det europæiske videnskabelige rådgivende organ om klimaændringer. Oplysninger, der offentliggøres i overensstemmelse med artikel 8 i forordning (EU) 2020/852 om størrelsen af kapitaludgifter eller driftsudgifter i forbindelse med aktiviteter, der er i overensstemmelse med klassificeringssystemet, kunne understøtte finansielle planer og investeringsplaner vedrørende sådanne planer, hvor det er relevant. Det bør også kræves af virksomheder, at de oplyser, hvorvidt og hvordan deres forretningsmodel og -strategi tager hensyn til interessenternes interesser, eventuelle muligheder for virksomheden som følge af bæredygtighedsspørgsmål, gennemførelsen af de aspekter af forretningsstrategien, der påvirker eller påvirkes af bæredygtighedsspørgsmål, eventuelle bæredygtighedsmål, som virksomheden har fastsat, og de fremskridt, der er gjort med hensyn til at nå dem, bestyrelsens og ledelsens rolle med hensyn til bæredygtighedsspørgsmål, de væsentligste aktuelle og potentielle negative indvirkninger i forbindelse med virksomhedens aktiviteter, og hvordan virksomheden har udpeget, hvilke oplysninger den rapporterer om. Når fremlæggelse af elementer såsom mål og fremskridt med hensyn til at nå dem kræves, er det ikke længere nødvendigt med et særskilt krav om at fremlægge oplysninger om resultaterne af politikkerne. |
| --- | --- |

(30)

I henhold til artikel 19a, stk. 1, og artikel 29a, stk. 1, i direktiv 2013/34/EU skal virksomheder fremlægge oplysninger om fem rapporteringsområder: forretningsmodel, politikker, herunder gennemførte due diligence-procedurer, resultatet af disse politikker, risici og risikostyring samt nøgleresultatindikatorer, der er relevante for forretningsaktiviteten. Artikel 19a, stk. 1, i direktiv 2013/34/EU indeholder ikke udtrykkelige henvisninger til andre rapporteringsområder, som brugere af oplysninger anser for relevante, hvoraf nogle er i overensstemmelse med oplysninger, der er omfattet af internationale rammer, herunder anbefalingerne fra taskforcen om klimarelaterede finansielle oplysninger. Oplysningskrav bør angives tilstrækkeligt detaljeret til at sikre, at virksomheder rapporterer oplysninger om deres modstandsdygtighed vedrørende bæredygtighedsrelaterede risici. Ud over de rapporteringsområder, der er anført i artikel 19a, stk. 1, og artikel 29a, stk. 1, i direktiv 2013/34/EU, bør det kræves, at virksomheder fremlægger oplysninger om deres forretningsstrategi og om modstandsdygtigheden af deres forretningsmodel og -strategi vedrørende bæredygtighedsrelaterede risici. De bør også være forpligtet til at offentliggøre eventuelle planer, de måtte have for at sikre, at deres forretningsmodel og -strategi er forenelig med omstillingen til en bæredygtig økonomi og med målene om at begrænse global opvarmning til 1,5 °C i overensstemmelse med Parisaftalen og opnå klimaneutralitet senest i 2050, som fastsat i forordning (EU) 2021/1119, uden eller med begrænset overskridelse.

Det er navnlig vigtigt, at klimarelaterede planer er baseret på den seneste videnskab, herunder rapporter fra Det Mellemstatslige Panel om Klimaændringer (IPCC) og rapporter fra det europæiske videnskabelige rådgivende organ om klimaændringer. Oplysninger, der offentliggøres i overensstemmelse med artikel 8 i forordning (EU) 2020/852 om størrelsen af kapitaludgifter eller driftsudgifter i forbindelse med aktiviteter, der er i overensstemmelse med klassificeringssystemet, kunne understøtte finansielle planer og investeringsplaner vedrørende sådanne planer, hvor det er relevant. Det bør også kræves af virksomheder, at de oplyser, hvorvidt og hvordan deres forretningsmodel og -strategi tager hensyn til interessenternes interesser, eventuelle muligheder for virksomheden som følge af bæredygtighedsspørgsmål, gennemførelsen af de aspekter af forretningsstrategien, der påvirker eller påvirkes af bæredygtighedsspørgsmål, eventuelle bæredygtighedsmål, som virksomheden har fastsat, og de fremskridt, der er gjort med hensyn til at nå dem, bestyrelsens og ledelsens rolle med hensyn til bæredygtighedsspørgsmål, de væsentligste aktuelle og potentielle negative indvirkninger i forbindelse med virksomhedens aktiviteter, og hvordan virksomheden har udpeget, hvilke oplysninger den rapporterer om. Når fremlæggelse af elementer såsom mål og fremskridt med hensyn til at nå dem kræves, er det ikke længere nødvendigt med et særskilt krav om at fremlægge oplysninger om resultaterne af politikkerne.

| (31) | For at sikre overensstemmelse med internationale instrumenter som f.eks. FN's vejledende principper for menneskerettigheder og erhvervsliv: gennemførelse af De Forenede Nationers »Protect, Respect and Remedy«-ramme, (»FN's vejledende principper for menneskerettigheder og erhvervsliv«), OECD's retningslinjer for multinationale virksomheder og OECD's due diligence-vejledninger for ansvarlig virksomhedsadfærd bør due diligence-oplysningskravene angives i nærmere detaljer, end det på nuværende tidspunkt er tilfældet i artikel 19a, stk. 1, litra b), og artikel 29a, stk. 1, litra b), i direktiv 2013/34/EU. Due diligence er den proces, som virksomheder gennemfører for at identificere, overvåge, forebygge, afbøde, afhjælpe eller standse de væsentligste aktuelle og potentielle negative indvirkninger i forbindelse med deres aktiviteter, og den viser, hvordan virksomheder håndterer disse negative indvirkninger. Indvirkninger i forbindelse med en virksomheds aktiviteter omfatter indvirkninger, der er direkte forårsaget af virksomheden, indvirkninger, som virksomheden bidrager til, og indvirkninger, som ellers er forbundet til virksomhedens værdikæde. Due diligence-processen vedrører hele virksomhedens værdikæde, herunder dens egne aktiviteter, dens produkter og tjenesteydelser, dens forretningsforbindelser og dens leverandørkæder. I overensstemmelse med FN's vejledende principper for menneskerettigheder og erhvervsliv anses en aktuel eller potentiel negativ indvirkning som værende en væsentlig indvirkning, hvor den er blandt de betydeligste indvirkninger forbundet med virksomhedens aktiviteter på grundlag af: alvoren af indvirkningen på mennesker eller miljøet, antallet af individer, der påvirkes eller kan blive påvirket, eller omfanget af skader på miljøet og den lethed, hvormed skaden kan afhjælpes, så miljøet eller de berørte personer kan vende tilbage til deres tidligere tilstand. |
| --- | --- |

(31)

For at sikre overensstemmelse med internationale instrumenter som f.eks. FN's vejledende principper for menneskerettigheder og erhvervsliv: gennemførelse af De Forenede Nationers »Protect, Respect and Remedy«-ramme, (»FN's vejledende principper for menneskerettigheder og erhvervsliv«), OECD's retningslinjer for multinationale virksomheder og OECD's due diligence-vejledninger for ansvarlig virksomhedsadfærd bør due diligence-oplysningskravene angives i nærmere detaljer, end det på nuværende tidspunkt er tilfældet i artikel 19a, stk. 1, litra b), og artikel 29a, stk. 1, litra b), i direktiv 2013/34/EU. Due diligence er den proces, som virksomheder gennemfører for at identificere, overvåge, forebygge, afbøde, afhjælpe eller standse de væsentligste aktuelle og potentielle negative indvirkninger i forbindelse med deres aktiviteter, og den viser, hvordan virksomheder håndterer disse negative indvirkninger. Indvirkninger i forbindelse med en virksomheds aktiviteter omfatter indvirkninger, der er direkte forårsaget af virksomheden, indvirkninger, som virksomheden bidrager til, og indvirkninger, som ellers er forbundet til virksomhedens værdikæde. Due diligence-processen vedrører hele virksomhedens værdikæde, herunder dens egne aktiviteter, dens produkter og tjenesteydelser, dens forretningsforbindelser og dens leverandørkæder. I overensstemmelse med FN's vejledende principper for menneskerettigheder og erhvervsliv anses en aktuel eller potentiel negativ indvirkning som værende en væsentlig indvirkning, hvor den er blandt de betydeligste indvirkninger forbundet med virksomhedens aktiviteter på grundlag af: alvoren af indvirkningen på mennesker eller miljøet, antallet af individer, der påvirkes eller kan blive påvirket, eller omfanget af skader på miljøet og den lethed, hvormed skaden kan afhjælpes, så miljøet eller de berørte personer kan vende tilbage til deres tidligere tilstand.

| (32) | Direktiv 2013/34/EU indeholder ikke krav om fremlæggelse af oplysninger om andre immaterielle ressourcer end immaterielle aktiver, der er opført på balancen. Det er almindeligt anerkendt, at oplysninger om immaterielle aktiver og andre immaterielle faktorer, herunder internt genererede immaterielle ressourcer, er underrapporteret, hvilket vanskeliggør en korrekt vurdering af en virksomheds udvikling, resultater og position samt overvågningen af investeringer. For at sætte investorer i stand til bedre at forstå den voksende forskel mellem den regnskabsmæssige værdi af mange virksomheder og deres markedsværdi, som ses i mange sektorer af økonomien, bør der kræves passende rapportering om immaterielle ressourcer fra alle store virksomheder og alle virksomheder, undtagen mikrovirksomheder, hvis værdipapirer er optaget til handel på et reguleret marked i Unionen. Ikke desto mindre er visse oplysninger om immaterielle ressourcer uløseligt forbundet med bæredygtighedsspørgsmål og bør derfor indgå i bæredygtighedsrapporteringen. F.eks. er oplysninger om medarbejdernes færdigheder, kompetencer, erfaring, loyalitet over for virksomheden og motivation til at forbedre processer, varer og tjenesteydelser bæredygtighedsoplysninger vedrørende sociale spørgsmål, som også kunne betragtes som oplysninger om immaterielle ressourcer. På samme måde er oplysninger om kvaliteten af forbindelserne mellem virksomheden og dens interessenter, herunder kunder, leverandører og samfundsgrupper, der er berørt af virksomhedens aktiviteter, bæredygtighedsoplysninger, der er relevante for sociale eller ledelsesmæssige spørgsmål, som også kunne betragtes som oplysninger om immaterielle ressourcer. Sådanne eksempler viser, hvordan det i nogle tilfælde ikke er muligt at skelne mellem oplysninger om immaterielle ressourcer og oplysninger om bæredygtighedsspørgsmål. |
| --- | --- |

(32)

Direktiv 2013/34/EU indeholder ikke krav om fremlæggelse af oplysninger om andre immaterielle ressourcer end immaterielle aktiver, der er opført på balancen. Det er almindeligt anerkendt, at oplysninger om immaterielle aktiver og andre immaterielle faktorer, herunder internt genererede immaterielle ressourcer, er underrapporteret, hvilket vanskeliggør en korrekt vurdering af en virksomheds udvikling, resultater og position samt overvågningen af investeringer. For at sætte investorer i stand til bedre at forstå den voksende forskel mellem den regnskabsmæssige værdi af mange virksomheder og deres markedsværdi, som ses i mange sektorer af økonomien, bør der kræves passende rapportering om immaterielle ressourcer fra alle store virksomheder og alle virksomheder, undtagen mikrovirksomheder, hvis værdipapirer er optaget til handel på et reguleret marked i Unionen. Ikke desto mindre er visse oplysninger om immaterielle ressourcer uløseligt forbundet med bæredygtighedsspørgsmål og bør derfor indgå i bæredygtighedsrapporteringen. F.eks. er oplysninger om medarbejdernes færdigheder, kompetencer, erfaring, loyalitet over for virksomheden og motivation til at forbedre processer, varer og tjenesteydelser bæredygtighedsoplysninger vedrørende sociale spørgsmål, som også kunne betragtes som oplysninger om immaterielle ressourcer. På samme måde er oplysninger om kvaliteten af forbindelserne mellem virksomheden og dens interessenter, herunder kunder, leverandører og samfundsgrupper, der er berørt af virksomhedens aktiviteter, bæredygtighedsoplysninger, der er relevante for sociale eller ledelsesmæssige spørgsmål, som også kunne betragtes som oplysninger om immaterielle ressourcer. Sådanne eksempler viser, hvordan det i nogle tilfælde ikke er muligt at skelne mellem oplysninger om immaterielle ressourcer og oplysninger om bæredygtighedsspørgsmål.

| (33) | I artikel 19a, stk. 1, og artikel 29a, stk. 1, i direktiv 2013/34/EU angives det ikke, om de oplysninger, der skal rapporteres om, skal være fremadrettede eller omhandle tidligere resultater. Der mangler i øjeblikket fremadrettede oplysninger, som brugere af bæredygtighedsoplysninger især værdsætter. Det bør derfor i artikel 19a og 29a i direktiv 2013/34/EU angives, at de bæredygtighedsoplysninger, der er rapporteret om, skal omfatte fremadrettede og retrospektive oplysninger samt både kvalitative og kvantitative oplysninger. Oplysninger bør baseres på definitiv videnskabelig dokumentation, hvor det er relevant. Oplysningerne bør også harmoniseres, være sammenlignelige og baseres på ensartede indikatorer, hvor det er relevant, samtidig med at der gives mulighed for rapportering, der er specifik for de enkelte virksomheder og ikke bringer virksomhedens handelsmæssige position i fare. De rapporterede bæredygtighedsoplysninger bør også dække kort-, mellem- og langsigtede tidshorisonter og indeholde oplysninger om virksomhedens samlede værdikæde, herunder dens egne aktiviteter, dens produkter og tjenesteydelser, dens forretningsforbindelser og dens leverandørkæde, for så vidt det er relevant. Oplysninger om virksomhedens samlede værdikæde vil omfatte oplysninger vedrørende dens værdikæde inden for Unionen og oplysninger, der dækker tredjelande, hvis virksomhedens værdikæde strækker sig uden for Unionen. Virksomheden bør i de første tre år, efter de foranstaltninger, der skal vedtages af medlemsstaterne i henhold til dette ændringsdirektiv, begynder at finde anvendelse og i tilfælde af, at ikke alle de fornødne oplysninger om værdikæden foreligger, redegøre for de bestræbelser, den har gjort for at fremskaffe oplysninger om dens værdikæde, for grundene til, at disse oplysninger ikke er blevet fremskaffet, og for dens planer for fremskaffelse af sådanne oplysninger i fremtiden. |
| --- | --- |

(33)

I artikel 19a, stk. 1, og artikel 29a, stk. 1, i direktiv 2013/34/EU angives det ikke, om de oplysninger, der skal rapporteres om, skal være fremadrettede eller omhandle tidligere resultater. Der mangler i øjeblikket fremadrettede oplysninger, som brugere af bæredygtighedsoplysninger især værdsætter. Det bør derfor i artikel 19a og 29a i direktiv 2013/34/EU angives, at de bæredygtighedsoplysninger, der er rapporteret om, skal omfatte fremadrettede og retrospektive oplysninger samt både kvalitative og kvantitative oplysninger. Oplysninger bør baseres på definitiv videnskabelig dokumentation, hvor det er relevant. Oplysningerne bør også harmoniseres, være sammenlignelige og baseres på ensartede indikatorer, hvor det er relevant, samtidig med at der gives mulighed for rapportering, der er specifik for de enkelte virksomheder og ikke bringer virksomhedens handelsmæssige position i fare. De rapporterede bæredygtighedsoplysninger bør også dække kort-, mellem- og langsigtede tidshorisonter og indeholde oplysninger om virksomhedens samlede værdikæde, herunder dens egne aktiviteter, dens produkter og tjenesteydelser, dens forretningsforbindelser og dens leverandørkæde, for så vidt det er relevant. Oplysninger om virksomhedens samlede værdikæde vil omfatte oplysninger vedrørende dens værdikæde inden for Unionen og oplysninger, der dækker tredjelande, hvis virksomhedens værdikæde strækker sig uden for Unionen. Virksomheden bør i de første tre år, efter de foranstaltninger, der skal vedtages af medlemsstaterne i henhold til dette ændringsdirektiv, begynder at finde anvendelse og i tilfælde af, at ikke alle de fornødne oplysninger om værdikæden foreligger, redegøre for de bestræbelser, den har gjort for at fremskaffe oplysninger om dens værdikæde, for grundene til, at disse oplysninger ikke er blevet fremskaffet, og for dens planer for fremskaffelse af sådanne oplysninger i fremtiden.

| (34) | Det er ikke formålet med dette ændringsdirektiv at kræve, at virksomheder offentliggør intellektuel kapital, intellektuel ejendomsret, knowhow eller resultaterne af innovation, der kan betragtes som forretningshemmeligheder som defineret i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/943 (22). Rapporteringskravene i nærværende ændringsdirektiv bør derfor ikke berøre direktiv (EU) 2016/943. |
| --- | --- |

(34)

Det er ikke formålet med dette ændringsdirektiv at kræve, at virksomheder offentliggør intellektuel kapital, intellektuel ejendomsret, knowhow eller resultaterne af innovation, der kan betragtes som forretningshemmeligheder som defineret i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/943 (22). Rapporteringskravene i nærværende ændringsdirektiv bør derfor ikke berøre direktiv (EU) 2016/943.

| (35) | Det kræves i artikel 19a, stk. 1, og artikel 29a, stk. 1, i direktiv 2013/34/EU, at virksomheder i deres ikkefinansielle rapportering medtager henvisninger til og yderligere forklaringer på beløb, der er anført i årsregnskabet. I disse artikler kræves det imidlertid ikke, at virksomheder henviser til andre oplysninger i ledelsesberetningen eller redegør nærmere for disse oplysninger. Der er derfor i øjeblikket manglende overensstemmelse mellem de rapporterede ikkefinansielle oplysninger og resten af de oplysninger, der fremlægges i ledelsesberetningen. Det er nødvendigt at fastsætte klare krav i denne henseende. |
| --- | --- |

(35)

Det kræves i artikel 19a, stk. 1, og artikel 29a, stk. 1, i direktiv 2013/34/EU, at virksomheder i deres ikkefinansielle rapportering medtager henvisninger til og yderligere forklaringer på beløb, der er anført i årsregnskabet. I disse artikler kræves det imidlertid ikke, at virksomheder henviser til andre oplysninger i ledelsesberetningen eller redegør nærmere for disse oplysninger. Der er derfor i øjeblikket manglende overensstemmelse mellem de rapporterede ikkefinansielle oplysninger og resten af de oplysninger, der fremlægges i ledelsesberetningen. Det er nødvendigt at fastsætte klare krav i denne henseende.

| (36) | I henhold til artikel 19a, stk. 1, og artikel 29a, stk. 1, i direktiv 2013/34/EU skal virksomheder give en klar og begrundet forklaring på, hvorfor de i givet fald ikke forfølger politikker på et eller flere af de i disse artikler anførte områder. Den forskellige behandling af oplysningerne om de politikker, som virksomheder måtte have, sammenlignet med andre rapporteringsområder, der er omfattet af disse artikler, har skabt forvirring blandt de rapporterende virksomheder og har ikke bidraget til at forbedre kvaliteten af de rapporterede oplysninger Det er derfor ikke nødvendigt at opretholde en sådan forskellig behandling af politikker i nævnte direktiv. Standarderne for bæredygtighedsrapportering bør afgøre, hvilke oplysninger der skal fremlægges for hvert af de rapporteringsområder, der er nævnt i artikel 19a og 29a i direktiv 2013/34/EU som ændret ved nærværende ændringsdirektiv. |
| --- | --- |

(36)

I henhold til artikel 19a, stk. 1, og artikel 29a, stk. 1, i direktiv 2013/34/EU skal virksomheder give en klar og begrundet forklaring på, hvorfor de i givet fald ikke forfølger politikker på et eller flere af de i disse artikler anførte områder. Den forskellige behandling af oplysningerne om de politikker, som virksomheder måtte have, sammenlignet med andre rapporteringsområder, der er omfattet af disse artikler, har skabt forvirring blandt de rapporterende virksomheder og har ikke bidraget til at forbedre kvaliteten af de rapporterede oplysninger Det er derfor ikke nødvendigt at opretholde en sådan forskellig behandling af politikker i nævnte direktiv. Standarderne for bæredygtighedsrapportering bør afgøre, hvilke oplysninger der skal fremlægges for hvert af de rapporteringsområder, der er nævnt i artikel 19a og 29a i direktiv 2013/34/EU som ændret ved nærværende ændringsdirektiv.

| (37) | Virksomheder, der er omfattet af anvendelsesområdet for artikel 19a, stk. 1, og artikel 29a, stk. 1, i direktiv 2013/34/EU, kan henholde sig til nationale, EU-baserede eller internationale rapporteringsrammer, og de skal i givet fald præcisere, hvilken ramme de har henholdt sig til. Direktiv 2013/34/EU indeholder imidlertid ikke krav om, at virksomheder anvender en fælles rapporteringsramme eller -standard, og den forhindrer ikke virksomheder i at vælge slet ikke at anvende en rapporteringsramme eller -standard. Som krævet i artikel 2 i direktiv 2014/95/EU vedtog Kommissionen den 5. juli 2017 en meddelelse med titlen »Retningslinjer for ikke-finansiel rapportering (metode til rapportering af ikke-finansielle oplysninger)« (»retningslinjer for ikkefinansiel rapportering«), der indeholder ikkebindende retningslinjer for virksomheder, der er omfattet af nævnte direktivs anvendelsesområde.
  Den 17. juni 2019 vedtog Kommissionen sine retningslinjer for rapportering af klimarelaterede oplysninger, der indeholder yderligere retningslinjer, navnlig om rapportering af klimarelaterede oplysninger. Disse retningslinjer for rapportering af klimarelaterede oplysninger indeholdt udtrykkeligt anbefalingerne fra taskforcen om klimarelaterede finansielle oplysninger. Ifølge den foreliggende dokumentation har retningslinjerne for ikkefinansiel rapportering ikke haft en væsentlig indvirkning på kvaliteten af virksomheders ikkefinansielle rapportering, der falder under anvendelsesområdet for artikel 19a og 29a i direktiv 2013/34/EU. Retningslinjernes frivillige karakter betyder, at virksomheder frit kan beslutte at anvende dem eller lade være. Retningslinjerne kan derfor ikke i sig selv sikre, at oplysningerne, der fremlægges af forskellige virksomheder, er sammenlignelige, eller at alle oplysninger, som brugere af disse oplysninger anser for relevante, fremlægges. Derfor er der behov for obligatoriske fælles standarder for bæredygtighedsrapportering for at sikre, at oplysninger er sammenlignelige, og at alle relevante oplysninger fremlægges. Med udgangspunkt i princippet om dobbelt væsentlighed bør standarderne omfatte alle oplysninger, der er væsentlige for brugere af disse oplysninger. Fælles standarder for bæredygtighedsrapportering er også nødvendige for at muliggøre revision og digitalisering af bæredygtighedsrapportering og for at lette tilsynet og håndhævelsen deraf.
  Det er nødvendigt at udvikle obligatoriske fælles standarder for bæredygtighedsrapportering for at nå en situation, hvor bæredygtighedsoplysninger har en status, der kan sammenlignes med finansielle oplysningers status. Vedtagelsen af standarder for bæredygtighedsrapportering ved hjælp af delegerede retsakter vil sikre en harmoniseret bæredygtighedsrapportering i hele Unionen. En virksomhed vil derfor opfylde kravene om bæredygtighedsrapportering i direktiv 2013/34/EU ved at rapportere i overensstemmelse med standarderne for bæredygtighedsrapportering. Ved fastlæggelsen af sådanne standarder er det vigtigt i videst muligt omfang at tage behørigt hensyn til de vigtigste standarder for bæredygtighedsrapportering, der anvendes på verdensplan, samtidig med at ambitionerne i dette ændringsdirektiv og de delegerede retsakter, der vedtages i henhold hertil, ikke sænkes. |
| --- | --- |

(37)

Virksomheder, der er omfattet af anvendelsesområdet for artikel 19a, stk. 1, og artikel 29a, stk. 1, i direktiv 2013/34/EU, kan henholde sig til nationale, EU-baserede eller internationale rapporteringsrammer, og de skal i givet fald præcisere, hvilken ramme de har henholdt sig til. Direktiv 2013/34/EU indeholder imidlertid ikke krav om, at virksomheder anvender en fælles rapporteringsramme eller -standard, og den forhindrer ikke virksomheder i at vælge slet ikke at anvende en rapporteringsramme eller -standard. Som krævet i artikel 2 i direktiv 2014/95/EU vedtog Kommissionen den 5. juli 2017 en meddelelse med titlen »Retningslinjer for ikke-finansiel rapportering (metode til rapportering af ikke-finansielle oplysninger)« (»retningslinjer for ikkefinansiel rapportering«), der indeholder ikkebindende retningslinjer for virksomheder, der er omfattet af nævnte direktivs anvendelsesområde.

Den 17. juni 2019 vedtog Kommissionen sine retningslinjer for rapportering af klimarelaterede oplysninger, der indeholder yderligere retningslinjer, navnlig om rapportering af klimarelaterede oplysninger. Disse retningslinjer for rapportering af klimarelaterede oplysninger indeholdt udtrykkeligt anbefalingerne fra taskforcen om klimarelaterede finansielle oplysninger. Ifølge den foreliggende dokumentation har retningslinjerne for ikkefinansiel rapportering ikke haft en væsentlig indvirkning på kvaliteten af virksomheders ikkefinansielle rapportering, der falder under anvendelsesområdet for artikel 19a og 29a i direktiv 2013/34/EU. Retningslinjernes frivillige karakter betyder, at virksomheder frit kan beslutte at anvende dem eller lade være. Retningslinjerne kan derfor ikke i sig selv sikre, at oplysningerne, der fremlægges af forskellige virksomheder, er sammenlignelige, eller at alle oplysninger, som brugere af disse oplysninger anser for relevante, fremlægges. Derfor er der behov for obligatoriske fælles standarder for bæredygtighedsrapportering for at sikre, at oplysninger er sammenlignelige, og at alle relevante oplysninger fremlægges. Med udgangspunkt i princippet om dobbelt væsentlighed bør standarderne omfatte alle oplysninger, der er væsentlige for brugere af disse oplysninger. Fælles standarder for bæredygtighedsrapportering er også nødvendige for at muliggøre revision og digitalisering af bæredygtighedsrapportering og for at lette tilsynet og håndhævelsen deraf.

Det er nødvendigt at udvikle obligatoriske fælles standarder for bæredygtighedsrapportering for at nå en situation, hvor bæredygtighedsoplysninger har en status, der kan sammenlignes med finansielle oplysningers status. Vedtagelsen af standarder for bæredygtighedsrapportering ved hjælp af delegerede retsakter vil sikre en harmoniseret bæredygtighedsrapportering i hele Unionen. En virksomhed vil derfor opfylde kravene om bæredygtighedsrapportering i direktiv 2013/34/EU ved at rapportere i overensstemmelse med standarderne for bæredygtighedsrapportering. Ved fastlæggelsen af sådanne standarder er det vigtigt i videst muligt omfang at tage behørigt hensyn til de vigtigste standarder for bæredygtighedsrapportering, der anvendes på verdensplan, samtidig med at ambitionerne i dette ændringsdirektiv og de delegerede retsakter, der vedtages i henhold hertil, ikke sænkes.

| (38) | Der findes ingen eksisterende standard eller ramme, der i sig selv opfylder Unionens behov for bæredygtighedsrapportering. Det er nødvendigt, at oplysninger, der kræves i henhold til direktiv 2013/34/EU, omfatter oplysninger, der er relevante ud fra hvert af væsentlighedsperspektiverne, dækker alle bæredygtighedsspørgsmål og, hvor det er relevant, bringes i overensstemmelse med andre forpligtelser i henhold til EU-retten til at fremlægge bæredygtighedsoplysninger, herunder forpligtelser fastsat i forordning (EU) 2019/2088 og (EU) 2020/852. Obligatoriske standarder for bæredygtighedsrapportering for Unionens virksomheder bør desuden stå i et rimeligt forhold til den grønne pagts ambitionsniveau og Unionens mål om klimaneutralitet senest i 2050 samt til de mellemliggende mål i henhold til forordning (EU) 2021/1119. Det er derfor nødvendigt at give Kommissionen beføjelse til at vedtage EU-standarder for bæredygtighedsrapportering, muliggøre en hurtig vedtagelse heraf og sikre, at indholdet af disse standarder for bæredygtighedsrapportering er i overensstemmelse med Unionens behov. |
| --- | --- |

(38)

Der findes ingen eksisterende standard eller ramme, der i sig selv opfylder Unionens behov for bæredygtighedsrapportering. Det er nødvendigt, at oplysninger, der kræves i henhold til direktiv 2013/34/EU, omfatter oplysninger, der er relevante ud fra hvert af væsentlighedsperspektiverne, dækker alle bæredygtighedsspørgsmål og, hvor det er relevant, bringes i overensstemmelse med andre forpligtelser i henhold til EU-retten til at fremlægge bæredygtighedsoplysninger, herunder forpligtelser fastsat i forordning (EU) 2019/2088 og (EU) 2020/852. Obligatoriske standarder for bæredygtighedsrapportering for Unionens virksomheder bør desuden stå i et rimeligt forhold til den grønne pagts ambitionsniveau og Unionens mål om klimaneutralitet senest i 2050 samt til de mellemliggende mål i henhold til forordning (EU) 2021/1119. Det er derfor nødvendigt at give Kommissionen beføjelse til at vedtage EU-standarder for bæredygtighedsrapportering, muliggøre en hurtig vedtagelse heraf og sikre, at indholdet af disse standarder for bæredygtighedsrapportering er i overensstemmelse med Unionens behov.

| (39) | Den Europæiske Rådgivende Regnskabsgruppe (EFRAG) er en nonprofitorganisation, der er oprettet i henhold til belgisk lovgivning, og som tjener offentlighedens interesse ved at rådgive Kommissionen om godkendelse af internationale regnskabsstandarder. EFRAG er anerkendt som et europæisk ekspertisecenter for virksomhedsrapportering og er godt placeret til at fremme koordineringen mellem Unionens standarder for bæredygtighedsrapportering og internationale initiativer, der har til formål at udvikle standarder, som er konsistente på globalt plan. I marts 2021 offentliggjorde en multiinteressenttaskforce, som var nedsat af EFRAG, anbefalinger til den mulige udvikling af standarder for bæredygtighedsrapportering i Unionen. Disse anbefalinger indeholder forslag om at udvikle et sammenhængende og omfattende sæt standarder for bæredygtighedsrapportering, som dækker alle bæredygtighedsspørgsmål ud fra et dobbelt væsentlighedsperspektiv. Disse anbefalinger indeholder også en detaljeret køreplan for udviklingen af sådanne standarder og forslag til gensidigt forstærkende samarbejde mellem globale initiativer til fastsættelse af standarder og Unionens initiativer til fastsættelse af standarder. I marts 2021 offentliggjorde EFRAG's bestyrelsesformand anbefalinger vedrørende mulige ledelsesændringer i EFRAG, i det tilfælde at den måtte blive anmodet om at udvikle teknisk rådgivning om standarder for bæredygtighedsrapportering. EFRAG's bestyrelsesformands anbefalinger omfatter etablering af en ny søjle for bæredygtighedsrapportering i EFRAG, men ikke betydelige ændringer af den eksisterende søjle for finansiel rapportering. I marts 2022 udnævnte EFRAG's generalforsamling medlemmerne til EFRAG's nyoprettede Sustainability Reporting Board. Når Kommissionen vedtager standarder for bæredygtighedsrapportering, bør den tage hensyn til den tekniske rådgivning, der udvikles af EFRAG.
  For at sikre standarder af høj kvalitet, der er i Europas offentlige interesse og opfylder virksomheders og brugeres behov for de rapporterede oplysninger, bør EFRAG være tilstrækkeligt offentligt finansieret til at sikre dens uafhængighed. Dens tekniske rådgivning bør udvikles på passende vis, under offentligt tilsyn og på en gennemsigtig måde og baseres på ekspertbistand fra en afbalanceret deltagelse af relevante interessenter, herunder virksomheder, investorer, civilsamfundsorganisationer og fagforeninger, og bør ledsages af cost-benefit-analyser. Deltagelse i EFRAG's arbejde på teknisk plan bør være betinget af ekspertise inden for bæredygtighedsrapportering og bør ikke være betinget af noget finansielt bidrag, uden at dette berører offentlige organers og nationale standardiseringsorganisationers deltagelse i dette arbejde. Der bør sikres en gennemsigtig proces, hvor interessekonflikter undgås. For at sikre, at EU-standarder for bæredygtighedsrapportering tager hensyn til medlemsstaternes synspunkter, bør Kommissionen inden vedtagelse af disse standarder høre medlemsstatsekspertgruppen vedrørende bæredygtig finansiering omhandlet i forordning (EU) 2020/852 (»medlemsstatsekspertgruppen vedrørende bæredygtig finansiering«) og regnskabskontroludvalget omhandlet i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1606/2002 (23) (»regnskabskontroludvalget«) vedrørende EFRAG's tekniske rådgivning.
  Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed (ESMA), Den Europæiske Banktilsynsmyndighed (EBA) og Den Europæiske Tilsynsmyndighed for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger (EIOPA) spiller en rolle ved udarbejdelsen af reguleringsmæssige tekniske standarder i henhold til forordning (EU) 2019/2088, og der skal være sammenhæng mellem disse reguleringsmæssige tekniske standarder og standarder for bæredygtighedsrapportering. I henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1095/2010 (24) spiller ESMA også en rolle med hensyn til at fremme tilsynsmæssig konvergens i håndhævelsen af virksomhedsrapportering fra udstedere, hvis værdipapirer er optaget til handel på et reguleret marked i Unionen, og som vil skulle rapportere i overensstemmelse med disse standarder for bæredygtighedsrapportering. ESMA, EBA og EIOPA bør derfor forpligtes til at afgive udtalelse om EFRAG's tekniske rådgivning. Sådanne udtalelser bør afgives senest to måneder efter modtagelsen af Kommissionens anmodning. Kommissionen bør desuden høre Det Europæiske Miljøagentur, Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder, ECB, Udvalget af Europæiske Revisionstilsynsmyndigheder (CEAOB) og platformen for bæredygtig finansiering for at sikre, at standarderne for bæredygtighedsrapportering er sammenhængende med relevant EU-politik og -ret. Hvor en af disse enheder beslutter at afgive en udtalelse, bør det gøre dette senest to måneder efter den dato, hvor den blev hørt af Kommissionen. |
| --- | --- |

(39)

Den Europæiske Rådgivende Regnskabsgruppe (EFRAG) er en nonprofitorganisation, der er oprettet i henhold til belgisk lovgivning, og som tjener offentlighedens interesse ved at rådgive Kommissionen om godkendelse af internationale regnskabsstandarder. EFRAG er anerkendt som et europæisk ekspertisecenter for virksomhedsrapportering og er godt placeret til at fremme koordineringen mellem Unionens standarder for bæredygtighedsrapportering og internationale initiativer, der har til formål at udvikle standarder, som er konsistente på globalt plan. I marts 2021 offentliggjorde en multiinteressenttaskforce, som var nedsat af EFRAG, anbefalinger til den mulige udvikling af standarder for bæredygtighedsrapportering i Unionen. Disse anbefalinger indeholder forslag om at udvikle et sammenhængende og omfattende sæt standarder for bæredygtighedsrapportering, som dækker alle bæredygtighedsspørgsmål ud fra et dobbelt væsentlighedsperspektiv. Disse anbefalinger indeholder også en detaljeret køreplan for udviklingen af sådanne standarder og forslag til gensidigt forstærkende samarbejde mellem globale initiativer til fastsættelse af standarder og Unionens initiativer til fastsættelse af standarder. I marts 2021 offentliggjorde EFRAG's bestyrelsesformand anbefalinger vedrørende mulige ledelsesændringer i EFRAG, i det tilfælde at den måtte blive anmodet om at udvikle teknisk rådgivning om standarder for bæredygtighedsrapportering. EFRAG's bestyrelsesformands anbefalinger omfatter etablering af en ny søjle for bæredygtighedsrapportering i EFRAG, men ikke betydelige ændringer af den eksisterende søjle for finansiel rapportering. I marts 2022 udnævnte EFRAG's generalforsamling medlemmerne til EFRAG's nyoprettede Sustainability Reporting Board. Når Kommissionen vedtager standarder for bæredygtighedsrapportering, bør den tage hensyn til den tekniske rådgivning, der udvikles af EFRAG.

For at sikre standarder af høj kvalitet, der er i Europas offentlige interesse og opfylder virksomheders og brugeres behov for de rapporterede oplysninger, bør EFRAG være tilstrækkeligt offentligt finansieret til at sikre dens uafhængighed. Dens tekniske rådgivning bør udvikles på passende vis, under offentligt tilsyn og på en gennemsigtig måde og baseres på ekspertbistand fra en afbalanceret deltagelse af relevante interessenter, herunder virksomheder, investorer, civilsamfundsorganisationer og fagforeninger, og bør ledsages af cost-benefit-analyser. Deltagelse i EFRAG's arbejde på teknisk plan bør være betinget af ekspertise inden for bæredygtighedsrapportering og bør ikke være betinget af noget finansielt bidrag, uden at dette berører offentlige organers og nationale standardiseringsorganisationers deltagelse i dette arbejde. Der bør sikres en gennemsigtig proces, hvor interessekonflikter undgås. For at sikre, at EU-standarder for bæredygtighedsrapportering tager hensyn til medlemsstaternes synspunkter, bør Kommissionen inden vedtagelse af disse standarder høre medlemsstatsekspertgruppen vedrørende bæredygtig finansiering omhandlet i forordning (EU) 2020/852 (»medlemsstatsekspertgruppen vedrørende bæredygtig finansiering«) og regnskabskontroludvalget omhandlet i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1606/2002 (23) (»regnskabskontroludvalget«) vedrørende EFRAG's tekniske rådgivning.

Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed (ESMA), Den Europæiske Banktilsynsmyndighed (EBA) og Den Europæiske Tilsynsmyndighed for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger (EIOPA) spiller en rolle ved udarbejdelsen af reguleringsmæssige tekniske standarder i henhold til forordning (EU) 2019/2088, og der skal være sammenhæng mellem disse reguleringsmæssige tekniske standarder og standarder for bæredygtighedsrapportering. I henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1095/2010 (24) spiller ESMA også en rolle med hensyn til at fremme tilsynsmæssig konvergens i håndhævelsen af virksomhedsrapportering fra udstedere, hvis værdipapirer er optaget til handel på et reguleret marked i Unionen, og som vil skulle rapportere i overensstemmelse med disse standarder for bæredygtighedsrapportering. ESMA, EBA og EIOPA bør derfor forpligtes til at afgive udtalelse om EFRAG's tekniske rådgivning. Sådanne udtalelser bør afgives senest to måneder efter modtagelsen af Kommissionens anmodning. Kommissionen bør desuden høre Det Europæiske Miljøagentur, Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder, ECB, Udvalget af Europæiske Revisionstilsynsmyndigheder (CEAOB) og platformen for bæredygtig finansiering for at sikre, at standarderne for bæredygtighedsrapportering er sammenhængende med relevant EU-politik og -ret. Hvor en af disse enheder beslutter at afgive en udtalelse, bør det gøre dette senest to måneder efter den dato, hvor den blev hørt af Kommissionen.

| (40) | Med henblik på at sikre demokratisk tilsyn, kontrol og gennemsigtighed bør Kommissionen mindst en gang om året høre Europa-Parlamentet og i fællesskab høre medlemsstatsekspertgruppen vedrørende bæredygtig finansiering og regnskabskontroludvalget om EFRAGS's arbejdsprogram for så vidt angår udviklingen af standarder for bæredygtighedsrapportering. |
| --- | --- |

(40)

Med henblik på at sikre demokratisk tilsyn, kontrol og gennemsigtighed bør Kommissionen mindst en gang om året høre Europa-Parlamentet og i fællesskab høre medlemsstatsekspertgruppen vedrørende bæredygtig finansiering og regnskabskontroludvalget om EFRAGS's arbejdsprogram for så vidt angår udviklingen af standarder for bæredygtighedsrapportering.

| (41) | Standarder for bæredygtighedsrapportering bør være sammenhængende med anden EU-ret. Disse standarder bør navnlig bringes i overensstemmelse med de oplysningskrav, der er fastsat i forordning (EU) 2019/2088, og de bør baseres på de underliggende indikatorer og metoder, der er fastsat i de forskellige delegerede retsakter vedtaget i henhold til forordning (EU) 2020/852, de oplysningskrav, der finder anvendelse på benchmarkadministratorer i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/1011 (25), minimumsstandarderne for opbygningen af EU-benchmarks for klimaovergangen og Paristilpassede EU-benchmarks og det arbejde, der er udført af EBA i forbindelse med gennemførelsen af søjle III-oplysningskravene i forordning (EU) nr. 575/2013.
  Standarderne bør tage hensyn til EU-miljøret, herunder Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1221/2009 (26) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF (27), og bør tage hensyn til Kommissionens henstilling 2013/179/EU (28), bilagene hertil samt ajourføringer heraf. Anden relevant EU-ret, herunder Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/75/EU (29), og andre krav, der er fastlagt i EU-retten til virksomheder, for så vidt angår ledelsesmedlemmers pligter og due diligence, bør også tages i betragtning. |
| --- | --- |

(41)

Standarder for bæredygtighedsrapportering bør være sammenhængende med anden EU-ret. Disse standarder bør navnlig bringes i overensstemmelse med de oplysningskrav, der er fastsat i forordning (EU) 2019/2088, og de bør baseres på de underliggende indikatorer og metoder, der er fastsat i de forskellige delegerede retsakter vedtaget i henhold til forordning (EU) 2020/852, de oplysningskrav, der finder anvendelse på benchmarkadministratorer i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/1011 (25), minimumsstandarderne for opbygningen af EU-benchmarks for klimaovergangen og Paristilpassede EU-benchmarks og det arbejde, der er udført af EBA i forbindelse med gennemførelsen af søjle III-oplysningskravene i forordning (EU) nr. 575/2013.

Standarderne bør tage hensyn til EU-miljøret, herunder Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1221/2009 (26) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF (27), og bør tage hensyn til Kommissionens henstilling 2013/179/EU (28), bilagene hertil samt ajourføringer heraf. Anden relevant EU-ret, herunder Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/75/EU (29), og andre krav, der er fastlagt i EU-retten til virksomheder, for så vidt angår ledelsesmedlemmers pligter og due diligence, bør også tages i betragtning.

| (42) | Standarderne for bæredygtighedsrapportering bør også tage hensyn til retningslinjerne for ikkefinansiel rapportering og retningslinjerne for rapportering af klimarelaterede oplysninger. De bør også tage hensyn til andre rapporteringskrav i direktiv 2013/34/EU, som ikke direkte vedrører bæredygtighed, med henblik på at give brugerne af de rapporterede oplysninger en bedre forståelse af virksomhedens udvikling, resultater, situation og indvirkning ved at maksimere forbindelserne mellem bæredygtighedsoplysninger og andre oplysninger, der rapporteres i overensstemmelse med direktiv 2013/34/EU. |
| --- | --- |

(42)

Standarderne for bæredygtighedsrapportering bør også tage hensyn til retningslinjerne for ikkefinansiel rapportering og retningslinjerne for rapportering af klimarelaterede oplysninger. De bør også tage hensyn til andre rapporteringskrav i direktiv 2013/34/EU, som ikke direkte vedrører bæredygtighed, med henblik på at give brugerne af de rapporterede oplysninger en bedre forståelse af virksomhedens udvikling, resultater, situation og indvirkning ved at maksimere forbindelserne mellem bæredygtighedsoplysninger og andre oplysninger, der rapporteres i overensstemmelse med direktiv 2013/34/EU.

| (43) | Standarderne for bæredygtighedsrapportering bør være forholdsmæssige og bør ikke pålægge de virksomheder, der er forpligtet til at anvende dem, en unødvendig administrativ byrde. Med henblik på at minimere forstyrrelserne for virksomheder, der allerede rapporterer om bæredygtighedsoplysninger, bør standarderne for bæredygtighedsrapportering tage hensyn til eksisterende standarder og rammer for bæredygtighedsrapportering og -regnskabsaflæggelse, hvor det er relevant. Sådanne eksisterende standarder og rammer omfatter Global Reporting-initiativet (GRI), Sustainability Accounting Standards Board, International Integrated Reporting Council, International Accounting Standards Board, taskforcen om klimarelaterede finansielle oplysninger, Carbon Disclosure Standards Board og CDP, tidligere kendt som Carbon Disclosure Project.
  EU-standarder bør tage hensyn til standarder for bæredygtighedsrapportering, der udvikles inden for rammerne af International Financial Reporting Standards Foundation. For at undgå unødvendig lovgivningsmæssig fragmentering, der kunne have negative konsekvenser for virksomheder, som opererer globalt, bør EU-standarder for bæredygtighedsrapportering bidrage til arbejdet for at sikre konvergens mellem standarder for bæredygtighedsrapportering på globalt plan ved at støtte arbejdet i ISSB (International Sustainability Standards Board). EU-standarder for bæredygtighedsrapportering bør mindske risikoen for usammenhængende rapporteringskrav for virksomheder, der opererer globalt, ved at integrere indholdet af globale referencestandarder, der skal udvikles af ISSB, i det omfang indholdet af disse referencestandarder er i overensstemmelse med Unionens retlige ramme og den grønne pagts mål. |
| --- | --- |

(43)

Standarderne for bæredygtighedsrapportering bør være forholdsmæssige og bør ikke pålægge de virksomheder, der er forpligtet til at anvende dem, en unødvendig administrativ byrde. Med henblik på at minimere forstyrrelserne for virksomheder, der allerede rapporterer om bæredygtighedsoplysninger, bør standarderne for bæredygtighedsrapportering tage hensyn til eksisterende standarder og rammer for bæredygtighedsrapportering og -regnskabsaflæggelse, hvor det er relevant. Sådanne eksisterende standarder og rammer omfatter Global Reporting-initiativet (GRI), Sustainability Accounting Standards Board, International Integrated Reporting Council, International Accounting Standards Board, taskforcen om klimarelaterede finansielle oplysninger, Carbon Disclosure Standards Board og CDP, tidligere kendt som Carbon Disclosure Project.

EU-standarder bør tage hensyn til standarder for bæredygtighedsrapportering, der udvikles inden for rammerne af International Financial Reporting Standards Foundation. For at undgå unødvendig lovgivningsmæssig fragmentering, der kunne have negative konsekvenser for virksomheder, som opererer globalt, bør EU-standarder for bæredygtighedsrapportering bidrage til arbejdet for at sikre konvergens mellem standarder for bæredygtighedsrapportering på globalt plan ved at støtte arbejdet i ISSB (International Sustainability Standards Board). EU-standarder for bæredygtighedsrapportering bør mindske risikoen for usammenhængende rapporteringskrav for virksomheder, der opererer globalt, ved at integrere indholdet af globale referencestandarder, der skal udvikles af ISSB, i det omfang indholdet af disse referencestandarder er i overensstemmelse med Unionens retlige ramme og den grønne pagts mål.

| (44) | I den grønne pagt forpligtede Kommissionen sig til at støtte virksomheder og andre interessenter med at udvikle en standardiseret praksis for aflæggelse af naturkapitalregnskaber, både i Unionen og på internationalt plan med henblik på at sikre en hensigtsmæssig forvaltning af miljørisici og de muligheder, der er forbundet med afbødningsforanstaltninger, samt reducere de dertil knyttede transaktionsomkostninger.
  Under Transparent-projektet, som sponsoreres under programmet for miljø- og klimaindsatsen (LIFE-programmet), der er oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/783 (30), udvikles den første regnskabsmetode for naturkapital, som vil forbedre sammenligneligheden og gennemsigtigheden af de eksisterende metoder, samtidig med at tærsklen for virksomheders indførelse og anvendelse af systemerne til støtte for fremtidssikring af deres virksomhed sænkes. Protokollen om naturkapital er også en vigtig reference på området for naturkapitalregnskaber. Selv om regnskabsmetoderne for naturkapital primært har til formål at styrke interne ledelsesbeslutninger, bør de tages behørigt i betragtning, når der fastlægges standarder for bæredygtighedsrapportering. Nogle regnskabsmetoder for naturkapital har til formål at tildele en pengemæssig værdi til miljøindvirkningen af virksomheders aktiviteter, hvilket kan hjælpe brugere af bæredygtighedsoplysninger med at få en bedre forståelse af sådan indvirkning. Det er derfor hensigtsmæssigt, at standarder for bæredygtighedsrapportering bør kunne omfatte pengemæssige indikatorer for bæredygtighedsindvirkninger, hvis det skønnes nødvendigt. |
| --- | --- |

(44)

I den grønne pagt forpligtede Kommissionen sig til at støtte virksomheder og andre interessenter med at udvikle en standardiseret praksis for aflæggelse af naturkapitalregnskaber, både i Unionen og på internationalt plan med henblik på at sikre en hensigtsmæssig forvaltning af miljørisici og de muligheder, der er forbundet med afbødningsforanstaltninger, samt reducere de dertil knyttede transaktionsomkostninger.

Under Transparent-projektet, som sponsoreres under programmet for miljø- og klimaindsatsen (LIFE-programmet), der er oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/783 (30), udvikles den første regnskabsmetode for naturkapital, som vil forbedre sammenligneligheden og gennemsigtigheden af de eksisterende metoder, samtidig med at tærsklen for virksomheders indførelse og anvendelse af systemerne til støtte for fremtidssikring af deres virksomhed sænkes. Protokollen om naturkapital er også en vigtig reference på området for naturkapitalregnskaber. Selv om regnskabsmetoderne for naturkapital primært har til formål at styrke interne ledelsesbeslutninger, bør de tages behørigt i betragtning, når der fastlægges standarder for bæredygtighedsrapportering. Nogle regnskabsmetoder for naturkapital har til formål at tildele en pengemæssig værdi til miljøindvirkningen af virksomheders aktiviteter, hvilket kan hjælpe brugere af bæredygtighedsoplysninger med at få en bedre forståelse af sådan indvirkning. Det er derfor hensigtsmæssigt, at standarder for bæredygtighedsrapportering bør kunne omfatte pengemæssige indikatorer for bæredygtighedsindvirkninger, hvis det skønnes nødvendigt.

| (45) | Standarderne for bæredygtighedsrapportering bør også tage hensyn til internationalt anerkendte principper og rammer for ansvarlig virksomhedsadfærd, virksomheders sociale ansvar og bæredygtig udvikling, herunder SDG'erne, FN's vejledende principper for menneskerettigheder og erhvervsliv, OECD's retningslinjer for multinationale virksomheder, OECD's due diligence-vejledninger for ansvarlig virksomhedsadfærd og tilknyttede sektorspecifikke retningslinjer, Global Compact-initiativet, Den Internationale Arbejdsorganisations (ILO's) trepartserklæring om principper for multinationale virksomheder og socialpolitik, ISO 26000-standarden om socialt ansvar og FN's principper for ansvarlige investeringer. |
| --- | --- |

(45)

Standarderne for bæredygtighedsrapportering bør også tage hensyn til internationalt anerkendte principper og rammer for ansvarlig virksomhedsadfærd, virksomheders sociale ansvar og bæredygtig udvikling, herunder SDG'erne, FN's vejledende principper for menneskerettigheder og erhvervsliv, OECD's retningslinjer for multinationale virksomheder, OECD's due diligence-vejledninger for ansvarlig virksomhedsadfærd og tilknyttede sektorspecifikke retningslinjer, Global Compact-initiativet, Den Internationale Arbejdsorganisations (ILO's) trepartserklæring om principper for multinationale virksomheder og socialpolitik, ISO 26000-standarden om socialt ansvar og FN's principper for ansvarlige investeringer.

| (46) | Det bør sikres, at de oplysninger, der rapporteres af virksomheder i overensstemmelse med standarderne for bæredygtighedsrapportering, opfylder brugeres behov og ikke lægger uforholdsmæssige administrative og omkostningsmæssige byrder på de rapporterende virksomheder, og på dem, der er indirekte berørt som del af disse virksomheders værdikæde. Standarderne for bæredygtighedsrapportering bør derfor angive de oplysninger, som virksomheder skal fremlægge om alle væsentlige miljømæssige faktorer, herunder deres indvirkning på og afhængighed af klima, luft, jord, vand og biodiversitet. Forordning (EU) 2020/852 indeholder en klassificering af Unionens miljømål.
  Af hensyn til sammenhængen bør der anvendes en lignende klassificering til at udpege de miljømæssige faktorer, der skal være omfattet af standarderne for bæredygtighedsrapportering. Standarderne for bæredygtighedsrapportering bør tage hensyn til og angive, hvilke geografiske eller andre kontekstuelle oplysninger virksomheder bør fremlægge for at give en forståelse af deres væsentligste indvirkning på bæredygtighedsspørgsmål og de væsentligste risici for virksomheden som følge af bæredygtighedsspørgsmål. Ved præciseringen af de oplysninger om miljømæssige faktorer, som virksomheder skal offentliggøre, bør der sikres sammenhæng med definitionerne i artikel 2 i forordning (EU) 2020/852 og rapporteringskravene i artikel 8 i nævnte forordning og de delegerede retsakter, der er vedtaget i henhold til nævnte forordning. |
| --- | --- |

(46)

Det bør sikres, at de oplysninger, der rapporteres af virksomheder i overensstemmelse med standarderne for bæredygtighedsrapportering, opfylder brugeres behov og ikke lægger uforholdsmæssige administrative og omkostningsmæssige byrder på de rapporterende virksomheder, og på dem, der er indirekte berørt som del af disse virksomheders værdikæde. Standarderne for bæredygtighedsrapportering bør derfor angive de oplysninger, som virksomheder skal fremlægge om alle væsentlige miljømæssige faktorer, herunder deres indvirkning på og afhængighed af klima, luft, jord, vand og biodiversitet. Forordning (EU) 2020/852 indeholder en klassificering af Unionens miljømål.

Af hensyn til sammenhængen bør der anvendes en lignende klassificering til at udpege de miljømæssige faktorer, der skal være omfattet af standarderne for bæredygtighedsrapportering. Standarderne for bæredygtighedsrapportering bør tage hensyn til og angive, hvilke geografiske eller andre kontekstuelle oplysninger virksomheder bør fremlægge for at give en forståelse af deres væsentligste indvirkning på bæredygtighedsspørgsmål og de væsentligste risici for virksomheden som følge af bæredygtighedsspørgsmål. Ved præciseringen af de oplysninger om miljømæssige faktorer, som virksomheder skal offentliggøre, bør der sikres sammenhæng med definitionerne i artikel 2 i forordning (EU) 2020/852 og rapporteringskravene i artikel 8 i nævnte forordning og de delegerede retsakter, der er vedtaget i henhold til nævnte forordning.

| (47) | Med hensyn til klimarelaterede oplysninger er brugere interesserede i oplysninger om virksomheders fysiske risici og omstillingsrisici og om deres modstandsdygtighed over for og tilpasningsplaner vedrørende forskellige klimascenarier og tilpasningsplaner vedrørende Unionens mål om klimaneutralitet senest i 2050. De er også interesserede i niveauet og omfanget af drivhusgasemissioner og -optag, der skyldes virksomheden, herunder i hvilket omfang virksomheden anvender klimakompensation og kilden til denne klimakompensation. For at opnå en klimaneutral økonomi kræves der en tilpasning af standarderne for drivhusgasopgørelse og klimakompensation. Brugere har brug for pålidelige oplysninger om klimakompensation, der imødekommer deres bekymringer vedrørende eventuel dobbelttælling og overvurdering, i betragtning af de risici for opfyldelsen af klimarelaterede mål, som dobbelttælling og overvurdering kan skabe. Brugere er også interesserede i at vide, hvilke bestræbelser virksomheder gør på reelt at nedbringe de absolutte drivhusgasemissioner som led i deres klimaafbødnings- og tilpasningsstrategier, herunder hvad angår scope 1-, scope 2- og, hvor det er relevant, scope 3-emissioner.
  Med hensyn til scope 3-emissioner er det en prioritet for brugere at modtage oplysninger om, hvilke scope 3-kategorier, der er væsentlige for virksomheden, og om emissionerne i hver af disse scope 3-kategorier. Standarderne for bæredygtighedsrapportering bør derfor angive de oplysninger, som virksomheder bør indberette vedrørende sådanne spørgsmål. |
| --- | --- |

(47)

Med hensyn til klimarelaterede oplysninger er brugere interesserede i oplysninger om virksomheders fysiske risici og omstillingsrisici og om deres modstandsdygtighed over for og tilpasningsplaner vedrørende forskellige klimascenarier og tilpasningsplaner vedrørende Unionens mål om klimaneutralitet senest i 2050. De er også interesserede i niveauet og omfanget af drivhusgasemissioner og -optag, der skyldes virksomheden, herunder i hvilket omfang virksomheden anvender klimakompensation og kilden til denne klimakompensation. For at opnå en klimaneutral økonomi kræves der en tilpasning af standarderne for drivhusgasopgørelse og klimakompensation. Brugere har brug for pålidelige oplysninger om klimakompensation, der imødekommer deres bekymringer vedrørende eventuel dobbelttælling og overvurdering, i betragtning af de risici for opfyldelsen af klimarelaterede mål, som dobbelttælling og overvurdering kan skabe. Brugere er også interesserede i at vide, hvilke bestræbelser virksomheder gør på reelt at nedbringe de absolutte drivhusgasemissioner som led i deres klimaafbødnings- og tilpasningsstrategier, herunder hvad angår scope 1-, scope 2- og, hvor det er relevant, scope 3-emissioner.

Med hensyn til scope 3-emissioner er det en prioritet for brugere at modtage oplysninger om, hvilke scope 3-kategorier, der er væsentlige for virksomheden, og om emissionerne i hver af disse scope 3-kategorier. Standarderne for bæredygtighedsrapportering bør derfor angive de oplysninger, som virksomheder bør indberette vedrørende sådanne spørgsmål.

| (48) | Opnåelse af en klimaneutral og cirkulær økonomi uden diffus forurening kræver fuld mobilisering af alle økonomiske sektorer. I denne forbindelse er det afgørende at reducere energiforbruget og øge energieffektiviteten, da energi anvendes på tværs af leverandørkæder. Der bør derfor tages behørigt hensyn til energiaspekter i standarder for bæredygtighedsrapportering, navnlig i forbindelse med miljøspørgsmål, herunder klimarelaterede spørgsmål. |
| --- | --- |

(48)

Opnåelse af en klimaneutral og cirkulær økonomi uden diffus forurening kræver fuld mobilisering af alle økonomiske sektorer. I denne forbindelse er det afgørende at reducere energiforbruget og øge energieffektiviteten, da energi anvendes på tværs af leverandørkæder. Der bør derfor tages behørigt hensyn til energiaspekter i standarder for bæredygtighedsrapportering, navnlig i forbindelse med miljøspørgsmål, herunder klimarelaterede spørgsmål.

| (49) | I standarderne for bæredygtighedsrapportering bør de oplysninger, som virksomheder bør fremlægge om sociale faktorer, herunder arbejdsvilkår, inddragelse af arbejdsmarkedets parter, kollektive overenskomstforhandlinger, ligestilling, ikkeforskelsbehandling, mangfoldighed og inklusion og menneskerettigheder, specificeres. Sådanne oplysninger bør omfatte virksomhedens indvirkning på mennesker, herunder arbejdstagere, og menneskers sundhed. De oplysninger, som virksomheder fremlægger om menneskerettigheder, bør omfatte oplysninger om tvangsarbejde og børnearbejde i deres værdikæder, hvor det er relevant. Bæredygtighedsrapporteringskrav vedrørende tvangsarbejde bør ikke frigøre de offentlige myndigheder fra deres ansvar for gennem handelspolitik og diplomatiske midler at imødegå import af varer, der er fremstillet som følge af menneskerettighedskrænkelser, herunder tvangsarbejde. Virksomheder bør også kunne rapportere om eventuelle risici og tendenser vedrørende beskæftigelse og indkomst.
  Standarder for bæredygtighedsrapportering, der omhandler sociale faktorer, bør angive de oplysninger, som virksomheder bør offentliggøre vedrørende principperne i den europæiske søjle for sociale rettigheder, som er relevante for virksomheder, herunder lige muligheder for alle og arbejdsvilkår. Handlingsplanen for den europæiske søjle for sociale rettigheder, som blev vedtaget af Kommissionen den 4. marts 2021, opfordrer til, at der stilles strengere krav til virksomheder med hensyn til rapportering af sociale spørgsmål. Standarderne for bæredygtighedsrapportering bør også angive de oplysninger, som virksomheder bør fremlægge for så vidt angår menneskerettigheder, grundlæggende frihedsrettigheder, demokratiske principper og standarder nedfældet i de internationale grundlæggende menneskerettighedsinstrumenter (»International Bill of Human Rights«) og FN's andre centrale menneskerettighedskonventioner, herunder FN's konvention om rettigheder for personer med handicap, FN's deklaration om oprindelige folks rettigheder, FN's konvention om barnets rettigheder, ILO's erklæring om grundlæggende principper og rettigheder på arbejdet, ILO's grundlæggende konventioner, den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder, den europæiske socialpagt og Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder. Rapportering om sociale faktorer samt om miljømæssige og ledelsesmæssige faktorer bør stå i et rimeligt forhold til dette ændringsdirektivs anvendelsesområde og mål. Standarder for bæredygtighedsrapportering, der vedrører ligestilling mellem kønnene og lige løn for arbejde af samme værdi, bør bl.a. specificere de oplysninger, der skal angives om den kønsbestemte lønforskel, under hensyntagen til anden relevant EU-ret. Standarder for bæredygtighedsrapportering, der vedrører beskæftigelse og inklusion af personer med handicap, bør bl.a. specificere de oplysninger, der skal angives om de tilgængelighedsforanstaltninger, som virksomheden har truffet.
  Standarder for bæredygtighedsrapportering, der vedrører uddannelse og kompetenceudvikling, bør bl.a. specificere de oplysninger, der skal angives om andelen og opdelingen af arbejdstagere, der deltager i uddannelse. Standarder for bæredygtighedsrapportering, der vedrører kollektive overenskomstforhandlinger, bør bl.a. specificere de oplysninger, der skal offentliggøres om eksistensen af samarbejdsudvalg samt eksistensen af kollektive overenskomster og andelen af arbejdstagere, der er omfattet af sådanne aftaler. Standarder for bæredygtighedsrapportering, der vedrører medarbejderindflydelse, bør bl.a. specificere de oplysninger, der skal offentliggøres om arbejdstagernes deltagelse i administrations- og tilsynsorganer. Standarder for bæredygtighedsrapportering, der vedrører mangfoldighed, bør bl.a. specificere de oplysninger, der skal rapporteres om vedrørende kønsdiversitet i topledelsen, og antallet af medlemmer af det underrepræsenterede køn i deres bestyrelser. |
| --- | --- |

(49)

I standarderne for bæredygtighedsrapportering bør de oplysninger, som virksomheder bør fremlægge om sociale faktorer, herunder arbejdsvilkår, inddragelse af arbejdsmarkedets parter, kollektive overenskomstforhandlinger, ligestilling, ikkeforskelsbehandling, mangfoldighed og inklusion og menneskerettigheder, specificeres. Sådanne oplysninger bør omfatte virksomhedens indvirkning på mennesker, herunder arbejdstagere, og menneskers sundhed. De oplysninger, som virksomheder fremlægger om menneskerettigheder, bør omfatte oplysninger om tvangsarbejde og børnearbejde i deres værdikæder, hvor det er relevant. Bæredygtighedsrapporteringskrav vedrørende tvangsarbejde bør ikke frigøre de offentlige myndigheder fra deres ansvar for gennem handelspolitik og diplomatiske midler at imødegå import af varer, der er fremstillet som følge af menneskerettighedskrænkelser, herunder tvangsarbejde. Virksomheder bør også kunne rapportere om eventuelle risici og tendenser vedrørende beskæftigelse og indkomst.

Standarder for bæredygtighedsrapportering, der omhandler sociale faktorer, bør angive de oplysninger, som virksomheder bør offentliggøre vedrørende principperne i den europæiske søjle for sociale rettigheder, som er relevante for virksomheder, herunder lige muligheder for alle og arbejdsvilkår. Handlingsplanen for den europæiske søjle for sociale rettigheder, som blev vedtaget af Kommissionen den 4. marts 2021, opfordrer til, at der stilles strengere krav til virksomheder med hensyn til rapportering af sociale spørgsmål. Standarderne for bæredygtighedsrapportering bør også angive de oplysninger, som virksomheder bør fremlægge for så vidt angår menneskerettigheder, grundlæggende frihedsrettigheder, demokratiske principper og standarder nedfældet i de internationale grundlæggende menneskerettighedsinstrumenter (»International Bill of Human Rights«) og FN's andre centrale menneskerettighedskonventioner, herunder FN's konvention om rettigheder for personer med handicap, FN's deklaration om oprindelige folks rettigheder, FN's konvention om barnets rettigheder, ILO's erklæring om grundlæggende principper og rettigheder på arbejdet, ILO's grundlæggende konventioner, den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder, den europæiske socialpagt og Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder. Rapportering om sociale faktorer samt om miljømæssige og ledelsesmæssige faktorer bør stå i et rimeligt forhold til dette ændringsdirektivs anvendelsesområde og mål. Standarder for bæredygtighedsrapportering, der vedrører ligestilling mellem kønnene og lige løn for arbejde af samme værdi, bør bl.a. specificere de oplysninger, der skal angives om den kønsbestemte lønforskel, under hensyntagen til anden relevant EU-ret. Standarder for bæredygtighedsrapportering, der vedrører beskæftigelse og inklusion af personer med handicap, bør bl.a. specificere de oplysninger, der skal angives om de tilgængelighedsforanstaltninger, som virksomheden har truffet.

Standarder for bæredygtighedsrapportering, der vedrører uddannelse og kompetenceudvikling, bør bl.a. specificere de oplysninger, der skal angives om andelen og opdelingen af arbejdstagere, der deltager i uddannelse. Standarder for bæredygtighedsrapportering, der vedrører kollektive overenskomstforhandlinger, bør bl.a. specificere de oplysninger, der skal offentliggøres om eksistensen af samarbejdsudvalg samt eksistensen af kollektive overenskomster og andelen af arbejdstagere, der er omfattet af sådanne aftaler. Standarder for bæredygtighedsrapportering, der vedrører medarbejderindflydelse, bør bl.a. specificere de oplysninger, der skal offentliggøres om arbejdstagernes deltagelse i administrations- og tilsynsorganer. Standarder for bæredygtighedsrapportering, der vedrører mangfoldighed, bør bl.a. specificere de oplysninger, der skal rapporteres om vedrørende kønsdiversitet i topledelsen, og antallet af medlemmer af det underrepræsenterede køn i deres bestyrelser.

| (50) | Brugere har brug for oplysninger om ledelsesmæssige faktorer. De ledelsesmæssige faktorer, som er mest relevante for brugere, er opført i autoritative rapporteringsrammer såsom Global Reporting-initiativet og taskforcen om klimarelaterede finansielle oplysninger samt i autoritative globale rammer såsom International Corporate Governance Networks globale ledelsesprincipper og G20/OECD's principper for virksomhedsledelse. Standarderne for bæredygtighedsrapportering bør præcisere, hvilke oplysninger virksomheder bør fremlægge om ledelsesmæssige faktorer. Sådanne oplysninger bør omfatte den rolle, som en virksomheds administrations-, ledelses- og tilsynsorganer spiller med hensyn til bæredygtighedsspørgsmål,, den ekspertise og de færdigheder, der er nødvendige for at varetage denne rolle, eller den adgang sådanne organer har til sådan ekspertise og sådanne færdigheder, om virksomheden har en politik med hensyn til incitamenter, som tilbydes medlemmerne af disse organer og som er knyttet til bæredygtighedsspørgsmål, og oplysninger om virksomheders interne kontrol- og risikostyringssystemer i forbindelse med bæredygtighedsrapporteringsprocessen. Brugere har også brug for oplysninger om virksomheders virksomhedskultur og tilgang til forretningsetik, som er anerkendte elementer i autoritative rammer for virksomhedsledelse som f.eks. International Corporate Governance Networks globale ledelsesprincipper, herunder oplysninger om bekæmpelse af korruption og bestikkelse og om virksomhedens aktiviteter og tilsagn med henblik på at udøve politisk indflydelse, herunder dens lobbyvirksomhed.
  Oplysninger om virksomhedens ledelse og kvaliteten af forbindelserne med kunder, leverandører og samfundsgrupper, der er berørt af virksomhedens aktiviteter, bidrager til brugeres forståelse af en virksomheds risici og indvirkning vedrørende bæredygtighedsspørgsmål. Oplysninger om forbindelser med leverandører omfatter betalingspraksis vedrørende betalingsdato eller -periode, morarenter eller kompensation for inddrivelsesomkostninger omhandlet i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/7/EU (31). Hvert år pålægges tusindvis af virksomheder, navnlig små og mellemstore virksomheder (»SMV'er«), administrative og finansielle byrder, fordi de er blevet betalt sent eller slet ikke er blevet betalt. I sidste ende fører forsinkede betalinger til insolvens og konkurs med ødelæggende virkninger for hele værdikæden. Øget omfang af information om betalingspraksis bør sætte andre virksomheder i stand til at identificere hurtige og pålidelige betalere, opdage urimelig betalingspraksis, få adgang til oplysninger om de virksomheder, de handler med, og forhandle mere retfærdige betalingsbetingelser. |
| --- | --- |

(50)

Brugere har brug for oplysninger om ledelsesmæssige faktorer. De ledelsesmæssige faktorer, som er mest relevante for brugere, er opført i autoritative rapporteringsrammer såsom Global Reporting-initiativet og taskforcen om klimarelaterede finansielle oplysninger samt i autoritative globale rammer såsom International Corporate Governance Networks globale ledelsesprincipper og G20/OECD's principper for virksomhedsledelse. Standarderne for bæredygtighedsrapportering bør præcisere, hvilke oplysninger virksomheder bør fremlægge om ledelsesmæssige faktorer. Sådanne oplysninger bør omfatte den rolle, som en virksomheds administrations-, ledelses- og tilsynsorganer spiller med hensyn til bæredygtighedsspørgsmål,, den ekspertise og de færdigheder, der er nødvendige for at varetage denne rolle, eller den adgang sådanne organer har til sådan ekspertise og sådanne færdigheder, om virksomheden har en politik med hensyn til incitamenter, som tilbydes medlemmerne af disse organer og som er knyttet til bæredygtighedsspørgsmål, og oplysninger om virksomheders interne kontrol- og risikostyringssystemer i forbindelse med bæredygtighedsrapporteringsprocessen. Brugere har også brug for oplysninger om virksomheders virksomhedskultur og tilgang til forretningsetik, som er anerkendte elementer i autoritative rammer for virksomhedsledelse som f.eks. International Corporate Governance Networks globale ledelsesprincipper, herunder oplysninger om bekæmpelse af korruption og bestikkelse og om virksomhedens aktiviteter og tilsagn med henblik på at udøve politisk indflydelse, herunder dens lobbyvirksomhed.

Oplysninger om virksomhedens ledelse og kvaliteten af forbindelserne med kunder, leverandører og samfundsgrupper, der er berørt af virksomhedens aktiviteter, bidrager til brugeres forståelse af en virksomheds risici og indvirkning vedrørende bæredygtighedsspørgsmål. Oplysninger om forbindelser med leverandører omfatter betalingspraksis vedrørende betalingsdato eller -periode, morarenter eller kompensation for inddrivelsesomkostninger omhandlet i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/7/EU (31). Hvert år pålægges tusindvis af virksomheder, navnlig små og mellemstore virksomheder (»SMV'er«), administrative og finansielle byrder, fordi de er blevet betalt sent eller slet ikke er blevet betalt. I sidste ende fører forsinkede betalinger til insolvens og konkurs med ødelæggende virkninger for hele værdikæden. Øget omfang af information om betalingspraksis bør sætte andre virksomheder i stand til at identificere hurtige og pålidelige betalere, opdage urimelig betalingspraksis, få adgang til oplysninger om de virksomheder, de handler med, og forhandle mere retfærdige betalingsbetingelser.

| (51) | Standarderne for bæredygtighedsrapportering bør føre til et mere integreret billede af alle de oplysninger, som virksomheder offentliggør i ledelsesberetningen, med henblik på at give brugere af disse oplysninger en bedre forståelse af virksomhedens udvikling, resultater, situation og indvirkning. I standarderne for bæredygtighedsrapportering bør der efter behov skelnes mellem oplysninger, som virksomheder bør fremlægge, når de indberetter på individuelt niveau, og de oplysninger, som virksomheder bør fremlægge, når de rapporterer på koncernniveau. Standarderne for bæredygtighedsrapportering bør også indeholde vejledning til virksomheder om processen for at identificere de bæredygtighedsoplysninger, der bør medtages i ledelsesberetningen, eftersom en virksomhed kun bør være forpligtet til at fremlægge de oplysninger, der er relevante for at forstå dens indvirkning på bæredygtighedsspørgsmål, og de oplysninger, der er relevante for at forstå, hvordan bæredygtighedsspørgsmål påvirker dens udvikling, resultat og situation. |
| --- | --- |

(51)

Standarderne for bæredygtighedsrapportering bør føre til et mere integreret billede af alle de oplysninger, som virksomheder offentliggør i ledelsesberetningen, med henblik på at give brugere af disse oplysninger en bedre forståelse af virksomhedens udvikling, resultater, situation og indvirkning. I standarderne for bæredygtighedsrapportering bør der efter behov skelnes mellem oplysninger, som virksomheder bør fremlægge, når de indberetter på individuelt niveau, og de oplysninger, som virksomheder bør fremlægge, når de rapporterer på koncernniveau. Standarderne for bæredygtighedsrapportering bør også indeholde vejledning til virksomheder om processen for at identificere de bæredygtighedsoplysninger, der bør medtages i ledelsesberetningen, eftersom en virksomhed kun bør være forpligtet til at fremlægge de oplysninger, der er relevante for at forstå dens indvirkning på bæredygtighedsspørgsmål, og de oplysninger, der er relevante for at forstå, hvordan bæredygtighedsspørgsmål påvirker dens udvikling, resultat og situation.

| (52) | Medlemsstaterne bør sikre, at bæredygtighedsrapportering foretages i overensstemmelse med arbejdstageres ret til oplysninger og høring. Virksomhedens ledelse bør derfor informere arbejdstagerrepræsentanter på et passende niveau og drøfte med dem relevante oplysninger og midlerne til at indhente og verificere bæredygtighedsoplysninger. Dette indebærer med henblik på dette ændringsdirektiv etablering af dialog og udveksling af synspunkter mellem arbejdstagerrepræsentanter og den centrale ledelse eller ethvert andet ledelsesniveau, der kunne være mere hensigtsmæssigt, på sådanne tidspunkter, på en sådan måde og med et sådant indhold, at arbejdstagerrepræsentanter kan give udtryk for deres synspunkter. Deres holdning bør i givet fald videregives til de relevante administrations-, ledelses- eller tilsynsorganer. |
| --- | --- |

(52)

Medlemsstaterne bør sikre, at bæredygtighedsrapportering foretages i overensstemmelse med arbejdstageres ret til oplysninger og høring. Virksomhedens ledelse bør derfor informere arbejdstagerrepræsentanter på et passende niveau og drøfte med dem relevante oplysninger og midlerne til at indhente og verificere bæredygtighedsoplysninger. Dette indebærer med henblik på dette ændringsdirektiv etablering af dialog og udveksling af synspunkter mellem arbejdstagerrepræsentanter og den centrale ledelse eller ethvert andet ledelsesniveau, der kunne være mere hensigtsmæssigt, på sådanne tidspunkter, på en sådan måde og med et sådant indhold, at arbejdstagerrepræsentanter kan give udtryk for deres synspunkter. Deres holdning bør i givet fald videregives til de relevante administrations-, ledelses- eller tilsynsorganer.

| (53) | Virksomheder i samme sektor er ofte eksponeret for lignende bæredygtighedsrelaterede risici, og de har ofte samme indvirkning på samfundet og miljøet. Sammenligninger mellem virksomheder i samme sektor er særligt værdifulde for investorer og andre brugere af bæredygtighedsoplysninger. Standarderne for bæredygtighedsrapportering bør derfor angive både de oplysninger, som virksomheder i alle sektorer bør fremlægge, og de oplysninger, som virksomheder bør fremlægge afhængig af deres sektor. Sektorspecifikke standarder for bæredygtighedsrapportering er særlig vigtige i forbindelse med sektorer, der er forbundet med høje bæredygtighedsrisici for eller indvirkninger på miljøet, menneskerettigheder og forvaltning, herunder sektorer, der er anført i hovedafdeling A-H og hovedafdeling L i bilag I til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1893/2006 (32), og de relevante aktiviteter inden for disse sektorer. Når Kommissionen vedtager sektorspecifikke standarder for bæredygtighedsrapportering, bør den sikre, at oplysningerne fastlagt af disse standarder for bæredygtighedsrapportering står i et rimeligt forhold til omfanget af de risici og indvirkninger, der er forbundet med bæredygtighedsspørgsmål, der er specifikke for hver sektor, under hensyntagen til, at risiciene og indvirkningerne i nogle sektorer er større end for andre. Kommissionen bør også tage hensyn til, at ikke alle aktiviteter inden for sådanne sektorer nødvendigvis er forbundet med høje bæredygtighedsrisici eller -indvirkninger. For virksomheder, der opererer i sektorer, der er særligt afhængige af naturressourcer, vil sektorspecifikke standarder for bæredygtighedsrapportering kræve offentliggørelse af naturrelaterede indvirkninger på og risici for biodiversitet og økosystemer.
  Standarder for bæredygtighedsrapportering bør også tage hensyn til de vanskeligheder, som virksomheder kan støde på i forbindelse med indsamlingen af oplysninger fra aktører i hele deres værdikæde, især fra -leverandører, der er små eller mellemstore virksomheder, og fra leverandører på nye markeder og i nye økonomier. Standarder for bæredygtighedsrapportering bør angive oplysningskrav om værdikæder, som står i rimeligt forhold til og er relevante for omfanget og kompleksiteten af virksomhedernes aktiviteter samt for virksomheders kapaciteter og karakteristika i værdikæder, især kapaciteter og karakteristika for virksomheder, der ikke er underlagt forpligtelserne til bæredygtighedsrapportering i dette ændringsdirektiv. Standarderne for bæredygtighedsrapportering bør ikke angive oplysningskrav, der ville kræve, at virksomheder indhenter oplysninger fra små og mellemstore virksomheder i deres værdikæde, som går udover de oplysninger, der skal offentliggøres i overensstemmelse med standarderne for bæredygtighedsrapportering for små og mellemstore virksomheder. Dette bør ikke berøre eventuelle EU-krav til virksomheder om at gennemføre en due diligence-procedure. |
| --- | --- |

(53)

Virksomheder i samme sektor er ofte eksponeret for lignende bæredygtighedsrelaterede risici, og de har ofte samme indvirkning på samfundet og miljøet. Sammenligninger mellem virksomheder i samme sektor er særligt værdifulde for investorer og andre brugere af bæredygtighedsoplysninger. Standarderne for bæredygtighedsrapportering bør derfor angive både de oplysninger, som virksomheder i alle sektorer bør fremlægge, og de oplysninger, som virksomheder bør fremlægge afhængig af deres sektor. Sektorspecifikke standarder for bæredygtighedsrapportering er særlig vigtige i forbindelse med sektorer, der er forbundet med høje bæredygtighedsrisici for eller indvirkninger på miljøet, menneskerettigheder og forvaltning, herunder sektorer, der er anført i hovedafdeling A-H og hovedafdeling L i bilag I til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1893/2006 (32), og de relevante aktiviteter inden for disse sektorer. Når Kommissionen vedtager sektorspecifikke standarder for bæredygtighedsrapportering, bør den sikre, at oplysningerne fastlagt af disse standarder for bæredygtighedsrapportering står i et rimeligt forhold til omfanget af de risici og indvirkninger, der er forbundet med bæredygtighedsspørgsmål, der er specifikke for hver sektor, under hensyntagen til, at risiciene og indvirkningerne i nogle sektorer er større end for andre. Kommissionen bør også tage hensyn til, at ikke alle aktiviteter inden for sådanne sektorer nødvendigvis er forbundet med høje bæredygtighedsrisici eller -indvirkninger. For virksomheder, der opererer i sektorer, der er særligt afhængige af naturressourcer, vil sektorspecifikke standarder for bæredygtighedsrapportering kræve offentliggørelse af naturrelaterede indvirkninger på og risici for biodiversitet og økosystemer.

Standarder for bæredygtighedsrapportering bør også tage hensyn til de vanskeligheder, som virksomheder kan støde på i forbindelse med indsamlingen af oplysninger fra aktører i hele deres værdikæde, især fra -leverandører, der er små eller mellemstore virksomheder, og fra leverandører på nye markeder og i nye økonomier. Standarder for bæredygtighedsrapportering bør angive oplysningskrav om værdikæder, som står i rimeligt forhold til og er relevante for omfanget og kompleksiteten af virksomhedernes aktiviteter samt for virksomheders kapaciteter og karakteristika i værdikæder, især kapaciteter og karakteristika for virksomheder, der ikke er underlagt forpligtelserne til bæredygtighedsrapportering i dette ændringsdirektiv. Standarderne for bæredygtighedsrapportering bør ikke angive oplysningskrav, der ville kræve, at virksomheder indhenter oplysninger fra små og mellemstore virksomheder i deres værdikæde, som går udover de oplysninger, der skal offentliggøres i overensstemmelse med standarderne for bæredygtighedsrapportering for små og mellemstore virksomheder. Dette bør ikke berøre eventuelle EU-krav til virksomheder om at gennemføre en due diligence-procedure.

| (54) | For at opfylde brugeres behov for oplysninger rettidigt og navnlig i betragtning af, at det haster med at opfylde de finansielle markedsdeltageres behov for oplysninger i henhold til kravene i de delegerede retsakter, der er vedtaget i henhold til artikel 4, stk. 6 og 7, i forordning (EU) 2019/2088, bør Kommissionen vedtage et første sæt standarder for bæredygtighedsrapportering ved hjælp af delegerede retsakter senest den 30. juni 2023. Dette sæt standarder for bæredygtighedsrapportering bør angive de oplysninger, som virksomheder bør fremlægge med hensyn til alle rapporteringsområder og bæredygtighedsspørgsmål, angives, og som deltagere på det finansielle marked har behov for at opfylde de oplysningsforpligtelser, der er fastsat i forordning (EU) 2019/2088. Kommissionen bør vedtage et andet sæt standarder for bæredygtighedsrapportering ved hjælp af delegerede retsakter senest den 30. juni 2024 med angivelse af supplerende oplysninger, som virksomheder, hvor det er nødvendigt, bør fremlægge om bæredygtighedsspørgsmål og rapporteringsområder, og af oplysninger, som er specifikke for den sektor, en virksomhed opererer i. Kommissionen bør revidere disse standarder for bæredygtighedsrapportering, herunder standarderne for bæredygtighedsrapportering for små og mellemstore virksomheder, hvert tredje år for at tage hensyn til den relevante udvikling, herunder udviklingen inden for internationale standarder. |
| --- | --- |

(54)

For at opfylde brugeres behov for oplysninger rettidigt og navnlig i betragtning af, at det haster med at opfylde de finansielle markedsdeltageres behov for oplysninger i henhold til kravene i de delegerede retsakter, der er vedtaget i henhold til artikel 4, stk. 6 og 7, i forordning (EU) 2019/2088, bør Kommissionen vedtage et første sæt standarder for bæredygtighedsrapportering ved hjælp af delegerede retsakter senest den 30. juni 2023. Dette sæt standarder for bæredygtighedsrapportering bør angive de oplysninger, som virksomheder bør fremlægge med hensyn til alle rapporteringsområder og bæredygtighedsspørgsmål, angives, og som deltagere på det finansielle marked har behov for at opfylde de oplysningsforpligtelser, der er fastsat i forordning (EU) 2019/2088. Kommissionen bør vedtage et andet sæt standarder for bæredygtighedsrapportering ved hjælp af delegerede retsakter senest den 30. juni 2024 med angivelse af supplerende oplysninger, som virksomheder, hvor det er nødvendigt, bør fremlægge om bæredygtighedsspørgsmål og rapporteringsområder, og af oplysninger, som er specifikke for den sektor, en virksomhed opererer i. Kommissionen bør revidere disse standarder for bæredygtighedsrapportering, herunder standarderne for bæredygtighedsrapportering for små og mellemstore virksomheder, hvert tredje år for at tage hensyn til den relevante udvikling, herunder udviklingen inden for internationale standarder.

| (55) | I direktiv 2013/34/EU kræves det ikke, at virksomheder forelægger deres ledelsesberetninger i et digitalt format, hvilket hindrer søgbarheden og anvendeligheden af de rapporterede oplysninger. Brugere af bæredygtighedsoplysninger forventer i stigende grad, at sådanne oplysninger er søgbare, sammenlignelige og maskinlæsbare i digitale formater. Medlemsstaterne bør kunne kræve, at virksomheder, der er omfattet af kravene om bæredygtighedsrapportering i direktiv 2013/34/EU, stiller deres ledelsesberetninger gratis til rådighed for offentligheden på deres websteder. Digitalisering skaber muligheder for at udnytte oplysninger mere effektivt og rummer potentiale for betydelige omkostningsbesparelser for både brugere og virksomheder. Digitalisering gør det også muligt at centralisere data på EU- og medlemsstatsniveau i et åbent og tilgængeligt format, der letter læsning og muliggør sammenligning af data. Der bør derfor stilles krav om, at virksomheder udarbejder deres ledelsesberetninger i det elektroniske rapporteringsformat, som er fastlagt i artikel 3 i Kommissionens delegerede forordning (EU) 2019/815 (33), og opmærker deres bæredygtighedsoplysninger, herunder de oplysninger, der er pligt til at offentliggøre i henhold til artikel 8 i forordning (EU) 2020/852, i overensstemmelse med det elektroniske rapporteringsformat, der er fastlagt i delegeret forordning (EU) 2019/815, når dette er fastlagt.
  Det vil være nødvendigt med et digitalt klassificeringssystem for Unionens standarder for bæredygtighedsrapportering for at gøre det muligt at tagge de rapporterede oplysninger i overensstemmelse med disse standarder for bæredygtighedsrapportering. Disse krav bør indgå i det digitaliseringsarbejde, som Kommissionen bebudede i sin meddelelse af 19. februar 2020 med titlen »En europæisk strategi for data« og i dens meddelelse af 24. september 2020 med titlen »En strategi for digital finans for EU«. Disse krav vil også supplere oprettelsen af et fælles europæisk adgangspunkt (ESAP) for offentlige virksomhedsoplysninger som foreslået i Kommissionens meddelelse af 24. september 2020 med titlen »En kapitalmarkedsunion for mennesker og virksomheder — ny handlingsplan«, som også omhandler behovet for sammenlignelige oplysninger i et digitalt format. |
| --- | --- |

(55)

I direktiv 2013/34/EU kræves det ikke, at virksomheder forelægger deres ledelsesberetninger i et digitalt format, hvilket hindrer søgbarheden og anvendeligheden af de rapporterede oplysninger. Brugere af bæredygtighedsoplysninger forventer i stigende grad, at sådanne oplysninger er søgbare, sammenlignelige og maskinlæsbare i digitale formater. Medlemsstaterne bør kunne kræve, at virksomheder, der er omfattet af kravene om bæredygtighedsrapportering i direktiv 2013/34/EU, stiller deres ledelsesberetninger gratis til rådighed for offentligheden på deres websteder. Digitalisering skaber muligheder for at udnytte oplysninger mere effektivt og rummer potentiale for betydelige omkostningsbesparelser for både brugere og virksomheder. Digitalisering gør det også muligt at centralisere data på EU- og medlemsstatsniveau i et åbent og tilgængeligt format, der letter læsning og muliggør sammenligning af data. Der bør derfor stilles krav om, at virksomheder udarbejder deres ledelsesberetninger i det elektroniske rapporteringsformat, som er fastlagt i artikel 3 i Kommissionens delegerede forordning (EU) 2019/815 (33), og opmærker deres bæredygtighedsoplysninger, herunder de oplysninger, der er pligt til at offentliggøre i henhold til artikel 8 i forordning (EU) 2020/852, i overensstemmelse med det elektroniske rapporteringsformat, der er fastlagt i delegeret forordning (EU) 2019/815, når dette er fastlagt.

Det vil være nødvendigt med et digitalt klassificeringssystem for Unionens standarder for bæredygtighedsrapportering for at gøre det muligt at tagge de rapporterede oplysninger i overensstemmelse med disse standarder for bæredygtighedsrapportering. Disse krav bør indgå i det digitaliseringsarbejde, som Kommissionen bebudede i sin meddelelse af 19. februar 2020 med titlen »En europæisk strategi for data« og i dens meddelelse af 24. september 2020 med titlen »En strategi for digital finans for EU«. Disse krav vil også supplere oprettelsen af et fælles europæisk adgangspunkt (ESAP) for offentlige virksomhedsoplysninger som foreslået i Kommissionens meddelelse af 24. september 2020 med titlen »En kapitalmarkedsunion for mennesker og virksomheder — ny handlingsplan«, som også omhandler behovet for sammenlignelige oplysninger i et digitalt format.

| (56) | For at gøre det muligt at medtage de rapporterede bæredygtighedsoplysninger i ESAP bør medlemsstaterne sikre, at virksomheder, hvis værdipapirer ikke er optaget til handel på et reguleret marked i Unionen, offentliggør deres ledelsesberetning, herunder bæredygtighedsrapportering, i det elektroniske rapporteringsformat, som er fastlagt i artikel 3 i delegeret forordning (EU) 2019/815. |
| --- | --- |

(56)

For at gøre det muligt at medtage de rapporterede bæredygtighedsoplysninger i ESAP bør medlemsstaterne sikre, at virksomheder, hvis værdipapirer ikke er optaget til handel på et reguleret marked i Unionen, offentliggør deres ledelsesberetning, herunder bæredygtighedsrapportering, i det elektroniske rapporteringsformat, som er fastlagt i artikel 3 i delegeret forordning (EU) 2019/815.

| (57) | I henhold til artikel 19a, stk. 4, i direktiv 2013/34/EU kan medlemsstaterne undtage virksomheder fra at medtage den ikkefinansielle redegørelse, der kræves i henhold til nævnte direktivs artikel 19a, stk. 1, i ledelsesberetningen. Medlemsstaterne har mulighed for at gøre dette, hvis den pågældende virksomhed udarbejder en særskilt rapport, som offentliggøres sammen med ledelsesberetningen i overensstemmelse med artikel 30 i nævnte direktiv, eller hvis rapporten gøres offentligt tilgængelig på virksomhedens websted inden for en rimelig tidsfrist, som ikke må være længere end seks måneder efter balancetidspunktet, og der henvises til den i ledelsesberetningen. Den samme mulighed findes for den konsoliderede ikkefinansielle redegørelse omhandlet i direktiv 2013/34/EU. 20 medlemsstater har gjort brug af denne mulighed. Muligheden for at offentliggøre en særskilt rapport er imidlertid til hinder for tilgængeligheden af oplysninger, der forbinder finansielle oplysninger med oplysninger om bæredygtighedsspørgsmål. Den hindrer også søgbarheden og tilgængeligheden af oplysninger for brugere, navnlig investorer, der er interesserede i både finansielle oplysninger og bæredygtighedsoplysninger. Eventuelle forskellige offentliggørelsestider for finansielle oplysninger og bæredygtighedsoplysninger forværrer dette problem. Offentliggørelse i en særskilt rapport kan også internt og eksternt give indtryk af, at bæredygtighedsoplysninger tilhører en kategori af mindre relevante oplysninger, hvilket kan have en negativ indvirkning på, hvor pålidelige oplysningerne opfattes som værende. Virksomheder bør derfor rapportere bæredygtighedsoplysninger i et tydeligt identificerbart særskilt afsnit i ledelsesberetningen, og medlemsstaterne bør ikke længere kunne undtage virksomheder fra forpligtelsen til at medtage oplysninger om bæredygtighedsspørgsmål i ledelsesberetningen.
  En sådan forpligtelse vil også bidrage til at præcisere de nationale kompetente myndigheders rolle i tilsynet med bæredygtighedsrapportering som en del af ledelsesberetningen udarbejdet i overensstemmelse med direktiv 2004/109/EF. Virksomheder, der er forpligtet til at rapportere bæredygtighedsoplysninger, bør desuden under ingen omstændigheder undtages fra forpligtelsen til at offentliggøre ledelsesberetningen, da det er vigtigt at sikre, at bæredygtighedsoplysninger er offentligt tilgængelige. |
| --- | --- |

(57)

I henhold til artikel 19a, stk. 4, i direktiv 2013/34/EU kan medlemsstaterne undtage virksomheder fra at medtage den ikkefinansielle redegørelse, der kræves i henhold til nævnte direktivs artikel 19a, stk. 1, i ledelsesberetningen. Medlemsstaterne har mulighed for at gøre dette, hvis den pågældende virksomhed udarbejder en særskilt rapport, som offentliggøres sammen med ledelsesberetningen i overensstemmelse med artikel 30 i nævnte direktiv, eller hvis rapporten gøres offentligt tilgængelig på virksomhedens websted inden for en rimelig tidsfrist, som ikke må være længere end seks måneder efter balancetidspunktet, og der henvises til den i ledelsesberetningen. Den samme mulighed findes for den konsoliderede ikkefinansielle redegørelse omhandlet i direktiv 2013/34/EU. 20 medlemsstater har gjort brug af denne mulighed. Muligheden for at offentliggøre en særskilt rapport er imidlertid til hinder for tilgængeligheden af oplysninger, der forbinder finansielle oplysninger med oplysninger om bæredygtighedsspørgsmål. Den hindrer også søgbarheden og tilgængeligheden af oplysninger for brugere, navnlig investorer, der er interesserede i både finansielle oplysninger og bæredygtighedsoplysninger. Eventuelle forskellige offentliggørelsestider for finansielle oplysninger og bæredygtighedsoplysninger forværrer dette problem. Offentliggørelse i en særskilt rapport kan også internt og eksternt give indtryk af, at bæredygtighedsoplysninger tilhører en kategori af mindre relevante oplysninger, hvilket kan have en negativ indvirkning på, hvor pålidelige oplysningerne opfattes som værende. Virksomheder bør derfor rapportere bæredygtighedsoplysninger i et tydeligt identificerbart særskilt afsnit i ledelsesberetningen, og medlemsstaterne bør ikke længere kunne undtage virksomheder fra forpligtelsen til at medtage oplysninger om bæredygtighedsspørgsmål i ledelsesberetningen.

En sådan forpligtelse vil også bidrage til at præcisere de nationale kompetente myndigheders rolle i tilsynet med bæredygtighedsrapportering som en del af ledelsesberetningen udarbejdet i overensstemmelse med direktiv 2004/109/EF. Virksomheder, der er forpligtet til at rapportere bæredygtighedsoplysninger, bør desuden under ingen omstændigheder undtages fra forpligtelsen til at offentliggøre ledelsesberetningen, da det er vigtigt at sikre, at bæredygtighedsoplysninger er offentligt tilgængelige.

| (58) | I henhold til artikel 20 i direktiv 2013/34/EU skal virksomheder, hvis værdipapirer er optaget til handel på et reguleret marked i Unionen, medtage en redegørelse for virksomhedsledelsen i deres ledelsesberetning, som bl.a. skal indeholde en beskrivelse af mangfoldighedspolitikken, der anvendes i forbindelse med virksomhedens administrations-, ledelses- og tilsynsorganer. I henhold til artikel 20 i direktiv 2013/34/EU har virksomheder fleksibilitet til at beslutte, hvilke aspekter af mangfoldighed de rapporterer om. De er ikke udtrykkeligt forpligtede til at medtage oplysninger om særlige aspekter af mangfoldighed. For at gøre fremskridt med hensyn til at opnå en mere ligelig kønsfordeling i den økonomiske beslutningstagning er det vigtigt at sikre, at virksomheder, hvis værdipapirer er optaget til handel på et reguleret marked i Unionen, altid rapporterer om deres politikker for kønsdiversitet og gennemførelsen heraf. For at undgå unødvendige administrative byrder bør sådanne virksomheder imidlertid have mulighed for at rapportere nogle af de oplysninger, der kræves i henhold til artikel 20 i direktiv 2013/34/EU, sammen med andre bæredygtighedsoplysninger. Hvis de beslutter sig for at gøre dette, bør redegørelsen for virksomhedsledelse indeholde en henvisning til virksomhedens bæredygtighedsrapportering, og de oplysninger, der er krævet i henhold til artikel 20 i direktiv 2013/34/EU, bør fortsat være underlagt de krav om erklæring, der gælder for redegørelsen for virksomhedsledelse. |
| --- | --- |

(58)

I henhold til artikel 20 i direktiv 2013/34/EU skal virksomheder, hvis værdipapirer er optaget til handel på et reguleret marked i Unionen, medtage en redegørelse for virksomhedsledelsen i deres ledelsesberetning, som bl.a. skal indeholde en beskrivelse af mangfoldighedspolitikken, der anvendes i forbindelse med virksomhedens administrations-, ledelses- og tilsynsorganer. I henhold til artikel 20 i direktiv 2013/34/EU har virksomheder fleksibilitet til at beslutte, hvilke aspekter af mangfoldighed de rapporterer om. De er ikke udtrykkeligt forpligtede til at medtage oplysninger om særlige aspekter af mangfoldighed. For at gøre fremskridt med hensyn til at opnå en mere ligelig kønsfordeling i den økonomiske beslutningstagning er det vigtigt at sikre, at virksomheder, hvis værdipapirer er optaget til handel på et reguleret marked i Unionen, altid rapporterer om deres politikker for kønsdiversitet og gennemførelsen heraf. For at undgå unødvendige administrative byrder bør sådanne virksomheder imidlertid have mulighed for at rapportere nogle af de oplysninger, der kræves i henhold til artikel 20 i direktiv 2013/34/EU, sammen med andre bæredygtighedsoplysninger. Hvis de beslutter sig for at gøre dette, bør redegørelsen for virksomhedsledelse indeholde en henvisning til virksomhedens bæredygtighedsrapportering, og de oplysninger, der er krævet i henhold til artikel 20 i direktiv 2013/34/EU, bør fortsat være underlagt de krav om erklæring, der gælder for redegørelsen for virksomhedsledelse.

| (59) | I henhold til artikel 33 i direktiv 2013/34/EU skal medlemsstaterne sikre, at medlemmerne af en virksomheds administrations-, ledelses- og tilsynsorganer kollektivt har ansvar for at sikre, at årsregnskaberne, de konsoliderede regnskaber, ledelsesberetningerne, de konsoliderede ledelsesberetninger, redegørelserne for virksomhedsledelse og de konsoliderede redegørelser for virksomhedsledelse udarbejdes og offentliggøres i overensstemmelse med kravene i nævnte direktiv. Dette kollektive ansvar bør udvides til de digitaliseringskrav, der er fastsat i delegeret forordning (EU) 2019/815, til kravet om at overholde Unionens standarder for bæredygtighedsrapportering og til kravene om at opmærke bæredygtighedsrapportering. |
| --- | --- |

(59)

I henhold til artikel 33 i direktiv 2013/34/EU skal medlemsstaterne sikre, at medlemmerne af en virksomheds administrations-, ledelses- og tilsynsorganer kollektivt har ansvar for at sikre, at årsregnskaberne, de konsoliderede regnskaber, ledelsesberetningerne, de konsoliderede ledelsesberetninger, redegørelserne for virksomhedsledelse og de konsoliderede redegørelser for virksomhedsledelse udarbejdes og offentliggøres i overensstemmelse med kravene i nævnte direktiv. Dette kollektive ansvar bør udvides til de digitaliseringskrav, der er fastsat i delegeret forordning (EU) 2019/815, til kravet om at overholde Unionens standarder for bæredygtighedsrapportering og til kravene om at opmærke bæredygtighedsrapportering.

| (60) | Revisionserhvervet skelner mellem erklæringsopgaver med begrænset sikkerhed og erklæringsopgaver med høj grad af sikkerhed. Konklusionen af en erklæringsopgave med begrænset sikkerhed er normalt en negativt udtrykt konklusion om, at der ikke er konstateret forhold, som giver anledning til at konkludere, at der er tale om væsentlige ukorrekte angivelser. I en erklæringsopgave med begrænset sikkerhed udfører revisoren færre test end i forbindelse med en erklæringsopgave med høj grad af sikkerhed. En erklæringsopgave med begrænset sikkerhed kræver derfor mindre arbejde end en erklæringsopgave med høj grad af sikkerhed. Omfanget af arbejde i forbindelse med en erklæringsopgave med høj grad af sikkerhed indebærer omfattende procedurer, herunder overvejelser om den rapporterende virksomheds interne kontrol og substanstest, og er derfor betydeligt større end ved en erklæringsopgave med begrænset sikkerhed.
  Konklusionen af en erklæringsopgave med høj grad af sikkerhed er normalt en positivt udtrykt konklusion, og resultatet er en erklæring om målingen af emnet i forhold til tidligere fastsatte kriterier. I henhold til direktiv 2013/34/EU skal medlemsstaterne sikre, at revisoren eller revisionsfirmaet kontrollerer, om den ikke-finansielle redegørelse eller den særskilte rapport er blevet udarbejdet. Det kræves ikke, at en uafhængig udbyder af erklæringsydelser kontrollerer oplysningerne, selv om medlemsstaterne gives mulighed for at kræve en sådan kontrol, hvis de ønsker det. Det forhold, at der ikke stilles krav om erklæring vedrørende bæredygtighedsrapportering, i modsætning til kravet om, at revisoren foretager lovpligtig revision baseret på en erklæringsopgave med høj grad af sikkerhed, vil true troværdigheden af de fremlagte bæredygtighedsoplysninger, og de tilsigtede brugeres behov for disse oplysninger vil derfor ikke blive opfyldt. Selv om målet er at have samme grad af sikkerhed for finansiel rapportering og for bæredygtighedsrapportering, skaber manglen på en fælles aftalt standard for erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering en risiko for forskellige opfattelser af og forventninger til, hvad en erklæringsopgave med høj grad af sikkerhed omfatter vedrørende forskellige kategorier af bæredygtighedsoplysninger, navnlig med hensyn til fremadrettede og kvalitative oplysninger.
  Der bør derfor overvejes en progressiv tilgang til at øge graden af sikkerhed, der kræves for bæredygtighedsoplysninger, først med en forpligtelse for revisoren eller revisionsfirmaet til at afgive udtalelse om bæredygtighedsrapporteringens overensstemmelse med EU-krav på grundlag af en erklæringsopgave med begrænset sikkerhed. Denne udtalelse bør omfatte bæredygtighedsrapporteringens overensstemmelse med Unionens standarder for bæredygtighedsrapportering, den proces, som virksomheden har gennemført for at identificere de oplysninger, der rapporteres om i henhold til standarderne for bæredygtighedsrapportering, og overholdelsen af kravet om opmærkning af bæredygtighedsrapportering. Revisoren bør også vurdere, om virksomhedens rapportering opfylder rapporteringskravene i artikel 8 i forordning (EU) 2020/852. For at sikre en fælles forståelse af og forventninger til, hvad en erklæringsopgave med høj grad af sikkerhed vil omfatte, bør revisoren eller revisionsfirmaet forpligtes til at afgive en udtalelse på grundlag af en erklæringsopgave med høj grad af sikkerhed om bæredygtighedsrapporteringens overensstemmelse med EU-krav, når Kommissionen vedtager standarder for erklæringsopgaver med høj grad af sikkerhed for bæredygtighedsrapportering ved hjælp af delegerede retsakter senest den 1. oktober 2028, efter en analyse med henblik på at fastslå, om det er muligt for revisorer og virksomheder med en høj grad af sikkerhed at udføre erklæringsopgaven.
  Den gradvise tilgang, der går fra erklæringsopgave med begrænset sikkerhed til erklæringsopgave med høj grad af sikkerhed, vil også give mulighed for en progressiv udvikling af markedet for erklæringsopgaver om bæredygtighedsoplysninger og af virksomheders rapporteringspraksis. Endelig vil en sådan gradvis tilgang sikre, at stigningen i omkostningerne for de rapporterende virksomheder indfases gradvist, idet erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering med høj grad af sikkerhed er dyrere end erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering med begrænset sikkerhed. Virksomheder, der er underlagt krav om bæredygtighedsrapportering, bør have mulighed for at beslutte at lade en udtalelse om deres bæredygtighedsrapportering være baseret på en erklæringsopgave med høj grad af sikkerhed, hvis de ønsker det, og i så fald anses de for at have opfyldt forpligtelsen til at lade en udtalelse være baseret på en erklæringsopgave med begrænset sikkerhed. Udtalelsen baseret på en erklæringsopgave med høj grad af sikkerhed vedrørende fremadrettede oplysninger er kun en sikkerhed for, at sådanne oplysninger er udarbejdet i overensstemmelse med gældende standarder. |
| --- | --- |

(60)

Revisionserhvervet skelner mellem erklæringsopgaver med begrænset sikkerhed og erklæringsopgaver med høj grad af sikkerhed. Konklusionen af en erklæringsopgave med begrænset sikkerhed er normalt en negativt udtrykt konklusion om, at der ikke er konstateret forhold, som giver anledning til at konkludere, at der er tale om væsentlige ukorrekte angivelser. I en erklæringsopgave med begrænset sikkerhed udfører revisoren færre test end i forbindelse med en erklæringsopgave med høj grad af sikkerhed. En erklæringsopgave med begrænset sikkerhed kræver derfor mindre arbejde end en erklæringsopgave med høj grad af sikkerhed. Omfanget af arbejde i forbindelse med en erklæringsopgave med høj grad af sikkerhed indebærer omfattende procedurer, herunder overvejelser om den rapporterende virksomheds interne kontrol og substanstest, og er derfor betydeligt større end ved en erklæringsopgave med begrænset sikkerhed.

Konklusionen af en erklæringsopgave med høj grad af sikkerhed er normalt en positivt udtrykt konklusion, og resultatet er en erklæring om målingen af emnet i forhold til tidligere fastsatte kriterier. I henhold til direktiv 2013/34/EU skal medlemsstaterne sikre, at revisoren eller revisionsfirmaet kontrollerer, om den ikke-finansielle redegørelse eller den særskilte rapport er blevet udarbejdet. Det kræves ikke, at en uafhængig udbyder af erklæringsydelser kontrollerer oplysningerne, selv om medlemsstaterne gives mulighed for at kræve en sådan kontrol, hvis de ønsker det. Det forhold, at der ikke stilles krav om erklæring vedrørende bæredygtighedsrapportering, i modsætning til kravet om, at revisoren foretager lovpligtig revision baseret på en erklæringsopgave med høj grad af sikkerhed, vil true troværdigheden af de fremlagte bæredygtighedsoplysninger, og de tilsigtede brugeres behov for disse oplysninger vil derfor ikke blive opfyldt. Selv om målet er at have samme grad af sikkerhed for finansiel rapportering og for bæredygtighedsrapportering, skaber manglen på en fælles aftalt standard for erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering en risiko for forskellige opfattelser af og forventninger til, hvad en erklæringsopgave med høj grad af sikkerhed omfatter vedrørende forskellige kategorier af bæredygtighedsoplysninger, navnlig med hensyn til fremadrettede og kvalitative oplysninger.

Der bør derfor overvejes en progressiv tilgang til at øge graden af sikkerhed, der kræves for bæredygtighedsoplysninger, først med en forpligtelse for revisoren eller revisionsfirmaet til at afgive udtalelse om bæredygtighedsrapporteringens overensstemmelse med EU-krav på grundlag af en erklæringsopgave med begrænset sikkerhed. Denne udtalelse bør omfatte bæredygtighedsrapporteringens overensstemmelse med Unionens standarder for bæredygtighedsrapportering, den proces, som virksomheden har gennemført for at identificere de oplysninger, der rapporteres om i henhold til standarderne for bæredygtighedsrapportering, og overholdelsen af kravet om opmærkning af bæredygtighedsrapportering. Revisoren bør også vurdere, om virksomhedens rapportering opfylder rapporteringskravene i artikel 8 i forordning (EU) 2020/852. For at sikre en fælles forståelse af og forventninger til, hvad en erklæringsopgave med høj grad af sikkerhed vil omfatte, bør revisoren eller revisionsfirmaet forpligtes til at afgive en udtalelse på grundlag af en erklæringsopgave med høj grad af sikkerhed om bæredygtighedsrapporteringens overensstemmelse med EU-krav, når Kommissionen vedtager standarder for erklæringsopgaver med høj grad af sikkerhed for bæredygtighedsrapportering ved hjælp af delegerede retsakter senest den 1. oktober 2028, efter en analyse med henblik på at fastslå, om det er muligt for revisorer og virksomheder med en høj grad af sikkerhed at udføre erklæringsopgaven.

Den gradvise tilgang, der går fra erklæringsopgave med begrænset sikkerhed til erklæringsopgave med høj grad af sikkerhed, vil også give mulighed for en progressiv udvikling af markedet for erklæringsopgaver om bæredygtighedsoplysninger og af virksomheders rapporteringspraksis. Endelig vil en sådan gradvis tilgang sikre, at stigningen i omkostningerne for de rapporterende virksomheder indfases gradvist, idet erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering med høj grad af sikkerhed er dyrere end erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering med begrænset sikkerhed. Virksomheder, der er underlagt krav om bæredygtighedsrapportering, bør have mulighed for at beslutte at lade en udtalelse om deres bæredygtighedsrapportering være baseret på en erklæringsopgave med høj grad af sikkerhed, hvis de ønsker det, og i så fald anses de for at have opfyldt forpligtelsen til at lade en udtalelse være baseret på en erklæringsopgave med begrænset sikkerhed. Udtalelsen baseret på en erklæringsopgave med høj grad af sikkerhed vedrørende fremadrettede oplysninger er kun en sikkerhed for, at sådanne oplysninger er udarbejdet i overensstemmelse med gældende standarder.

| (61) | Revisorer eller revisionsfirmaer kontrollerer allerede årsregnskaber og ledelsesberetninger. Revisorers eller revisionsfirmaers erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering vil bidrage til at sikre sammenhæng og konsekvens mellem finansielle oplysninger og bæredygtighedsoplysninger, hvilket er særlig vigtigt for brugere af bæredygtighedsoplysninger. Der er imidlertid en risiko for yderligere koncentration af revisionsmarkedet, som kunne være en trussel for revisorernes uafhængighed og øge revisionshonorarerne eller honorarerne for erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering.
  I betragtning af den centrale rolle, som revisorer spiller i forbindelse med erklæring om bæredygtighedsrapportering og sikring af pålidelige bæredygtighedsoplysninger, har Kommissionen meddelt, at den vil træffe foranstaltninger for yderligere at forbedre revisionskvaliteten og skabe et mere åbent og diversificeret revisionsmarked, hvilket er betingelserne for en vellykket anvendelse af dette ændringsdirektiv. Det ville desuden være ønskeligt, at virksomheder får et bredere udvalg af uafhængige udbydere af erklæringsydelser med henblik på erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering. Medlemsstaterne bør derfor have mulighed for at akkreditere uafhængige udbydere af erklæringsydelser i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 765/2008 (34) til at afgive en udtalelse om bæredygtighedsrapporteringen, der bør offentliggøres sammen med ledelsesberetningen. Medlemsstaterne bør endvidere have mulighed for at tillade, at en anden revisor end den revisor eller de revisorer, der udfører lovpligtig revision af årsregnskaberne, afgiver en udtalelse om bæredygtighedsrapporteringen. Hvis medlemsstaterne derudover tillader, at uafhængige udbydere af erklæringsydelser udfører erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering, bør medlemsstaterne samtidig tillade, at en anden revisor end den revisor eller de revisorer, der udfører den lovpligtige revision af årsregnskaberne, afgiver en udtalelse om bæredygtighedsrapporteringen.
  Medlemsstaterne bør fastsætte krav, der sikrer kvaliteten af erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering, som udføres af uafhængige udbydere af erklæringsydelser, og sikrer, at erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering giver ensartede resultater. Alle uafhængige udbydere af erklæringsydelser bør derfor være omfattet af krav, der svarer til kravene i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/43/EF (35) for så vidt angår erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering, samtidig med at de tilpasses til karakteristikaene for uafhængige udbydere af erklæringsydelser, som ikke udfører lovpligtig revision. Medlemsstaterne bør navnlig fastsætte tilsvarende krav med hensyn til uddannelse og eksamination, efteruddannelse, kvalitetssikringssystemer, faglig etik, uafhængighed, objektivitet, fortrolighed og tavshedspligt, udnævnelse og afskedigelse, tilrettelæggelse af arbejdet hos de uafhængige udbydere af erklæringsydelser, undersøgelser og sanktioner, og rapportering af uregelmæssigheder. Dette ville også sikre lige vilkår for alle personer og firmaer, som medlemsstaterne tillader at afgive en udtalelse om bæredygtighedsrapportering, herunder revisorer. Hvis en virksomhed indhenter en udtalelse fra en anden akkrediteret uafhængig udbyder af erklæringsydelser end revisoren om virksomhedens bæredygtighedsrapportering, bør den ikke derudover også være forpligtet til at anmode revisoren om en udtalelse om dens bæredygtighedsrapportering.
  Uafhængige udbydere af erklæringsydelser, som allerede er akkrediteret af en medlemsstat til at udføre erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering, bør fortsat have mulighed for at gøre dette. Medlemsstaterne bør ligeledes sikre, at uafhængige udbydere af erklæringsydelser, som på anvendelsesdatoen for de nye krav til uddannelse og eksamination er i gang med at gennemføre deres akkrediteringsproces, ikke er omfattet af disse nye akkrediteringskrav, forudsat at de afslutter denne proces senest to år efter anvendelsesdatoen for disse nye krav. Medlemsstaterne bør dog sikre, at alle de uafhængige udbydere af erklæringsydelser, der er blevet akkrediteret af en medlemsstat til udførelse af erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering inden for to år efter anvendelsesdatoen for de nye akkrediteringskrav, tilegner sig den nødvendige viden om bæredygtighedsrapportering og erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering via efteruddannelse. |
| --- | --- |

(61)

Revisorer eller revisionsfirmaer kontrollerer allerede årsregnskaber og ledelsesberetninger. Revisorers eller revisionsfirmaers erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering vil bidrage til at sikre sammenhæng og konsekvens mellem finansielle oplysninger og bæredygtighedsoplysninger, hvilket er særlig vigtigt for brugere af bæredygtighedsoplysninger. Der er imidlertid en risiko for yderligere koncentration af revisionsmarkedet, som kunne være en trussel for revisorernes uafhængighed og øge revisionshonorarerne eller honorarerne for erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering.

I betragtning af den centrale rolle, som revisorer spiller i forbindelse med erklæring om bæredygtighedsrapportering og sikring af pålidelige bæredygtighedsoplysninger, har Kommissionen meddelt, at den vil træffe foranstaltninger for yderligere at forbedre revisionskvaliteten og skabe et mere åbent og diversificeret revisionsmarked, hvilket er betingelserne for en vellykket anvendelse af dette ændringsdirektiv. Det ville desuden være ønskeligt, at virksomheder får et bredere udvalg af uafhængige udbydere af erklæringsydelser med henblik på erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering. Medlemsstaterne bør derfor have mulighed for at akkreditere uafhængige udbydere af erklæringsydelser i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 765/2008 (34) til at afgive en udtalelse om bæredygtighedsrapporteringen, der bør offentliggøres sammen med ledelsesberetningen. Medlemsstaterne bør endvidere have mulighed for at tillade, at en anden revisor end den revisor eller de revisorer, der udfører lovpligtig revision af årsregnskaberne, afgiver en udtalelse om bæredygtighedsrapporteringen. Hvis medlemsstaterne derudover tillader, at uafhængige udbydere af erklæringsydelser udfører erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering, bør medlemsstaterne samtidig tillade, at en anden revisor end den revisor eller de revisorer, der udfører den lovpligtige revision af årsregnskaberne, afgiver en udtalelse om bæredygtighedsrapporteringen.

Medlemsstaterne bør fastsætte krav, der sikrer kvaliteten af erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering, som udføres af uafhængige udbydere af erklæringsydelser, og sikrer, at erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering giver ensartede resultater. Alle uafhængige udbydere af erklæringsydelser bør derfor være omfattet af krav, der svarer til kravene i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/43/EF (35) for så vidt angår erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering, samtidig med at de tilpasses til karakteristikaene for uafhængige udbydere af erklæringsydelser, som ikke udfører lovpligtig revision. Medlemsstaterne bør navnlig fastsætte tilsvarende krav med hensyn til uddannelse og eksamination, efteruddannelse, kvalitetssikringssystemer, faglig etik, uafhængighed, objektivitet, fortrolighed og tavshedspligt, udnævnelse og afskedigelse, tilrettelæggelse af arbejdet hos de uafhængige udbydere af erklæringsydelser, undersøgelser og sanktioner, og rapportering af uregelmæssigheder. Dette ville også sikre lige vilkår for alle personer og firmaer, som medlemsstaterne tillader at afgive en udtalelse om bæredygtighedsrapportering, herunder revisorer. Hvis en virksomhed indhenter en udtalelse fra en anden akkrediteret uafhængig udbyder af erklæringsydelser end revisoren om virksomhedens bæredygtighedsrapportering, bør den ikke derudover også være forpligtet til at anmode revisoren om en udtalelse om dens bæredygtighedsrapportering.

Uafhængige udbydere af erklæringsydelser, som allerede er akkrediteret af en medlemsstat til at udføre erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering, bør fortsat have mulighed for at gøre dette. Medlemsstaterne bør ligeledes sikre, at uafhængige udbydere af erklæringsydelser, som på anvendelsesdatoen for de nye krav til uddannelse og eksamination er i gang med at gennemføre deres akkrediteringsproces, ikke er omfattet af disse nye akkrediteringskrav, forudsat at de afslutter denne proces senest to år efter anvendelsesdatoen for disse nye krav. Medlemsstaterne bør dog sikre, at alle de uafhængige udbydere af erklæringsydelser, der er blevet akkrediteret af en medlemsstat til udførelse af erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering inden for to år efter anvendelsesdatoen for de nye akkrediteringskrav, tilegner sig den nødvendige viden om bæredygtighedsrapportering og erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering via efteruddannelse.

| (62) | For at fremme den frie bevægelighed for tjenesteydelser bør medlemsstaterne tillade uafhængige udbydere af erklæringsydelser, der er etableret i en anden medlemsstat, at udføre erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering på deres område. Dette ville også fremme åbningen af markedet for erklæringsopgaver, selv når ikke alle medlemsstater tillader akkreditering af uafhængige udbydere af erklæringsydelser på deres område. Hvis uafhængige udbydere af erklæringsydelser udfører erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering på en værtsmedlemsstat område, bør denne værtsmedlemsstat kunne beslutte at føre tilsyn med uafhængige udbydere af erklæringsydelser i lyset af muligheden for at udnytte den gennemførte ramme for tilsyn med revisorer, der udfører erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering. |
| --- | --- |

(62)

For at fremme den frie bevægelighed for tjenesteydelser bør medlemsstaterne tillade uafhængige udbydere af erklæringsydelser, der er etableret i en anden medlemsstat, at udføre erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering på deres område. Dette ville også fremme åbningen af markedet for erklæringsopgaver, selv når ikke alle medlemsstater tillader akkreditering af uafhængige udbydere af erklæringsydelser på deres område. Hvis uafhængige udbydere af erklæringsydelser udfører erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering på en værtsmedlemsstat område, bør denne værtsmedlemsstat kunne beslutte at føre tilsyn med uafhængige udbydere af erklæringsydelser i lyset af muligheden for at udnytte den gennemførte ramme for tilsyn med revisorer, der udfører erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering.

| (63) | Medlemsstaterne bør sikre, at når en virksomhed i henhold til EU-retten er forpligtet til at have elementer af sin bæredygtighedsrapportering verificeret af en akkrediteret uafhængig tredjepart, bør rapporten fra den akkrediterede uafhængige tredjepart gøres tilgængelig enten som bilag til ledelsesberetningen eller på enhver anden offentligt tilgængelig måde. En sådan tilgængeliggørelse af denne rapport bør ikke foregribe resultatet af udtalelsen om bæredygtighedsrapporteringen, som tredjepartskontrollen bør forblive uafhængig af. Det bør ikke medføre dobbeltarbejde mellem revisoren eller den uafhængige udbyder af erklæringsydelser, der afgiver udtalelse om bæredygtighedsrapporteringen, og den akkrediterede uafhængige tredjepart. |
| --- | --- |

(63)

Medlemsstaterne bør sikre, at når en virksomhed i henhold til EU-retten er forpligtet til at have elementer af sin bæredygtighedsrapportering verificeret af en akkrediteret uafhængig tredjepart, bør rapporten fra den akkrediterede uafhængige tredjepart gøres tilgængelig enten som bilag til ledelsesberetningen eller på enhver anden offentligt tilgængelig måde. En sådan tilgængeliggørelse af denne rapport bør ikke foregribe resultatet af udtalelsen om bæredygtighedsrapporteringen, som tredjepartskontrollen bør forblive uafhængig af. Det bør ikke medføre dobbeltarbejde mellem revisoren eller den uafhængige udbyder af erklæringsydelser, der afgiver udtalelse om bæredygtighedsrapporteringen, og den akkrediterede uafhængige tredjepart.

| (64) | Direktiv 2006/43/EF fastsætter reglerne for lovpligtig revision af årsregnskaber og konsoliderede regnskaber. Det er nødvendigt at sikre, at der gælder ensartede regler for revisorens revision af regnskaber og erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering. Direktiv 2006/43/EF bør finde anvendelse, hvor udtalelsen om bæredygtighedsrapporteringen afgives af en revisor eller et revisionsfirma. |
| --- | --- |

(64)

Direktiv 2006/43/EF fastsætter reglerne for lovpligtig revision af årsregnskaber og konsoliderede regnskaber. Det er nødvendigt at sikre, at der gælder ensartede regler for revisorens revision af regnskaber og erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering. Direktiv 2006/43/EF bør finde anvendelse, hvor udtalelsen om bæredygtighedsrapporteringen afgives af en revisor eller et revisionsfirma.

| (65) | Reglerne om godkendelse og anerkendelse af revisorer og revisionsfirmaer bør give mulighed for, at revisorer kvalificerer sig yderligere med henblik på erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering. Medlemsstaterne bør sikre, at revisorer, som ønsker at kvalificere sig til erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering, besidder den nødvendige teoretiske viden om emner, der er relevante for erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering, og kan anvende denne viden i praksis.
  Derfor bør revisorer gennemgå en praktisk uddannelse af en varighed på mindst otte måneder om erklæringsopgaver om årlige og konsoliderede bæredygtighedsrapporteringer eller andre bæredygtighedsrelaterede tjenesteydelser, idet der tages hensyn til tidligere erhvervserfaring. Revisorer, som allerede er godkendt eller anerkendt af en medlemsstat, bør dog fortsat have mulighed for at udføre erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering. Medlemsstaterne bør tilsvarende sikre, at fysiske personer, der er ved at gennemføre godkendelsesprocessen på datoen for anvendelsen af kravene til erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering fastsat ved dette ændringsdirektiv, ikke er underlagt disse krav, forudsat at de afslutter processen inden for de følgende to år. Medlemsstaterne bør imidlertid sikre, at revisorer, der er blevet godkendt inden to år efter datoen for anvendelsen af disse krav, og som ønsker at udføre erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering, tilegner sig den nødvendige viden om bæredygtighedsrapportering og erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering via efteruddannelse. Fysiske personer, der kun ønsker at blive godkendt som revisorer til lovpligtig revision, bør have mulighed for på et senere tidspunkt at kvalificere sig til også at udføre erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering. For at kunne gøre dette bør sådanne personer opfylde de fornødne krav fastsat af medlemsstaten for at sikre, at de besidder den nødvendige teoretiske viden om emner, der er relevante for erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering, og kan anvende denne viden i praksis. |
| --- | --- |

(65)

Reglerne om godkendelse og anerkendelse af revisorer og revisionsfirmaer bør give mulighed for, at revisorer kvalificerer sig yderligere med henblik på erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering. Medlemsstaterne bør sikre, at revisorer, som ønsker at kvalificere sig til erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering, besidder den nødvendige teoretiske viden om emner, der er relevante for erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering, og kan anvende denne viden i praksis.

Derfor bør revisorer gennemgå en praktisk uddannelse af en varighed på mindst otte måneder om erklæringsopgaver om årlige og konsoliderede bæredygtighedsrapporteringer eller andre bæredygtighedsrelaterede tjenesteydelser, idet der tages hensyn til tidligere erhvervserfaring. Revisorer, som allerede er godkendt eller anerkendt af en medlemsstat, bør dog fortsat have mulighed for at udføre erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering. Medlemsstaterne bør tilsvarende sikre, at fysiske personer, der er ved at gennemføre godkendelsesprocessen på datoen for anvendelsen af kravene til erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering fastsat ved dette ændringsdirektiv, ikke er underlagt disse krav, forudsat at de afslutter processen inden for de følgende to år. Medlemsstaterne bør imidlertid sikre, at revisorer, der er blevet godkendt inden to år efter datoen for anvendelsen af disse krav, og som ønsker at udføre erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering, tilegner sig den nødvendige viden om bæredygtighedsrapportering og erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering via efteruddannelse. Fysiske personer, der kun ønsker at blive godkendt som revisorer til lovpligtig revision, bør have mulighed for på et senere tidspunkt at kvalificere sig til også at udføre erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering. For at kunne gøre dette bør sådanne personer opfylde de fornødne krav fastsat af medlemsstaten for at sikre, at de besidder den nødvendige teoretiske viden om emner, der er relevante for erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering, og kan anvende denne viden i praksis.

| (66) | Det bør sikres, at kravene til revisorer med hensyn til lovpligtig revision og de erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering, som de udfører, er konsistente. Der bør derfor være mindst én udpeget person, som er aktivt involveret i erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering (»ledende bæredygtighedspartner«). Når revisorer udfører erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapporteringen, bør det kræves, at de afsætter tilstrækkelig tid til opgaven og tildeler tilstrækkelige ressourcer og ekspertise til, at de kan udføre deres opgaver korrekt. Honorarerne for erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering bør anføres i stamkortet for hver kunde, og der bør oprettes et opgavearkiv indeholdende oplysninger om erklæringsopgaven om bæredygtighedsrapportering. Hvor den samme revisor udfører både den lovpligtige revision af årsregnskaber og erklæringsopgaven om bæredygtighedsrapporteringen, bør det være muligt at lade opgavearkivet indgå i revisionsfilen. Krav pålagt revisorer vedrørende erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering bør dog kun finde anvendelse på de revisorer, der udfører erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering. |
| --- | --- |

(66)

Det bør sikres, at kravene til revisorer med hensyn til lovpligtig revision og de erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering, som de udfører, er konsistente. Der bør derfor være mindst én udpeget person, som er aktivt involveret i erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering (»ledende bæredygtighedspartner«). Når revisorer udfører erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapporteringen, bør det kræves, at de afsætter tilstrækkelig tid til opgaven og tildeler tilstrækkelige ressourcer og ekspertise til, at de kan udføre deres opgaver korrekt. Honorarerne for erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering bør anføres i stamkortet for hver kunde, og der bør oprettes et opgavearkiv indeholdende oplysninger om erklæringsopgaven om bæredygtighedsrapportering. Hvor den samme revisor udfører både den lovpligtige revision af årsregnskaber og erklæringsopgaven om bæredygtighedsrapporteringen, bør det være muligt at lade opgavearkivet indgå i revisionsfilen. Krav pålagt revisorer vedrørende erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering bør dog kun finde anvendelse på de revisorer, der udfører erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering.

| (67) | Revisorer eller revisionsfirmaer, der udfører erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering, bør besidde en høj grad af teknisk og specialiseret ekspertise inden for bæredygtighed. |
| --- | --- |

(67)

Revisorer eller revisionsfirmaer, der udfører erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering, bør besidde en høj grad af teknisk og specialiseret ekspertise inden for bæredygtighed.

| (68) | Direktiv 2006/43/EF kræver, at medlemsstaterne indfører passende regler for at forhindre, at honorarerne for lovpligtig revision påvirkes eller bestemmes af levering af yderligere tjenesteydelser til den virksomhed, der revideres, eller er knyttet til betingelser af nogen art. Nævnte direktiv kræver endvidere, at medlemsstaterne sikrer, at revisorer, der udfører lovpligtig revision, overholder reglerne om faglig etik, uafhængighed, objektivitet, fortrolighed og tavshedspligt. Af hensyn til sammenhængen er det hensigtsmæssigt, at disse regler udvides til revisorer, der udfører erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering. |
| --- | --- |

(68)

Direktiv 2006/43/EF kræver, at medlemsstaterne indfører passende regler for at forhindre, at honorarerne for lovpligtig revision påvirkes eller bestemmes af levering af yderligere tjenesteydelser til den virksomhed, der revideres, eller er knyttet til betingelser af nogen art. Nævnte direktiv kræver endvidere, at medlemsstaterne sikrer, at revisorer, der udfører lovpligtig revision, overholder reglerne om faglig etik, uafhængighed, objektivitet, fortrolighed og tavshedspligt. Af hensyn til sammenhængen er det hensigtsmæssigt, at disse regler udvides til revisorer, der udfører erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering.

| (69) | For at sikre ensartet revisionspraksis og erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering af høj kvalitet i hele Unionen bør Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage standarder for erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering ved hjælp af delegerede retsakter. Medlemsstaterne bør have mulighed for at anvende nationale erklæringsstandarder, procedurer eller krav, så længe Kommissionen ikke har vedtaget en erklæringsstandard, der dækker samme emne. I sådanne erklæringsstandarder bør de procedurer, som revisoren skal følge for at drage konklusioner om erklæringsopgaven om bæredygtighedsrapportering, fastsættes. Kommissionen bør derfor inden 1. oktober 2026 ved hjælp af delegerede retsakter vedtage standarder for erklæringsopgaver med begrænset sikkerhed. CEAOB bør med henblik på at fremme harmonisering af erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering på tværs af medlemsstaterne opfordres til at vedtage ikkebindende retningslinjer for fastlæggelse af procedurerne, der skal følges, når der afgives en udtalelse om bæredygtighedsrapporteringen, indtil Kommissionen har vedtaget en erklæringsstandard, der dækker samme emne. |
| --- | --- |

(69)

For at sikre ensartet revisionspraksis og erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering af høj kvalitet i hele Unionen bør Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage standarder for erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering ved hjælp af delegerede retsakter. Medlemsstaterne bør have mulighed for at anvende nationale erklæringsstandarder, procedurer eller krav, så længe Kommissionen ikke har vedtaget en erklæringsstandard, der dækker samme emne. I sådanne erklæringsstandarder bør de procedurer, som revisoren skal følge for at drage konklusioner om erklæringsopgaven om bæredygtighedsrapportering, fastsættes. Kommissionen bør derfor inden 1. oktober 2026 ved hjælp af delegerede retsakter vedtage standarder for erklæringsopgaver med begrænset sikkerhed. CEAOB bør med henblik på at fremme harmonisering af erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering på tværs af medlemsstaterne opfordres til at vedtage ikkebindende retningslinjer for fastlæggelse af procedurerne, der skal følges, når der afgives en udtalelse om bæredygtighedsrapporteringen, indtil Kommissionen har vedtaget en erklæringsstandard, der dækker samme emne.

| (70) | Direktiv 2006/43/EF fastsætter reglerne for lovpligtig revision af en koncern. Tilsvarende regler bør opstilles for erklæringsopgaver om konsolideret bæredygtighedsrapportering. |
| --- | --- |

(70)

Direktiv 2006/43/EF fastsætter reglerne for lovpligtig revision af en koncern. Tilsvarende regler bør opstilles for erklæringsopgaver om konsolideret bæredygtighedsrapportering.

| (71) | I henhold til direktiv 2006/43/EF skal revisorer eller revisionsfirmaer fremlægge resultaterne af deres lovpligtige revision i en revisionspåtegning. Tilsvarende regler bør opstilles for erklæringsopgaven om bæredygtighedsrapportering. Resultaterne af erklæringsopgaven om bæredygtighedsrapportering bør fremlægges i form af en erklæring om bæredygtighedsrapporteringen. Hvor den samme revisor udfører den lovpligtige revision af årsregnskaber og erklæringsopgaven om bæredygtighedsrapporteringen, bør det være muligt at lade oplysningerne om erklæringsopgaven om bæredygtighedsrapportering indgå i revisionspåtegningen. |
| --- | --- |

(71)

I henhold til direktiv 2006/43/EF skal revisorer eller revisionsfirmaer fremlægge resultaterne af deres lovpligtige revision i en revisionspåtegning. Tilsvarende regler bør opstilles for erklæringsopgaven om bæredygtighedsrapportering. Resultaterne af erklæringsopgaven om bæredygtighedsrapportering bør fremlægges i form af en erklæring om bæredygtighedsrapporteringen. Hvor den samme revisor udfører den lovpligtige revision af årsregnskaber og erklæringsopgaven om bæredygtighedsrapporteringen, bør det være muligt at lade oplysningerne om erklæringsopgaven om bæredygtighedsrapportering indgå i revisionspåtegningen.

| (72) | I henhold til direktiv 2006/43/EF skal medlemsstaterne indføre et system til kvalitetssikringskontrol af revisorer og revisionsfirmaer. For at sikre, at der også udføres kvalitetssikringskontrol af erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering, og at de personer, der udfører kvalitetssikringskontrol, har tilstrækkelig faglig uddannelse og relevant erfaring inden for bæredygtighedsrapportering og inden for erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering, bør dette krav om at indføre et system til kvalitetssikringskontrol udvides til at omfatte erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering. Personer, der udfører kvalitetssikringskontrol af erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering, bør som en overgangsforanstaltning indtil den 31. december 2025 være undtaget fra kravet om relevant erfaring inden for bæredygtighedsrapportering og inden for erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering eller inden for andre bæredygtighedsrelaterede ydelser. |
| --- | --- |

(72)

I henhold til direktiv 2006/43/EF skal medlemsstaterne indføre et system til kvalitetssikringskontrol af revisorer og revisionsfirmaer. For at sikre, at der også udføres kvalitetssikringskontrol af erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering, og at de personer, der udfører kvalitetssikringskontrol, har tilstrækkelig faglig uddannelse og relevant erfaring inden for bæredygtighedsrapportering og inden for erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering, bør dette krav om at indføre et system til kvalitetssikringskontrol udvides til at omfatte erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering. Personer, der udfører kvalitetssikringskontrol af erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering, bør som en overgangsforanstaltning indtil den 31. december 2025 være undtaget fra kravet om relevant erfaring inden for bæredygtighedsrapportering og inden for erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering eller inden for andre bæredygtighedsrelaterede ydelser.

| (73) | Direktiv 2006/43/EF forpligter medlemsstaterne til at indføre et undersøgelses- og sanktionssystem for revisorer og revisionsfirmaer, der udfører lovpligtig revision. Nævnte direktiv forpligter også medlemsstaterne til at tilrettelægge et effektivt system for offentligt tilsyn og sikre, at de reguleringsmæssige rammer for offentlige tilsynssystemer muliggør et effektivt samarbejde på EU-plan vedrørende medlemsstaternes tilsynsaktiviteter. Sådanne krav bør udvides til at omfatte revisorer og revisionsfirmaer, der udfører erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering, med henblik på at sikre overensstemmelse mellem undersøgelses-, sanktions- og tilsynsrammerne for revisorens arbejde med den lovpligtige revision og erklæringsopgaven om bæredygtighedsrapportering. |
| --- | --- |

(73)

Direktiv 2006/43/EF forpligter medlemsstaterne til at indføre et undersøgelses- og sanktionssystem for revisorer og revisionsfirmaer, der udfører lovpligtig revision. Nævnte direktiv forpligter også medlemsstaterne til at tilrettelægge et effektivt system for offentligt tilsyn og sikre, at de reguleringsmæssige rammer for offentlige tilsynssystemer muliggør et effektivt samarbejde på EU-plan vedrørende medlemsstaternes tilsynsaktiviteter. Sådanne krav bør udvides til at omfatte revisorer og revisionsfirmaer, der udfører erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering, med henblik på at sikre overensstemmelse mellem undersøgelses-, sanktions- og tilsynsrammerne for revisorens arbejde med den lovpligtige revision og erklæringsopgaven om bæredygtighedsrapportering.

| (74) | Direktiv 2006/43/EF indeholder regler om udnævnelse og afskedigelse af revisorer og revisionsfirmaer, der udfører lovpligtig revision. Disse regler bør udvides til at omfatte erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering for at sikre overensstemmelse mellem de regler, der gælder for revisorens arbejde med den lovpligtige revision og erklæringsopgaven om bæredygtighedsrapportering. |
| --- | --- |

(74)

Direktiv 2006/43/EF indeholder regler om udnævnelse og afskedigelse af revisorer og revisionsfirmaer, der udfører lovpligtig revision. Disse regler bør udvides til at omfatte erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering for at sikre overensstemmelse mellem de regler, der gælder for revisorens arbejde med den lovpligtige revision og erklæringsopgaven om bæredygtighedsrapportering.

| (75) | Medlemsstaterne er i henhold til artikel 6 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/36/EF (36) forpligtet til at sikre, at aktionærer i virksomheder, hvis værdipapirer er optaget til handel på et reguleret marked i Unionen, har ret til på egen hånd eller i forening at sætte punkter på dagsordenen for generalforsamlingen, forudsat at hvert af disse punkter ledsages af en begrundelse eller et beslutningsforslag til vedtagelse på generalforsamlingen, og at de har ret til at fremsætte beslutningsforslag vedrørende punkter, der er sat eller skal sættes på dagsordenen for en generalforsamling. I de tilfælde hvor disse rettigheder er betinget af, at den eller de relevante aktionærer besidder en minimumsandel af virksomhedens aktiekapital, må denne minimumsandel højst svare til 5 % af aktiekapitalen. For så vidt angår erklæringsopgaven om bæredygtighedsrapportering, bør aktionærer kunne udøve retten i artikel 6 i direktiv 2007/36/EF til at fremsætte beslutningsforslag til vedtagelse på generalforsamlingen med krav om, for det første, at en akkrediteret tredjepart, som ikke tilhører samme revisionsfirma eller -netværk som den revisor eller det revisionsfirma, der udfører den lovpligtige revision, udarbejder en rapport om visse elementer af bæredygtighedsrapporteringen og, for det andet, at sådanne rapporter gøres tilgængelige for generalforsamlingen.
  For så vidt angår virksomheder, der er underlagt kravene om bæredygtighedsrapportering, der indføres ved dette ændringsdirektiv, og som ikke er omfattet af anvendelsesområdet for artikel 6 i direktiv 2007/36/EF, bør aktionærer, der på egen hånd eller i forening repræsenterer mere end 5 % af stemmerettighederne eller 5 % af kapitalen i virksomheden, også have ret til at fremsætte et beslutningsforslag til vedtagelse på generalforsamlingen med krav om, for det første, at en akkrediteret tredjepart, som ikke tilhører det samme revisionsfirma eller -netværk som den revisor eller det revisionsfirma, der udfører lovpligtig revision, udarbejder en rapport om visse elementer af bæredygtighedsrapporteringen og, for det andet, at sådanne rapporter gøres tilgængelige for generalforsamlingen. |
| --- | --- |

(75)

Medlemsstaterne er i henhold til artikel 6 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/36/EF (36) forpligtet til at sikre, at aktionærer i virksomheder, hvis værdipapirer er optaget til handel på et reguleret marked i Unionen, har ret til på egen hånd eller i forening at sætte punkter på dagsordenen for generalforsamlingen, forudsat at hvert af disse punkter ledsages af en begrundelse eller et beslutningsforslag til vedtagelse på generalforsamlingen, og at de har ret til at fremsætte beslutningsforslag vedrørende punkter, der er sat eller skal sættes på dagsordenen for en generalforsamling. I de tilfælde hvor disse rettigheder er betinget af, at den eller de relevante aktionærer besidder en minimumsandel af virksomhedens aktiekapital, må denne minimumsandel højst svare til 5 % af aktiekapitalen. For så vidt angår erklæringsopgaven om bæredygtighedsrapportering, bør aktionærer kunne udøve retten i artikel 6 i direktiv 2007/36/EF til at fremsætte beslutningsforslag til vedtagelse på generalforsamlingen med krav om, for det første, at en akkrediteret tredjepart, som ikke tilhører samme revisionsfirma eller -netværk som den revisor eller det revisionsfirma, der udfører den lovpligtige revision, udarbejder en rapport om visse elementer af bæredygtighedsrapporteringen og, for det andet, at sådanne rapporter gøres tilgængelige for generalforsamlingen.

For så vidt angår virksomheder, der er underlagt kravene om bæredygtighedsrapportering, der indføres ved dette ændringsdirektiv, og som ikke er omfattet af anvendelsesområdet for artikel 6 i direktiv 2007/36/EF, bør aktionærer, der på egen hånd eller i forening repræsenterer mere end 5 % af stemmerettighederne eller 5 % af kapitalen i virksomheden, også have ret til at fremsætte et beslutningsforslag til vedtagelse på generalforsamlingen med krav om, for det første, at en akkrediteret tredjepart, som ikke tilhører det samme revisionsfirma eller -netværk som den revisor eller det revisionsfirma, der udfører lovpligtig revision, udarbejder en rapport om visse elementer af bæredygtighedsrapporteringen og, for det andet, at sådanne rapporter gøres tilgængelige for generalforsamlingen.

| (76) | Direktiv 2006/43/EF forpligter medlemsstaterne til at sikre, at hver virksomhed af interesse for offentligheden har et revisionsudvalg, og angiver udvalgets opgaver i forbindelse med den lovpligtige revision. Dette revisionsudvalg bør tildeles visse opgaver i forbindelse med erklæringsopgaven om bæredygtighedsrapportering. Disse opgaver bør omfatte en forpligtelse til at underrette administrations- eller tilsynsorganet i virksomheden af interesse for offentligheden om resultatet af erklæringsopgaven om bæredygtighedsrapportering og til at forklare, hvordan revisionsudvalget har bidraget til integriteten af bæredygtighedsrapporteringen, og hvad revisionsudvalgets rolle var i den proces. Medlemsstaterne bør kunne tillade, at de opgaver, der pålægges revisionsudvalget vedrørende bæredygtighedsrapportering og vedrørende erklæringsopgaven om bæredygtighedsrapportering, udføres af administrations- eller tilsynsorganet som helhed eller af et hertil udpeget organ, der er oprettet af administrations- eller tilsynsorganet. |
| --- | --- |

(76)

Direktiv 2006/43/EF forpligter medlemsstaterne til at sikre, at hver virksomhed af interesse for offentligheden har et revisionsudvalg, og angiver udvalgets opgaver i forbindelse med den lovpligtige revision. Dette revisionsudvalg bør tildeles visse opgaver i forbindelse med erklæringsopgaven om bæredygtighedsrapportering. Disse opgaver bør omfatte en forpligtelse til at underrette administrations- eller tilsynsorganet i virksomheden af interesse for offentligheden om resultatet af erklæringsopgaven om bæredygtighedsrapportering og til at forklare, hvordan revisionsudvalget har bidraget til integriteten af bæredygtighedsrapporteringen, og hvad revisionsudvalgets rolle var i den proces. Medlemsstaterne bør kunne tillade, at de opgaver, der pålægges revisionsudvalget vedrørende bæredygtighedsrapportering og vedrørende erklæringsopgaven om bæredygtighedsrapportering, udføres af administrations- eller tilsynsorganet som helhed eller af et hertil udpeget organ, der er oprettet af administrations- eller tilsynsorganet.

| (77) | Direktiv 2006/43/EF indeholder krav om registrering af og tilsyn med tredjelandsrevisorer og -revisionsfirmaer. For at sikre, at der findes en sammenhængende ramme for revisorers arbejde med både den lovpligtige revision og erklæringsopgaven om bæredygtighedsrapportering, bør disse krav udvides til erklæringsopgaven om bæredygtighedsrapportering. |
| --- | --- |

(77)

Direktiv 2006/43/EF indeholder krav om registrering af og tilsyn med tredjelandsrevisorer og -revisionsfirmaer. For at sikre, at der findes en sammenhængende ramme for revisorers arbejde med både den lovpligtige revision og erklæringsopgaven om bæredygtighedsrapportering, bør disse krav udvides til erklæringsopgaven om bæredygtighedsrapportering.

| (78) | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 537/2014 (37) finder anvendelse på revisorer og revisionsfirmaer, der udfører lovpligtig revision af virksomheder af interesse for offentligheden. For at sikre revisors uafhængighed ved udførelsen af en lovpligtig revision fastsætter nævnte forordning en grænse for honorarer for andre ydelser, som vedkommende må modtage. Det er vigtigt at præcisere, at erklæringsopgaven om bæredygtighedsrapportering ikke bør medregnes i beregningen af denne grænse. Endvidere er udførelse af visse ikkerevisionsydelser i bestemte perioder, når revisoren udfører den lovpligtige revision, forbudt i henhold til forordning (EU) nr. 537/2014, Ydelser i forbindelse med udarbejdelse af bæredygtighedsrapportering, herunder konsulentydelser, bør også forbydes i den periode, der er fastsat i forordning (EU) nr. 537/2014. Forbuddet mod ydelse af sådanne tjenester bør gælde i alle tilfælde, hvor revisoren udfører lovpligtig revision af regnskaber.
  Visse ikkerevisionsydelser bør med henblik på at sikre revisors uafhængighed ligeledes forbydes, når vedkommende udfører erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering. I henhold til forordning (EU) nr. 537/2014 skal revisorerne underrette den reviderede virksomhed om uregelmæssigheder og under visse omstændigheder underrette de myndigheder, som medlemsstaterne har udpeget til at undersøge sådanne uregelmæssigheder. En sådan forpligtelse bør også udvides, alt efter hvad der er relevant, til revisorer og revisionsfirmaer med hensyn til disses erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering for virksomheder af interesse for offentligheden. |
| --- | --- |

(78)

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 537/2014 (37) finder anvendelse på revisorer og revisionsfirmaer, der udfører lovpligtig revision af virksomheder af interesse for offentligheden. For at sikre revisors uafhængighed ved udførelsen af en lovpligtig revision fastsætter nævnte forordning en grænse for honorarer for andre ydelser, som vedkommende må modtage. Det er vigtigt at præcisere, at erklæringsopgaven om bæredygtighedsrapportering ikke bør medregnes i beregningen af denne grænse. Endvidere er udførelse af visse ikkerevisionsydelser i bestemte perioder, når revisoren udfører den lovpligtige revision, forbudt i henhold til forordning (EU) nr. 537/2014, Ydelser i forbindelse med udarbejdelse af bæredygtighedsrapportering, herunder konsulentydelser, bør også forbydes i den periode, der er fastsat i forordning (EU) nr. 537/2014. Forbuddet mod ydelse af sådanne tjenester bør gælde i alle tilfælde, hvor revisoren udfører lovpligtig revision af regnskaber.

Visse ikkerevisionsydelser bør med henblik på at sikre revisors uafhængighed ligeledes forbydes, når vedkommende udfører erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering. I henhold til forordning (EU) nr. 537/2014 skal revisorerne underrette den reviderede virksomhed om uregelmæssigheder og under visse omstændigheder underrette de myndigheder, som medlemsstaterne har udpeget til at undersøge sådanne uregelmæssigheder. En sådan forpligtelse bør også udvides, alt efter hvad der er relevant, til revisorer og revisionsfirmaer med hensyn til disses erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering for virksomheder af interesse for offentligheden.

| (79) | I henhold til direktiv 2004/109/EF har de nationale tilsynsmyndigheder til opgave at sikre, at virksomheder, hvis værdipapirer er optaget til handel på et reguleret marked i Unionen, overholder kravene til virksomheders rapportering. I nævnte direktivs artikel 4 angives årsrapportens indhold, men der mangler en udtrykkelig henvisning til artikel 19a og 29a i direktiv 2013/34/EU, der kræver udarbejdelse af en ikke-finansiel redegørelse og en konsolideret ikke-finansiel redegørelse. Som en konsekvens heraf har de nationale kompetente myndigheder i nogle medlemsstater ikke retligt mandat til at føre tilsyn med disse ikke-finansielle redegørelser, navnlig hvor disse ikke-finansielle redegørelser offentliggøres i en særskilt beretning uden for årsrapporten, hvilket medlemsstaterne i øjeblikket kan tillade. Det er derfor nødvendigt i artikel 4, stk. 5, i direktiv 2004/109/EF at indsætte en henvisning til bæredygtighedsrapportering. Det er også nødvendigt at kræve, at udstederens ansvarlige personer i årsrapporten erklærer, at ledelsesberetningen efter deres bedste overbevisning er udarbejdet i overensstemmelse med standarderne for bæredygtighedsrapportering.
  I betragtning af den nye karakter af kravene om bæredygtighedsrapportering bør ESMA desuden udstede retningslinjer til de nationale kompetente myndigheder med henblik på at fremme et ensartet tilsyn med bæredygtighedsrapportering udført af udstedere omfattet af direktiv 2004/109/EF. Disse retningslinjer bør kun finde anvendelse på tilsyn med virksomheder, hvis værdipapirer er optaget til handel på et reguleret marked i Unionen. |
| --- | --- |

(79)

I henhold til direktiv 2004/109/EF har de nationale tilsynsmyndigheder til opgave at sikre, at virksomheder, hvis værdipapirer er optaget til handel på et reguleret marked i Unionen, overholder kravene til virksomheders rapportering. I nævnte direktivs artikel 4 angives årsrapportens indhold, men der mangler en udtrykkelig henvisning til artikel 19a og 29a i direktiv 2013/34/EU, der kræver udarbejdelse af en ikke-finansiel redegørelse og en konsolideret ikke-finansiel redegørelse. Som en konsekvens heraf har de nationale kompetente myndigheder i nogle medlemsstater ikke retligt mandat til at føre tilsyn med disse ikke-finansielle redegørelser, navnlig hvor disse ikke-finansielle redegørelser offentliggøres i en særskilt beretning uden for årsrapporten, hvilket medlemsstaterne i øjeblikket kan tillade. Det er derfor nødvendigt i artikel 4, stk. 5, i direktiv 2004/109/EF at indsætte en henvisning til bæredygtighedsrapportering. Det er også nødvendigt at kræve, at udstederens ansvarlige personer i årsrapporten erklærer, at ledelsesberetningen efter deres bedste overbevisning er udarbejdet i overensstemmelse med standarderne for bæredygtighedsrapportering.

I betragtning af den nye karakter af kravene om bæredygtighedsrapportering bør ESMA desuden udstede retningslinjer til de nationale kompetente myndigheder med henblik på at fremme et ensartet tilsyn med bæredygtighedsrapportering udført af udstedere omfattet af direktiv 2004/109/EF. Disse retningslinjer bør kun finde anvendelse på tilsyn med virksomheder, hvis værdipapirer er optaget til handel på et reguleret marked i Unionen.

| (80) | For at præcisere kravene fastsat i dette ændringsdirektiv bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde for så vidt angår at opstille standarder for erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering og fastsætte standarder for erklæring om bæredygtighedsrapportering. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau, og at disse høringer gennemføres i overensstemmelse med principperne i den interinstitutionelle aftale af 13. april 2016 om bedre lovgivning (38). For at sikre lige deltagelse i forberedelsen af delegerede retsakter modtager Europa-Parlamentet og Rådet navnlig alle dokumenter på samme tid som medlemsstaternes eksperter, og deres eksperter har systematisk adgang til møder i Kommissionens ekspertgrupper, der beskæftiger sig med forberedelse af delegerede retsakter. |
| --- | --- |

(80)

For at præcisere kravene fastsat i dette ændringsdirektiv bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde for så vidt angår at opstille standarder for erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering og fastsætte standarder for erklæring om bæredygtighedsrapportering. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau, og at disse høringer gennemføres i overensstemmelse med principperne i den interinstitutionelle aftale af 13. april 2016 om bedre lovgivning (38). For at sikre lige deltagelse i forberedelsen af delegerede retsakter modtager Europa-Parlamentet og Rådet navnlig alle dokumenter på samme tid som medlemsstaternes eksperter, og deres eksperter har systematisk adgang til møder i Kommissionens ekspertgrupper, der beskæftiger sig med forberedelse af delegerede retsakter.

| (81) | Kommissionen bør forelægge Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om gennemførelsen af dette ændringsdirektiv, bl.a. indeholdende følgende: en vurdering af indfrielsen af ændringsdirektivs mål, herunder konvergensen af rapporteringspraksisser mellem medlemsstaterne; en vurdering af antallet af små og mellemstore virksomheder, der frivilligt anvender standarder for bæredygtighedsrapportering; en vurdering af, hvorvidt og hvordan omfanget af rapporteringskravene bør udvides yderligere, navnlig i relation til små og mellemstore virksomheder og tredjelandsvirksomheder, der opererer direkte på Unionens indre marked uden en dattervirksomhed eller en filial på Unionens område; en vurdering af gennemførelsen af de med dette ændringsdirektiv indførte rapporteringskrav for dattervirksomheder og filialer af tredjelandsvirksomheder, inklusive en vurdering af antallet af tredjelandsvirksomheder, der har en dattervirksomhed eller en filial, der er underlagt rapporteringskrav i henhold til direktiv 2013/34/EU; en vurdering af håndhævelsesmekanismen og de relevante tærskler, der er fastsat i direktiv 2013/34/EU; en vurdering af, hvorvidt og hvordan der sikres adgang for personer med handicap til bæredygtighedsrapportering offentliggjort af virksomheder, der er omfattet af dette ændringsdirektivs anvendelsesområde.
  Rapporten om gennemførelsen af dette ændringsdirektiv bør offentliggøres senest den 30. april 2029 og derefter hvert tredje år og bør, hvis det er hensigtsmæssigt, ledsages af lovforslag. Kommissionen bør senest den 31. december 2028 gennemgå og aflægge rapport om graden af koncentration inden for markedet for bæredygtighedserklæring. Gennemgangen bør tage hensyn til nationale ordninger, der er gældende for uafhængige udbydere af erklæringsydelser, og vurdere, hvorvidt og i hvilket omfang sådanne nationale ordninger bidrager til at åbne markedet for erklæringsydelser. Kommissionen bør senest den 31. december 2028 vurdere mulige retlige foranstaltninger til at sikre effektiv diversificering af markedet for bæredygtighedserklæring og hensigtsmæssig kvalitet af bæredygtighedsrapportering. Rapporten om graden af koncentration inden for markedet for bæredygtighedserklæring bør forelægges Europa-Parlamentet og Rådet senest den 31. december 2028 og bør, hvis det er hensigtsmæssigt, ledsages af lovforslag. |
| --- | --- |

(81)

Kommissionen bør forelægge Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om gennemførelsen af dette ændringsdirektiv, bl.a. indeholdende følgende: en vurdering af indfrielsen af ændringsdirektivs mål, herunder konvergensen af rapporteringspraksisser mellem medlemsstaterne; en vurdering af antallet af små og mellemstore virksomheder, der frivilligt anvender standarder for bæredygtighedsrapportering; en vurdering af, hvorvidt og hvordan omfanget af rapporteringskravene bør udvides yderligere, navnlig i relation til små og mellemstore virksomheder og tredjelandsvirksomheder, der opererer direkte på Unionens indre marked uden en dattervirksomhed eller en filial på Unionens område; en vurdering af gennemførelsen af de med dette ændringsdirektiv indførte rapporteringskrav for dattervirksomheder og filialer af tredjelandsvirksomheder, inklusive en vurdering af antallet af tredjelandsvirksomheder, der har en dattervirksomhed eller en filial, der er underlagt rapporteringskrav i henhold til direktiv 2013/34/EU; en vurdering af håndhævelsesmekanismen og de relevante tærskler, der er fastsat i direktiv 2013/34/EU; en vurdering af, hvorvidt og hvordan der sikres adgang for personer med handicap til bæredygtighedsrapportering offentliggjort af virksomheder, der er omfattet af dette ændringsdirektivs anvendelsesområde.

Rapporten om gennemførelsen af dette ændringsdirektiv bør offentliggøres senest den 30. april 2029 og derefter hvert tredje år og bør, hvis det er hensigtsmæssigt, ledsages af lovforslag. Kommissionen bør senest den 31. december 2028 gennemgå og aflægge rapport om graden af koncentration inden for markedet for bæredygtighedserklæring. Gennemgangen bør tage hensyn til nationale ordninger, der er gældende for uafhængige udbydere af erklæringsydelser, og vurdere, hvorvidt og i hvilket omfang sådanne nationale ordninger bidrager til at åbne markedet for erklæringsydelser. Kommissionen bør senest den 31. december 2028 vurdere mulige retlige foranstaltninger til at sikre effektiv diversificering af markedet for bæredygtighedserklæring og hensigtsmæssig kvalitet af bæredygtighedsrapportering. Rapporten om graden af koncentration inden for markedet for bæredygtighedserklæring bør forelægges Europa-Parlamentet og Rådet senest den 31. december 2028 og bør, hvis det er hensigtsmæssigt, ledsages af lovforslag.

| (82) | Målene for dette ændringsdirektiv kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, men kan på grund af handlingens omfang eller virkninger bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går dette ændringsdirektiv ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå disse mål. |
| --- | --- |

(82)

Målene for dette ændringsdirektiv kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, men kan på grund af handlingens omfang eller virkninger bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går dette ændringsdirektiv ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.

| (83) | Forordning (EU) nr. 537/2014, direktiv 2004/109/EF, direktiv 2006/43/EF og direktiv 2013/34/EU bør derfor ændres i overensstemmelse hermed. |
| --- | --- |

(83)

Forordning (EU) nr. 537/2014, direktiv 2004/109/EF, direktiv 2006/43/EF og direktiv 2013/34/EU bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.

| (84) | ECB er blevet hørt og afgav en udtalelse den 7. september 2021 — |
| --- | --- |

(84)

ECB er blevet hørt og afgav en udtalelse den 7. september 2021 —

VEDTAGET DETTE DIREKTIV:

Artikel 1

Ændring af direktiv 2013/34/EU

I direktiv 2013/34/EU foretages følgende ændringer:

| 1) | I artikel 1 tilføjes følgende stykker:

  »3.   De samordningsforanstaltninger, der er foreskrevet i dette direktivs artikel 19a, 29a, 29d, 30 og 33, artikel 34, stk. 1, andet afsnit, litra aa), stk. 2 og 3, og artikel 51, finder også anvendelse på medlemsstaternes love og administrative bestemmelser vedrørende følgende virksomheder, uanset deres retlige form, forudsat at de er store virksomheder eller små og mellemstore virksomheder, undtagen mikrovirksomheder, som er virksomheder af interesse for offentligheden som defineret i dette direktivs artikel 2, nr. 1), litra a):






  a) | forsikringsselskaber i den i artikel 2, stk. 1, i Rådets direktiv 91/674/EØF (*1) anvendte betydning |
| --- | --- | --- |

1)

I artikel 1 tilføjes følgende stykker:

»3.   De samordningsforanstaltninger, der er foreskrevet i dette direktivs artikel 19a, 29a, 29d, 30 og 33, artikel 34, stk. 1, andet afsnit, litra aa), stk. 2 og 3, og artikel 51, finder også anvendelse på medlemsstaternes love og administrative bestemmelser vedrørende følgende virksomheder, uanset deres retlige form, forudsat at de er store virksomheder eller små og mellemstore virksomheder, undtagen mikrovirksomheder, som er virksomheder af interesse for offentligheden som defineret i dette direktivs artikel 2, nr. 1), litra a):

a)

forsikringsselskaber i den i artikel 2, stk. 1, i Rådets direktiv 91/674/EØF (*1) anvendte betydning

| b) | kreditinstitutter som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 1), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 575/2013 (*2).
  Medlemsstaterne kan vælge ikke at anvende de i dette stykkes første afsnit omhandlede samordningsforanstaltninger på de virksomheder, der er anført i artikel 2, stk. 5, nr. 2)-23), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/36/EU (*3). |
| --- | --- |

b)

kreditinstitutter som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 1), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 575/2013 (*2).

Medlemsstaterne kan vælge ikke at anvende de i dette stykkes første afsnit omhandlede samordningsforanstaltninger på de virksomheder, der er anført i artikel 2, stk. 5, nr. 2)-23), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/36/EU (*3).

4.   De samordningsforanstaltninger, der er foreskrevet i artikel 19a, 29a og 29d, finder ikke anvendelse på de finansielle produkter, der er omhandlet i artikel 2, nr. 12), litra b) og f), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/2088 (*4).

5.   Samordningsforanstaltningerne i artikel 40a-40d finder ligeledes anvendelse på medlemsstaternes love og administrative bestemmelser vedrørende dattervirksomheder og filialer af virksomheder, der ikke henhører under en medlemsstats ret, men som har en retlig form, der kan sammenlignes med de virksomhedsformer, der er opført i bilag I.

(*1)  Rådets direktiv 91/674/EØF af 19. december 1991 om forsikringsselskabers årsregnskaber og konsoliderede regnskaber (EFT L 374 af 31.12.1991, s. 7)."

*1

(*2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 575/2013 af 26. juni 2013 om tilsynsmæssige krav til kreditinstitutter og om ændring af forordning (EU) nr. 648/2012 (EUT L 176 af 27.6.2013, s. 1)."

*2

(*3)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/36/EU af 26. juni 2013 om adgang til at udøve virksomhed som kreditinstitut og om tilsyn med kreditinstitutter, om ændring af direktiv 2002/87/EF og om ophævelse af direktiv 2006/48/EF og 2006/49/EF (EUT L 176 af 27.6.2013, s. 338)."

*3

(*4)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/2088 af 27. november 2019 om bæredygtighedsrelaterede oplysninger i sektoren for finansielle tjenesteydelser (EUT L 317 af 9.12.2019, s. 1).«
  "

*4

| 2) | I artikel 2 foretages følgende ændringer:






  a) | Nr. 5) affattes således:






  »5) | »nettoomsætning«: provenu fra salg af produkter og tjenesteydelser med fradrag af herpå ydede prisnedslag samt af merværdiafgift og anden skat, der er direkte forbundet med omsætningen; for forsikringsselskaber omhandlet i dette direktivs artikel 1, stk. 3, første afsnit, litra a), defineres »nettoomsætning« dog i overensstemmelse med artikel 35 og artikel 66, nr. 2), i Rådets direktiv 91/674/EØF (*5); for kreditinstitutter omhandlet i nærværende direktivs artikel 1, stk. 3, første afsnit, litra b), defineres »nettoomsætning« i overensstemmelse med artikel 43, stk. 2, litra c), i Rådets direktiv 86/635/EØF (*6); og for virksomheder omfattet af anvendelsesområdet for nærværende direktivs artikel 40a, stk. 1, forstås ved »nettoomsætning« provenuet som defineret ved eller i den forstand, der fremgår af rammerne for rapportering af finansielle oplysninger, på grundlag af hvilke virksomhedens regnskaber udarbejdes; |
| --- | --- | --- | --- |

2)

I artikel 2 foretages følgende ændringer:

a)

Nr. 5) affattes således:

»5)

»nettoomsætning«: provenu fra salg af produkter og tjenesteydelser med fradrag af herpå ydede prisnedslag samt af merværdiafgift og anden skat, der er direkte forbundet med omsætningen; for forsikringsselskaber omhandlet i dette direktivs artikel 1, stk. 3, første afsnit, litra a), defineres »nettoomsætning« dog i overensstemmelse med artikel 35 og artikel 66, nr. 2), i Rådets direktiv 91/674/EØF (*5); for kreditinstitutter omhandlet i nærværende direktivs artikel 1, stk. 3, første afsnit, litra b), defineres »nettoomsætning« i overensstemmelse med artikel 43, stk. 2, litra c), i Rådets direktiv 86/635/EØF (*6); og for virksomheder omfattet af anvendelsesområdet for nærværende direktivs artikel 40a, stk. 1, forstås ved »nettoomsætning« provenuet som defineret ved eller i den forstand, der fremgår af rammerne for rapportering af finansielle oplysninger, på grundlag af hvilke virksomhedens regnskaber udarbejdes;

*5

*6

(*5)  Rådets direktiv 91/674/EØF af 19. december 1991 om forsikringsselskabers årsregnskaber og konsoliderede regnskaber (EFT L 374 af 31.12.1991, s. 7)."

*5

(*6)  Rådets direktiv 86/635/EØF af 8. december 1986 om bankers og andre penge- og finansieringsinstitutters årsregnskaber og konsoliderede regnskaber (EFT L 372 af 31.12.1986, s. 1).«
  "

*6

| b) | Følgende numre tilføjes:






  »17) | »bæredygtighedsspørgsmål«: miljømæssige og sociale faktorer, menneskerettighedsfaktorer og ledelsesmæssige faktorer, herunder bæredygtighedsfaktorer som defineret i artikel 2, nr. 24), i forordning (EU) 2019/2088 |
| --- | --- | --- |

b)

Følgende numre tilføjes:

»17)

»bæredygtighedsspørgsmål«: miljømæssige og sociale faktorer, menneskerettighedsfaktorer og ledelsesmæssige faktorer, herunder bæredygtighedsfaktorer som defineret i artikel 2, nr. 24), i forordning (EU) 2019/2088

| 18) | »bæredygtighedsrapportering«: rapportering af oplysninger vedrørende bæredygtighedsspørgsmål i overensstemmelse med artikel 19a, 29a og 29d |
| --- | --- |

18)

»bæredygtighedsrapportering«: rapportering af oplysninger vedrørende bæredygtighedsspørgsmål i overensstemmelse med artikel 19a, 29a og 29d

| 19) | »immaterielle nøgleressourcer«: ressourcer uden fysisk substans, som virksomhedens forretningsmodel i afgørende grad afhænger af, og som er en kilde til virksomhedens værdiskabelse |
| --- | --- |

19)

»immaterielle nøgleressourcer«: ressourcer uden fysisk substans, som virksomhedens forretningsmodel i afgørende grad afhænger af, og som er en kilde til virksomhedens værdiskabelse

| 20) | »uafhængig udbyder af erklæringsydelser«: et overensstemmelsesvurderingsorgan, der er akkrediteret i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 765/2008 (*7) med henblik på den specifikke overensstemmelsesvurderingsaktivitet, der er omhandlet i dette direktivs artikel 34, stk. 1, andet afsnit, litra aa). |
| --- | --- |

20)

»uafhængig udbyder af erklæringsydelser«: et overensstemmelsesvurderingsorgan, der er akkrediteret i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 765/2008 (*7) med henblik på den specifikke overensstemmelsesvurderingsaktivitet, der er omhandlet i dette direktivs artikel 34, stk. 1, andet afsnit, litra aa).

*7

(*7)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 765/2008 af 9. juli 2008 om kravene til akkreditering og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 339/93 (EUT L 218 af 13.8.2008, s. 30).«
  "

*7

| 3) | I artikel 19, stk. 1, tilføjes følgende afsnit:

  »Store virksomheder og små og mellemstore virksomheder, undtagen mikrovirksomheder, som er virksomheder af interesse for offentligheden som defineret i artikel 2, nr. 1), litra a), skal medtage oplysninger om immaterielle nøgleressourcer og redegøre for, hvordan virksomhedens forretningsmodel grundlæggende afhænger af sådanne ressourcer, og for, hvorledes sådanne ressourcer er en kilde til værdiskabelse for virksomheden.« |
| --- | --- |

3)

I artikel 19, stk. 1, tilføjes følgende afsnit:

»Store virksomheder og små og mellemstore virksomheder, undtagen mikrovirksomheder, som er virksomheder af interesse for offentligheden som defineret i artikel 2, nr. 1), litra a), skal medtage oplysninger om immaterielle nøgleressourcer og redegøre for, hvordan virksomhedens forretningsmodel grundlæggende afhænger af sådanne ressourcer, og for, hvorledes sådanne ressourcer er en kilde til værdiskabelse for virksomheden.«

| 4) | Artikel 19a affattes således:

  »Artikel 19a
  Bæredygtighedsrapportering

  1.   Store virksomheder og små og mellemstore virksomheder, undtagen mikrovirksomheder, som er virksomheder af interesse for offentligheden som defineret i artikel 2, nr. 1), litra a), skal i ledelsesberetningen medtage oplysninger, der er nødvendige for at forstå virksomhedens indvirkning på bæredygtighedsspørgsmål, og oplysninger, der er nødvendige for at forstå, hvordan bæredygtighedsspørgsmål påvirker virksomhedens udvikling, resultat og situation.
  Oplysningerne omhandlet i første afsnit skal tydeligt kunne identificeres i ledelsesberetningen ved hjælp af et særskilt afsnit i denne.


  2.   Oplysningerne omhandlet i stk. 1 skal omfatte:






  a) | en kort beskrivelse af virksomhedens forretningsmodel og -strategi, herunder:






  i) | virksomhedens forretningsmodels og -strategis modstandsdygtighed over for risici i forbindelse med bæredygtighedsspørgsmål |
| --- | --- | --- | --- |

4)

Artikel 19a affattes således:

»Artikel 19a

Bæredygtighedsrapportering

1.   Store virksomheder og små og mellemstore virksomheder, undtagen mikrovirksomheder, som er virksomheder af interesse for offentligheden som defineret i artikel 2, nr. 1), litra a), skal i ledelsesberetningen medtage oplysninger, der er nødvendige for at forstå virksomhedens indvirkning på bæredygtighedsspørgsmål, og oplysninger, der er nødvendige for at forstå, hvordan bæredygtighedsspørgsmål påvirker virksomhedens udvikling, resultat og situation.

Oplysningerne omhandlet i første afsnit skal tydeligt kunne identificeres i ledelsesberetningen ved hjælp af et særskilt afsnit i denne.

2.   Oplysningerne omhandlet i stk. 1 skal omfatte:

a)

en kort beskrivelse af virksomhedens forretningsmodel og -strategi, herunder:

i)

virksomhedens forretningsmodels og -strategis modstandsdygtighed over for risici i forbindelse med bæredygtighedsspørgsmål

| ii) | virksomhedens muligheder vedrørende bæredygtighedsspørgsmål |
| --- | --- |

ii)

virksomhedens muligheder vedrørende bæredygtighedsspørgsmål

| iii) | virksomhedens planer, herunder gennemførelsestiltag og hertil hørende finansierings- og investeringsplaner, for at sikre, at dens forretningsmodel og -strategi er forenelige med overgangen til en bæredygtig økonomi og med begrænsningen af den globale opvarmning til 1,5 °C i overensstemmelse med Parisaftalen inden for rammerne af De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer vedtaget den 12. december 2015 (»Parisaftalen«) og med målet om at opnå klimaneutralitet senest i 2050 som fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/1119 (*8) og, hvor det er relevant, virksomhedens eksponering for kul-, olie- og gasrelaterede aktiviteter |
| --- | --- |

iii)

virksomhedens planer, herunder gennemførelsestiltag og hertil hørende finansierings- og investeringsplaner, for at sikre, at dens forretningsmodel og -strategi er forenelige med overgangen til en bæredygtig økonomi og med begrænsningen af den globale opvarmning til 1,5 °C i overensstemmelse med Parisaftalen inden for rammerne af De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer vedtaget den 12. december 2015 (»Parisaftalen«) og med målet om at opnå klimaneutralitet senest i 2050 som fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/1119 (*8) og, hvor det er relevant, virksomhedens eksponering for kul-, olie- og gasrelaterede aktiviteter

| iv) | hvordan virksomhedens forretningsmodel og -strategi tager hensyn til virksomhedens interessenters interesser og til virksomhedens indvirkning på bæredygtighedsspørgsmål |
| --- | --- |

iv)

hvordan virksomhedens forretningsmodel og -strategi tager hensyn til virksomhedens interessenters interesser og til virksomhedens indvirkning på bæredygtighedsspørgsmål

| v) | hvordan virksomhedens strategi er blevet gennemført med hensyn til bæredygtighedsspørgsmål |
| --- | --- |

v)

hvordan virksomhedens strategi er blevet gennemført med hensyn til bæredygtighedsspørgsmål

| b) | en beskrivelse af de tidsfæstede mål vedrørende bæredygtighed, som virksomheden har fastsat, herunder, hvor det er hensigtsmæssigt, absolutte mål for reduktion af drivhusgasemission i hvert fald for 2030 og 2050, en beskrivelse af virksomhedens fremskridt med hensyn til at nå disse mål og en tilkendegivelse af, hvorvidt virksomhedens mål vedrørende miljømæssige faktorer er baseret på definitiv videnskabelig dokumentation |
| --- | --- |

b)

en beskrivelse af de tidsfæstede mål vedrørende bæredygtighed, som virksomheden har fastsat, herunder, hvor det er hensigtsmæssigt, absolutte mål for reduktion af drivhusgasemission i hvert fald for 2030 og 2050, en beskrivelse af virksomhedens fremskridt med hensyn til at nå disse mål og en tilkendegivelse af, hvorvidt virksomhedens mål vedrørende miljømæssige faktorer er baseret på definitiv videnskabelig dokumentation

| c) | en beskrivelse af den rolle, som virksomhedens administrations-, ledelses- og tilsynsorganer spiller med hensyn til bæredygtighedsspørgsmål, og af deres ekspertise og færdigheder med henblik på at varetage denne rolle eller af den adgang sådanne organer har til sådan ekspertise og sådanne færdigheder |
| --- | --- |

c)

en beskrivelse af den rolle, som virksomhedens administrations-, ledelses- og tilsynsorganer spiller med hensyn til bæredygtighedsspørgsmål, og af deres ekspertise og færdigheder med henblik på at varetage denne rolle eller af den adgang sådanne organer har til sådan ekspertise og sådanne færdigheder

| d) | en beskrivelse af virksomhedens politikker vedrørende bæredygtighedsspørgsmål |
| --- | --- |

d)

en beskrivelse af virksomhedens politikker vedrørende bæredygtighedsspørgsmål

| e) | oplysninger om, hvorvidt der foreligger incitamentsordninger tilknyttet bæredygtighedsspørgsmål, som tilbydes medlemmer af administrations-, ledelses- og tilsynsorganerne |
| --- | --- |

e)

oplysninger om, hvorvidt der foreligger incitamentsordninger tilknyttet bæredygtighedsspørgsmål, som tilbydes medlemmer af administrations-, ledelses- og tilsynsorganerne

| f) | en beskrivelse af:






  i) | due diligence-procedurer, der er gennemført af virksomheden med hensyn til bæredygtighedsspørgsmål, hvor det er relevant i tråd med EU-krav til virksomheder om at gennemføre en due diligence-procedure |
| --- | --- | --- |

f)

en beskrivelse af:

i)

due diligence-procedurer, der er gennemført af virksomheden med hensyn til bæredygtighedsspørgsmål, hvor det er relevant i tråd med EU-krav til virksomheder om at gennemføre en due diligence-procedure

| ii) | de væsentligste aktuelle eller potentielle negative indvirkninger vedrørende virksomhedens egne aktiviteter og dens værdikæde, herunder dens produkter og tjenesteydelser, dens forretningsforbindelser og dens leverandørkæde, tiltag til at identificere og overvåge disse indvirkninger og andre negative indvirkninger, som virksomheden er påkrævet at identificere i henhold til andre EU-krav til virksomheder om at gennemføre en due diligence-procedure |
| --- | --- |

ii)

de væsentligste aktuelle eller potentielle negative indvirkninger vedrørende virksomhedens egne aktiviteter og dens værdikæde, herunder dens produkter og tjenesteydelser, dens forretningsforbindelser og dens leverandørkæde, tiltag til at identificere og overvåge disse indvirkninger og andre negative indvirkninger, som virksomheden er påkrævet at identificere i henhold til andre EU-krav til virksomheder om at gennemføre en due diligence-procedure

| iii) | eventuelle tiltag, der er taget af virksomheden, for at forebygge, afbøde, afhjælpe eller standse aktuelle eller potentielle negative indvirkninger og resultatet af sådanne tiltag |
| --- | --- |

iii)

eventuelle tiltag, der er taget af virksomheden, for at forebygge, afbøde, afhjælpe eller standse aktuelle eller potentielle negative indvirkninger og resultatet af sådanne tiltag

| g) | en beskrivelse af de væsentligste risici for virksomheden vedrørende bæredygtighedsspørgsmål, herunder en beskrivelse af virksomhedens væsentligste afhængigheder for så vidt angår disse spørgsmål, og hvordan virksomheden styrer disse risici |
| --- | --- |

g)

en beskrivelse af de væsentligste risici for virksomheden vedrørende bæredygtighedsspørgsmål, herunder en beskrivelse af virksomhedens væsentligste afhængigheder for så vidt angår disse spørgsmål, og hvordan virksomheden styrer disse risici

| h) | indikatorer, som er relevante for oplysningerne omhandlet i litra a)-g). |
| --- | --- |

h)

indikatorer, som er relevante for oplysningerne omhandlet i litra a)-g).

Virksomheder skal indberette den procedure, der er gennemført for at identificere de oplysninger, som de har medtaget i ledelsesberetningen i overensstemmelse med denne artikels stk. 1. Oplysningerne anført i dette stykkes første afsnit skal omfatte oplysninger vedrørende kort-, mellem- og langsigtede horisonter, alt efter hvad der er relevant.

3.   De oplysninger, der er omhandlet i stk. 1 og 2, skal i givet fald indeholde oplysninger om virksomhedens egne aktiviteter og om dens værdikæde, herunder dens produkter og tjenesteydelser, dens forretningsforbindelser og dens leverandørkæde.

Virksomheden skal i de første tre år efter datoen for anvendelsen af de foranstaltninger, som medlemsstaterne skal vedtage i henhold til artikel 5, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2022/2464 (*9), og i tilfælde af, at ikke alle de fornødne oplysninger om værdikæden foreligger, redegøre for de bestræbelser, den gør sig for at fremskaffe de fornødne oplysninger om dens værdikæde, for grundene til, at ikke alle de fornødne oplysninger er blevet fremskaffet, og dens planer for fremskaffelse af de fornødne oplysninger i fremtiden.

De oplysninger, der er omhandlet i stk. 1 og 2, skal i givet fald også indeholde henvisninger til og yderligere forklaringer på de andre oplysninger, der er medtaget i ledelsesberetningen i overensstemmelse med artikel 19, og de beløb, der er anført i årsregnskabet.

Medlemsstaterne kan tillade, at oplysninger vedrørende truende udvikling eller anliggender under forhandling udelades i undtagelsestilfælde, når det er den behørigt begrundede holdning hos medlemmerne af virksomhedens administrations-, ledelses- og tilsynsorganer, der handler inden for de beføjelser, der er tillagt dem efter national ret, og kollektivt har ansvar for holdningen, at offentliggørelsen af sådanne oplysninger vil være til væsentlig skade for virksomhedens handelsmæssige position, forudsat at en sådan udeladelse ikke forhindrer en rimelig og afbalanceret forståelse af virksomhedens udvikling, resultat og situation og dens aktivitets påvirkning.

4.   Virksomheder skal rapportere de oplysninger, der er omhandlet i denne artikels stk. 1-3, i overensstemmelse med de standarder for bæredygtighedsrapportering, der er vedtaget i henhold til artikel 29b.

5.   Virksomhedens ledelse skal underrette arbejdstagerrepræsentanterne på behørigt niveau og med disse drøfte de relevante oplysninger og midlerne til at fremskaffe og verificere bæredygtighedsoplysninger. Arbejdstagerrepræsentanternes holdning skal i givet fald videregives til de relevante administrations-, ledelses- eller tilsynsorganer.

6.   Uanset denne artikels stk. 2-4, og uden at det berører denne artikels stk. 9 og 10, kan små og mellemstore virksomheder omhandlet i denne artikels stk. 1, små og ikkekomplekse institutter defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 145), i forordning (EU) nr. 575/2013, captive-forsikringsselskaber defineret i artikel 13, nr. 2), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/138/EF (*10) og captive-genforsikringsselskaber defineret i nævnte direktivs artikel 13, nr. 5), begrænse deres bæredygtighedsrapportering til følgende oplysninger:

| a) | en kort beskrivelse af virksomhedens forretningsmodel og -strategi |
| --- | --- |

a)

en kort beskrivelse af virksomhedens forretningsmodel og -strategi

| b) | en beskrivelse af virksomhedens politikker vedrørende bæredygtighedsspørgsmål |
| --- | --- |

b)

en beskrivelse af virksomhedens politikker vedrørende bæredygtighedsspørgsmål

| c) | virksomhedens væsentligste aktuelle eller potentielle negative indvirkninger på bæredygtighedsspørgsmål og eventuelle tiltag, der er taget for at identificere, overvåge, forebygge, afbøde eller afhjælpe sådanne aktuelle eller potentielle negative indvirkninger |
| --- | --- |

c)

virksomhedens væsentligste aktuelle eller potentielle negative indvirkninger på bæredygtighedsspørgsmål og eventuelle tiltag, der er taget for at identificere, overvåge, forebygge, afbøde eller afhjælpe sådanne aktuelle eller potentielle negative indvirkninger

| d) | de væsentligste risici for virksomheden vedrørende bæredygtighedsspørgsmål og hvordan virksomheden håndterer disse risici |
| --- | --- |

d)

de væsentligste risici for virksomheden vedrørende bæredygtighedsspørgsmål og hvordan virksomheden håndterer disse risici

| e) | nøgleindikatorer, som er nødvendige for oplysningerne omhandlet i litra a)-d). |
| --- | --- |

e)

nøgleindikatorer, som er nødvendige for oplysningerne omhandlet i litra a)-d).

Små og mellemstore virksomheder, små og ikkekomplekse institutter og captive-forsikrings- og -genforsikringsselskaber, der gør brug af undtagelsen i første afsnit, skal rapportere i overensstemmelse med standarderne for bæredygtighedsrapportering for små og mellemstore virksomheder omhandlet i artikel 29c.

7.   For regnskabsår, der begynder inden den 1. januar 2028, kan små og mellemstore virksomheder, som er virksomheder af interesse for offentligheden som defineret i artikel 2, nr. 1), litra a), uanset nærværende artikels stk. 1, beslutte ikke at lade de oplysninger, der er omhandlet i nærværende artikels stk. 1, indgå i deres ledelsesberetninger. I sådanne tilfælde skal virksomhederne ikke desto mindre kort angive i sin ledelsesberetning, hvorfor bæredygtighedsrapporteringen ikke er medtaget.

8.   Virksomheder, der opfylder kravene i nærværende artikels stk. 1-4, og virksomheder, der er gør brug af undtagelsen i nærværende artikels stk. 6, anses for at have opfyldt kravet i artikel 19, stk. 1, tredje afsnit.

9.   En virksomhed, som er dattervirksomhed, er, under forudsætning af at betingelserne i dette stykkes andet afsnit er opfyldt, undtaget fra forpligtelserne i denne artikels stk. 1-4 (»den undtagne dattervirksomhed«), hvis en sådan virksomhed og dens dattervirksomheder er medtaget i den konsoliderede ledelsesberetning for en modervirksomhed, der er udarbejdet i overensstemmelse med artikel 29 og 29a. En virksomhed, der er en dattervirksomhed af en modervirksomhed, der er etableret i et tredjeland, er også undtaget fra forpligtelserne i nærværende artikels stk. 1-4, hvor en sådan virksomhed og dens dattervirksomheder er medtaget i den konsoliderede bæredygtighedsrapportering for den pågældende modervirksomhed, der er etableret i et tredjeland, og hvor denne konsoliderede bæredygtighedsrapportering udføres i overensstemmelse med de standarder for bæredygtighedsrapportering, der er vedtaget i henhold til artikel 29b eller på en måde, der er ækvivalent med disse standarder for bæredygtighedsrapportering, som fastsat ved en gennemførelsesretsakt om ækvivalensen af standarder for bæredygtighedsrapportering vedtaget i henhold til artikel 23, stk. 4, tredje afsnit, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/109/EF (*11).

Undtagelsen i første afsnit er underlagt følgende betingelser:

| a) | Ledelsesberetningen for den undtagne dattervirksomhed skal indeholde samtlige følgende oplysninger:






  i) | navn og hjemsted for den modervirksomhed, der rapporterer oplysninger på koncernniveau i overensstemmelse med denne artikel eller på en måde, der er ækvivalent med standarderne for bæredygtighedsrapportering vedtaget i henhold til dette direktivs artikel 29b, som fastsat i overensstemmelse med en gennemførelsesretsakt om ækvivalensen af standarder for bæredygtighedsrapportering vedtaget i henhold til artikel 23, stk. 4, tredje afsnit, i direktiv 2004/109/EF |
| --- | --- | --- |

a)

Ledelsesberetningen for den undtagne dattervirksomhed skal indeholde samtlige følgende oplysninger:

i)

navn og hjemsted for den modervirksomhed, der rapporterer oplysninger på koncernniveau i overensstemmelse med denne artikel eller på en måde, der er ækvivalent med standarderne for bæredygtighedsrapportering vedtaget i henhold til dette direktivs artikel 29b, som fastsat i overensstemmelse med en gennemførelsesretsakt om ækvivalensen af standarder for bæredygtighedsrapportering vedtaget i henhold til artikel 23, stk. 4, tredje afsnit, i direktiv 2004/109/EF

| ii) | internetlinks til modervirksomhedens konsoliderede ledelsesberetning eller i givet fald til modervirksomhedens konsoliderede bæredygtighedsrapportering som omhandlet i dette stykkes første afsnit, og til den udtalelse om bæredygtighedsrapportering, der er omhandlet i dette direktivs artikel 34, stk. 1, andet afsnit, litra aa), eller til den udtalelse om bæredygtighedsrapportering, der er omhandlet i nærværende afsnits litra b) |
| --- | --- |

ii)

internetlinks til modervirksomhedens konsoliderede ledelsesberetning eller i givet fald til modervirksomhedens konsoliderede bæredygtighedsrapportering som omhandlet i dette stykkes første afsnit, og til den udtalelse om bæredygtighedsrapportering, der er omhandlet i dette direktivs artikel 34, stk. 1, andet afsnit, litra aa), eller til den udtalelse om bæredygtighedsrapportering, der er omhandlet i nærværende afsnits litra b)

| iii) | oplysningen om, at virksomheden er undtaget fra forpligtelserne i denne artikels stk. 1-4. |
| --- | --- |

iii)

oplysningen om, at virksomheden er undtaget fra forpligtelserne i denne artikels stk. 1-4.

| b) | Hvis modervirksomheden er etableret i et tredjeland, skal dens konsoliderede bæredygtighedsrapportering og udtalelsen om den konsoliderede bæredygtighedsrapportering, fremsat af en eller flere personer eller firmaer, der er autoriseret til at afgive en udtalelse om bæredygtighedsrapporteringen i henhold til den nationale ret, som den pågældende modervirksomhed henhører under, offentliggøres i overensstemmelse med dette direktivs artikel 30 og med den medlemsstats nationale ret, som den undtagne dattervirksomhed henhører under. |
| --- | --- |

b)

Hvis modervirksomheden er etableret i et tredjeland, skal dens konsoliderede bæredygtighedsrapportering og udtalelsen om den konsoliderede bæredygtighedsrapportering, fremsat af en eller flere personer eller firmaer, der er autoriseret til at afgive en udtalelse om bæredygtighedsrapporteringen i henhold til den nationale ret, som den pågældende modervirksomhed henhører under, offentliggøres i overensstemmelse med dette direktivs artikel 30 og med den medlemsstats nationale ret, som den undtagne dattervirksomhed henhører under.

| c) | Hvis modervirksomheden er etableret i et tredjeland, skal de oplysninger, der fremlægges i henhold til artikel 8 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/852 (*12) vedrørende aktiviteter udført af den undtagne dattervirksomhed, der er etableret i Unionen, og dens dattervirksomheder, inkluderes i ledelsesberetningen fra den undtagne dattervirksomhed eller i den konsoliderede bæredygtighedsrapportering, der udføres af den i et tredjeland etablerede modervirksomhed. |
| --- | --- |

c)

Hvis modervirksomheden er etableret i et tredjeland, skal de oplysninger, der fremlægges i henhold til artikel 8 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/852 (*12) vedrørende aktiviteter udført af den undtagne dattervirksomhed, der er etableret i Unionen, og dens dattervirksomheder, inkluderes i ledelsesberetningen fra den undtagne dattervirksomhed eller i den konsoliderede bæredygtighedsrapportering, der udføres af den i et tredjeland etablerede modervirksomhed.

Den medlemsstat, under hvis nationale ret den undtagne dattervirksomhed henhører, kan stille krav om, at modervirksomhedens konsoliderede ledelsesberetning eller i givet fald konsoliderede bæredygtighedsrapportering offentliggøres på et sprog, som medlemsstaten godtager, og at der drages omsorg for eventuel fornøden oversættelse til et sådant sprog. Hvis oversættelsen ikke er attesteret, skal en erklæring herom vedlægges.

Virksomheder, der er undtaget fra forpligtelsen til at udarbejde en ledelsesberetning i henhold til artikel 37, er ikke forpligtet til at fremlægge de oplysninger, der er omhandlet i dette stykkes andet afsnit, litra a), nr. i)-iii), forudsat sådanne virksomheder fremlægger en konsolideret ledelsesberetning i overensstemmelse med artikel 37.

Med henblik på dette stykkes første afsnit og såfremt artikel 10 i forordning (EU) nr. 575/2013 finder anvendelse, behandles kreditinstitutter, der er omhandlet i dette direktivs artikel 1, stk. 3, første afsnit, litra b), som er fast tilknyttet et centralt organ, der kontrollerer dem på de betingelser, der er fastsat i artikel 10 i forordning (EU) nr. 575/2013, som dattervirksomheder af dette centrale organ.

Med henblik på dette stykkes første afsnit behandles forsikringsselskaber, der er omhandlet i dette direktivs artikel 1, stk. 3, første afsnit, litra a), som er en del af en koncern på grundlag af en finansiel tilknytning som omhandlet i artikel 212, stk. 1, litra c), nr. ii), i direktiv 2009/138/EF, og som er underlagt koncerntilsyn i overensstemmelse med nævnte direktivs artikel 213, stk. 2, litra a)-c), som dattervirksomheder af den pågældende koncerns modervirksomhed.

10.   Den i stk. 9 fastsatte undtagelse finder også anvendelse på virksomheder af interesse for offentligheden, som er underlagt kravene i denne artikel, med undtagelse af store virksomheder af interesse for offentligheden som defineret i dette direktivs artikel 2, nr. 1), litra a).

(*8)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/1119 af 30. juni 2021 om fastlæggelse af rammerne for at opnå klimaneutralitet og om ændring af forordning (EF) nr. 401/2009 og (EU) 2018/1999 (»den europæiske klimalov«) (EUT L 243 af 9.7.2021, s. 1)."

*8

(*9)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2022/2464 af 14. december 2022 om ændring af forordning (EU) nr. 537/2014, direktiv 2004/109/EF, direktiv 2006/43/EF og direktiv 2013/34/EU for så vidt angår virksomheders bæredygtighedsrapportering (EUT L 322 af 16.12.2022, s. 15)."

*9

(*10)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/138/EF af 25. november 2009 om adgang til og udøvelse af forsikrings- og genforsikringsvirksomhed (Solvens II) (EUT L 335 af 17.12.2009, s. 1)."

*10

(*11)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/109/EF af 15. december 2004 harmonisering af gennemsigtighedskrav i forbindelse med oplysninger om udstedere, hvis værdipapirer er optaget til handel på et reguleret marked, og om ændring af direktiv 2001/34/EF (EUT L 390 af 31.12.2004, s. 38)."

*11

(*12)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/852 af 18. juni 2020 om fastlæggelse af en ramme til fremme af bæredygtige investeringer og om ændring af forordning (EU) 2019/2088 (EUT L 198 af 22.6.2020, s. 13).«
  "

*12

| 5) | I artikel 20, stk. 1, foretages følgende ændringer:






  a) | Litra g) affattes således:






  »g) | en beskrivelse af mangfoldighedspolitikken, der anvendes i forbindelse med virksomhedens administrations-, ledelses- og tilsynsorganer for så vidt angår køn og andre aspekter såsom alder, handicap eller uddannelsesmæssige og erhvervsmæssige baggrunde, målene for denne mangfoldighedspolitik, hvordan den er blevet gennemført, og resultaterne i rapporteringsperioden. Hvis der ikke anvendes en sådan politik, skal redegørelsen indeholde en forklaring på, hvorfor det forholder sig således.« |
| --- | --- | --- | --- |

5)

I artikel 20, stk. 1, foretages følgende ændringer:

a)

Litra g) affattes således:

»g)

en beskrivelse af mangfoldighedspolitikken, der anvendes i forbindelse med virksomhedens administrations-, ledelses- og tilsynsorganer for så vidt angår køn og andre aspekter såsom alder, handicap eller uddannelsesmæssige og erhvervsmæssige baggrunde, målene for denne mangfoldighedspolitik, hvordan den er blevet gennemført, og resultaterne i rapporteringsperioden. Hvis der ikke anvendes en sådan politik, skal redegørelsen indeholde en forklaring på, hvorfor det forholder sig således.«

| b) | Følgende afsnit tilføjes:

  »Virksomheder, der er omfattet af artikel 19a, anses for at have opfyldt forpligtelsen i dette stykkes første afsnit, litra g), hvor de medtager de oplysninger, der kræves i henhold til disse litraer, som en del af deres bæredygtighedsrapportering, og en henvisning dertil indføjes i den konsoliderede redegørelse for virksomhedsledelse.« |
| --- | --- |

b)

Følgende afsnit tilføjes:

»Virksomheder, der er omfattet af artikel 19a, anses for at have opfyldt forpligtelsen i dette stykkes første afsnit, litra g), hvor de medtager de oplysninger, der kræves i henhold til disse litraer, som en del af deres bæredygtighedsrapportering, og en henvisning dertil indføjes i den konsoliderede redegørelse for virksomhedsledelse.«

| 6) | I artikel 23 foretages følgende ændringer:






  a) | I stk. 4 affattes litra b) således:






  »b) | det i litra a) nævnte konsoliderede regnskab og den konsoliderede ledelsesberetning for den større helhed af virksomheder udarbejdes af modervirksomheden for denne helhed i overensstemmelse med lovgivningen i den medlemsstat, som modervirksomheden henhører under, i overensstemmelse med dette direktiv med undtagelse af kravene i artikel 29a eller i overensstemmelse med internationale regnskabsstandarder, der er vedtaget i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1606/2002«. |
| --- | --- | --- | --- |

6)

I artikel 23 foretages følgende ændringer:

a)

I stk. 4 affattes litra b) således:

»b)

det i litra a) nævnte konsoliderede regnskab og den konsoliderede ledelsesberetning for den større helhed af virksomheder udarbejdes af modervirksomheden for denne helhed i overensstemmelse med lovgivningen i den medlemsstat, som modervirksomheden henhører under, i overensstemmelse med dette direktiv med undtagelse af kravene i artikel 29a eller i overensstemmelse med internationale regnskabsstandarder, der er vedtaget i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1606/2002«.

| b) | I stk. 8 affattes litra b, nr. i), således:






  »i) | i overensstemmelse med dette direktiv med undtagelse af kravene i artikel 29a«. |
| --- | --- | --- |

b)

I stk. 8 affattes litra b, nr. i), således:

»i)

i overensstemmelse med dette direktiv med undtagelse af kravene i artikel 29a«.

| c) | I stk. 8 affattes litra b, nr. iii), således:






  »iii) | på en måde, som er ligeværdig med konsoliderede regnskaber og konsoliderede ledelsesberetninger, der er udarbejdet i overensstemmelse med dette direktiv med undtagelse af kravene i artikel 29a, eller«. |
| --- | --- | --- |

c)

I stk. 8 affattes litra b, nr. iii), således:

»iii)

på en måde, som er ligeværdig med konsoliderede regnskaber og konsoliderede ledelsesberetninger, der er udarbejdet i overensstemmelse med dette direktiv med undtagelse af kravene i artikel 29a, eller«.

| 7) | Artikel 29a affattes således:

  »Artikel 29a
  Konsolideret bæredygtighedsrapportering

  1.   Modervirksomheder i store koncerner som omhandlet i artikel 3, stk. 7, skal i deres konsoliderede ledelsesberetning medtage oplysninger, der er nødvendige for at forstå koncernens indvirkning på bæredygtighedsspørgsmål, og oplysninger, der er nødvendige for at forstå, hvordan bæredygtighedsspørgsmål påvirker koncernens udvikling, resultat og situation.
  Oplysningerne omhandlet i første afsnit skal tydeligt kunne identificeres i den konsoliderede ledelsesberetning ved hjælp af et særskilt afsnit i denne.


  2.   Oplysningerne omhandlet i stk. 1 skal omfatte:






  a) | en kort beskrivelse af koncernens forretningsmodel og -strategi, herunder:






  i) | koncernens forretningsmodels og –strategis modstandsdygtighed over for risici i forbindelse med bæredygtighedsspørgsmål |
| --- | --- | --- | --- |

7)

Artikel 29a affattes således:

»Artikel 29a

Konsolideret bæredygtighedsrapportering

1.   Modervirksomheder i store koncerner som omhandlet i artikel 3, stk. 7, skal i deres konsoliderede ledelsesberetning medtage oplysninger, der er nødvendige for at forstå koncernens indvirkning på bæredygtighedsspørgsmål, og oplysninger, der er nødvendige for at forstå, hvordan bæredygtighedsspørgsmål påvirker koncernens udvikling, resultat og situation.

Oplysningerne omhandlet i første afsnit skal tydeligt kunne identificeres i den konsoliderede ledelsesberetning ved hjælp af et særskilt afsnit i denne.

2.   Oplysningerne omhandlet i stk. 1 skal omfatte:

a)

en kort beskrivelse af koncernens forretningsmodel og -strategi, herunder:

i)

koncernens forretningsmodels og –strategis modstandsdygtighed over for risici i forbindelse med bæredygtighedsspørgsmål

| ii) | koncernens muligheder vedrørende bæredygtighedsspørgsmål |
| --- | --- |

ii)

koncernens muligheder vedrørende bæredygtighedsspørgsmål

| iii) | koncernens planer, herunder gennemførelsestiltag og hertil hørende finansierings- og investeringsplaner, for at sikre, at dens forretningsmodel og -strategi er forenelige med overgangen til en bæredygtig økonomi og med begrænsningen af den globale opvarmning til 1,5 °C i overensstemmelse med Parisaftalen og med målet om at opnå klimaneutralitet senest i 2050 som fastsat i forordning (EU) 2021/1119 og, hvor det er relevant, koncernens eksponering for kul-, olie- og gasrelaterede aktiviteter |
| --- | --- |

iii)

koncernens planer, herunder gennemførelsestiltag og hertil hørende finansierings- og investeringsplaner, for at sikre, at dens forretningsmodel og -strategi er forenelige med overgangen til en bæredygtig økonomi og med begrænsningen af den globale opvarmning til 1,5 °C i overensstemmelse med Parisaftalen og med målet om at opnå klimaneutralitet senest i 2050 som fastsat i forordning (EU) 2021/1119 og, hvor det er relevant, koncernens eksponering for kul-, olie- og gasrelaterede aktiviteter

| iv) | hvordan koncernens forretningsmodel og -strategi tage hensyn til koncernens interessenters interesser og til koncernens indvirkning på bæredygtighedsspørgsmål |
| --- | --- |

iv)

hvordan koncernens forretningsmodel og -strategi tage hensyn til koncernens interessenters interesser og til koncernens indvirkning på bæredygtighedsspørgsmål

| v) | hvordan koncernens strategi er blevet gennemført med hensyn til bæredygtighedsspørgsmål |
| --- | --- |

v)

hvordan koncernens strategi er blevet gennemført med hensyn til bæredygtighedsspørgsmål

| b) | en beskrivelse af de tidsfæstede mål vedrørende bæredygtighed, som koncernen har fastsat, herunder, hvor det er hensigtsmæssigt, absolutte mål for reduktion af drivhusgasemission, i hvert fald for 2030 og 2050, en beskrivelse af koncernens fremskridt med hensyn til at nå disse mål, og en tilkendegivelse af, hvorvidt koncernens mål vedrørende miljømæssige faktorer er baseret på definitiv videnskabelig dokumentation |
| --- | --- |

b)

en beskrivelse af de tidsfæstede mål vedrørende bæredygtighed, som koncernen har fastsat, herunder, hvor det er hensigtsmæssigt, absolutte mål for reduktion af drivhusgasemission, i hvert fald for 2030 og 2050, en beskrivelse af koncernens fremskridt med hensyn til at nå disse mål, og en tilkendegivelse af, hvorvidt koncernens mål vedrørende miljømæssige faktorer er baseret på definitiv videnskabelig dokumentation

| c) | en beskrivelse af den rolle, som virksomhedens administrations-, ledelses- og tilsynsorganer spiller med hensyn til bæredygtighedsspørgsmål, og af deres ekspertise og færdigheder med henblik på at varetage denne rolle eller af den adgang sådanne organer har til sådan ekspertise og sådanne færdigheder |
| --- | --- |

c)

en beskrivelse af den rolle, som virksomhedens administrations-, ledelses- og tilsynsorganer spiller med hensyn til bæredygtighedsspørgsmål, og af deres ekspertise og færdigheder med henblik på at varetage denne rolle eller af den adgang sådanne organer har til sådan ekspertise og sådanne færdigheder

| d) | en beskrivelse af koncernens politikker vedrørende bæredygtighedsspørgsmål |
| --- | --- |

d)

en beskrivelse af koncernens politikker vedrørende bæredygtighedsspørgsmål

| e) | oplysninger om, hvorvidt der foreligger incitamentsordninger tilknyttet bæredygtighedsspørgsmål, som tilbydes medlemmer af administrations-, ledelses- og tilsynsorganerne |
| --- | --- |

e)

oplysninger om, hvorvidt der foreligger incitamentsordninger tilknyttet bæredygtighedsspørgsmål, som tilbydes medlemmer af administrations-, ledelses- og tilsynsorganerne

| f) | en beskrivelse af:






  i) | due diligence-procedurer, der er gennemført af virksomheden med hensyn til bæredygtighedsspørgsmål, og i givet fald i tråd med EU-krav til virksomheder om at gennemføre en due diligence-procedure |
| --- | --- | --- |

f)

en beskrivelse af:

i)

due diligence-procedurer, der er gennemført af virksomheden med hensyn til bæredygtighedsspørgsmål, og i givet fald i tråd med EU-krav til virksomheder om at gennemføre en due diligence-procedure

| ii) | de væsentligste aktuelle eller potentielle negative indvirkninger vedrørende koncernens egne aktiviteter og dens værdikæde, herunder dens produkter og tjenesteydelser, dens forretningsforbindelser og dens leverandørkæde, tiltag til at identificere og overvåge disse indvirkninger og øvrige negative indvirkninger, som virksomheden er forpligtet til at identificere i henhold til andre EU-krav om at gennemføre en due diligence-procedure |
| --- | --- |

ii)

de væsentligste aktuelle eller potentielle negative indvirkninger vedrørende koncernens egne aktiviteter og dens værdikæde, herunder dens produkter og tjenesteydelser, dens forretningsforbindelser og dens leverandørkæde, tiltag til at identificere og overvåge disse indvirkninger og øvrige negative indvirkninger, som virksomheden er forpligtet til at identificere i henhold til andre EU-krav om at gennemføre en due diligence-procedure

| iii) | eventuelle tiltag, der er taget af koncernen for at forebygge, afbøde, afhjælpe eller standse aktuelle eller potentielle negative indvirkninger og resultatet af sådanne tiltag |
| --- | --- |

iii)

eventuelle tiltag, der er taget af koncernen for at forebygge, afbøde, afhjælpe eller standse aktuelle eller potentielle negative indvirkninger og resultatet af sådanne tiltag

| g) | en beskrivelse af de væsentligste risici for koncernen vedrørende bæredygtighedsspørgsmål, herunder koncernens væsentligste afhængigheder for så vidt angår disse forhold, og hvordan koncernen styrer disse risici |
| --- | --- |

g)

en beskrivelse af de væsentligste risici for koncernen vedrørende bæredygtighedsspørgsmål, herunder koncernens væsentligste afhængigheder for så vidt angår disse forhold, og hvordan koncernen styrer disse risici

| h) | indikatorer, som er relevante for oplysningerne omhandlet i litra a)-g). |
| --- | --- |

h)

indikatorer, som er relevante for oplysningerne omhandlet i litra a)-g).

Modervirksomheder skal rapportere om procedure, der er gennemført for at identificere de oplysninger, som de har medtaget i den konsoliderede ledelsesberetning i overensstemmelse med denne artikels stk. 1. Oplysningerne anført i dette stykkes første afsnit skal omfatte oplysninger vedrørende kort-, mellem- og langsigtede tidshorisonter, alt efter hvad der er relevant.

3.   De oplysninger, der er omhandlet i stk. 1 og 2, skal i givet fald indeholde oplysninger om koncernens egne aktiviteter og om dens værdikæde, herunder dens produkter og tjenesteydelser, dens forretningsforbindelser og dens leverandørkæde.

Modervirksomheden skal i de første tre år efter datoen for anvendelsen af de foranstaltninger, som medlemsstaterne skal vedtage i henhold til artikel 5, stk. 2, i direktiv (EU) 2022/2464, og i tilfælde af, at ikke alle de fornødne oplysninger om værdikæden foreligger, redegøre for de bestræbelser, den gør sig for at fremskaffe de fornødne oplysninger om dens værdikæde, for grundene til, at ikke alle de fornødne oplysninger er blevet fremskaffet, og dens planer for fremskaffelse af de fornødne oplysninger i fremtiden.

De oplysninger, der er omhandlet i stk. 1 og 2, skal i givet fald også indeholde henvisninger til og yderligere forklaringer på de andre oplysninger, der er medtaget i den konsoliderede ledelsesberetning i overensstemmelse med dette direktivs artikel 29, og de beløb, der er anført i det konsoliderede årsregnskab.

Medlemsstaterne kan tillade, at oplysninger vedrørende truende udvikling eller anliggender under forhandling udelades i undtagelsestilfælde, når det er den behørigt begrundede holdning hos medlemmerne af virksomhedens administrations-, ledelses- og tilsynsorganer, der handler inden for de beføjelser, der er tillagt dem efter national ret, og kollektivt har ansvar for holdningen, at offentliggørelsen af sådanne oplysninger vil være til væsentlig skade for koncernens handelsmæssige position, forudsat at en sådan udeladelse ikke forhindrer en rimelig og afbalanceret forståelse af koncernens udvikling, resultat og situation og dens aktivitets påvirkning.

4.   Hvor den rapporterende virksomhed identificerer betydelige forskelle mellem risiciene for eller indvirkningen af koncernen og risiciene for eller indvirkningen af en eller flere af dens dattervirksomheder, skal virksomheden give en tilstrækkelig forklaring på, alt efter hvad der er relevant, risiciene for eller indvirkningen af den eller de berørte dattervirksomheder.

Virksomheder skal anføre, hvilke af de dattervirksomheder, der er omfattet af konsolideringen, der er undtaget fra kravet om årlig eller konsolideret bæredygtighedsrapportering i henhold til henholdsvis artikel 19a, stk. 9, eller artikel 29a, stk. 8.

5.   Modervirksomheder skal rapportere de oplysninger, der er omhandlet i stk. 1-3, i overensstemmelse med de standarder for bæredygtighedsrapportering, der er vedtaget i henhold til artikel 29b.

6.   Modervirksomhedens ledelse skal underrette arbejdstagerrepræsentanter på behørigt niveau og med disse drøfte de relevante oplysninger og midlerne til at fremskaffe og verificere bæredygtighedsoplysninger. Arbejdstagerrepræsentanternes holdning skal i givet fald videregives til de relevante administrations-, ledelses- eller tilsynsorganer.

7.   En modervirksomhed, der opfylder kravene i denne artikels stk. 1-5, anses for at have opfyldt kravene i artikel 19, stk. 1, tredje afsnit, og artikel 19a.

8.   En modervirksomhed, som er dattervirksomhed, er, under forudsætning af at betingelserne i dette stykkes andet afsnit er opfyldt, undtaget fra forpligtelserne i nærværende artikels stk. 1-5 (»den undtagne modervirksomhed«), hvis en sådan modervirksomhed og dens dattervirksomheder er medtaget i den konsoliderede ledelsesberetning for en anden virksomhed, der er udarbejdet i overensstemmelse med artikel 29 og nærværende artikel. En modervirksomhed, der er en dattervirksomhed af en modervirksomhed, der er etableret i et tredjeland, er også undtaget fra forpligtelserne i nærværende artikels stk. 1-5, hvor en sådan modervirksomhed og dens dattervirksomheder er medtaget i den konsoliderede bæredygtighedsrapportering for den pågældende modervirksomhed, der er etableret i et tredjeland, og hvor denne konsoliderede bæredygtighedsrapportering udføres i overensstemmelse med de standarder for bæredygtighedsrapportering, der er vedtaget i henhold til artikel 29b eller på en måde, der er ækvivalent med disse standarder for bæredygtighedsrapportering, som fastsat ved en gennemførelsesretsakt om ækvivalensen af standarder for bæredygtighedsrapportering vedtaget i henhold til artikel 23, stk. 4, tredje afsnit, i direktiv 2004/109/EF.

Undtagelsen i første afsnit er underlagt følgende betingelser:

| a) | Ledelsesberetningen for den undtagne modervirksomhed skal indeholde samtlige følgende oplysninger:






  i) | navn og hjemsted for den modervirksomhed, der rapporterer oplysninger på koncernniveau i overensstemmelse med denne artikel eller på en måde, der er ækvivalent med standarderne for bæredygtighedsrapportering vedtaget i henhold til dette direktivs artikel 29b, som fastsat i overensstemmelse med en gennemførelsesretsakt om ækvivalensen af standarder for bæredygtighedsrapportering vedtaget i henhold til artikel 23, stk. 4, tredje afsnit, i direktiv 2004/109/EF |
| --- | --- | --- |

a)

Ledelsesberetningen for den undtagne modervirksomhed skal indeholde samtlige følgende oplysninger:

i)

navn og hjemsted for den modervirksomhed, der rapporterer oplysninger på koncernniveau i overensstemmelse med denne artikel eller på en måde, der er ækvivalent med standarderne for bæredygtighedsrapportering vedtaget i henhold til dette direktivs artikel 29b, som fastsat i overensstemmelse med en gennemførelsesretsakt om ækvivalensen af standarder for bæredygtighedsrapportering vedtaget i henhold til artikel 23, stk. 4, tredje afsnit, i direktiv 2004/109/EF

| ii) | internetlinks til modervirksomhedens konsoliderede ledelsesberetning eller i givet fald til modervirksomhedens konsoliderede bæredygtighedsrapportering som omhandlet i dette stykkes første afsnit, og til den udtalelse om bæredygtighedsrapportering, der er omhandlet i dette direktivs artikel 34, stk. 1, andet afsnit, litra aa), eller til den udtalelse om bæredygtighedsrapportering, der er omhandlet i nærværende afsnits litra b) |
| --- | --- |

ii)

internetlinks til modervirksomhedens konsoliderede ledelsesberetning eller i givet fald til modervirksomhedens konsoliderede bæredygtighedsrapportering som omhandlet i dette stykkes første afsnit, og til den udtalelse om bæredygtighedsrapportering, der er omhandlet i dette direktivs artikel 34, stk. 1, andet afsnit, litra aa), eller til den udtalelse om bæredygtighedsrapportering, der er omhandlet i nærværende afsnits litra b)

| iii) | oplysningen om at modervirksomheden er undtaget fra forpligtelserne i denne artikels stk. 1-5. |
| --- | --- |

iii)

oplysningen om at modervirksomheden er undtaget fra forpligtelserne i denne artikels stk. 1-5.

| b) | Hvis modervirksomheden er etableret i et tredjeland, skal dens konsoliderede bæredygtighedsrapportering og udtalelsen om bæredygtighedsrapporteringen, som er afgivet af en eller flere personer eller firmaer, der er autoriseret til at afgive en udtalelse om bæredygtighedsrapporteringen i henhold til den nationale ret, som modervirksomheden henhører under, offentliggøres i overensstemmelse med artikel 30 og med den nationale ret, som den undtagne modervirksomhed henhører under. |
| --- | --- |

b)

Hvis modervirksomheden er etableret i et tredjeland, skal dens konsoliderede bæredygtighedsrapportering og udtalelsen om bæredygtighedsrapporteringen, som er afgivet af en eller flere personer eller firmaer, der er autoriseret til at afgive en udtalelse om bæredygtighedsrapporteringen i henhold til den nationale ret, som modervirksomheden henhører under, offentliggøres i overensstemmelse med artikel 30 og med den nationale ret, som den undtagne modervirksomhed henhører under.

| c) | Hvis modervirksomheden er etableret i et tredjeland skal de oplysninger, der fremlægges i henhold til artikel 8 i forordning (EU) 2020/852 vedrørende aktiviteter udført af den dattervirksomhed, der er etableret i Unionen og undtaget fra bæredygtighedsrapportering på grundlag af dette direktivs artikel 19a, stk. 9, inkluderes i ledelsesberetningen fra den undtagne modervirksomhed eller i den konsoliderede bæredygtighedsrapportering, der udføres arbejdes af den i et tredjeland etablerede modervirksomhed. |
| --- | --- |

c)

Hvis modervirksomheden er etableret i et tredjeland skal de oplysninger, der fremlægges i henhold til artikel 8 i forordning (EU) 2020/852 vedrørende aktiviteter udført af den dattervirksomhed, der er etableret i Unionen og undtaget fra bæredygtighedsrapportering på grundlag af dette direktivs artikel 19a, stk. 9, inkluderes i ledelsesberetningen fra den undtagne modervirksomhed eller i den konsoliderede bæredygtighedsrapportering, der udføres arbejdes af den i et tredjeland etablerede modervirksomhed.

Den medlemsstat, under hvis nationale ret den undtagne modervirksomhed henhører, kan stille krav om, at modervirksomhedens konsoliderede ledelsesberetning eller i givet fald konsoliderede bæredygtighedsrapport offentliggøres på et sprog, som medlemsstaten godtager, og at der drages omsorg for eventuel fornøden oversættelse til et sådant sprog. Hvis oversættelsen ikke er attesteret, skal en erklæring herom vedlægges.

Modervirksomheder, der er undtaget fra forpligtelsen til at udarbejde en ledelsesberetning i henhold til artikel 37, er ikke forpligtet til at fremlægge de oplysninger, der er omhandlet i dette stykkes andet afsnit, litra a), nr. i)-iii), forudsat sådanne virksomheder fremlægger en konsolideret ledelsesberetning i overensstemmelse med artikel 37.

Med henblik på dette stykkes første afsnit og såfremt artikel 10 i forordning (EU) nr. 575/2013 finder anvendelse, behandles kreditinstitutter omhandlet i dette direktivs artikel 1, stk. 3, første afsnit, litra b), som er fast tilknyttet et centralt organ, der kontrollerer dem på de betingelser, der er fastsat i artikel 10 i forordning (EU) nr. 575/2013, som dattervirksomheder af dette centrale organ.

Med henblik på dette stykkes første afsnit behandles forsikringsselskaber, der er omhandlet i dette direktivs artikel 1, stk. 3, første afsnit, litra a), som er en del af en koncern på grundlag af en finansiel tilknytning som omhandlet i artikel 212, stk. 1, litra c), nr. ii), i direktiv 2009/138/EF, og som er underlagt koncerntilsyn i overensstemmelse med nævnte direktivs artikel 213, stk. 2, litra a)-c), som dattervirksomheder af den pågældende koncerns modervirksomhed.

9.   Den i stk. 8 fastsatte undtagelse finder også anvendelse på virksomheder af interesse for offentligheden, som er underlagt kravene i denne artikel, med undtagelse af store virksomheder interesse for offentligheden som defineret i dette direktivs artikel 2, nr. 1), litra a).«

| 8) | Følgende kapitel indsættes:


  »KAPITEL 6a


  STANDARDER FOR BÆREDYGTIGHEDSRAPPORTERING



  Artikel 29b
  Standarder for bæredygtighedsrapportering

  1.   Kommissionen vedtager delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 49 for at supplere dette direktiv med henblik på at fastsætte standarder for bæredygtighedsrapportering. Disse standarder for bæredygtighedsrapportering angiver de oplysninger, som virksomheder skal indberette i overensstemmelse med artikel 19a og 29a, og, hvor det er relevant, den struktur, der skal anvendes til at præsentere disse oplysninger.
  I de delegerede retsakter, der er omhandlet i dette stykkes første afsnit, angiver Kommissionen senest den 30. juni 2023 de oplysninger, som virksomheder skal give i overensstemmelse med artikel 19a, stk. 1 og 2, og, hvor det er relevant, artikel 29a, stk. 1 og 2, der som minimum skal indbefatte de oplysninger, som finansielle markedsdeltagere, der er omfattet af oplysningsforpligtelserne i forordning (EU) 2019/2088, har brug for med henblik på at opfylde disse forpligtelser.
  I de delegerede retsakter, der er omhandlet i første afsnit, angiver Kommission senest den 30. juni 2024:






  i) | de supplerende oplysninger, som virksomheder skal indberette vedrørende de bæredygtighedsspørgsmål og rapporteringsområder, der er anført i artikel 19a, stk. 2, hvis nødvendigt |
| --- | --- | --- |

8)

Følgende kapitel indsættes:

»KAPITEL 6a

STANDARDER FOR BÆREDYGTIGHEDSRAPPORTERING

Artikel 29b

Standarder for bæredygtighedsrapportering

1.   Kommissionen vedtager delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 49 for at supplere dette direktiv med henblik på at fastsætte standarder for bæredygtighedsrapportering. Disse standarder for bæredygtighedsrapportering angiver de oplysninger, som virksomheder skal indberette i overensstemmelse med artikel 19a og 29a, og, hvor det er relevant, den struktur, der skal anvendes til at præsentere disse oplysninger.

I de delegerede retsakter, der er omhandlet i dette stykkes første afsnit, angiver Kommissionen senest den 30. juni 2023 de oplysninger, som virksomheder skal give i overensstemmelse med artikel 19a, stk. 1 og 2, og, hvor det er relevant, artikel 29a, stk. 1 og 2, der som minimum skal indbefatte de oplysninger, som finansielle markedsdeltagere, der er omfattet af oplysningsforpligtelserne i forordning (EU) 2019/2088, har brug for med henblik på at opfylde disse forpligtelser.

I de delegerede retsakter, der er omhandlet i første afsnit, angiver Kommission senest den 30. juni 2024:

i)

de supplerende oplysninger, som virksomheder skal indberette vedrørende de bæredygtighedsspørgsmål og rapporteringsområder, der er anført i artikel 19a, stk. 2, hvis nødvendigt

| ii) | de oplysninger, som virksomheder skal indberette, som er specifikke for den sektor, de opererer i. |
| --- | --- |

ii)

de oplysninger, som virksomheder skal indberette, som er specifikke for den sektor, de opererer i.

Rapporteringskravene fastlagt i de i første afsnit omhandlede delegerede retsakter træder tidligst i kraft fire måneder efter, at de er blevet vedtaget af Kommissionen.

Når Kommissionen vedtager delegerede retsakter til at angive de oplysninger, der er påkrævet i henhold til tredje afsnits nr. ii), skal den være særlig opmærksom på omfanget af risiciene og indvirkningen vedrørende bæredygtighedsforhold for hver sektor, idet den tager hensyn til, at disse risici og indvirkninger er mere udtalte i nogle sektorer end andre.

Kommissionen reviderer mindst hvert tredje år efter deres anvendelsesdato de delegerede retsakter vedtaget i henhold til denne artikel, idet den tager hensyn til den tekniske rådgivning fra Den Europæiske Rådgivende Regnskabsgruppe (EFRAG) og ændrer, hvor det er nødvendigt, sådanne delegerede retsakter for at tage hensyn til den relevante udvikling, herunder udviklingen med hensyn til internationale standarder.

Kommissionen hører mindst en gang om året Europa-Parlamentet og hører i fællesskab medlemsstatsekspertgruppen vedrørende bæredygtig finansiering omhandlet i artikel 24 i forordning (EU) 2020/852 og regnskabskontroludvalget omhandlet i artikel 6 i forordning (EF) nr. 1606/2002 om EFRAGS's arbejdsprogram for så vidt angår udarbejdelsen af standarder for bæredygtighedsrapportering.

2.   Standarderne for bæredygtighedsrapportering skal sikre kvaliteten af indberettede oplysninger ved at stille krav om, at disse er forståelige, relevante, verificerbare, sammenlignelige og gengivet på korrekt vis. Standarderne for bæredygtighedsrapportering skal undgå at pålægge virksomheder en uforholdsmæssig administrativ byrde, herunder ved i videst muligt omfang at tage hensyn til globale initiativers arbejde med henblik på fastsættelse af standarder for bæredygtighedsrapportering som fastsat i stk. 5, litra a).

Standarderne for bæredygtighedsrapportering skal under hensyntagen til genstanden for en bestemt standard for bæredygtighedsrapportering

| a) | angive, hvilke oplysninger virksomheder skal fremlægge om følgende miljømæssige faktorer:






  i) | modvirkning af klimaændringer, herunder hvad angår scope 1-, scope 2- og, hvor det er relevant, scope 3-drivhusgasemissioner |
| --- | --- | --- |

a)

angive, hvilke oplysninger virksomheder skal fremlægge om følgende miljømæssige faktorer:

i)

modvirkning af klimaændringer, herunder hvad angår scope 1-, scope 2- og, hvor det er relevant, scope 3-drivhusgasemissioner

| ii) | tilpasning til klimaændringer |
| --- | --- |

ii)

tilpasning til klimaændringer

| iii) | vand- og havressourcer |
| --- | --- |

iii)

vand- og havressourcer

| iv) | ressourceanvendelse og den cirkulære økonomi |
| --- | --- |

iv)

ressourceanvendelse og den cirkulære økonomi

| v) | forurening |
| --- | --- |

v)

forurening

| vi) | biodiversitet og økosystemer |
| --- | --- |

vi)

biodiversitet og økosystemer

| b) | angive, hvilke oplysninger virksomheder skal fremlægge om følgende sociale faktorer og menneskeretsfaktorer:






  i) | lige behandling af og lige muligheder for alle, herunder ligestilling mellem kønnene og lige løn for arbejde af samme værdi, uddannelse og kompetenceudvikling, beskæftigelse og inklusion af personer med handicap, foranstaltninger mod vold og chikane på arbejdspladsen, og diversitet |
| --- | --- | --- |

b)

angive, hvilke oplysninger virksomheder skal fremlægge om følgende sociale faktorer og menneskeretsfaktorer:

i)

lige behandling af og lige muligheder for alle, herunder ligestilling mellem kønnene og lige løn for arbejde af samme værdi, uddannelse og kompetenceudvikling, beskæftigelse og inklusion af personer med handicap, foranstaltninger mod vold og chikane på arbejdspladsen, og diversitet

| ii) | arbejdsforhold, herunder sikkerhed i ansættelse, arbejdstid, tilstrækkelig aflønning, dialog mellem arbejdsmarkedets parter, organisationsfrihed, eksistensen af samarbejdsudvalg, kollektive overenskomstforhandlinger, herunder andelen af arbejdstagere omfattet af kollektive overenskomster, arbejdstageres ret til oplysninger, høring og deltagelse, balance mellem arbejds- og privatliv, og sundhed og sikkerhed |
| --- | --- |

ii)

arbejdsforhold, herunder sikkerhed i ansættelse, arbejdstid, tilstrækkelig aflønning, dialog mellem arbejdsmarkedets parter, organisationsfrihed, eksistensen af samarbejdsudvalg, kollektive overenskomstforhandlinger, herunder andelen af arbejdstagere omfattet af kollektive overenskomster, arbejdstageres ret til oplysninger, høring og deltagelse, balance mellem arbejds- og privatliv, og sundhed og sikkerhed

| iii) | respekt for menneskerettighederne, de grundlæggende frihedsrettigheder, de demokratiske principper og standarderne i de internationale grundlæggende menneskerettighedsinstrumenter (»International Bill of Human Rights«) og FN's andre centrale menneskerettighedskonventioner, herunder FN's konvention om rettigheder for personer med handicap, FN's deklaration om oprindelige folks rettigheder, Den Internationale Arbejdsorganisations erklæring om grundlæggende principper og rettigheder på arbejdet og Den Internationale Arbejdsorganisationsgrundlæggende konventioner, den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder, den europæiske socialpagt og Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder |
| --- | --- |

iii)

respekt for menneskerettighederne, de grundlæggende frihedsrettigheder, de demokratiske principper og standarderne i de internationale grundlæggende menneskerettighedsinstrumenter (»International Bill of Human Rights«) og FN's andre centrale menneskerettighedskonventioner, herunder FN's konvention om rettigheder for personer med handicap, FN's deklaration om oprindelige folks rettigheder, Den Internationale Arbejdsorganisations erklæring om grundlæggende principper og rettigheder på arbejdet og Den Internationale Arbejdsorganisationsgrundlæggende konventioner, den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder, den europæiske socialpagt og Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder

| c) | angive, hvilke oplysninger virksomheder skal fremlægge om følgende ledelsesmæssige faktorer:






  i) | den rolle, som virksomhedens administrations-, ledelses- og tilsynsorganer udfylder med hensyn til bæredygtighedsspørgsmål, og deres ekspertise og færdigheder med henblik på at varetage denne rolle eller den adgang sådanne organer har til sådan ekspertise og færdigheder |
| --- | --- | --- |

c)

angive, hvilke oplysninger virksomheder skal fremlægge om følgende ledelsesmæssige faktorer:

i)

den rolle, som virksomhedens administrations-, ledelses- og tilsynsorganer udfylder med hensyn til bæredygtighedsspørgsmål, og deres ekspertise og færdigheder med henblik på at varetage denne rolle eller den adgang sådanne organer har til sådan ekspertise og færdigheder

| ii) | hovedelementerne i virksomhedens interne kontrol- og risikostyringssystemer vedrørende bæredygtighedsrapporterings- og beslutningsprocessen |
| --- | --- |

ii)

hovedelementerne i virksomhedens interne kontrol- og risikostyringssystemer vedrørende bæredygtighedsrapporterings- og beslutningsprocessen

| iii) | forretningsetik og virksomhedskultur, herunder bekæmpelse af korruption og bestikkelse, beskyttelse af whistleblowere og dyrevelfærd |
| --- | --- |

iii)

forretningsetik og virksomhedskultur, herunder bekæmpelse af korruption og bestikkelse, beskyttelse af whistleblowere og dyrevelfærd

| iv) | virksomhedens aktiviteter og tilsagn vedrørende dens udøvelse af politisk indflydelse, herunder dens lobbyvirksomhed |
| --- | --- |

iv)

virksomhedens aktiviteter og tilsagn vedrørende dens udøvelse af politisk indflydelse, herunder dens lobbyvirksomhed

| v) | styringen og kvaliteten af forbindelser med kunder, leverandører og samfundsgrupper, der er berørt af virksomhedens aktiviteter, herunder betalingspraksis, navnlig hvad angår forsinket betaling til små- og mellemstore virksomheder. |
| --- | --- |

v)

styringen og kvaliteten af forbindelser med kunder, leverandører og samfundsgrupper, der er berørt af virksomhedens aktiviteter, herunder betalingspraksis, navnlig hvad angår forsinket betaling til små- og mellemstore virksomheder.

3.   Standarderne for bæredygtighedsrapportering skal angive de fremadrettede, retrospektive, kvalitative og kvantitative oplysninger, alt efter hvad der er relevant, som virksomheden skal indrapportere.

4.   Standarderne for bæredygtighedsrapportering skal tage højde for de vanskeligheder, som virksomheder kan støde på i forbindelse med indsamling af oplysninger fra aktører i hele deres værdikæde, især fra dem der ikke er underlagt kravene om bæredygtighedsrapportering fastsat i artikel 19a eller 29a, og fra leverandører på nye markeder og i vækstøkonomier. Standarderne skal angive oplysningskrav om værdikæder, der står i rimeligt forhold til og er relevante for kapaciteten og karakteristikaene af virksomheder i værdikæder og til og for omfanget og kompleksiteten af deres aktiviteter, især for de virksomheder der ikke er underlagt kravene om bæredygtighedsrapportering i artikel 19a eller 29a. Standarder for bæredygtighedsrapportering skal ikke angive oplysningskrav, som vil kræve, at virksomheder indhenter oplysninger fra små og mellemstore virksomheder i deres værdikæde, der rækker ud over de oplysninger, der skal fremlægges i henhold til standarderne for bæredygtighedsrapportering for små og mellemstore virksomheder, der er omhandlet i artikel 29c.

Første afsnit berører ikke EU-krav til virksomheder om at gennemføre due diligence-procedurer.

5.   Når Kommissionen vedtager delegerede retsakter i henhold til stk. 1, tager den i videst muligt omfang hensyn til

| a) | globale initiativers arbejde med henblik på fastsættelse af standarder for bæredygtighedsrapportering samt eksisterende standarder og rammer for naturkapitalopgørelser og for drivhusgasopgørelser, ansvarlig forretningsskik, virksomheders sociale ansvar og bæredygtig udvikling |
| --- | --- |

a)

globale initiativers arbejde med henblik på fastsættelse af standarder for bæredygtighedsrapportering samt eksisterende standarder og rammer for naturkapitalopgørelser og for drivhusgasopgørelser, ansvarlig forretningsskik, virksomheders sociale ansvar og bæredygtig udvikling

| b) | de oplysninger, som deltagere på det finansielle marked har brug for med henblik på at kunne opfylde deres oplysningsforpligtelser fastlagt i forordning (EU) 2019/2088 og de delegerede retsakter, der er vedtaget i henhold til nævnte forordning |
| --- | --- |

b)

de oplysninger, som deltagere på det finansielle marked har brug for med henblik på at kunne opfylde deres oplysningsforpligtelser fastlagt i forordning (EU) 2019/2088 og de delegerede retsakter, der er vedtaget i henhold til nævnte forordning

| c) | de kriterier, indikatorer og metodologier, der er fastsat i de delegerede retsakter vedtaget i henhold til forordning (EU) 2020/852, herunder de tekniske screeningskriterier, der er fastsat i henhold til artikel 10, stk. 3, artikel 11, stk. 3, artikel 12, stk. 2, artikel 13, stk. 2, artikel 14, stk. 2, og artikel 15, stk. 2, i nævnte forordning, og de rapporteringskrav der er fastsat i den delegerede retsakt vedtaget i henhold til nævnte forordnings artikel 8 |
| --- | --- |

c)

de kriterier, indikatorer og metodologier, der er fastsat i de delegerede retsakter vedtaget i henhold til forordning (EU) 2020/852, herunder de tekniske screeningskriterier, der er fastsat i henhold til artikel 10, stk. 3, artikel 11, stk. 3, artikel 12, stk. 2, artikel 13, stk. 2, artikel 14, stk. 2, og artikel 15, stk. 2, i nævnte forordning, og de rapporteringskrav der er fastsat i den delegerede retsakt vedtaget i henhold til nævnte forordnings artikel 8

| d) | de oplysningskrav, der gælder for benchmarkadministratorer i benchmarkerklæringen og i benchmarkmetodologien, og minimumsstandarderne for opbygningen af EU-benchmarks for klimaovergangen og Paristilpassede EU-benchmarks i overensstemmelse med Kommissionens delegerede forordning (EU) 2020/1816 (*13), (EU) 2020/1817 (*14) og (EU) 2020/1818 (*15) |
| --- | --- |

d)

de oplysningskrav, der gælder for benchmarkadministratorer i benchmarkerklæringen og i benchmarkmetodologien, og minimumsstandarderne for opbygningen af EU-benchmarks for klimaovergangen og Paristilpassede EU-benchmarks i overensstemmelse med Kommissionens delegerede forordning (EU) 2020/1816 (*13), (EU) 2020/1817 (*14) og (EU) 2020/1818 (*15)

| e) | de oplysninger, der er anført i de gennemførelsesretsakter, der er vedtaget i henhold til artikel 434a i forordning (EU) nr. 575/2013 |
| --- | --- |

e)

de oplysninger, der er anført i de gennemførelsesretsakter, der er vedtaget i henhold til artikel 434a i forordning (EU) nr. 575/2013

| f) | Kommissionens henstilling 2013/179/EU (*16) |
| --- | --- |

f)

Kommissionens henstilling 2013/179/EU (*16)

| g) | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF (*17) |
| --- | --- |

g)

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF (*17)

| h) | forordning (EU) 2021/1119 |
| --- | --- |

h)

forordning (EU) 2021/1119

| i) | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1221/2009 (*18) |
| --- | --- |

i)

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1221/2009 (*18)

| j) | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/1937 (*19) |
| --- | --- |

j)

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/1937 (*19)

Artikel 29c

Standarder for bæredygtighedsrapportering for små og mellemstore virksomheder

1.   Kommissionen vedtager senest den 30. juni 2024 delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 49 for at supplere dette direktiv med henblik på at fastsætte standarder for bæredygtighedsrapportering, der står i rimeligt forhold til og er relevante for små og mellemstore virksomheders kapacitet og karakteristika og til og for omfanget og kompleksiteten af deres aktiviteter. Disse standarder for bæredygtighedsrapportering skal for de små og mellemstore virksomheder, der er omhandlet i artikel 2, nr. 1), litra a), angive hvilke oplysninger der skal rapporteres i overensstemmelse med artikel 19a, stk. 6.

Rapporteringskravene fastlagt i de i første afsnit omhandlede delegerede retsakter træder tidligst i kraft fire måneder efter, at de er blevet vedtaget af Kommissionen.

2.   Standarderne for bæredygtighedsrapportering for små og mellemstore virksomheder skal tage hensyn til kriterierne i artikel 29b, stk. 2-5. De skal også i videst muligt omfang angive den struktur, der skal anvendes til at præsentere disse oplysninger.

3.   Kommissionen reviderer mindst hvert tredje år efter deres anvendelsesdato de delegerede retsakter vedtaget i henhold til denne artikel, idet den tager hensyn til den tekniske rådgivning fra EFRAG og ændrer, hvor det er nødvendigt, sådanne delegerede retsakter for at tage hensyn til den relevante udvikling, herunder udviklingen med hensyn til internationale standarder.

(*13)  Kommissionens delegerede forordning (EU) 2020/1816 af 17. juli 2020 om supplerende regler til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/1011 for så vidt angår redegørelsen i benchmarkerklæringen for, hvordan miljømæssige, sociale og ledelsesmæssige faktorer er afspejlet i hvert benchmark, der leveres og offentliggøres (EUT L 406 af 3.12.2020, s. 1)."

*13

(*14)  Kommissionens delegerede forordning (EU) 2020/1817 af 17. juli 2020 om supplerende regler til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/1011 for så vidt angår minimumsindholdet af redegørelsen for, hvordan miljømæssige, sociale og ledelsesmæssige faktorer afspejles i benchmarkmetodologien (EUT L 406 af 3.12.2020, s. 12)."

*14

(*15)  Kommissionens delegerede forordning (EU) 2020/1818 af 17. juli 2020 om supplerende regler til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/1011 for så vidt angår minimumsstandarderne for EU-benchmarks for klimaovergangen og Paristilpassede EU-benchmarks (EUT L 406 af 3.12.2020, s. 17)."

*15

(*16)  Kommissionens henstilling 2013/179/EU af 9. april 2013 om brug af fælles metoder til at måle og formidle oplysninger om produkters og organisationers miljøpræstationer over hele deres livscyklus (EUT L 124 af 4.5.2013, s. 1)."

*16

(*17)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF af 13. oktober 2003 om en ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner i Fællesskabet og om ændring af Rådets direktiv 96/61/EF (EUT L 275 af 25.10.2003, s. 32)."

*17

(*18)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1221/2009 af 25. november 2009 om organisationers frivillige deltagelse i en fællesskabsordning for miljøledelse og miljørevision (EMAS) og om ophævelse af forordning (EF) nr. 761/2001 og Kommissionens beslutning 2001/681/EF og 2006/193/EF (EUT L 342 af 22.12.2009, s. 1)."

*18

(*19)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/1937 af 23. oktober 2019 om beskyttelse af personer, der indberetter overtrædelser af EU-retten (EUT L 305 af 26.11.2019, s. 17).«
  "

*19

| 9) | Følgende kapitel indsættes:


  »KAPITEL 6b


  FÆLLES ELEKTRONISK RAPPORTERINGSFORMAT



  Artikel 29d
  Fælles elektronisk rapporteringsformat

  1.   Virksomheder, der er underlagt kravene i dette direktivs artikel 19a, udarbejder deres ledelsesberetninger i det elektroniske rapporteringsformat, der er angivet i artikel 3 i Kommissionens delegerede forordning (EU) 2019/815 (*20), og opmærker deres bæredygtighedsrapportering, herunder oplysningerne til offentliggørelse fastlagt i artikel 8 i forordning (EU) 2020/852, i overensstemmelse med det elektroniske rapporteringsformat, der er angivet i nævnte delegerede forordning.


  2.   Modervirksomheder, der er underlagt kravene i artikel 29a, udarbejder deres konsoliderede ledelsesberetninger i det elektroniske rapporteringsformat, der er angivet i artikel 3 i Kommissionens delegerede forordning (EU) 2019/815, og opmærker deres bæredygtighedsrapportering, herunder oplysningerne til offentliggørelse fastlagt i artikel 8 i forordning (EU) 2020/852, i overensstemmelse med det elektroniske rapporteringsformat, der er angivet i nævnte delegerede forordning.




  (*20)  Kommissionens delegerede forordning (EU) 2019/815 af 17. december 2018 om supplerende regler til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/109/EF for så vidt angår reguleringsmæssige tekniske standarder til præcisering af et fælles elektronisk rapporteringsformat (EUT L 143 af 29.5.2019, s. 1).«
  " |
| --- | --- |

9)

Følgende kapitel indsættes:

»KAPITEL 6b

FÆLLES ELEKTRONISK RAPPORTERINGSFORMAT

Artikel 29d

Fælles elektronisk rapporteringsformat

1.   Virksomheder, der er underlagt kravene i dette direktivs artikel 19a, udarbejder deres ledelsesberetninger i det elektroniske rapporteringsformat, der er angivet i artikel 3 i Kommissionens delegerede forordning (EU) 2019/815 (*20), og opmærker deres bæredygtighedsrapportering, herunder oplysningerne til offentliggørelse fastlagt i artikel 8 i forordning (EU) 2020/852, i overensstemmelse med det elektroniske rapporteringsformat, der er angivet i nævnte delegerede forordning.

2.   Modervirksomheder, der er underlagt kravene i artikel 29a, udarbejder deres konsoliderede ledelsesberetninger i det elektroniske rapporteringsformat, der er angivet i artikel 3 i Kommissionens delegerede forordning (EU) 2019/815, og opmærker deres bæredygtighedsrapportering, herunder oplysningerne til offentliggørelse fastlagt i artikel 8 i forordning (EU) 2020/852, i overensstemmelse med det elektroniske rapporteringsformat, der er angivet i nævnte delegerede forordning.

(*20)  Kommissionens delegerede forordning (EU) 2019/815 af 17. december 2018 om supplerende regler til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/109/EF for så vidt angår reguleringsmæssige tekniske standarder til præcisering af et fælles elektronisk rapporteringsformat (EUT L 143 af 29.5.2019, s. 1).«
  "

*20

| 10) | Artikel 30, stk. 1, affattes således:

  »1.   Medlemsstaterne sikrer, at virksomheder inden for en rimelig tidsfrist, som ikke må være længere end 12 måneder efter balancetidspunktet, offentliggør det behørigt godkendte årsregnskab og ledelsesberetningen, i givet fald i det elektroniske rapporteringsformat, der er omhandlet i dette direktivs artikel 29d, såvel som revisors eller revisionsfirmaets udtalelse og påtegning, der er omhandlet i dette direktivs artikel 34, efter de bestemmelser, der er fastsat i hver medlemsstats lovgivning i overensstemmelse med afsnit I, kapitel III, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2017/1132 (*21).
  Medlemsstaterne kan kræve, at virksomheder, der er omfattet af artikel 19a og 29a, stiller ledelsesberetningen gratis til rådighed for offentligheden på deres websted. Hvor en virksomhed ikke har et websted, kan medlemsstaterne kræve, at den efter anmodning stiller et skriftligt eksemplar af sin ledelsesberetning til rådighed.
  Hvor en uafhængig udbyder af erklæringsydelser afgiver den udtalelse, der er omhandlet i artikel 34, stk. 1, andet afsnit, litra aa), offentliggøres denne udtalelse sammen med de dokumenter, der er omhandlet i nærværende stykkes første afsnit.
  Medlemsstaterne kan dog undtage virksomheder fra pligten til at offentliggøre ledelsesberetningen, såfremt et eksemplar af beretningen i dens helhed eller uddrag heraf let kan rekvireres på anmodning til en pris, der ikke overstiger de administrative omkostninger.
  Undtagelsen i dette stykkes fjerde afsnit finder ikke anvendelse på virksomheder, der er omfattet af kravene vedrørende bæredygtighedsrapportering i artikel 19a og 29a.


  (*21)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2017/1132 af 14. juni 2017 om visse aspekter af selskabsretten (EUT L 169 af 30.6.2017, s. 46).«
  " |
| --- | --- |

10)

Artikel 30, stk. 1, affattes således:

»1.   Medlemsstaterne sikrer, at virksomheder inden for en rimelig tidsfrist, som ikke må være længere end 12 måneder efter balancetidspunktet, offentliggør det behørigt godkendte årsregnskab og ledelsesberetningen, i givet fald i det elektroniske rapporteringsformat, der er omhandlet i dette direktivs artikel 29d, såvel som revisors eller revisionsfirmaets udtalelse og påtegning, der er omhandlet i dette direktivs artikel 34, efter de bestemmelser, der er fastsat i hver medlemsstats lovgivning i overensstemmelse med afsnit I, kapitel III, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2017/1132 (*21).

Medlemsstaterne kan kræve, at virksomheder, der er omfattet af artikel 19a og 29a, stiller ledelsesberetningen gratis til rådighed for offentligheden på deres websted. Hvor en virksomhed ikke har et websted, kan medlemsstaterne kræve, at den efter anmodning stiller et skriftligt eksemplar af sin ledelsesberetning til rådighed.

Hvor en uafhængig udbyder af erklæringsydelser afgiver den udtalelse, der er omhandlet i artikel 34, stk. 1, andet afsnit, litra aa), offentliggøres denne udtalelse sammen med de dokumenter, der er omhandlet i nærværende stykkes første afsnit.

Medlemsstaterne kan dog undtage virksomheder fra pligten til at offentliggøre ledelsesberetningen, såfremt et eksemplar af beretningen i dens helhed eller uddrag heraf let kan rekvireres på anmodning til en pris, der ikke overstiger de administrative omkostninger.

Undtagelsen i dette stykkes fjerde afsnit finder ikke anvendelse på virksomheder, der er omfattet af kravene vedrørende bæredygtighedsrapportering i artikel 19a og 29a.

(*21)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2017/1132 af 14. juni 2017 om visse aspekter af selskabsretten (EUT L 169 af 30.6.2017, s. 46).«
  "

*21

| 11) | Artikel 33, stk. 1, affattes således:

  »1.   Medlemsstaterne sikrer, at medlemmerne af virksomhedens administrations-, ledelses- og tilsynsorganer, der handler inden for de beføjelser, der er tillagt dem efter national ret, kollektivt har ansvar for at sikre, at følgende dokumenter udarbejdes og offentliggøres i overensstemmelse med dette direktivs krav og i givet fald med de internationale regnskabsstandarder, der er vedtaget i medfør af forordning (EF) nr. 1606/2002, med delegeret forordning (EU) 2019/815, med standarderne for bæredygtighedsrapportering omhandlet i dette direktivs artikel 29b eller 29c og med kravene i dette direktivs artikel 29d:






  a) | årsregnskaberne, ledelsesberetningen og redegørelsen for virksomhedsledelse, hvis denne fremlægges særskilt, og |
| --- | --- | --- |

11)

Artikel 33, stk. 1, affattes således:

»1.   Medlemsstaterne sikrer, at medlemmerne af virksomhedens administrations-, ledelses- og tilsynsorganer, der handler inden for de beføjelser, der er tillagt dem efter national ret, kollektivt har ansvar for at sikre, at følgende dokumenter udarbejdes og offentliggøres i overensstemmelse med dette direktivs krav og i givet fald med de internationale regnskabsstandarder, der er vedtaget i medfør af forordning (EF) nr. 1606/2002, med delegeret forordning (EU) 2019/815, med standarderne for bæredygtighedsrapportering omhandlet i dette direktivs artikel 29b eller 29c og med kravene i dette direktivs artikel 29d:

a)

årsregnskaberne, ledelsesberetningen og redegørelsen for virksomhedsledelse, hvis denne fremlægges særskilt, og

| b) | det konsoliderede regnskab, de konsoliderede ledelsesberetninger og den konsoliderede redegørelse for virksomhedsledelse, hvis denne fremlægges særskilt.« |
| --- | --- |

b)

det konsoliderede regnskab, de konsoliderede ledelsesberetninger og den konsoliderede redegørelse for virksomhedsledelse, hvis denne fremlægges særskilt.«

| 12) | I kapitel 8 affattes overskriften således:

  »Revision og erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering«. |
| --- | --- |

12)

I kapitel 8 affattes overskriften således:

»Revision og erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering«.

| 13) | I artikel 34 foretages følgende ændringer:






  a) | Stk. 1, andet afsnit, ændres således:






  i) | Litra a), nr. ii), affattes således:






  »ii) | ledelsesberetningen er blevet udarbejdet i overensstemmelse med gældende lovkrav med undtagelse af kravene vedrørende bæredygtighedsrapportering i dette direktivs artikel 19a«. |
| --- | --- | --- | --- | --- |

13)

I artikel 34 foretages følgende ændringer:

a)

Stk. 1, andet afsnit, ændres således:

i)

Litra a), nr. ii), affattes således:

»ii)

ledelsesberetningen er blevet udarbejdet i overensstemmelse med gældende lovkrav med undtagelse af kravene vedrørende bæredygtighedsrapportering i dette direktivs artikel 19a«.

| ii) | Følgende litra indsættes:






  »aa) | i givet fald afgive en udtalelse på grundlag af en erklæringsopgave med begrænset sikkerhed om bæredygtighedsrapporteringens overholdelse af dette direktivs krav, herunder bæredygtighedsrapporteringens overensstemmelse med de standarder for bæredygtighedsrapportering, der er vedtaget i henhold til artikel 29b eller 29c, den proces, som virksomheden har gennemført for at identificere de oplysninger, der indberettes efter disse standarder for bæredygtighedsrapportering, og overholdelsen af kravet om at opmærke bæredygtighedsrapportering i overensstemmelse med artikel 29d, og om overholdelsen af rapporteringskravene i artikel 8 i forordning (EU) 2020/852«. |
| --- | --- | --- |

ii)

Følgende litra indsættes:

»aa)

i givet fald afgive en udtalelse på grundlag af en erklæringsopgave med begrænset sikkerhed om bæredygtighedsrapporteringens overholdelse af dette direktivs krav, herunder bæredygtighedsrapporteringens overensstemmelse med de standarder for bæredygtighedsrapportering, der er vedtaget i henhold til artikel 29b eller 29c, den proces, som virksomheden har gennemført for at identificere de oplysninger, der indberettes efter disse standarder for bæredygtighedsrapportering, og overholdelsen af kravet om at opmærke bæredygtighedsrapportering i overensstemmelse med artikel 29d, og om overholdelsen af rapporteringskravene i artikel 8 i forordning (EU) 2020/852«.

| b) | Stk. 3 affattes således:

  »3.   Medlemsstaterne kan tillade, at en anden revisor eller et andet revisionsfirma end den/det eller de, der udfører lovpligtig revision af årsregnskaber, afgiver udtalelsen omhandlet i stk. 1, andet afsnit, litra aa).« |
| --- | --- |

b)

Stk. 3 affattes således:

»3.   Medlemsstaterne kan tillade, at en anden revisor eller et andet revisionsfirma end den/det eller de, der udfører lovpligtig revision af årsregnskaber, afgiver udtalelsen omhandlet i stk. 1, andet afsnit, litra aa).«

| c) | Følgende stykker tilføjes:

  »4.   Medlemsstaterne kan tillade, at en uafhængig udbyder af erklæringsydelser, der er etableret på deres område, afgiver udtalelsen omhandlet i stk. 1, andet afsnit, litra aa), forudsat en sådan uafhængig udbyder af erklæringsydelser er underlagt krav, der svarer til kravene i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/43/EF (*22) for så vidt angår erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering som defineret i artikel 2, nr. 22), i nævnte direktiv, navnlig kravene om






  a) | uddannelse og eksamination, der sikrer, at uafhængige udbydere af erklæringsydelser erhverver den nødvendige ekspertise vedrørende bæredygtighedsrapportering og erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering |
| --- | --- | --- |

c)

Følgende stykker tilføjes:

»4.   Medlemsstaterne kan tillade, at en uafhængig udbyder af erklæringsydelser, der er etableret på deres område, afgiver udtalelsen omhandlet i stk. 1, andet afsnit, litra aa), forudsat en sådan uafhængig udbyder af erklæringsydelser er underlagt krav, der svarer til kravene i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/43/EF (*22) for så vidt angår erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering som defineret i artikel 2, nr. 22), i nævnte direktiv, navnlig kravene om

a)

uddannelse og eksamination, der sikrer, at uafhængige udbydere af erklæringsydelser erhverver den nødvendige ekspertise vedrørende bæredygtighedsrapportering og erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering

| b) | efteruddannelse |
| --- | --- |

b)

efteruddannelse

| c) | kvalitetssikringssystemer |
| --- | --- |

c)

kvalitetssikringssystemer

| d) | faglig etik, uafhængighed, objektivitet, fortrolighed og tavshedspligt |
| --- | --- |

d)

faglig etik, uafhængighed, objektivitet, fortrolighed og tavshedspligt

| e) | udnævnelse og afskedigelse |
| --- | --- |

e)

udnævnelse og afskedigelse

| f) | undersøgelser og sanktioner |
| --- | --- |

f)

undersøgelser og sanktioner

| g) | tilrettelæggelsen af arbejdet hos den uafhængige udbyder af erklæringsydelser, navnlig hvad angår tilstrækkelige ressourcer og personale og ajourføring af kundestamkort og sagsarkiver og |
| --- | --- |

g)

tilrettelæggelsen af arbejdet hos den uafhængige udbyder af erklæringsydelser, navnlig hvad angår tilstrækkelige ressourcer og personale og ajourføring af kundestamkort og sagsarkiver og

| h) | rapportering af uregelmæssigheder. |
| --- | --- |

h)

rapportering af uregelmæssigheder.

Medlemsstaterne sikrer, at når en uafhængig udbyder af erklæringsydelser afgiver udtalelsen omhandlet i stk. 1, andet afsnit, litra aa), er denne udtalelse udarbejdet i overensstemmelse med artikel 26a, 27a og 28a i direktiv 2006/43/EF, og at revisionsudvalget eller et særligt udvalg i givet fald kontrollerer og overvåger uafhængigheden af den uafhængige udbyder af erklæringsydelser i overensstemmelse med artikel 39, stk. 6, litra e), i direktiv 2006/43/EF.

Medlemsstaterne sikrer, at uafhængige udbydere af erklæringsydelser, der inden den 1. januar 2024 er blevet akkrediteret til at udføre erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 765/2008, ikke er omfattet af kravene om uddannelse og eksamination omhandlet i dette stykkes første afsnit, litra a).

Medlemsstaterne sikrer, at uafhængige udbydere af erklæringsydelser, der den 1. januar 2024 er i færd med at gennemføre en akkrediteringsprocedure i overensstemmelse med de relevante nationale krav, ikke er omfattet af kravene om uddannelse og eksamination omhandlet i første afsnit, litra a), for så vidt angår erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering, forudsat at de afslutter denne procedure senest den 1. januar 2026.

Medlemsstaterne sikrer, at de uafhængige udbydere af erklæringsydelser omhandlet i tredje og fjerde afsnit erhverver den nødvendige viden inden for bæredygtighedsrapportering og erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering gennem kravene om efteruddannelse omhandlet i første afsnit, litra b).

Hvis en medlemsstat i henhold til første afsnit beslutter at tillade en uafhængig udbyder af erklæringsydelser at afgive udtalelsen omhandlet i stk. 1, andet afsnit, litra aa), skal den også tillade en anden revisor end den eller de, der udfører lovpligtig revision af årsregnskaber, at gøre samme, jf. stk. 3.

5.   Fra den 6. januar 2027 skal en medlemsstat, der har gjort brug af den mulighed, der er omhandlet i stk. 4 (»værtsmedlemsstaten«), tillade uafhængige udbydere af erklæringsydelser, der er etableret i en anden medlemsstat end værtsmedlemsstaten (»hjemmedlemsstaten«), at udføre erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering.

Hjemmedlemsstaten er ansvarlig for tilsynet med de uafhængige udbydere af erklæringsydelser, der er etableret på dens område, medmindre værtsmedlemsstaten beslutter at føre tilsyn med erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering, der udføres af uafhængige udbydere af erklæringsydelser på dens område.

Hvis værtsmedlemsstaten beslutter at føre tilsyn med erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering, der udføres på dens område af uafhængige udbydere af erklæringsydelser, der er registreret i en anden medlemsstat, gælder følgende:

| a) | værtsmedlemsstaten må ikke pålægge sådanne uafhængige udbydere af erklæringsydelser strengere krav eller ansvar end dem, der i henhold til national ret kræves for erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering udført af uafhængige udbydere af erklæringsydelser eller revisorer, der er etableret i den pågældende værtsmedlemsstat, og |
| --- | --- |

a)

værtsmedlemsstaten må ikke pålægge sådanne uafhængige udbydere af erklæringsydelser strengere krav eller ansvar end dem, der i henhold til national ret kræves for erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering udført af uafhængige udbydere af erklæringsydelser eller revisorer, der er etableret i den pågældende værtsmedlemsstat, og

| b) | værtsmedlemsstaten skal underrette andre medlemsstater om sin beslutning om at føre tilsyn med erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering, der udføres af uafhængige udbydere af erklæringsydelser, der er etableret i andre medlemsstater. |
| --- | --- |

b)

værtsmedlemsstaten skal underrette andre medlemsstater om sin beslutning om at føre tilsyn med erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering, der udføres af uafhængige udbydere af erklæringsydelser, der er etableret i andre medlemsstater.

6.   Medlemsstaterne sikrer, at hvor en virksomhed i henhold til EU-retten er forpligtet til at lade elementer af sin bæredygtighedsrapportering verificere af en akkrediteret uafhængig tredjepart, gøres rapporten fra denne tredjepart tilgængelig enten som bilag til ledelsesberetningen eller på anden måde, der gør den offentligt tilgængelig.

(*22)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/43/EF af 17. maj 2006 om lovpligtig revision af årsregnskaber og konsoliderede regnskaber, om ændring af Rådets direktiv 78/660/EØF og 83/349/EØF og om ophævelse af Rådets direktiv 84/253/EØF (EUT L 157 af 9.6.2006, s. 87).«
  "

*22

| 14) | Følgende kapitel indsættes:


  »KAPITEL 9a


  RAPPORTERING VEDRØRENDE TREDJELANDSVIRKSOMHEDER



  Artikel 40a
  Bæredygtighedsrapportering vedrørende tredjelandsvirksomheder

  1.   En medlemsstat kræver, at en dattervirksomhed, der er etableret på dens område, hvis øverste modervirksomhed henhører under et tredjelands nationale ret, offentlig- og tilgængeliggør en bæredygtighedsrapport, der omfatter de oplysninger, der er anført i artikel 29a, stk. 2, litra a), nr. iii)-v), litra b)-f), og, hvor det er relevant, litra h), på koncernniveau for den tredjelandsbaserede øverste modervirksomhed.
  Første afsnit finder kun anvendelse på store dattervirksomheder og på små og mellemstore dattervirksomheder, undtagen mikrovirksomheder, som er virksomheder af interesse for offentligheden som defineret i artikel 2, nr. 1), litra a).
  En medlemsstat kræver, at en filial, der er beliggende på dens område og er en filial af en virksomhed, der henhører under et tredjelands nationale ret, som enten ikke er en del af en koncern eller i øverste led indehaves af en virksomhed, der er oprettet i overensstemmelse med et tredjelands nationale ret, offentlig- og tilgængeliggør en bæredygtighedsrapport, der omfatter de oplysninger, der er anført i artikel 29a, stk. 2, litra a), nr. iii)-v), litra b)-f), og, hvor det er relevant, litra h), på koncernniveau eller, hvor det ikke er relevant, på det individuelle niveau for tredjelandsvirksomheden.
  Reglen omhandlet i tredje afsnit finder kun anvendelse på en filial, hvor tredjelandsvirksomheden ikke har en dattervirksomhed som omhandlet i første afsnit, og hvor filialen havde en nettoomsætning på over 40 mio. EUR i det foregående regnskabsår.
  Første og tredje afsnit finder kun anvendelse på de dattervirksomheder eller filialer, der er omhandlet i nævnte afsnit, hvor tredjelandsvirksomheden på koncernniveau eller, hvor det ikke er relevant, det individuelle niveau havde en nettoomsætning på over 150 mio. EUR i Unionen i hvert af de seneste to på hinanden følgende regnskabsår.
  Medlemsstaterne kan kræve, at dattervirksomheder eller filialer omhandlet i første og tredje afsnit sender oplysninger til myndighederne om den nettoomsætning, som tredjelandsvirksomhederne har opnået på deres område og i Unionen.


  2.   Medlemsstaterne kræver, at den bæredygtighedsrapport, som dattervirksomheden eller filialen som omhandlet i stk. 1 har afgivet, udarbejdes i overensstemmelse med de standarder, der er vedtaget i henhold til artikel 40b.
  Uanset nærværende stykkes første afsnit kan bæredygtighedsrapporten omhandlet i nærværende artikels stk. 1 udarbejdes i overensstemmelse med de standarder for bæredygtighedsrapportering, der er vedtaget i henhold til artikel 29b, eller på en måde, der er ækvivalent med disse standarder for bæredygtighedsrapportering, som fastlagt i overensstemmelse med en gennemførelsesretsakt om ækvivalensen af standarder for bæredygtighedsrapportering vedtaget i henhold til artikel 23, stk. 4, tredje afsnit, i direktiv 2004/109/EF.
  Hvor de oplysninger, der kræves for at udarbejde den i nærværende stykkes første afsnit omhandlede bæredygtighedsrapport, ikke er tilgængelige, anmoder den i stk. 1 omhandlede dattervirksomhed eller filial tredjelandsvirksomheden om at give dem alle de oplysninger, der er nødvendige for, at de kan opfylde deres forpligtelser.
  I det tilfælde, at ikke alle de krævede oplysninger fremlægges, udarbejder og offentlig- og tilgængeliggør dattervirksomheden eller filialen omhandlet i stk. 1 den bæredygtighedsrapport, der er omhandlet i stk. 1, som skal indeholde alle oplysninger, som den er i besiddelse af, har indhentet eller har erhvervet, og udsteder en erklæring om, at tredjelandsvirksomheden ikke stillede de fornødne oplysninger til rådighed.


  3.   Medlemsstaterne stiller krav om, at den bæredygtighedsrapport, der er omhandlet i stk. 1, offentliggøres sammen med en udtalelse afgivet af en eller flere personer eller firmaer, der er autoriseret til at afgive udtalelse om bæredygtighedsrapporteringen i henhold til tredjelandsvirksomhedens eller en medlemsstats nationale ret.
  I det tilfælde, at tredjelandsvirksomheden ikke afgiver udtalelsen om bæredygtighedsrapporteringen i overensstemmelse med første afsnit, udsteder dattervirksomheden eller filialen en erklæring om, at tredjelandsvirksomheden ikke har stillet den nødvendige udtalelse om bæredygtighedsrapporteringen til rådighed.


  4.   Medlemsstaterne kan hvert år underrette Kommissionen om de dattervirksomheder eller filialer af tredjelandsvirksomheder, der opfyldte kravet om offentliggørelse i artikel 40d, og om de tilfælde, hvor en rapport er offentliggjort, men hvor dattervirksomheden eller filialen har handlet i overensstemmelse med nærværende artikels stk. 2, fjerde afsnit. Kommissionen gør på sit websted en liste over de tredjelandsvirksomheder, der offentliggør en bæredygtighedsrapport, offentligt tilgængelig.



  Artikel 40b
  Standarder for bæredygtighedsrapportering for tredjelandsvirksomheder
  Kommissionen vedtager senest den 30. juni 2024 en delegeret retsakt i overensstemmelse med artikel 49 for at supplere dette direktiv med henblik på at fastsætte standarder for tredjelandsvirksomheders bæredygtighedsrapportering, der angiver de oplysninger, der skal indgå i de bæredygtighedsrapporter, der er omhandlet i artikel 40a.


  Artikel 40c
  Ansvar for udarbejdelse og offentlig- og tilgængeliggørelse af bæredygtighedsrapporter vedrørende tredjelandsvirksomheder
  Medlemsstaterne foreskriver, at tredjelandsvirksomheders filialer er ansvarlige for efter deres bedste overbevisning og evne at sikre, at deres bæredygtighedsrapport udarbejdes i overensstemmelse med artikel 40a, og at denne rapport offentlig- og tilgængeliggøres i overensstemmelse med artikel 40d.
  Medlemsstaterne foreskriver, at medlemmerne af de i artikel 40a omhandlede dattervirksomheders administrations-, ledelses- og tilsynsorganer har et kollektivt ansvar for efter bedste overbevisning og evne at sikre, at deres bæredygtighedsrapport udarbejdes i overensstemmelse med artikel 40a, og at denne rapport offentlig- og tilgængeliggøres i overensstemmelse med artikel 40d.


  Artikel 40d
  Offentliggørelse

  1.   De dattervirksomheder og filialer, der er omhandlet i dette direktivs artikel 40a, stk. 1, offentliggør deres bæredygtighedsrapport sammen med udtalelsen om bæredygtighedsrapporteringen og i givet fald den erklæring, der er nævnt i dette direktivs artikel 40a, stk. 2, fjerde afsnit, senest 12 måneder efter balancetidspunktet for det regnskabsår, for hvilket rapporten er udarbejdet, som foreskrevet af hver medlemsstat, i overensstemmelse med artikel 14-28 i direktiv (EU) 2017/1132 og, hvor det er relevant, i overensstemmelse med nævnte direktivs artikel 36.


  2.   Hvor bæredygtighedsrapporten sammen med udtalelsen om bæredygtighedsrapporteringen og i givet fald med den erklæring, der er offentliggjort i overensstemmelse med denne artikels stk. 1, ikke gøres gratis tilgængelig for offentligheden på webstedet for det register, der er omhandlet i artikel 16 i direktiv (EU) 2017/1132, sikrer medlemsstaterne, at bæredygtighedsrapporten sammen med udtalelsen om bæredygtighedsrapporteringen og i givet fald med den erklæring, som virksomhederne har offentliggjort i overensstemmelse med nærværende artikels stk. 1, gøres gratis tilgængelige for offentligheden på mindst et af Unionens officielle sprog senest 12 måneder efter balancetidspunktet for det regnskabsår, for hvilket rapporten er udarbejdet, på dattervirksomhedens eller filialens websted som omhandlet i nærværende direktivs artikel 40a, stk. 1.« |
| --- | --- |

14)

Følgende kapitel indsættes:

»KAPITEL 9a

RAPPORTERING VEDRØRENDE TREDJELANDSVIRKSOMHEDER

Artikel 40a

Bæredygtighedsrapportering vedrørende tredjelandsvirksomheder

1.   En medlemsstat kræver, at en dattervirksomhed, der er etableret på dens område, hvis øverste modervirksomhed henhører under et tredjelands nationale ret, offentlig- og tilgængeliggør en bæredygtighedsrapport, der omfatter de oplysninger, der er anført i artikel 29a, stk. 2, litra a), nr. iii)-v), litra b)-f), og, hvor det er relevant, litra h), på koncernniveau for den tredjelandsbaserede øverste modervirksomhed.

Første afsnit finder kun anvendelse på store dattervirksomheder og på små og mellemstore dattervirksomheder, undtagen mikrovirksomheder, som er virksomheder af interesse for offentligheden som defineret i artikel 2, nr. 1), litra a).

En medlemsstat kræver, at en filial, der er beliggende på dens område og er en filial af en virksomhed, der henhører under et tredjelands nationale ret, som enten ikke er en del af en koncern eller i øverste led indehaves af en virksomhed, der er oprettet i overensstemmelse med et tredjelands nationale ret, offentlig- og tilgængeliggør en bæredygtighedsrapport, der omfatter de oplysninger, der er anført i artikel 29a, stk. 2, litra a), nr. iii)-v), litra b)-f), og, hvor det er relevant, litra h), på koncernniveau eller, hvor det ikke er relevant, på det individuelle niveau for tredjelandsvirksomheden.

Reglen omhandlet i tredje afsnit finder kun anvendelse på en filial, hvor tredjelandsvirksomheden ikke har en dattervirksomhed som omhandlet i første afsnit, og hvor filialen havde en nettoomsætning på over 40 mio. EUR i det foregående regnskabsår.

Første og tredje afsnit finder kun anvendelse på de dattervirksomheder eller filialer, der er omhandlet i nævnte afsnit, hvor tredjelandsvirksomheden på koncernniveau eller, hvor det ikke er relevant, det individuelle niveau havde en nettoomsætning på over 150 mio. EUR i Unionen i hvert af de seneste to på hinanden følgende regnskabsår.

Medlemsstaterne kan kræve, at dattervirksomheder eller filialer omhandlet i første og tredje afsnit sender oplysninger til myndighederne om den nettoomsætning, som tredjelandsvirksomhederne har opnået på deres område og i Unionen.

2.   Medlemsstaterne kræver, at den bæredygtighedsrapport, som dattervirksomheden eller filialen som omhandlet i stk. 1 har afgivet, udarbejdes i overensstemmelse med de standarder, der er vedtaget i henhold til artikel 40b.

Uanset nærværende stykkes første afsnit kan bæredygtighedsrapporten omhandlet i nærværende artikels stk. 1 udarbejdes i overensstemmelse med de standarder for bæredygtighedsrapportering, der er vedtaget i henhold til artikel 29b, eller på en måde, der er ækvivalent med disse standarder for bæredygtighedsrapportering, som fastlagt i overensstemmelse med en gennemførelsesretsakt om ækvivalensen af standarder for bæredygtighedsrapportering vedtaget i henhold til artikel 23, stk. 4, tredje afsnit, i direktiv 2004/109/EF.

Hvor de oplysninger, der kræves for at udarbejde den i nærværende stykkes første afsnit omhandlede bæredygtighedsrapport, ikke er tilgængelige, anmoder den i stk. 1 omhandlede dattervirksomhed eller filial tredjelandsvirksomheden om at give dem alle de oplysninger, der er nødvendige for, at de kan opfylde deres forpligtelser.

I det tilfælde, at ikke alle de krævede oplysninger fremlægges, udarbejder og offentlig- og tilgængeliggør dattervirksomheden eller filialen omhandlet i stk. 1 den bæredygtighedsrapport, der er omhandlet i stk. 1, som skal indeholde alle oplysninger, som den er i besiddelse af, har indhentet eller har erhvervet, og udsteder en erklæring om, at tredjelandsvirksomheden ikke stillede de fornødne oplysninger til rådighed.

3.   Medlemsstaterne stiller krav om, at den bæredygtighedsrapport, der er omhandlet i stk. 1, offentliggøres sammen med en udtalelse afgivet af en eller flere personer eller firmaer, der er autoriseret til at afgive udtalelse om bæredygtighedsrapporteringen i henhold til tredjelandsvirksomhedens eller en medlemsstats nationale ret.

I det tilfælde, at tredjelandsvirksomheden ikke afgiver udtalelsen om bæredygtighedsrapporteringen i overensstemmelse med første afsnit, udsteder dattervirksomheden eller filialen en erklæring om, at tredjelandsvirksomheden ikke har stillet den nødvendige udtalelse om bæredygtighedsrapporteringen til rådighed.

4.   Medlemsstaterne kan hvert år underrette Kommissionen om de dattervirksomheder eller filialer af tredjelandsvirksomheder, der opfyldte kravet om offentliggørelse i artikel 40d, og om de tilfælde, hvor en rapport er offentliggjort, men hvor dattervirksomheden eller filialen har handlet i overensstemmelse med nærværende artikels stk. 2, fjerde afsnit. Kommissionen gør på sit websted en liste over de tredjelandsvirksomheder, der offentliggør en bæredygtighedsrapport, offentligt tilgængelig.

Artikel 40b

Standarder for bæredygtighedsrapportering for tredjelandsvirksomheder

Kommissionen vedtager senest den 30. juni 2024 en delegeret retsakt i overensstemmelse med artikel 49 for at supplere dette direktiv med henblik på at fastsætte standarder for tredjelandsvirksomheders bæredygtighedsrapportering, der angiver de oplysninger, der skal indgå i de bæredygtighedsrapporter, der er omhandlet i artikel 40a.

Artikel 40c

Ansvar for udarbejdelse og offentlig- og tilgængeliggørelse af bæredygtighedsrapporter vedrørende tredjelandsvirksomheder

Medlemsstaterne foreskriver, at tredjelandsvirksomheders filialer er ansvarlige for efter deres bedste overbevisning og evne at sikre, at deres bæredygtighedsrapport udarbejdes i overensstemmelse med artikel 40a, og at denne rapport offentlig- og tilgængeliggøres i overensstemmelse med artikel 40d.

Medlemsstaterne foreskriver, at medlemmerne af de i artikel 40a omhandlede dattervirksomheders administrations-, ledelses- og tilsynsorganer har et kollektivt ansvar for efter bedste overbevisning og evne at sikre, at deres bæredygtighedsrapport udarbejdes i overensstemmelse med artikel 40a, og at denne rapport offentlig- og tilgængeliggøres i overensstemmelse med artikel 40d.

Artikel 40d

Offentliggørelse

1.   De dattervirksomheder og filialer, der er omhandlet i dette direktivs artikel 40a, stk. 1, offentliggør deres bæredygtighedsrapport sammen med udtalelsen om bæredygtighedsrapporteringen og i givet fald den erklæring, der er nævnt i dette direktivs artikel 40a, stk. 2, fjerde afsnit, senest 12 måneder efter balancetidspunktet for det regnskabsår, for hvilket rapporten er udarbejdet, som foreskrevet af hver medlemsstat, i overensstemmelse med artikel 14-28 i direktiv (EU) 2017/1132 og, hvor det er relevant, i overensstemmelse med nævnte direktivs artikel 36.

2.   Hvor bæredygtighedsrapporten sammen med udtalelsen om bæredygtighedsrapporteringen og i givet fald med den erklæring, der er offentliggjort i overensstemmelse med denne artikels stk. 1, ikke gøres gratis tilgængelig for offentligheden på webstedet for det register, der er omhandlet i artikel 16 i direktiv (EU) 2017/1132, sikrer medlemsstaterne, at bæredygtighedsrapporten sammen med udtalelsen om bæredygtighedsrapporteringen og i givet fald med den erklæring, som virksomhederne har offentliggjort i overensstemmelse med nærværende artikels stk. 1, gøres gratis tilgængelige for offentligheden på mindst et af Unionens officielle sprog senest 12 måneder efter balancetidspunktet for det regnskabsår, for hvilket rapporten er udarbejdet, på dattervirksomhedens eller filialens websted som omhandlet i nærværende direktivs artikel 40a, stk. 1.«

| 15) | I kapitel 11 affattes overskriften således:


  »KAPITEL 11


  OVERGANGSBESTEMMELSER OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER«
  . |
| --- | --- |

15)

I kapitel 11 affattes overskriften således:

»KAPITEL 11

OVERGANGSBESTEMMELSER OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER«
  .

| 16) | Følgende artikel indsættes:

  »Artikel 48i
  Overgangsbestemmelser

  1.   Indtil den 6. januar 2030 tillader medlemsstaterne en EU-dattervirksomhed, som er omfattet af artikel 19a eller 29a, og hvis modervirksomhed ikke henhører under en medlemsstats nationale ret, at udarbejde konsolideret bæredygtighedsrapportering i overensstemmelse med kravene i artikel 29a, som omfatter alle EU-dattervirksomheder af en sådan modervirksomhed, der er omfattet af artikel 19a eller 29a.
  Indtil den 6. januar 2030 tillader medlemsstaterne, at den konsoliderede bæredygtighedsrapportering omhandlet i nærværende stykkes første afsnit indeholder de oplysninger, der er omhandlet i artikel 8 i forordning (EU) 2020/852, idet den skal omfatte de aktiviteter, der udføres af alle EU-dattervirksomheder af den i nærværende stykkes første afsnit omhandlede modervirksomhed, som er omfattet af dette direktivs artikel 19a eller 29a.


  2.   Den EU-dattervirksomhed, der er omhandlet i stk. 1, skal være en af de EU-dattervirksomheder i koncernen, der havde den største omsætning i Unionen i mindst et af de foregående fem regnskabsår, i givet fald på konsolideret grundlag.


  3.   Den konsoliderede bæredygtighedsrapportering, der er omhandlet i denne artikels stk. 1, offentliggøres i overensstemmelse med artikel 30.


  4.   Med henblik på undtagelsen i artikel 19a, stk. 9, og artikel 29a, stk. 8, anses rapportering i overensstemmelse med nærværende artikels stk. 1 for at være rapportering foretaget af en modervirksomhed på koncernniveau for så vidt angår de virksomheder, der indgår i konsolideringen. Rapportering i overensstemmelse med nærværende artikels stk. 1, andet afsnit, anses for at opfylde betingelserne omhandlet i henholdsvis artikel 19a, stk. 9, andet afsnit, litra c), og artikel 29a, stk. 8, andet afsnit, litra c).« |
| --- | --- |

16)

Følgende artikel indsættes:

»Artikel 48i

Overgangsbestemmelser

1.   Indtil den 6. januar 2030 tillader medlemsstaterne en EU-dattervirksomhed, som er omfattet af artikel 19a eller 29a, og hvis modervirksomhed ikke henhører under en medlemsstats nationale ret, at udarbejde konsolideret bæredygtighedsrapportering i overensstemmelse med kravene i artikel 29a, som omfatter alle EU-dattervirksomheder af en sådan modervirksomhed, der er omfattet af artikel 19a eller 29a.

Indtil den 6. januar 2030 tillader medlemsstaterne, at den konsoliderede bæredygtighedsrapportering omhandlet i nærværende stykkes første afsnit indeholder de oplysninger, der er omhandlet i artikel 8 i forordning (EU) 2020/852, idet den skal omfatte de aktiviteter, der udføres af alle EU-dattervirksomheder af den i nærværende stykkes første afsnit omhandlede modervirksomhed, som er omfattet af dette direktivs artikel 19a eller 29a.

2.   Den EU-dattervirksomhed, der er omhandlet i stk. 1, skal være en af de EU-dattervirksomheder i koncernen, der havde den største omsætning i Unionen i mindst et af de foregående fem regnskabsår, i givet fald på konsolideret grundlag.

3.   Den konsoliderede bæredygtighedsrapportering, der er omhandlet i denne artikels stk. 1, offentliggøres i overensstemmelse med artikel 30.

4.   Med henblik på undtagelsen i artikel 19a, stk. 9, og artikel 29a, stk. 8, anses rapportering i overensstemmelse med nærværende artikels stk. 1 for at være rapportering foretaget af en modervirksomhed på koncernniveau for så vidt angår de virksomheder, der indgår i konsolideringen. Rapportering i overensstemmelse med nærværende artikels stk. 1, andet afsnit, anses for at opfylde betingelserne omhandlet i henholdsvis artikel 19a, stk. 9, andet afsnit, litra c), og artikel 29a, stk. 8, andet afsnit, litra c).«

| 17) | I artikel 49 foretages følgende ændringer:






  a) | Stk. 2 og 3 affattes således:

  »2.   Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 1, stk. 2, artikel 3, stk. 13, artikel 29b, 29c og 40b, og artikel 46, stk. 2, tillægges Kommissionen for en periode på 5 år fra den 5. januar 2023. Kommissionen udarbejder en rapport vedrørende delegationen af beføjelser senest ni måneder inden udløbet af femårsperioden. Delegationen af beføjelser forlænges stiltiende for perioder af samme varighed, medmindre Europa-Parlamentet eller Rådet modsætter sig en sådan forlængelse senest tre måneder inden udløbet af hver periode.


  3.   Den i artikel 1, stk. 2, artikel 3, stk. 13, artikel 29b, 29c og 40b, og artikel 46, stk. 2, omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af delegerede retsakter, der allerede er i kraft.« |
| --- | --- | --- |

17)

I artikel 49 foretages følgende ændringer:

a)

Stk. 2 og 3 affattes således:

»2.   Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 1, stk. 2, artikel 3, stk. 13, artikel 29b, 29c og 40b, og artikel 46, stk. 2, tillægges Kommissionen for en periode på 5 år fra den 5. januar 2023. Kommissionen udarbejder en rapport vedrørende delegationen af beføjelser senest ni måneder inden udløbet af femårsperioden. Delegationen af beføjelser forlænges stiltiende for perioder af samme varighed, medmindre Europa-Parlamentet eller Rådet modsætter sig en sådan forlængelse senest tre måneder inden udløbet af hver periode.

3.   Den i artikel 1, stk. 2, artikel 3, stk. 13, artikel 29b, 29c og 40b, og artikel 46, stk. 2, omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af delegerede retsakter, der allerede er i kraft.«

| b) | Følgende stykke indsættes:

  »3b.   Når Kommissionen vedtager delegerede retsakter i henhold til artikel 29b og 29c, tager den hensyn til teknisk rådgivning fra EFRAG, såfremt:






  a) | sådan rådgivning er udviklet på passende vis, under offentligt tilsyn og på en gennemsigtig måde, med ekspertbistand fra og afbalanceret deltagelse af relevante interessenter og med tilstrækkelig offentlig finansiering til at sikre dens uafhængighed og på grundlag af et arbejdsprogram, som Kommissionen er blevet hørt om |
| --- | --- | --- |

b)

Følgende stykke indsættes:

»3b.   Når Kommissionen vedtager delegerede retsakter i henhold til artikel 29b og 29c, tager den hensyn til teknisk rådgivning fra EFRAG, såfremt:

a)

sådan rådgivning er udviklet på passende vis, under offentligt tilsyn og på en gennemsigtig måde, med ekspertbistand fra og afbalanceret deltagelse af relevante interessenter og med tilstrækkelig offentlig finansiering til at sikre dens uafhængighed og på grundlag af et arbejdsprogram, som Kommissionen er blevet hørt om

| b) | sådan rådgivning er ledsaget af cost-benefit-analyser, der omfatter analyser af den tekniske rådgivnings indvirkning på bæredygtighedsspørgsmål |
| --- | --- |

b)

sådan rådgivning er ledsaget af cost-benefit-analyser, der omfatter analyser af den tekniske rådgivnings indvirkning på bæredygtighedsspørgsmål

| c) | sådan rådgivning er ledsaget af en redegørelse for, hvordan den tager hensyn til elementerne i artikel 29b, stk. 5 |
| --- | --- |

c)

sådan rådgivning er ledsaget af en redegørelse for, hvordan den tager hensyn til elementerne i artikel 29b, stk. 5

| d) | deltagelse i EFRAG's arbejde på teknisk plan er baseret på ekspertise inden for bæredygtighedsrapportering og er ikke betinget af et finansielt bidrag. |
| --- | --- |

d)

deltagelse i EFRAG's arbejde på teknisk plan er baseret på ekspertise inden for bæredygtighedsrapportering og er ikke betinget af et finansielt bidrag.

Litra a) og d) berører ikke offentlige organers og nationale standardiseringsorganisationers deltagelse i EFRAG's tekniske arbejde.

De dokumenter, der ledsager den tekniske rådgivning fra EFRAG, fremlægges sammen med denne tekniske rådgivning.

Kommissionen hører i fællesskab medlemsstatsekspertgruppen vedrørende bæredygtig finansiering omhandlet i artikel 24 i forordning (EU) 2020/852 og regnskabskontroludvalget omhandlet i artikel 6 i forordning (EF) nr. 1606/2002 om udkastet til de delegerede retsakter forud for vedtagelsen af dem som omhandlet i dette direktivs artikel 29b og 29c.

Kommissionen anmoder Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed (ESMA), Den Europæiske Banktilsynsmyndighed (EBA) og Den Europæiske Tilsynsmyndighed for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger (EIOPA) om en udtalelse om den tekniske rådgivning fra EFRAG, navnlig med hensyn til dens overensstemmelse med forordning (EU) 2019/2088 og de delegerede retsakter, der er vedtaget i henhold til nævnte forordning. ESMA, EBA og EIOPA afgiver deres udtalelse senest to måneder efter datoen for modtagelse af Kommissionens anmodning.

Kommissionen hører også Det Europæiske Miljøagentur, Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder, Den Europæiske Centralbank, Udvalget af Europæiske Revisionstilsynsmyndigheder og platformen for bæredygtig finansiering nedsat i henhold til artikel 20 i forordning (EU) 2020/852 om EFRAG's tekniske rådgivning, inden den vedtager de delegerede retsakter omhandlet i dette direktivs artikel 29b og 29c. Hvis et af disse organer beslutter at afgive en udtalelse, skal det gøre dette senest to måneder efter den dato, hvor det blev hørt af Kommissionen.«

| c) | Stk. 5 affattes således:

  »5.   En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 1, stk. 2, artikel 3, stk. 13, artikel 29b, 29c eller 40b, eller artikel 46, stk. 2, træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har informeret Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.« |
| --- | --- |

c)

Stk. 5 affattes således:

»5.   En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 1, stk. 2, artikel 3, stk. 13, artikel 29b, 29c eller 40b, eller artikel 46, stk. 2, træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har informeret Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.«

Artikel 2

Ændringer af direktiv 2004/109/EF

I direktiv 2004/109/EF foretages følgende ændringer:

| 1) | I artikel 2, stk. 1, tilføjes følgende litra:






  »r) | »bæredygtighedsrapportering«: bæredygtighedsrapportering som defineret i artikel 2, nr. 18), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/34/EU (*23) |
| --- | --- | --- |

1)

I artikel 2, stk. 1, tilføjes følgende litra:

»r)

»bæredygtighedsrapportering«: bæredygtighedsrapportering som defineret i artikel 2, nr. 18), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/34/EU (*23)

*23

(*23)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/34/EU af 26. juni 2013 om årsregnskaber, konsoliderede regnskaber og tilhørende beretninger for visse virksomhedsformer, om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/43/EF og om ophævelse af Rådets direktiv 78/660/EØF og 83/349/EØF (EUT L 182 af 29.6.2013, s. 19).«
  "

*23

| 2) | I artikel 4 foretages følgende ændringer:






  a) | Stk. 2, litra c), affattes således:






  »c) | erklæringer fra udstederens ansvarlige, med tydelig angivelse af navn og stillingsbetegnelse, om, at årsregnskabet, der er udarbejdet i overensstemmelse med gældende regnskabsstandarder, efter deres bedste overbevisning giver et retvisende billede af udstederens og de af koncernregnskabet omfattede virksomheders aktiver, passiver, finansielle stilling og resultat som helhed, og at ledelsesberetningen indeholder en retvisende redegørelse for den forretningsmæssige udvikling og forretningsresultatet og for udstederens og de af koncernregnskabet omfattede virksomheders stilling som helhed samt en beskrivelse af de væsentligste risici og usikkerhedsfaktorer, som de står overfor, og at den, hvor det er relevant, er udarbejdet i overensstemmelse med standarderne for bæredygtighedsrapportering omhandlet i artikel 29b i direktiv 2013/34/EU og med de specifikationer, der er vedtaget i henhold til artikel 8, stk. 4, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/852 (*24). |
| --- | --- | --- | --- |

2)

I artikel 4 foretages følgende ændringer:

a)

Stk. 2, litra c), affattes således:

»c)

erklæringer fra udstederens ansvarlige, med tydelig angivelse af navn og stillingsbetegnelse, om, at årsregnskabet, der er udarbejdet i overensstemmelse med gældende regnskabsstandarder, efter deres bedste overbevisning giver et retvisende billede af udstederens og de af koncernregnskabet omfattede virksomheders aktiver, passiver, finansielle stilling og resultat som helhed, og at ledelsesberetningen indeholder en retvisende redegørelse for den forretningsmæssige udvikling og forretningsresultatet og for udstederens og de af koncernregnskabet omfattede virksomheders stilling som helhed samt en beskrivelse af de væsentligste risici og usikkerhedsfaktorer, som de står overfor, og at den, hvor det er relevant, er udarbejdet i overensstemmelse med standarderne for bæredygtighedsrapportering omhandlet i artikel 29b i direktiv 2013/34/EU og med de specifikationer, der er vedtaget i henhold til artikel 8, stk. 4, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/852 (*24).

*24

(*24)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/852 af 18. juni 2020 om fastlæggelse af en ramme til fremme af bæredygtige investeringer og om ændring af forordning (EU) 2019/2088 (EUT L 198 af 22.6.2020, s. 13).«
  "

*24

| b) | Stk. 4 og 5 affattes således:

  »4.   Årsregnskabet revideres i henhold til artikel 34, stk. 1, første afsnit, og artikel 34, stk. 2, i direktiv 2013/34/EU.
  Revisor afgiver den udtalelse og påtegning om ledelsesberetningen, der er omhandlet i artikel 34, stk. 1, andet afsnit, litra a) og b), og i artikel 34, stk. 2, i direktiv 2013/34/EU.
  Den revisionspåtegning, der er omhandlet i artikel 28 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/43/EF (*25), underskrevet af den eller de personer, der er ansvarlige for at udføre arbejdet fastsat i artikel 34, stk. 1 og 2, i direktiv 2013/34/EU, gøres i sin helhed tilgængelig for offentligheden sammen med årsrapporten.
  I givet fald afgives der en udtalelse om bæredygtighedsrapportering i henhold til artikel 34, stk. 1, andet afsnit, litra aa), og artikel 34, stk. 2-5, i direktiv 2013/34/EU.
  Den erklæring om bæredygtighedsrapportering, der er omhandlet i artikel 28a i direktiv 2006/43/EF, gøres i sin helhed tilgængelig for offentligheden sammen med årsrapporten.


  5.   Ledelsesberetningen udarbejdes i overensstemmelse med artikel 19, 19a og 20 og artikel 29d, stk. 1, i direktiv 2013/34/EU og omfatter de specifikationer, der er vedtaget i henhold til artikel 8, stk. 4, i forordning (EU) 2020/852, når den udarbejdes af virksomheder omhandlet i disse bestemmelser.
  Hvor udstederen er forpligtet til at udarbejde konsoliderede regnskaber, udarbejdes den konsoliderede ledelsesberetning i overensstemmelse med artikel 29 og 29a og artikel 29d, stk. 2, i direktiv 2013/34/EU, og omfatter de specifikationer, der er vedtaget i henhold til artikel 8, stk. 4, i forordning (EU) 2020/852, når den udarbejdes af virksomheder omhandlet i disse bestemmelser.


  (*25)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/43/EF af 17. maj 2006 om lovpligtig revision af årsregnskaber og konsoliderede regnskaber, om ændring af Rådets direktiv 78/660/EØF og 83/349/EØF og om ophævelse af Rådets direktiv 84/253/EØF (EUT L 157 af 9.6.2006, s. 87).«
  " |
| --- | --- |

b)

Stk. 4 og 5 affattes således:

»4.   Årsregnskabet revideres i henhold til artikel 34, stk. 1, første afsnit, og artikel 34, stk. 2, i direktiv 2013/34/EU.

Revisor afgiver den udtalelse og påtegning om ledelsesberetningen, der er omhandlet i artikel 34, stk. 1, andet afsnit, litra a) og b), og i artikel 34, stk. 2, i direktiv 2013/34/EU.

Den revisionspåtegning, der er omhandlet i artikel 28 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/43/EF (*25), underskrevet af den eller de personer, der er ansvarlige for at udføre arbejdet fastsat i artikel 34, stk. 1 og 2, i direktiv 2013/34/EU, gøres i sin helhed tilgængelig for offentligheden sammen med årsrapporten.

I givet fald afgives der en udtalelse om bæredygtighedsrapportering i henhold til artikel 34, stk. 1, andet afsnit, litra aa), og artikel 34, stk. 2-5, i direktiv 2013/34/EU.

Den erklæring om bæredygtighedsrapportering, der er omhandlet i artikel 28a i direktiv 2006/43/EF, gøres i sin helhed tilgængelig for offentligheden sammen med årsrapporten.

5.   Ledelsesberetningen udarbejdes i overensstemmelse med artikel 19, 19a og 20 og artikel 29d, stk. 1, i direktiv 2013/34/EU og omfatter de specifikationer, der er vedtaget i henhold til artikel 8, stk. 4, i forordning (EU) 2020/852, når den udarbejdes af virksomheder omhandlet i disse bestemmelser.

Hvor udstederen er forpligtet til at udarbejde konsoliderede regnskaber, udarbejdes den konsoliderede ledelsesberetning i overensstemmelse med artikel 29 og 29a og artikel 29d, stk. 2, i direktiv 2013/34/EU, og omfatter de specifikationer, der er vedtaget i henhold til artikel 8, stk. 4, i forordning (EU) 2020/852, når den udarbejdes af virksomheder omhandlet i disse bestemmelser.

(*25)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/43/EF af 17. maj 2006 om lovpligtig revision af årsregnskaber og konsoliderede regnskaber, om ændring af Rådets direktiv 78/660/EØF og 83/349/EØF og om ophævelse af Rådets direktiv 84/253/EØF (EUT L 157 af 9.6.2006, s. 87).«
  "

*25

| 3) | I artikel 23, stk. 4, foretages følgende ændringer:






  a) | Tredje og fjerde afsnit affattes således:

  »Kommissionen træffer efter proceduren i dette direktivs artikel 27, stk. 2, de nødvendige afgørelser om ækvivalens med regnskabsstandarder på de i dette direktivs artikel 30, stk. 3, fastsatte betingelser og om ækvivalens med standarder for bæredygtighedsrapportering som omhandlet i artikel 29b i direktiv 2013/34/EU, som benyttes af tredjelandsudstedere. Fastslår Kommissionen, at regnskabsstandarderne eller standarderne for bæredygtighedsrapportering i et tredjeland ikke er ækvivalente, kan den give den pågældende udsteder tilladelse til fortsat at benytte disse standarder i en passende overgangsperiode.
  Med henblik på nærværende stykkes tredje afsnit vedtager Kommissionen også ved hjælp af delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 27, stk. 2a, 2b og 2c, og med forbehold af betingelserne i artikel 27a og 27b, foranstaltninger med henblik på at fastsætte generelle ækvivalenskriterier for regnskabsstandarder og standarder for bæredygtighedsrapportering, som er relevante for udstedere i mere end ét land.« |
| --- | --- | --- |

3)

I artikel 23, stk. 4, foretages følgende ændringer:

a)

Tredje og fjerde afsnit affattes således:

»Kommissionen træffer efter proceduren i dette direktivs artikel 27, stk. 2, de nødvendige afgørelser om ækvivalens med regnskabsstandarder på de i dette direktivs artikel 30, stk. 3, fastsatte betingelser og om ækvivalens med standarder for bæredygtighedsrapportering som omhandlet i artikel 29b i direktiv 2013/34/EU, som benyttes af tredjelandsudstedere. Fastslår Kommissionen, at regnskabsstandarderne eller standarderne for bæredygtighedsrapportering i et tredjeland ikke er ækvivalente, kan den give den pågældende udsteder tilladelse til fortsat at benytte disse standarder i en passende overgangsperiode.

Med henblik på nærværende stykkes tredje afsnit vedtager Kommissionen også ved hjælp af delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 27, stk. 2a, 2b og 2c, og med forbehold af betingelserne i artikel 27a og 27b, foranstaltninger med henblik på at fastsætte generelle ækvivalenskriterier for regnskabsstandarder og standarder for bæredygtighedsrapportering, som er relevante for udstedere i mere end ét land.«

| b) | Følgende afsnit tilføjes:

  »De kriterier, som Kommissionen anvender ved vurderingen af ækvivalensen med de standarder for bæredygtighedsrapportering, som benyttes af tredjelandsudstedere omhandlet i tredje afsnit, skal som minimum sikre følgende:






  a) | at standarderne for bæredygtighedsrapportering kræver, at virksomheder offentliggør oplysninger om miljømæssige, sociale og ledelsesmæssige faktorer |
| --- | --- | --- |

b)

Følgende afsnit tilføjes:

»De kriterier, som Kommissionen anvender ved vurderingen af ækvivalensen med de standarder for bæredygtighedsrapportering, som benyttes af tredjelandsudstedere omhandlet i tredje afsnit, skal som minimum sikre følgende:

a)

at standarderne for bæredygtighedsrapportering kræver, at virksomheder offentliggør oplysninger om miljømæssige, sociale og ledelsesmæssige faktorer

| b) | at standarderne for bæredygtighedsrapportering kræver, at virksomheder offentliggør oplysninger, der er nødvendige for at forstå deres indvirkning på bæredygtighedsspørgsmål, og oplysninger, der er nødvendige for at forstå, hvordan bæredygtighedsspørgsmål påvirker deres udvikling, resultat og situation« |
| --- | --- |

b)

at standarderne for bæredygtighedsrapportering kræver, at virksomheder offentliggør oplysninger, der er nødvendige for at forstå deres indvirkning på bæredygtighedsspørgsmål, og oplysninger, der er nødvendige for at forstå, hvordan bæredygtighedsspørgsmål påvirker deres udvikling, resultat og situation«

| 4) | Følgende artikel indsættes:

  »Artikel 28d
  ESMA-retningslinjer
  Efter høring af Det Europæiske Miljøagentur og Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder udsteder ESMA retningslinjer i overensstemmelse med artikel 16 i forordning (EU) nr. 1095/2010 om de nationale kompetente myndigheders tilsyn med bæredygtighedsrapportering.« |
| --- | --- |

4)

Følgende artikel indsættes:

»Artikel 28d

ESMA-retningslinjer

Efter høring af Det Europæiske Miljøagentur og Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder udsteder ESMA retningslinjer i overensstemmelse med artikel 16 i forordning (EU) nr. 1095/2010 om de nationale kompetente myndigheders tilsyn med bæredygtighedsrapportering.«

Artikel 3

Ændringer af direktiv 2006/43/EF

I direktiv 2006/43/EF foretages følgende ændringer:

| 1) | Artikel 1 affattes således:

  »Artikel 1
  Emne
  I dette direktiv fastlægges regler for lovpligtig revision af årsregnskaber og konsoliderede regnskaber og for erklæringsopgaver om årlig og konsolideret bæredygtighedsrapportering.« |
| --- | --- |

1)

Artikel 1 affattes således:

»Artikel 1

Emne

I dette direktiv fastlægges regler for lovpligtig revision af årsregnskaber og konsoliderede regnskaber og for erklæringsopgaver om årlig og konsolideret bæredygtighedsrapportering.«

| 2) | I artikel 2 foretages følgende ændringer:






  a) | Nr. 2)-6) affattes således:






  »2) | »revisor«: en fysisk person, som i overensstemmelse med dette direktiv er bemyndiget af en medlemsstats kompetente myndigheder til at udføre lovpligtig revision og i givet fald erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering |
| --- | --- | --- | --- |

2)

I artikel 2 foretages følgende ændringer:

a)

Nr. 2)-6) affattes således:

»2)

»revisor«: en fysisk person, som i overensstemmelse med dette direktiv er bemyndiget af en medlemsstats kompetente myndigheder til at udføre lovpligtig revision og i givet fald erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering

| 3) | »revisionsfirma«: en juridisk person eller enhver anden enhed — uanset dens juridiske form — som i overensstemmelse med dette direktiv er bemyndiget af en medlemsstats kompetente myndigheder til at udføre lovpligtig revision og i givet fald erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering |
| --- | --- |

3)

»revisionsfirma«: en juridisk person eller enhver anden enhed — uanset dens juridiske form — som i overensstemmelse med dette direktiv er bemyndiget af en medlemsstats kompetente myndigheder til at udføre lovpligtig revision og i givet fald erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering

| 4) | »tredjelandsrevisionsfirma«: en enhed — uanset dens juridiske form — som udfører revision af årsregnskaber eller konsoliderede regnskaber eller i givet fald erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering for en virksomhed, der er registreret i et tredjeland, bortset fra en enhed, der er registreret som et revisionsfirma i en af medlemsstaterne som følge af godkendelse i overensstemmelse med artikel 3 |
| --- | --- |

4)

»tredjelandsrevisionsfirma«: en enhed — uanset dens juridiske form — som udfører revision af årsregnskaber eller konsoliderede regnskaber eller i givet fald erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering for en virksomhed, der er registreret i et tredjeland, bortset fra en enhed, der er registreret som et revisionsfirma i en af medlemsstaterne som følge af godkendelse i overensstemmelse med artikel 3

| 5) | »tredjelandsrevisor«: en fysisk person, der udfører revision af årsregnskaber eller konsoliderede regnskaber eller i givet fald erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering for en virksomhed, der er registreret i et tredjeland, bortset fra en person, der er registreret som revisor i en af medlemsstaterne som følge af godkendelse i overensstemmelse med artikel 3 og 44 |
| --- | --- |

5)

»tredjelandsrevisor«: en fysisk person, der udfører revision af årsregnskaber eller konsoliderede regnskaber eller i givet fald erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering for en virksomhed, der er registreret i et tredjeland, bortset fra en person, der er registreret som revisor i en af medlemsstaterne som følge af godkendelse i overensstemmelse med artikel 3 og 44

| 6) | »koncernrevisor«: den eller de revisorer eller det eller de revisionsfirmaer, der udfører den lovpligtige revision af de konsoliderede regnskaber eller i givet fald erklæringsopgaven om konsolideret bæredygtighedsrapportering«. |
| --- | --- |

6)

»koncernrevisor«: den eller de revisorer eller det eller de revisionsfirmaer, der udfører den lovpligtige revision af de konsoliderede regnskaber eller i givet fald erklæringsopgaven om konsolideret bæredygtighedsrapportering«.

| b) | Følgende nummer indsættes:






  »16a) | »ledende bæredygtighedspartner(e)«:






  a) | den eller de revisorer, et revisionsfirma har udpeget til for en særlig erklæringsopgave om bæredygtighedsrapportering at være hovedansvarlig for at udføre erklæringsopgaven om bæredygtighedsrapportering på revisionsfirmaets vegne, eller |
| --- | --- | --- | --- |

b)

Følgende nummer indsættes:

»16a)

»ledende bæredygtighedspartner(e)«:

a)

den eller de revisorer, et revisionsfirma har udpeget til for en særlig erklæringsopgave om bæredygtighedsrapportering at være hovedansvarlig for at udføre erklæringsopgaven om bæredygtighedsrapportering på revisionsfirmaets vegne, eller

| b) | ved erklæringsopgaver om konsolideret bæredygtighedsrapportering mindst den eller de revisorer, et revisionsfirma har udpeget til at være hovedansvarlig for at udføre erklæringsopgaven om bæredygtighedsrapportering på koncernplan, og den eller de revisorer, et revisionsfirma har udpeget til at være hovedansvarlig på dattervirksomhedsplan, eller |
| --- | --- |

b)

ved erklæringsopgaver om konsolideret bæredygtighedsrapportering mindst den eller de revisorer, et revisionsfirma har udpeget til at være hovedansvarlig for at udføre erklæringsopgaven om bæredygtighedsrapportering på koncernplan, og den eller de revisorer, et revisionsfirma har udpeget til at være hovedansvarlig på dattervirksomhedsplan, eller

| c) | den eller de revisorer, der underskriver erklæringen om bæredygtighedsrapportering, der er omhandlet i dette direktivs artikel 28a«. |
| --- | --- |

c)

den eller de revisorer, der underskriver erklæringen om bæredygtighedsrapportering, der er omhandlet i dette direktivs artikel 28a«.

| c) | Følgende numre tilføjes:






  »21) | »bæredygtighedsrapportering«: bæredygtighedsrapportering som defineret i artikel 2, nr. 18), i direktiv 2013/34/EU |
| --- | --- | --- |

c)

Følgende numre tilføjes:

»21)

»bæredygtighedsrapportering«: bæredygtighedsrapportering som defineret i artikel 2, nr. 18), i direktiv 2013/34/EU

| 22) | »erklæringsopgave om bæredygtighedsrapportering«: den gennemførelse af procedurer, der resulterer i den udtalelse, som revisoren eller revisionsfirmaet afgiver i overensstemmelse med artikel 34, stk. 1, andet afsnit, litra aa), og artikel 34, stk. 2, i direktiv 2013/34/EU |
| --- | --- |

22)

»erklæringsopgave om bæredygtighedsrapportering«: den gennemførelse af procedurer, der resulterer i den udtalelse, som revisoren eller revisionsfirmaet afgiver i overensstemmelse med artikel 34, stk. 1, andet afsnit, litra aa), og artikel 34, stk. 2, i direktiv 2013/34/EU

| 23) | »uafhængig udbyder af erklæringsydelser«: et overensstemmelsesvurderingsorgan, der er akkrediteret i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 765/2008 (*26) med henblik på den specifikke overensstemmelsesvurderingsaktivitet, der er omhandlet i artikel 34, stk. 1, andet afsnit, litra aa), i direktiv 2013/34/EU. |
| --- | --- |

23)

»uafhængig udbyder af erklæringsydelser«: et overensstemmelsesvurderingsorgan, der er akkrediteret i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 765/2008 (*26) med henblik på den specifikke overensstemmelsesvurderingsaktivitet, der er omhandlet i artikel 34, stk. 1, andet afsnit, litra aa), i direktiv 2013/34/EU.

*26

(*26)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 765/2008 af 9. juli 2008 om kravene til akkreditering og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 339/93 (EUT L 218 af 13.8.2008, s. 30).«
  "

*26

| 3) | Artikel 6 affattes således:

  »Artikel 6
  Uddannelseskvalifikationer

  1.   Med forbehold af artikel 11 kan en fysisk person kun godkendes til at udføre en lovpligtig revision efter at have nået et niveau, der giver adgang til en universitetsuddannelse, eller et tilsvarende niveau og derefter gennemgået et teoretisk undervisningsprogram og fuldført en praktisk uddannelse samt bestået en af den pågældende medlemsstat afholdt eller anerkendt faglig kvalifikationseksamen på niveau med afgangseksamen fra et universitet eller et tilsvarende niveau.


  2.   En fysisk person kan ud over godkendelsen til at udføre lovpligtig revision, jf. denne artikels stk. 1, godkendes til at udføre erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering, når de yderligere specifikke krav i dette direktivs artikel 7, stk. 2, artikel 8, stk. 3, artikel 10, stk. 1, andet afsnit, og artikel 14, stk. 2, fjerde afsnit, er opfyldt.


  3.   De kompetente myndigheder som omhandlet i artikel 32 samarbejder med hinanden med henblik på at opnå en minimumskonvergens i de krav, der er fastsat i nærværende artikel. De kompetente myndigheder tager, når de deltager i et sådant samarbejde, hensyn til udviklingen inden for revision og revisorerhvervet og navnlig konvergens, der allerede er opnået af erhvervet. De samarbejder med Udvalget af Europæiske Revisionstilsynsmyndigheder (CEAOB) og de kompetente myndigheder. der er omhandlet i artikel 20 i forordning (EU) nr. 537/2014, for så vidt denne konvergens vedrører lovpligtig revision af og erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering for virksomheder af interesse for offentligheden.« |
| --- | --- |

3)

Artikel 6 affattes således:

»Artikel 6

Uddannelseskvalifikationer

1.   Med forbehold af artikel 11 kan en fysisk person kun godkendes til at udføre en lovpligtig revision efter at have nået et niveau, der giver adgang til en universitetsuddannelse, eller et tilsvarende niveau og derefter gennemgået et teoretisk undervisningsprogram og fuldført en praktisk uddannelse samt bestået en af den pågældende medlemsstat afholdt eller anerkendt faglig kvalifikationseksamen på niveau med afgangseksamen fra et universitet eller et tilsvarende niveau.

2.   En fysisk person kan ud over godkendelsen til at udføre lovpligtig revision, jf. denne artikels stk. 1, godkendes til at udføre erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering, når de yderligere specifikke krav i dette direktivs artikel 7, stk. 2, artikel 8, stk. 3, artikel 10, stk. 1, andet afsnit, og artikel 14, stk. 2, fjerde afsnit, er opfyldt.

3.   De kompetente myndigheder som omhandlet i artikel 32 samarbejder med hinanden med henblik på at opnå en minimumskonvergens i de krav, der er fastsat i nærværende artikel. De kompetente myndigheder tager, når de deltager i et sådant samarbejde, hensyn til udviklingen inden for revision og revisorerhvervet og navnlig konvergens, der allerede er opnået af erhvervet. De samarbejder med Udvalget af Europæiske Revisionstilsynsmyndigheder (CEAOB) og de kompetente myndigheder. der er omhandlet i artikel 20 i forordning (EU) nr. 537/2014, for så vidt denne konvergens vedrører lovpligtig revision af og erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering for virksomheder af interesse for offentligheden.«

| 4) | Artikel 7 affattes således:

  »Artikel 7
  Faglig kvalifikationseksamen

  1.   Den i artikel 6 omhandlede faglige kvalifikationseksamen skal sikre den nødvendige teoretiske viden om de forhold, der er relevante for udøvelse af lovpligtig revision samt evne til at anvende denne viden i praksis. Denne eksamen skal, i det mindste delvis, være skriftlig.


  2.   For at revisoren også kan godkendes til at udføre erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering, skal den i artikel 6 omhandlede faglige kvalifikationseksamen sikre den nødvendige teoretiske viden om de emner, der er relevante for erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering, samt evne til at anvende denne viden i praksis. Denne eksamen skal, i det mindste delvis, være skriftlig.« |
| --- | --- |

4)

Artikel 7 affattes således:

»Artikel 7

Faglig kvalifikationseksamen

1.   Den i artikel 6 omhandlede faglige kvalifikationseksamen skal sikre den nødvendige teoretiske viden om de forhold, der er relevante for udøvelse af lovpligtig revision samt evne til at anvende denne viden i praksis. Denne eksamen skal, i det mindste delvis, være skriftlig.

2.   For at revisoren også kan godkendes til at udføre erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering, skal den i artikel 6 omhandlede faglige kvalifikationseksamen sikre den nødvendige teoretiske viden om de emner, der er relevante for erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering, samt evne til at anvende denne viden i praksis. Denne eksamen skal, i det mindste delvis, være skriftlig.«

| 5) | I artikel 8 tilføjes følgende stykke:

  »3.   For at revisoren også kan godkendes til at udføre erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering, skal den prøve i teoretisk viden, der er omhandlet i stk. 1, også mindst omfatte følgende emner:






  a) | juridiske krav og standarder for udarbejdelse af årlig og konsolideret bæredygtighedsrapportering |
| --- | --- | --- |

5)

I artikel 8 tilføjes følgende stykke:

»3.   For at revisoren også kan godkendes til at udføre erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering, skal den prøve i teoretisk viden, der er omhandlet i stk. 1, også mindst omfatte følgende emner:

a)

juridiske krav og standarder for udarbejdelse af årlig og konsolideret bæredygtighedsrapportering

| b) | bæredygtighedsanalyse |
| --- | --- |

b)

bæredygtighedsanalyse

| c) | due diligence-procedurer for så vidt angår bæredygtighedsspørgsmål |
| --- | --- |

c)

due diligence-procedurer for så vidt angår bæredygtighedsspørgsmål

| d) | juridiske krav og erklæringsstandarder for bæredygtighedsrapportering omhandlet i artikel 26a.« |
| --- | --- |

d)

juridiske krav og erklæringsstandarder for bæredygtighedsrapportering omhandlet i artikel 26a.«

| 6) | I artikel 10, stk. 1, tilføjes følgende afsnit:

  »For at revisoren eller personen under uddannelse også kan godkendes til at udføre erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering, skal mindst otte måneder af den praktiske uddannelse, der er omhandlet i første afsnit, være i erklæringsopgaver om årlig og konsolideret bæredygtighedsrapportering eller i andre bæredygtighedsrelaterede ydelser.« |
| --- | --- |

6)

I artikel 10, stk. 1, tilføjes følgende afsnit:

»For at revisoren eller personen under uddannelse også kan godkendes til at udføre erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering, skal mindst otte måneder af den praktiske uddannelse, der er omhandlet i første afsnit, være i erklæringsopgaver om årlig og konsolideret bæredygtighedsrapportering eller i andre bæredygtighedsrelaterede ydelser.«

| 7) | Artikel 12 affattes således:

  »Artikel 12
  Kombination af praktisk og teoretisk uddannelse

  1.   Medlemsstaterne kan bestemme, at perioder med teoretisk undervisning i de i artikel 8, stk. 1 og 2, nævnte fag skal medregnes i de i artikel 11 anførte år med faglig virksomhed, under forudsætning af, at undervisningsperioden afsluttes med en statsanerkendt eksamen. Undervisningsperioden må ikke være kortere end ét år, og den kan ikke afkorte den periode, hvori der skal have været udøvet faglig virksomhed, med mere end fire år.


  2.   Varigheden af den faglige virksomhed og den praktiske uddannelse kan ikke være kortere end det teoretiske undervisningsprogram plus den praktiske uddannelse, der er krævet i henhold til artikel 10, stk. 1, første afsnit.« |
| --- | --- |

7)

Artikel 12 affattes således:

»Artikel 12

Kombination af praktisk og teoretisk uddannelse

1.   Medlemsstaterne kan bestemme, at perioder med teoretisk undervisning i de i artikel 8, stk. 1 og 2, nævnte fag skal medregnes i de i artikel 11 anførte år med faglig virksomhed, under forudsætning af, at undervisningsperioden afsluttes med en statsanerkendt eksamen. Undervisningsperioden må ikke være kortere end ét år, og den kan ikke afkorte den periode, hvori der skal have været udøvet faglig virksomhed, med mere end fire år.

2.   Varigheden af den faglige virksomhed og den praktiske uddannelse kan ikke være kortere end det teoretiske undervisningsprogram plus den praktiske uddannelse, der er krævet i henhold til artikel 10, stk. 1, første afsnit.«

| 8) | I artikel 14, stk. 2, tilføjes følgende afsnit:

  »For at revisor også kan godkendes til at udføre erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering, skal egnethedsprøven omhandlet i første afsnit omfatte revisorens fyldestgørende kendskab til love og bestemmelser i værtsmedlemsstaten, for så vidt den er relevant for erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering.« |
| --- | --- |

8)

I artikel 14, stk. 2, tilføjes følgende afsnit:

»For at revisor også kan godkendes til at udføre erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering, skal egnethedsprøven omhandlet i første afsnit omfatte revisorens fyldestgørende kendskab til love og bestemmelser i værtsmedlemsstaten, for så vidt den er relevant for erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering.«

| 9) | Følgende artikel indsættes:

  »Artikel 14a
  Revisorer godkendt eller anerkendt inden den 1. januar 2024 og personer, der er i gang med at gennemføre godkendelsesprocessen for revisorer den 1. januar 2024
  Medlemsstaterne sikrer, at revisorer, der er godkendt eller anerkendt til at udføre lovpligtig revision inden den 1. januar 2024, ikke er omfattet af kravene i artikel 7, stk. 2, artikel 8, stk. 3, artikel 10, stk. 1, andet afsnit, og artikel 14, stk. 2, fjerde afsnit.
  Medlemsstaterne sikrer, at personer, der den 1. januar 2024 er i gang med at gennemføre godkendelsesprocessen foreskrevet i artikel 6-14, ikke er omfattet af kravene i artikel 7, stk. 2, artikel 8, stk. 3, artikel 10, stk. 1, andet afsnit, og artikel 14, stk. 2, fjerde afsnit, forudsat at de afslutter processen senest den 1. januar 2026.
  Medlemsstaterne sikrer, at revisorer, der er godkendt inden den 1. januar 2026, og som ønsker at udføre erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering, tilegner sig den nødvendige viden om bæredygtighedsrapportering og erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering, herunder emnerne i artikel 8, stk. 3, gennem efteruddannelse omhandlet i artikel 13.« |
| --- | --- |

9)

Følgende artikel indsættes:

»Artikel 14a

Revisorer godkendt eller anerkendt inden den 1. januar 2024 og personer, der er i gang med at gennemføre godkendelsesprocessen for revisorer den 1. januar 2024

Medlemsstaterne sikrer, at revisorer, der er godkendt eller anerkendt til at udføre lovpligtig revision inden den 1. januar 2024, ikke er omfattet af kravene i artikel 7, stk. 2, artikel 8, stk. 3, artikel 10, stk. 1, andet afsnit, og artikel 14, stk. 2, fjerde afsnit.

Medlemsstaterne sikrer, at personer, der den 1. januar 2024 er i gang med at gennemføre godkendelsesprocessen foreskrevet i artikel 6-14, ikke er omfattet af kravene i artikel 7, stk. 2, artikel 8, stk. 3, artikel 10, stk. 1, andet afsnit, og artikel 14, stk. 2, fjerde afsnit, forudsat at de afslutter processen senest den 1. januar 2026.

Medlemsstaterne sikrer, at revisorer, der er godkendt inden den 1. januar 2026, og som ønsker at udføre erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering, tilegner sig den nødvendige viden om bæredygtighedsrapportering og erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering, herunder emnerne i artikel 8, stk. 3, gennem efteruddannelse omhandlet i artikel 13.«

| 10) | I artikel 16 foretages følgende ændringer:






  a) | Stk. 1 affattes således:

  »1.   For revisorer skal det offentlige register som minimum indeholde følgende oplysninger:






  a) | navn, adresse og registreringsnummer |
| --- | --- | --- | --- |

10)

I artikel 16 foretages følgende ændringer:

a)

Stk. 1 affattes således:

»1.   For revisorer skal det offentlige register som minimum indeholde følgende oplysninger:

a)

navn, adresse og registreringsnummer

| b) | i givet fald navn, adresse, webstedsadresse og registreringsnummer på det revisionsfirma, som revisoren er ansat i eller er tilknyttet som partner eller på anden måde |
| --- | --- |

b)

i givet fald navn, adresse, webstedsadresse og registreringsnummer på det revisionsfirma, som revisoren er ansat i eller er tilknyttet som partner eller på anden måde

| c) | hvorvidt revisoren også er godkendt til at udføre erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering |
| --- | --- |

c)

hvorvidt revisoren også er godkendt til at udføre erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering

| d) | al anden registrering som revisor hos de kompetente myndigheder i andre medlemsstater og som revisor i tredjelande, herunder registreringsmyndighedens eller -myndighedernes navn(e) og i givet fald registreringsnummer eller -numre og angivelse af, om registreringen vedrører lovpligtig revision, erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering eller begge dele.« |
| --- | --- |

d)

al anden registrering som revisor hos de kompetente myndigheder i andre medlemsstater og som revisor i tredjelande, herunder registreringsmyndighedens eller -myndighedernes navn(e) og i givet fald registreringsnummer eller -numre og angivelse af, om registreringen vedrører lovpligtig revision, erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering eller begge dele.«

| b) | I stk. 2 tilføjes følgende afsnit:

  »I registret angives, om tredjelandsrevisorer som omhandlet i første afsnit er registreret med henblik på at udføre lovpligtig revision, erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering eller begge dele.« |
| --- | --- |

b)

I stk. 2 tilføjes følgende afsnit:

»I registret angives, om tredjelandsrevisorer som omhandlet i første afsnit er registreret med henblik på at udføre lovpligtig revision, erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering eller begge dele.«

| 11) | I artikel 17 foretages følgende ændringer:






  a) | Stk. 1, litra e), affattes således:






  »e) | navn og registreringsnummer på alle revisorer, der er ansat i eller er partnere eller på anden måde er tilknyttet revisionsfirmaet, og en angivelse af, om de også er godkendt til at udføre erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering«. |
| --- | --- | --- | --- |

11)

I artikel 17 foretages følgende ændringer:

a)

Stk. 1, litra e), affattes således:

»e)

navn og registreringsnummer på alle revisorer, der er ansat i eller er partnere eller på anden måde er tilknyttet revisionsfirmaet, og en angivelse af, om de også er godkendt til at udføre erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering«.

| b) | Stk. 1, litra i), affattes således:






  »i) | al anden registrering som revisionsfirma hos de kompetente myndigheder i andre medlemsstater og som revisionsfirma i tredjelande, herunder registreringsmyndighedens eller -myndighedernes navn(e) og i givet fald registreringsnummer eller -numre og angivelse af, om registreringen vedrører lovpligtig revision, erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering eller begge dele«. |
| --- | --- | --- |

b)

Stk. 1, litra i), affattes således:

»i)

al anden registrering som revisionsfirma hos de kompetente myndigheder i andre medlemsstater og som revisionsfirma i tredjelande, herunder registreringsmyndighedens eller -myndighedernes navn(e) og i givet fald registreringsnummer eller -numre og angivelse af, om registreringen vedrører lovpligtig revision, erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering eller begge dele«.

| c) | I stk. 2 tilføjes følgende afsnit:

  »I registret angives, om tredjelandsrevisionsfirmaer som omhandlet i første afsnit er registreret med henblik på at udføre lovpligtig revision, erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering eller begge dele.« |
| --- | --- |

c)

I stk. 2 tilføjes følgende afsnit:

»I registret angives, om tredjelandsrevisionsfirmaer som omhandlet i første afsnit er registreret med henblik på at udføre lovpligtig revision, erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering eller begge dele.«

| 12) | Artikel 24b ændres således:






  a) | Stk. 1 affattes således:

  »1.   Medlemsstaterne sikrer, at revisionsfirmaet udpeger mindst én ledende revisionspartner, når den lovpligtige revision udføres af et revisionsfirma. Revisionsfirmaet giver den eller de ledende revisionspartnere tilstrækkelige ressourcer samt personale, der har de nødvendige kompetencer og evner til at udføre deres opgaver korrekt.
  Medlemsstaterne sikrer, at revisionsfirmaet udpeger mindst én ledende bæredygtighedspartner, som kan være den eller en af de ledende revisionspartnere, når erklæringsopgaven om bæredygtighedsrapportering udføres af et revisionsfirma. Revisionsfirmaet giver den eller de ledende bæredygtighedspartnere tilstrækkelige ressourcer samt personale, der har de nødvendige kompetencer og evner til at udføre deres opgaver korrekt.
  Sikring af kvaliteten af revision og erklæringsopgaver, uafhængighed og kompetence er de vigtigste kriterier, når revisionsfirmaet vælger den eller de ledende revisionspartnere og i givet fald den eller de ledende bæredygtighedspartnere, der skal udpeges.
  Den eller de ledende revisionspartnere inddrages aktivt i udførelsen af den lovpligtige revision. Den ledende bæredygtighedspartner inddrages aktivt i udførelsen af erklæringsopgaven om bæredygtighedsrapportering.« |
| --- | --- | --- |

12)

Artikel 24b ændres således:

a)

Stk. 1 affattes således:

»1.   Medlemsstaterne sikrer, at revisionsfirmaet udpeger mindst én ledende revisionspartner, når den lovpligtige revision udføres af et revisionsfirma. Revisionsfirmaet giver den eller de ledende revisionspartnere tilstrækkelige ressourcer samt personale, der har de nødvendige kompetencer og evner til at udføre deres opgaver korrekt.

Medlemsstaterne sikrer, at revisionsfirmaet udpeger mindst én ledende bæredygtighedspartner, som kan være den eller en af de ledende revisionspartnere, når erklæringsopgaven om bæredygtighedsrapportering udføres af et revisionsfirma. Revisionsfirmaet giver den eller de ledende bæredygtighedspartnere tilstrækkelige ressourcer samt personale, der har de nødvendige kompetencer og evner til at udføre deres opgaver korrekt.

Sikring af kvaliteten af revision og erklæringsopgaver, uafhængighed og kompetence er de vigtigste kriterier, når revisionsfirmaet vælger den eller de ledende revisionspartnere og i givet fald den eller de ledende bæredygtighedspartnere, der skal udpeges.

Den eller de ledende revisionspartnere inddrages aktivt i udførelsen af den lovpligtige revision. Den ledende bæredygtighedspartner inddrages aktivt i udførelsen af erklæringsopgaven om bæredygtighedsrapportering.«

| b) | Følgende stykke indsættes:

  »2a.   Revisoren skal ved udførelse af erklæringsopgaven om bæredygtighedsrapportering afsætte tilstrækkelig tid til opgaven og skal tildele tilstrækkelige ressourcer til, at denne kan udføre sine opgaver korrekt.« |
| --- | --- |

b)

Følgende stykke indsættes:

»2a.   Revisoren skal ved udførelse af erklæringsopgaven om bæredygtighedsrapportering afsætte tilstrækkelig tid til opgaven og skal tildele tilstrækkelige ressourcer til, at denne kan udføre sine opgaver korrekt.«

| c) | Stk. 4, litra b) og c), affattes således:






  »b) | for et revisionsfirmas vedkommende, navnet eller navnene på den eller de ledende revisionspartnere og i givet fald navnet eller navnene på den eller de ledende bæredygtighedspartnere |
| --- | --- | --- |

c)

Stk. 4, litra b) og c), affattes således:

»b)

for et revisionsfirmas vedkommende, navnet eller navnene på den eller de ledende revisionspartnere og i givet fald navnet eller navnene på den eller de ledende bæredygtighedspartnere

| c) | honoraret for den lovpligtige revision, honoraret for erklæringsopgaven om bæredygtighedsrapportering og honoraret for andre ydelser i et givet regnskabsår.« |
| --- | --- |

c)

honoraret for den lovpligtige revision, honoraret for erklæringsopgaven om bæredygtighedsrapportering og honoraret for andre ydelser i et givet regnskabsår.«

| d) | Følgende stykke indsættes:

  »5a.   En revisor eller et revisionsfirma opretter et opgavearkiv for hver enkelt erklæringsopgave om bæredygtighedsrapportering.
  Revisoren eller revisionsfirmaet skal dokumentere i det mindste de oplysninger, der er registreret i medfør af artikel 22b for så vidt angår erklæringsopgaven om bæredygtighedsrapportering.
  Revisoren eller revisionsfirmaet bevarer alle øvrige oplysninger og dokumenter, der er af betydning for den erklæring om bæredygtighedsrapportering, der er omhandlet i artikel 28a, og for overvågningen af overholdelsen af dette direktiv og andre gældende retlige krav for så vidt angår erklæringsopgaven om bæredygtighedsrapportering.
  Opgavearkivet lukkes senest 60 dage efter underskrivelsen af den erklæring om bæredygtighedsrapportering, der er omhandlet i artikel 28a.
  Hvor den samme revisor udfører den lovpligtige revision af årsregnskaber og erklæringsopgaven om bæredygtighedsrapportering, kan opgavearkivet for bæredygtighedserklæringen indgå i revisionsfilen.« |
| --- | --- |

d)

Følgende stykke indsættes:

»5a.   En revisor eller et revisionsfirma opretter et opgavearkiv for hver enkelt erklæringsopgave om bæredygtighedsrapportering.

Revisoren eller revisionsfirmaet skal dokumentere i det mindste de oplysninger, der er registreret i medfør af artikel 22b for så vidt angår erklæringsopgaven om bæredygtighedsrapportering.

Revisoren eller revisionsfirmaet bevarer alle øvrige oplysninger og dokumenter, der er af betydning for den erklæring om bæredygtighedsrapportering, der er omhandlet i artikel 28a, og for overvågningen af overholdelsen af dette direktiv og andre gældende retlige krav for så vidt angår erklæringsopgaven om bæredygtighedsrapportering.

Opgavearkivet lukkes senest 60 dage efter underskrivelsen af den erklæring om bæredygtighedsrapportering, der er omhandlet i artikel 28a.

Hvor den samme revisor udfører den lovpligtige revision af årsregnskaber og erklæringsopgaven om bæredygtighedsrapportering, kan opgavearkivet for bæredygtighedserklæringen indgå i revisionsfilen.«

| e) | Stk. 6 affattes således:

  »Revisoren eller revisionsfirmaet fører registre over eventuelle skriftlige klager over udførelsen af de lovpligtige revisioner og over udførelsen af erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering.« |
| --- | --- |

e)

Stk. 6 affattes således:

»Revisoren eller revisionsfirmaet fører registre over eventuelle skriftlige klager over udførelsen af de lovpligtige revisioner og over udførelsen af erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering.«

| 13) | Artikel 25 affattes således:

  »Artikel 25
  Revisionshonorarer og honorarer for erklæringsopgaver
  Medlemsstaterne sikrer, at der findes regler, ifølge hvilke honorarer for lovpligtig revision og honorarer for erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering:






  a) | ikke påvirkes eller bestemmes af levering af yderligere tjenesteydelser til den virksomhed, der er genstand for lovpligtig revision eller erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering, og |
| --- | --- | --- |

13)

Artikel 25 affattes således:

»Artikel 25

Revisionshonorarer og honorarer for erklæringsopgaver

Medlemsstaterne sikrer, at der findes regler, ifølge hvilke honorarer for lovpligtig revision og honorarer for erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering:

a)

ikke påvirkes eller bestemmes af levering af yderligere tjenesteydelser til den virksomhed, der er genstand for lovpligtig revision eller erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering, og

| b) | ikke må være knyttet til betingelser af nogen art.« |
| --- | --- |

b)

ikke må være knyttet til betingelser af nogen art.«

| 14) | Følgende artikler indsættes:

  »Artikel 25b
  Faglig etik, uafhængighed, objektivitet, fortrolighed og tavshedspligt for så vidt angår erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering
  Kravene i artikel 21-24a for så vidt angår lovpligtig revision af årsregnskaber finder tilsvarende anvendelse på erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering.


  Artikel 25c
  Forbudte ikkerevisionsydelser i tilfælde, hvor revisoren udfører erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering for en virksomhed af interesse for offentligheden

  1.   En revisor eller et revisionsfirma, der udfører erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering for en virksomhed af interesse for offentligheden, eller ethvert medlem af netværket, som revisoren eller revisionsfirmaet tilhører, må ikke for den virksomhed af interesse for offentligheden, der er genstand for erklæringsopgaven om bæredygtighedsrapportering, dennes modervirksomhed eller de af denne kontrollerede virksomheder i Unionen direkte eller indirekte udføre de forbudte ikkerevisionsydelser, som er omhandlet i artikel 5, stk. 1, andet afsnit, litra b), c), og e)-k) i forordning (EU) nr. 537/2014, i:






  a) | den periode, der ligger imellem begyndelsen af den periode, der er genstand for erklæringsopgaven om bæredygtighedsrapportering, og afgivelsen af erklæringen om bæredygtighedsrapportering, og |
| --- | --- | --- |

14)

Følgende artikler indsættes:

»Artikel 25b

Faglig etik, uafhængighed, objektivitet, fortrolighed og tavshedspligt for så vidt angår erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering

Kravene i artikel 21-24a for så vidt angår lovpligtig revision af årsregnskaber finder tilsvarende anvendelse på erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering.

Artikel 25c

Forbudte ikkerevisionsydelser i tilfælde, hvor revisoren udfører erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering for en virksomhed af interesse for offentligheden

1.   En revisor eller et revisionsfirma, der udfører erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering for en virksomhed af interesse for offentligheden, eller ethvert medlem af netværket, som revisoren eller revisionsfirmaet tilhører, må ikke for den virksomhed af interesse for offentligheden, der er genstand for erklæringsopgaven om bæredygtighedsrapportering, dennes modervirksomhed eller de af denne kontrollerede virksomheder i Unionen direkte eller indirekte udføre de forbudte ikkerevisionsydelser, som er omhandlet i artikel 5, stk. 1, andet afsnit, litra b), c), og e)-k) i forordning (EU) nr. 537/2014, i:

a)

den periode, der ligger imellem begyndelsen af den periode, der er genstand for erklæringsopgaven om bæredygtighedsrapportering, og afgivelsen af erklæringen om bæredygtighedsrapportering, og

| b) | det regnskabsår, der ligger umiddelbart inden den periode, der er omhandlet i dette stykkes litra a), for så vidt angår de ydelser, der er omhandlet i artikel 5, stk. 1, andet afsnit, litra e), i forordning (EU) nr. 537/2014. |
| --- | --- |

b)

det regnskabsår, der ligger umiddelbart inden den periode, der er omhandlet i dette stykkes litra a), for så vidt angår de ydelser, der er omhandlet i artikel 5, stk. 1, andet afsnit, litra e), i forordning (EU) nr. 537/2014.

2.   En revisor eller et revisionsfirma, der udfører erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering for virksomheder af interesse for offentligheden, og, hvor revisoren eller revisionsfirmaet tilhører et netværk, ethvert medlem af et sådant netværk må udføre andre ikkerevisionsydelser end de forbudte ikkerevisionsydelser, der er omhandlet i denne artikels stk. 1, eller i givet fald de forbudte ikkerevisionsydelser, der er omhandlet i artikel 5, stk. 1, andet afsnit, i forordning (EU) nr. 537/2014, eller ydelser, der af medlemsstaterne anses for at udgøre en trussel mod uafhængigheden som omhandlet i nævnte forordnings artikel 5, stk. 2, for den virksomhed af interesse for offentligheden, der er genstand for erklæringsopgaven om bæredygtighedsrapportering, dennes modervirksomhed eller de af denne kontrollerede virksomheder efter godkendelse fra revisionsudvalget, når dette har foretaget en passende vurdering af trusler mod uafhængigheden og de foranstaltninger, der er anvendt til beskyttelse heraf, i overensstemmelse med dette direktivs artikel 22b.

3.   Når et medlem af et netværk, som den revisor eller det revisionsfirma, der udfører en erklæringsopgave om bæredygtighedsrapportering for en virksomhed af interesse for offentligheden, tilhører, udfører de forbudte ikkerevisionsydelser, der er omhandlet i denne artikels stk. 1, for en virksomhed med hjemsted i et tredjeland, der er kontrolleret af den virksomhed af interesse for offentligheden, der er genstand for erklæringsopgaven om bæredygtighedsrapportering, vurderer revisoren eller revisionsfirmaet, hvorvidt revisorens eller revisionsfirmaets uafhængighed vil være truet, hvis medlemmet af netværket udfører sådanne ydelser.

Hvis revisorens eller revisionsfirmaets uafhængighed påvirkes, træffer revisoren eller revisionsfirmaet sikkerhedsforanstaltninger for at imødegå trusler forårsaget af ydelsen af forbudte ikkerevisionsydelser omhandlet i denne artikels stk. 1 i et tredjeland. Revisoren eller revisionsfirmaet må kun fortsætte med at udføre erklæringsopgaven om bæredygtighedsrapportering for virksomheden af interesse for offentligheden, hvis revisoren eller revisionsfirmaet i overensstemmelse med artikel 22b kan påvise, at disse ydelser ikke påvirker revisorens eller revisionsfirmaets faglige vurdering og erklæringen om bæredygtighedsrapportering.

Artikel 25d

Uregelmæssigheder

Artikel 7 i forordning (EU) nr. 537/2014 finder tilsvarende anvendelse på en revisor eller et revisionsfirma, der udfører erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering for en virksomhed af interesse for offentligheden.«

| 15) | Følgende artikel indsættes:

  »Artikel 26a
  Standarder for erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering

  1.   Medlemsstaterne pålægger revisorer og revisionsfirmaer at udføre erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering i overensstemmelse med de erklæringsstandarder, som Kommissionen har vedtaget i overensstemmelse med stk. 3.


  2.   Medlemsstaterne kan anvende nationale erklæringsstandarder, -procedurer eller -krav, så længe Kommissionen ikke har vedtaget en erklæringsstandard, der dækker samme emne.
  Medlemsstaterne meddeler Kommissionen de nationale erklæringsstandarder, -procedurer eller -krav mindst tre måneder inden deres ikrafttræden.


  3.   Kommissionen vedtager senest den 1. oktober 2026 delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 48a for at supplere dette direktiv med henblik på at fastsætte standarder for erklæringer med begrænset sikkerhed, der fastlægger de procedurer, som revisoren eller revisorerne og revisionsfirmaet eller -firmaerne skal følge, når de udarbejder konklusioner baseret på erklæringsopgaven om bæredygtighedsrapportering, herunder opgaveplanlægning, risikoovervejelse og reaktion på risici, og den type konklusioner, der skal medtages i erklæringen om bæredygtighedsrapportering, eller, hvor det er relevant, i revisionspåtegningen.
  Kommissionen vedtager senest den 1. oktober 2028 delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 48a for at supplere dette direktiv med henblik på at fastsætte standarder for erklæring med høj grad af sikkerhed efter en vurdering for at fastslå, om det er muligt at opnå erklæring med høj grad af sikkerhed for revisorer og for virksomheder. Under hensyntagen til resultaterne af denne vurdering og hvis det derfor er relevant, skal disse delegerede retsakter angive den dato, fra hvilken den udtalelse, der er omhandlet i artikel 34, stk. 1, andet afsnit, litra aa), skal baseres på en erklæringsopgave med høj grad af sikkerhed, der er baseret på disse standarder for erklæring med høj grad af sikkerhed.
  Kommissionen kan kun vedtage de i første og andet afsnit omhandlede erklæringsstandarder, hvis de:






  a) | er udviklet på passende vis, under offentligt tilsyn og på en gennemsigtig måde |
| --- | --- | --- |

15)

Følgende artikel indsættes:

»Artikel 26a

Standarder for erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering

1.   Medlemsstaterne pålægger revisorer og revisionsfirmaer at udføre erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering i overensstemmelse med de erklæringsstandarder, som Kommissionen har vedtaget i overensstemmelse med stk. 3.

2.   Medlemsstaterne kan anvende nationale erklæringsstandarder, -procedurer eller -krav, så længe Kommissionen ikke har vedtaget en erklæringsstandard, der dækker samme emne.

Medlemsstaterne meddeler Kommissionen de nationale erklæringsstandarder, -procedurer eller -krav mindst tre måneder inden deres ikrafttræden.

3.   Kommissionen vedtager senest den 1. oktober 2026 delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 48a for at supplere dette direktiv med henblik på at fastsætte standarder for erklæringer med begrænset sikkerhed, der fastlægger de procedurer, som revisoren eller revisorerne og revisionsfirmaet eller -firmaerne skal følge, når de udarbejder konklusioner baseret på erklæringsopgaven om bæredygtighedsrapportering, herunder opgaveplanlægning, risikoovervejelse og reaktion på risici, og den type konklusioner, der skal medtages i erklæringen om bæredygtighedsrapportering, eller, hvor det er relevant, i revisionspåtegningen.

Kommissionen vedtager senest den 1. oktober 2028 delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 48a for at supplere dette direktiv med henblik på at fastsætte standarder for erklæring med høj grad af sikkerhed efter en vurdering for at fastslå, om det er muligt at opnå erklæring med høj grad af sikkerhed for revisorer og for virksomheder. Under hensyntagen til resultaterne af denne vurdering og hvis det derfor er relevant, skal disse delegerede retsakter angive den dato, fra hvilken den udtalelse, der er omhandlet i artikel 34, stk. 1, andet afsnit, litra aa), skal baseres på en erklæringsopgave med høj grad af sikkerhed, der er baseret på disse standarder for erklæring med høj grad af sikkerhed.

Kommissionen kan kun vedtage de i første og andet afsnit omhandlede erklæringsstandarder, hvis de:

a)

er udviklet på passende vis, under offentligt tilsyn og på en gennemsigtig måde

| b) | bidrager til at give den årlige eller konsoliderede bæredygtighedsrapportering en høj grad af troværdighed og kvalitet, og |
| --- | --- |

b)

bidrager til at give den årlige eller konsoliderede bæredygtighedsrapportering en høj grad af troværdighed og kvalitet, og

| c) | er i Unionens offentlige interesse.« |
| --- | --- |

c)

er i Unionens offentlige interesse.«

| 16) | Følgende artikel indsættes:

  »Artikel 27a
  Erklæringsopgaver om konsolideret bæredygtighedsrapportering

  1.   Medlemsstaterne sikrer følgende forhold i tilfælde af erklæringsopgaver om en koncerns konsoliderede bæredygtighedsrapportering:






  a) | med hensyn til den konsoliderede bæredygtighedsrapportering har koncernrevisor det fulde ansvar for den i artikel 28a omhandlede erklæring om bæredygtighedsrapportering |
| --- | --- | --- |

16)

Følgende artikel indsættes:

»Artikel 27a

Erklæringsopgaver om konsolideret bæredygtighedsrapportering

1.   Medlemsstaterne sikrer følgende forhold i tilfælde af erklæringsopgaver om en koncerns konsoliderede bæredygtighedsrapportering:

a)

med hensyn til den konsoliderede bæredygtighedsrapportering har koncernrevisor det fulde ansvar for den i artikel 28a omhandlede erklæring om bæredygtighedsrapportering

| b) | koncernrevisor evaluerer det erklæringsarbejde, der er udført af eventuelle uafhængige udbydere af erklæringsydelser, tredjelandsrevisorer, revisorer, tredjelandsrevisionsfirmaer eller revisionsfirmaer med henblik på erklæringsopgaver om konsolideret bæredygtighedsrapportering, og dokumenterer arten af, tidsplanen for og omfanget af det arbejde, som de pågældende revisorer udfører, herunder i givet fald koncernrevisorens gennemgang af relevante dele af de pågældende revisorers opgavedokumentation, og |
| --- | --- |

b)

koncernrevisor evaluerer det erklæringsarbejde, der er udført af eventuelle uafhængige udbydere af erklæringsydelser, tredjelandsrevisorer, revisorer, tredjelandsrevisionsfirmaer eller revisionsfirmaer med henblik på erklæringsopgaver om konsolideret bæredygtighedsrapportering, og dokumenterer arten af, tidsplanen for og omfanget af det arbejde, som de pågældende revisorer udfører, herunder i givet fald koncernrevisorens gennemgang af relevante dele af de pågældende revisorers opgavedokumentation, og

| c) | koncernrevisor gennemgår det erklæringsarbejde, der er udført af uafhængige udbydere af erklæringsydelser, tredjelandsrevisorer, revisorer, tredjelandsrevisionsfirmaer eller revisionsfirmaer med henblik på erklæringsopgaven om konsolideret bæredygtighedsrapportering og dokumenterer dette arbejde. |
| --- | --- |

c)

koncernrevisor gennemgår det erklæringsarbejde, der er udført af uafhængige udbydere af erklæringsydelser, tredjelandsrevisorer, revisorer, tredjelandsrevisionsfirmaer eller revisionsfirmaer med henblik på erklæringsopgaven om konsolideret bæredygtighedsrapportering og dokumenterer dette arbejde.

Den dokumentation, koncernrevisor beholder, skal gøre det muligt for den relevante kompetente myndighed at foretage en gennemgang af koncernrevisors arbejde.

Med henblik på dette stykkes første afsnit, litra c), indhenter koncernrevisor samtykke fra de uafhængige udbydere af erklæringsydelser, tredjelandsrevisorerne, revisorerne, tredjelandsrevisionsfirmaerne eller revisionsfirmaerne til videregivelse af relevant dokumentation under udførelsen af erklæringsopgaven om konsolideret bæredygtighedsrapportering som betingelse for, at koncernrevisor kan anvende det arbejde, der er udført af de pågældende uafhængige udbydere af erklæringsydelser, tredjelandsrevisorer, revisorer, tredjelandsrevisionsfirmaer eller revisionsfirmaer.

2.   Hvis koncernrevisor ikke er i stand til at opfylde stk. 1, første afsnit, litra c), skal denne træffe passende foranstaltninger og underrette den relevante kompetente myndighed derom.

Sådanne foranstaltninger omfatter, hvor det er relevant, at koncernrevisor selv udfører eller lader udføre yderligere erklæringsarbejde i den relevante dattervirksomhed.

3.   Hvis koncernrevisor underkastes en kvalitetssikringskontrol eller en undersøgelse vedrørende erklæringsopgaven om en koncerns konsoliderede bæredygtighedsrapportering, skal koncernrevisor på anmodning stille den relevante dokumentation, som denne ligger inde med, om det erklæringsarbejde, der er udført af de respektive uafhængige udbydere af erklæringsydelser, tredjelandsrevisorer, revisorer, tredjelandsrevisionsfirmaer eller revisionsfirmaer med henblik på erklæringsopgaven om konsolideret bæredygtighedsrapportering, til rådighed for den kompetente myndighed, herunder eventuelle arbejdspapirer, der har relevans for erklæringsopgaven om konsolideret bæredygtighedsrapportering.

Den kompetente myndighed kan anmode de relevante kompetente myndigheder om supplerende dokumentation om det erklæringsarbejde, der er udført af alle revisorer eller revisionsfirmaer med henblik på erklæringsopgaven om konsolideret bæredygtighedsrapportering, i overensstemmelse med artikel 36.

Hvis erklæringsopgaven om bæredygtighedsrapportering for en modervirksomhed eller en dattervirksomhed i en koncern udføres af revisorer eller revisionsfirmaer fra et tredjeland, kan den kompetente myndighed fra de relevante kompetente myndigheder i tredjelande anmode om supplerende dokumentation om det erklæringsarbejde, der er udført af alle tredjelandsrevisorer eller tredjelandsrevisionsfirmaer, gennem samarbejdsaftaler.

Uanset tredje afsnit gælder det, at når uafhængige udbydere af erklæringsydelser, tredjelandsrevisorer, eller revisionsfirmaer, der ikke har nogen samarbejdsaftale, har udført erklæringsopgaven om bæredygtighedsrapportering for en modervirksomhed eller en dattervirksomhed i en koncern, er koncernrevisor også efter anmodning ansvarlig for at sikre en korrekt levering af supplerende dokumentation for det erklæringsarbejde, der er udført af sådanne uafhængige udbydere af erklæringsydelser, tredjelandsrevisorer eller revisionsfirmaer, herunder arbejdspapirer, der har relevans for erklæringsopgaven om konsolideret bæredygtighedsrapportering. Med henblik på at sikre dette beholder koncernrevisoren et eksemplar af dokumentationen eller træffer som et alternativ aftale med de uafhængige udbydere af erklæringsydelser, tredjelandsrevisorerne eller tredjelandsrevisionsfirmaerne om, at denne skal have ubegrænset adgang til sådan dokumentation efter anmodning, eller tager andre passende tiltag. Kan erklæringsarbejdspapirer af juridiske eller andre årsager ikke sendes fra et tredjeland til koncernrevisoren, skal den dokumentation, koncernrevisor er i besiddelse af, omfatte dokumentation for, at denne har truffet de relevante foranstaltninger til at få adgang til erklæringsdokumentationen, samt, når der er tale om andre end juridiske hindringer som følge af lovgivningen i det pågældende tredjeland, dokumentation for tilstedeværelsen af sådanne hindringer.«

| 17) | Artikel 28, stk. 2, litra e), affattes således:






  »e) | indeholde en udtalelse og en påtegning, der begge skal være baseret på arbejdet under revisionen, i henhold til artikel 34, stk. 1, andet afsnit, litra a) og b), i direktiv 2013/34/EU«. |
| --- | --- | --- |

17)

Artikel 28, stk. 2, litra e), affattes således:

»e)

indeholde en udtalelse og en påtegning, der begge skal være baseret på arbejdet under revisionen, i henhold til artikel 34, stk. 1, andet afsnit, litra a) og b), i direktiv 2013/34/EU«.

| 18) | Følgende artikel indsættes:

  »Artikel 28a
  Erklæring om bæredygtighedsrapportering

  1.   Revisoren eller revisionsfirmaet fremlægger resultaterne af erklæringsopgaven om bæredygtighedsrapportering i en erklæring om bæredygtighedsrapportering. Denne erklæring udarbejdes i overensstemmelse med de kravene i de erklæringsstandarder, som Kommissionen vedtager ved delegerede retsakter i henhold til artikel 26a, stk. 3, eller indtil Kommissionen har vedtaget disse erklæringsstandarder, i overensstemmelse med nationale erklæringsstandarder som omhandlet i artikel 26a, stk. 2.


  2.   Erklæringen om bæredygtighedsrapportering skal være skriftlig og:






  a) | angive den virksomhed, hvis årlige eller konsoliderede bæredygtighedsrapportering har været underkastet erklæringsopgaven, angive hvilke årlige eller konsoliderede bæredygtighedsrapporteringer, der er tale om, og den dato og periode, de dækker, og angive, hvilket system for bæredygtighedsrapportering der har været anvendt ved dens udarbejdelse |
| --- | --- | --- |

18)

Følgende artikel indsættes:

»Artikel 28a

Erklæring om bæredygtighedsrapportering

1.   Revisoren eller revisionsfirmaet fremlægger resultaterne af erklæringsopgaven om bæredygtighedsrapportering i en erklæring om bæredygtighedsrapportering. Denne erklæring udarbejdes i overensstemmelse med de kravene i de erklæringsstandarder, som Kommissionen vedtager ved delegerede retsakter i henhold til artikel 26a, stk. 3, eller indtil Kommissionen har vedtaget disse erklæringsstandarder, i overensstemmelse med nationale erklæringsstandarder som omhandlet i artikel 26a, stk. 2.

2.   Erklæringen om bæredygtighedsrapportering skal være skriftlig og:

a)

angive den virksomhed, hvis årlige eller konsoliderede bæredygtighedsrapportering har været underkastet erklæringsopgaven, angive hvilke årlige eller konsoliderede bæredygtighedsrapporteringer, der er tale om, og den dato og periode, de dækker, og angive, hvilket system for bæredygtighedsrapportering der har været anvendt ved dens udarbejdelse

| b) | indeholde en beskrivelse af omfanget af erklæringsopgaven om bæredygtighedsrapportering, der som minimum oplyser om, hvilke erklæringsstandarder erklæringsopgaven om bæredygtighedsrapporteringen er udført efter |
| --- | --- |

b)

indeholde en beskrivelse af omfanget af erklæringsopgaven om bæredygtighedsrapportering, der som minimum oplyser om, hvilke erklæringsstandarder erklæringsopgaven om bæredygtighedsrapporteringen er udført efter

| c) | indeholde den udtalelse, der er omhandlet i artikel 34, stk. 1, andet afsnit, litra aa), i direktiv 2013/34/EU. |
| --- | --- |

c)

indeholde den udtalelse, der er omhandlet i artikel 34, stk. 1, andet afsnit, litra aa), i direktiv 2013/34/EU.

3.   Hvis erklæringsopgaven om bæredygtighedsrapportering er udført af flere end én revisor eller ét revisionsfirma, skal de nå til enighed om resultaterne af erklæringsopgaven om bæredygtighedsrapportering og afgive en fælles erklæring og udtalelse. I tilfælde af uenighed skal hver revisor eller hvert revisionsfirma fremlægge sin udtalelse i et særskilt afsnit af erklæringen om bæredygtighedsrapportering og angive grunden til uenigheden.

4.   Erklæringen om bæredygtighedsrapportering underskrives og dateres af den revisor, der udfører erklæringsopgaven om bæredygtighedsrapportering. Når et revisionsfirma udfører erklæringsopgaven om bæredygtighedsrapportering, underskrives erklæringen om bæredygtighedsrapportering som minimum af den eller de revisorer, der udfører erklæringsopgaven om bæredygtighedsrapportering på revisionsfirmaets vegne. Når flere end én revisor eller ét revisionsfirma har været involveret samtidig, underskrives erklæringen om bæredygtighedsrapportering af alle revisorerne eller i det mindste af de revisorer, der udfører erklæringsopgaven om bæredygtighedsrapportering på vegne af hvert revisionsfirma. Under ekstraordinære omstændigheder kan medlemsstaterne bestemme, at denne eller disse underskrifter ikke behøver at blive offentliggjort, hvis offentliggørelsen kan indebære en overhængende og væsentlig trussel mod nogens personlige sikkerhed.

Under alle omstændigheder skal de relevante kompetente myndigheder have kendskab til den eller de involverede personers navne.

5.   Medlemsstaterne kan kræve, at hvor den samme revisor udfører den lovpligtige revision af årsregnskaber og erklæringsopgaven om bæredygtighedsrapporteringen, kan erklæringen om bæredygtighedsrapportering indgå som et særskilt afsnit i revisionspåtegningen.

6.   Revisorens eller revisionsfirmaets erklæring vedrørende den konsoliderede bæredygtighedsrapportering skal opfylde kravene i stk. 1-5.«

| 19) | Artikel 29 ændres således:






  a) | Stk. 1, litra d), affattes således:






  »d) | De personer, der udfører kvalitetssikringskontrol, skal have tilstrækkelig faglig uddannelse og relevant erfaring inden for lovpligtig revision og regnskabsaflæggelse og i givet fald inden for bæredygtighedsrapportering og inden for erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering eller inden for andre bæredygtighedsrelaterede ydelser kombineret med specifik træning i kvalitetssikringskontrol.« |
| --- | --- | --- | --- |

19)

Artikel 29 ændres således:

a)

Stk. 1, litra d), affattes således:

»d)

De personer, der udfører kvalitetssikringskontrol, skal have tilstrækkelig faglig uddannelse og relevant erfaring inden for lovpligtig revision og regnskabsaflæggelse og i givet fald inden for bæredygtighedsrapportering og inden for erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering eller inden for andre bæredygtighedsrelaterede ydelser kombineret med specifik træning i kvalitetssikringskontrol.«

| b) | Stk. 1, litra f), affattes således:






  »f) | Kvalitetssikringskontrollen skal på grundlag af tilstrækkelig afprøvning af udvalgte revisionsfiler og i givet fald opgavearkiver, indeholde en vurdering af opfyldelsen af gældende revisionsstandarder og uafhængighedskrav og i givet fald af erklæringsstandarder, og en vurdering af de anvendte ressourcers omfang og kvalitet, af de beregnede revisionshonorarer og honorarer for erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering samt af revisionsfirmaets interne kvalitetskontrolsystem.« |
| --- | --- | --- |

b)

Stk. 1, litra f), affattes således:

»f)

Kvalitetssikringskontrollen skal på grundlag af tilstrækkelig afprøvning af udvalgte revisionsfiler og i givet fald opgavearkiver, indeholde en vurdering af opfyldelsen af gældende revisionsstandarder og uafhængighedskrav og i givet fald af erklæringsstandarder, og en vurdering af de anvendte ressourcers omfang og kvalitet, af de beregnede revisionshonorarer og honorarer for erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering samt af revisionsfirmaets interne kvalitetskontrolsystem.«

| c) | Stk. 1, litra h), affattes således:






  »h) | Kvalitetssikringskontroller skal udføres på grundlag af en risikoanalyse og, for revisorer og revisionsfirmaer, der udfører lovpligtig revision som defineret i artikel 2, nr. 1), litra a), samt i givet fald udfører erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering, mindst hvert sjette år.« |
| --- | --- | --- |

c)

Stk. 1, litra h), affattes således:

»h)

Kvalitetssikringskontroller skal udføres på grundlag af en risikoanalyse og, for revisorer og revisionsfirmaer, der udfører lovpligtig revision som defineret i artikel 2, nr. 1), litra a), samt i givet fald udfører erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering, mindst hvert sjette år.«

| d) | Stk. 2, litra a), affattes således:






  »a) | kontrollanterne skal have tilstrækkelig faglig uddannelse og relevant erfaring inden for lovpligtig revision og regnskabsaflæggelse og i givet fald inden for bæredygtighedsrapportering og inden for erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering eller inden for andre bæredygtighedsrelaterede ydelser kombineret med specifik træning i kvalitetssikringskontrol«. |
| --- | --- | --- |

d)

Stk. 2, litra a), affattes således:

»a)

kontrollanterne skal have tilstrækkelig faglig uddannelse og relevant erfaring inden for lovpligtig revision og regnskabsaflæggelse og i givet fald inden for bæredygtighedsrapportering og inden for erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering eller inden for andre bæredygtighedsrelaterede ydelser kombineret med specifik træning i kvalitetssikringskontrol«.

| e) | Følgende stykke indsættes:

  »2a.   Medlemsstaterne kan indtil den 31. december 2025 undtage de personer, der udfører kvalitetssikringskontrol vedrørende erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering, fra kravet om relevant erfaring inden for bæredygtighedsrapportering og inden for erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering eller inden for andre bæredygtighedsrelaterede ydelser.« |
| --- | --- |

e)

Følgende stykke indsættes:

»2a.   Medlemsstaterne kan indtil den 31. december 2025 undtage de personer, der udfører kvalitetssikringskontrol vedrørende erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering, fra kravet om relevant erfaring inden for bæredygtighedsrapportering og inden for erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering eller inden for andre bæredygtighedsrelaterede ydelser.«

| 20) | Artikel 30, stk. 1 og 2, affattes således:

  »1.   Medlemsstaterne sikrer, at der findes effektive undersøgelses- og sanktionssystemer med henblik på at konstatere, korrigere og forhindre utilstrækkelig gennemførelse af den lovpligtige revision og erklæringsopgaven om bæredygtighedsrapportering.


  2.   Uden at dette berører medlemsstaternes civilretlige foranstaltninger, sikrer de, at der findes effektive, forholdsmæssige og præventive sanktioner over for revisorer og revisionsfirmaer, som ikke har udført lovpligtig revision eller erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering i overensstemmelse med de bestemmelser, der er vedtaget til gennemførelse af dette direktiv, og i givet fald med forordning (EU) nr. 537/2014.
  Medlemsstaterne kan beslutte ikke at fastsætte bestemmelser om administrative sanktioner for overtrædelser, der allerede er omfattet af national strafferet. I sådanne tilfælde meddeler de Kommissionen de relevante strafferetlige bestemmelser.« |
| --- | --- |

20)

Artikel 30, stk. 1 og 2, affattes således:

»1.   Medlemsstaterne sikrer, at der findes effektive undersøgelses- og sanktionssystemer med henblik på at konstatere, korrigere og forhindre utilstrækkelig gennemførelse af den lovpligtige revision og erklæringsopgaven om bæredygtighedsrapportering.

2.   Uden at dette berører medlemsstaternes civilretlige foranstaltninger, sikrer de, at der findes effektive, forholdsmæssige og præventive sanktioner over for revisorer og revisionsfirmaer, som ikke har udført lovpligtig revision eller erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering i overensstemmelse med de bestemmelser, der er vedtaget til gennemførelse af dette direktiv, og i givet fald med forordning (EU) nr. 537/2014.

Medlemsstaterne kan beslutte ikke at fastsætte bestemmelser om administrative sanktioner for overtrædelser, der allerede er omfattet af national strafferet. I sådanne tilfælde meddeler de Kommissionen de relevante strafferetlige bestemmelser.«

| 21) | I artikel 30a, stk. 1, indsættes følgende litra:






  »ca) | et midlertidigt forbud på op til tre års varighed mod, at revisoren, revisionsfirmaet eller den ledende bæredygtighedspartner udfører erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering og/eller underskriver erklæringer om bæredygtighedsrapportering«. |
| --- | --- | --- |

21)

I artikel 30a, stk. 1, indsættes følgende litra:

»ca)

et midlertidigt forbud på op til tre års varighed mod, at revisoren, revisionsfirmaet eller den ledende bæredygtighedspartner udfører erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering og/eller underskriver erklæringer om bæredygtighedsrapportering«.

| 22) | I artikel 30a, stk. 1, indsættes følgende litra:






  »da) | en erklæring om, at erklæringen om bæredygtighedsrapportering ikke opfylder kravene i dette direktivs artikel 28a«. |
| --- | --- | --- |

22)

I artikel 30a, stk. 1, indsættes følgende litra:

»da)

en erklæring om, at erklæringen om bæredygtighedsrapportering ikke opfylder kravene i dette direktivs artikel 28a«.

| 23) | Artikel 32 ændres således:






  a) | Stk. 3, første afsnit, affattes således:

  »3.   Den kompetente myndighed styres af ikkerevisorer med viden om de relevante områder inden for lovpligtig revision og i givet fald erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering. De udvælges efter en uafhængig og gennemsigtig udpegelsesprocedure.« |
| --- | --- | --- |

23)

Artikel 32 ændres således:

a)

Stk. 3, første afsnit, affattes således:

»3.   Den kompetente myndighed styres af ikkerevisorer med viden om de relevante områder inden for lovpligtig revision og i givet fald erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering. De udvælges efter en uafhængig og gennemsigtig udpegelsesprocedure.«

| b) | Stk. 4, litra b), affattes således:






  »b) | vedtagelse af standarder om faglig etik, intern kvalitetskontrol af revisionsfirmaer, revision og erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering, medmindre disse standarder er vedtaget eller godkendt af myndighederne i andre medlemsstater«. |
| --- | --- | --- |

b)

Stk. 4, litra b), affattes således:

»b)

vedtagelse af standarder om faglig etik, intern kvalitetskontrol af revisionsfirmaer, revision og erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering, medmindre disse standarder er vedtaget eller godkendt af myndighederne i andre medlemsstater«.

| 24) | Følgende artikel indsættes:

  »Artikel 36a
  Reguleringsaftaler mellem medlemsstaterne for så vidt angår erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering
  Kravene i artikel 34 og 36 for så vidt angår lovpligtig revision af årsregnskaber finder tilsvarende anvendelse på erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering.« |
| --- | --- |

24)

Følgende artikel indsættes:

»Artikel 36a

Reguleringsaftaler mellem medlemsstaterne for så vidt angår erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering

Kravene i artikel 34 og 36 for så vidt angår lovpligtig revision af årsregnskaber finder tilsvarende anvendelse på erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering.«

| 25) | Artikel 37 ændres således:






  a) | I stk. 1 tilføjes følgende afsnit:

  »Første afsnit finder anvendelse på udnævnelsen af revisoren eller revisionsfirmaet med henblik på erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering.« |
| --- | --- | --- |

25)

Artikel 37 ændres således:

a)

I stk. 1 tilføjes følgende afsnit:

»Første afsnit finder anvendelse på udnævnelsen af revisoren eller revisionsfirmaet med henblik på erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering.«

| b) | I stk. 2 tilføjes følgende afsnit:

  »Første afsnit finder anvendelse på udnævnelsen af revisoren eller revisionsfirmaet med henblik på erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering.« |
| --- | --- |

b)

I stk. 2 tilføjes følgende afsnit:

»Første afsnit finder anvendelse på udnævnelsen af revisoren eller revisionsfirmaet med henblik på erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering.«

| c) | Stk. 3 affattes således:

  »3.   Enhver kontraktbestemmelse, som begrænser valgmulighederne for generalforsamlingen af aktionærer eller medlemmer af den reviderede virksomhed i henhold til stk. 1 til bestemte kategorier af eller lister over revisorer eller revisionsfirmaer med hensyn til udpegelse af en bestemt revisor eller et bestemt revisionsfirma, som skal udføre den lovpligtige revision og i givet fald erklæringsopgaven om bæredygtighedsrapportering for denne virksomhed, er forbudt. Eventuelle eksisterende klausuler er ugyldige.
  Medlemsstaterne sikrer, at aktionærer eller medlemmer af store virksomheder omfattet af artikel 19a og 29a i direktiv 2013/34/EU, undtagen virksomheder omhandlet i nævnte direktivs artikel 2, nr. 1), litra a), som på egen hånd eller i forening repræsenterer mere end 5 % af stemmerettighederne eller 5 % af kapitalen i virksomheden, har ret til på generalforsamlingen af aktionærer eller medlemmer at fremsætte et beslutningsforslag til vedtagelse, der kræver, at en akkrediteret tredjepart, der ikke tilhører samme revisionsfirma eller netværk som den revisor eller det revisionsfirma, der udfører den lovpligtige revision, udarbejder en rapport om visse elementer af bæredygtighedsrapporteringen, og at denne rapport gøres tilgængelig for generalforsamlingen af aktionærer eller medlemmer.« |
| --- | --- |

c)

Stk. 3 affattes således:

»3.   Enhver kontraktbestemmelse, som begrænser valgmulighederne for generalforsamlingen af aktionærer eller medlemmer af den reviderede virksomhed i henhold til stk. 1 til bestemte kategorier af eller lister over revisorer eller revisionsfirmaer med hensyn til udpegelse af en bestemt revisor eller et bestemt revisionsfirma, som skal udføre den lovpligtige revision og i givet fald erklæringsopgaven om bæredygtighedsrapportering for denne virksomhed, er forbudt. Eventuelle eksisterende klausuler er ugyldige.

Medlemsstaterne sikrer, at aktionærer eller medlemmer af store virksomheder omfattet af artikel 19a og 29a i direktiv 2013/34/EU, undtagen virksomheder omhandlet i nævnte direktivs artikel 2, nr. 1), litra a), som på egen hånd eller i forening repræsenterer mere end 5 % af stemmerettighederne eller 5 % af kapitalen i virksomheden, har ret til på generalforsamlingen af aktionærer eller medlemmer at fremsætte et beslutningsforslag til vedtagelse, der kræver, at en akkrediteret tredjepart, der ikke tilhører samme revisionsfirma eller netværk som den revisor eller det revisionsfirma, der udfører den lovpligtige revision, udarbejder en rapport om visse elementer af bæredygtighedsrapporteringen, og at denne rapport gøres tilgængelig for generalforsamlingen af aktionærer eller medlemmer.«

| 26) | Artikel 38 ændres således:






  a) | Stk. 1 affattes således:

  »1.   Medlemsstaterne sikrer, at revisorer eller revisionsfirmaer kun kan afskediges, hvis dette kan begrundes. Meningsforskelle vedrørende regnskabsmæssig behandling, revisionsprocedurer eller i givet fald bæredygtighedsrapportering eller erklæringsprocedurer kan ikke begrunde en afskedigelse.« |
| --- | --- | --- |

26)

Artikel 38 ændres således:

a)

Stk. 1 affattes således:

»1.   Medlemsstaterne sikrer, at revisorer eller revisionsfirmaer kun kan afskediges, hvis dette kan begrundes. Meningsforskelle vedrørende regnskabsmæssig behandling, revisionsprocedurer eller i givet fald bæredygtighedsrapportering eller erklæringsprocedurer kan ikke begrunde en afskedigelse.«

| b) | I stk. 2 tilføjes følgende afsnit:

  »Den underretningspligt, der er fastsat i første afsnit, finder også anvendelse på erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering.« |
| --- | --- |

b)

I stk. 2 tilføjes følgende afsnit:

»Den underretningspligt, der er fastsat i første afsnit, finder også anvendelse på erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering.«

| c) | I stk. 3 tilføjes følgende afsnit:

  »Første afsnit finder også anvendelse på erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering.« |
| --- | --- |

c)

I stk. 3 tilføjes følgende afsnit:

»Første afsnit finder også anvendelse på erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering.«

| 27) | Artikel 39 ændres således:






  a) | Følgende stykke indsættes:

  »4a.   Medlemsstaterne kan give tilladelse til, at de opgaver, der pålægges revisionsudvalget vedrørende bæredygtighedsrapportering og vedrørende erklæringsopgaven om bæredygtighedsrapportering, udføres af bestyrelsen eller tilsynsorganet som helhed eller af et særligt organ, der er oprettet af bestyrelsen eller tilsynsorganet.« |
| --- | --- | --- |

27)

Artikel 39 ændres således:

a)

Følgende stykke indsættes:

»4a.   Medlemsstaterne kan give tilladelse til, at de opgaver, der pålægges revisionsudvalget vedrørende bæredygtighedsrapportering og vedrørende erklæringsopgaven om bæredygtighedsrapportering, udføres af bestyrelsen eller tilsynsorganet som helhed eller af et særligt organ, der er oprettet af bestyrelsen eller tilsynsorganet.«

| b) | Stk. 6, litra a)-e), affattes således:






  »a) | at underrette bestyrelsen eller tilsynsorganet i den reviderede virksomhed om resultatet af den lovpligtige revision og i givet fald af erklæringsopgaven om bæredygtighedsrapportering og forklare, hvordan den lovpligtige revision og erklæringsopgaven om bæredygtighedsrapportering bidrog til henholdsvis regnskabsaflæggelsens og bæredygtighedsrapporteringens integritet, og hvad revisionsudvalgets rolle var i den proces |
| --- | --- | --- |

b)

Stk. 6, litra a)-e), affattes således:

»a)

at underrette bestyrelsen eller tilsynsorganet i den reviderede virksomhed om resultatet af den lovpligtige revision og i givet fald af erklæringsopgaven om bæredygtighedsrapportering og forklare, hvordan den lovpligtige revision og erklæringsopgaven om bæredygtighedsrapportering bidrog til henholdsvis regnskabsaflæggelsens og bæredygtighedsrapporteringens integritet, og hvad revisionsudvalgets rolle var i den proces

| b) | at overvåge proceduren for regnskabsaflæggelse og i givet fald bæredygtighedsrapportering, herunder den elektroniske rapporteringsprocedure som omhandlet i artikel 29d i direktiv 2013/34/EU, og den procedure, som virksomheden har udført for at identificere de rapporterede oplysninger i overensstemmelse med de standarder for bæredygtighedsrapportering, der vedtages i henhold til artikel 29b i nævnte direktiv, og fremsætte henstillinger eller forslag til at sikre deres integritet |
| --- | --- |

b)

at overvåge proceduren for regnskabsaflæggelse og i givet fald bæredygtighedsrapportering, herunder den elektroniske rapporteringsprocedure som omhandlet i artikel 29d i direktiv 2013/34/EU, og den procedure, som virksomheden har udført for at identificere de rapporterede oplysninger i overensstemmelse med de standarder for bæredygtighedsrapportering, der vedtages i henhold til artikel 29b i nævnte direktiv, og fremsætte henstillinger eller forslag til at sikre deres integritet

| c) | at overvåge, om virksomhedens interne kvalitetskontrol- og risikostyringssystemer, og i givet fald dens interne revision, fungerer effektivt med hensyn til regnskabsaflæggelsen og i givet fald bæredygtighedsrapporteringen i virksomheden, herunder dens elektroniske rapporteringsprocedure som omhandlet i artikel 29d i direktiv 2013/34/EU, uden at krænke dens uafhængighed |
| --- | --- |

c)

at overvåge, om virksomhedens interne kvalitetskontrol- og risikostyringssystemer, og i givet fald dens interne revision, fungerer effektivt med hensyn til regnskabsaflæggelsen og i givet fald bæredygtighedsrapporteringen i virksomheden, herunder dens elektroniske rapporteringsprocedure som omhandlet i artikel 29d i direktiv 2013/34/EU, uden at krænke dens uafhængighed

| d) | at overvåge den lovpligtige revision af årsregnskaber og konsoliderede regnskaber og i givet fald erklæringsopgaven om årlig og konsolideret bæredygtighedsrapportering, navnlig udførelsen heraf, idet der tages hensyn til den kompetente myndigheds resultater og konklusioner i henhold til artikel 26, stk. 6, i forordning (EU) nr. 537/2014 |
| --- | --- |

d)

at overvåge den lovpligtige revision af årsregnskaber og konsoliderede regnskaber og i givet fald erklæringsopgaven om årlig og konsolideret bæredygtighedsrapportering, navnlig udførelsen heraf, idet der tages hensyn til den kompetente myndigheds resultater og konklusioner i henhold til artikel 26, stk. 6, i forordning (EU) nr. 537/2014

| e) | at kontrollere og overvåge revisorers eller revisionsfirmaers uafhængighed i overensstemmelse med dette direktivs artikel 22, 22a, 22b, 24a, 24b, 25b, 25c og 25d samt med artikel 6 i forordning (EU) nr. 537/2014, og navnlig hensigtsmæssigheden ved udførelsen af ikkerevisionsydelser for den reviderede virksomhed i overensstemmelse med nævnte forordnings artikel 5«. |
| --- | --- |

e)

at kontrollere og overvåge revisorers eller revisionsfirmaers uafhængighed i overensstemmelse med dette direktivs artikel 22, 22a, 22b, 24a, 24b, 25b, 25c og 25d samt med artikel 6 i forordning (EU) nr. 537/2014, og navnlig hensigtsmæssigheden ved udførelsen af ikkerevisionsydelser for den reviderede virksomhed i overensstemmelse med nævnte forordnings artikel 5«.

| 28) | Artikel 45 ændres således:






  a) | Stk. 1 affattes således:

  »1.   I overensstemmelse med dette direktivs artikel 15, 16 og 17 registrerer en medlemsstats kompetente myndigheder samtlige tredjelandsrevisorer og -revisionsfirmaer, hvis de pågældende tredjelandsrevisorer og -revisionsfirmaer afgiver revisionspåtegning vedrørende årsregnskabet eller det konsoliderede regnskab eller i givet fald en erklæring om den årlige eller konsoliderede bæredygtighedsrapportering for en virksomhed registreret uden for Unionen, hvis omsættelige værdipapirer er optaget til handel på et reguleret marked i denne medlemsstat som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 21), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/65/EU (*27), medmindre den pågældende virksomhed udelukkende udsteder gældsbeviser, for hvilke et af følgende forhold gælder:






  a) | sådanne værdipapirer er blevet optaget til handel på et reguleret marked i en medlemsstat som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 21), i direktiv 2014/65/EU inden den 31. december 2010, og deres pålydende pr. enhed på udstedelsesdagen beløber sig til mindst 50 000 EUR eller, i tilfælde af gældsbeviser i en anden valuta, på udstedelsesdagen svarer til mindst 50 000 EUR |
| --- | --- | --- | --- |

28)

Artikel 45 ændres således:

a)

Stk. 1 affattes således:

»1.   I overensstemmelse med dette direktivs artikel 15, 16 og 17 registrerer en medlemsstats kompetente myndigheder samtlige tredjelandsrevisorer og -revisionsfirmaer, hvis de pågældende tredjelandsrevisorer og -revisionsfirmaer afgiver revisionspåtegning vedrørende årsregnskabet eller det konsoliderede regnskab eller i givet fald en erklæring om den årlige eller konsoliderede bæredygtighedsrapportering for en virksomhed registreret uden for Unionen, hvis omsættelige værdipapirer er optaget til handel på et reguleret marked i denne medlemsstat som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 21), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/65/EU (*27), medmindre den pågældende virksomhed udelukkende udsteder gældsbeviser, for hvilke et af følgende forhold gælder:

a)

sådanne værdipapirer er blevet optaget til handel på et reguleret marked i en medlemsstat som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 21), i direktiv 2014/65/EU inden den 31. december 2010, og deres pålydende pr. enhed på udstedelsesdagen beløber sig til mindst 50 000 EUR eller, i tilfælde af gældsbeviser i en anden valuta, på udstedelsesdagen svarer til mindst 50 000 EUR

| b) | sådanne værdipapirer optages til handel på et reguleret marked i en medlemsstat som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 21), i direktiv 2014/65/EU fra den 31. december 2010, og deres pålydende pr. enhed på udstedelsesdagen beløber sig til mindst 100 000 EUR eller, i tilfælde af gældsbeviser i en anden valuta, på udstedelsesdagen svarer til mindst 100 000 EUR. |
| --- | --- |

b)

sådanne værdipapirer optages til handel på et reguleret marked i en medlemsstat som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 21), i direktiv 2014/65/EU fra den 31. december 2010, og deres pålydende pr. enhed på udstedelsesdagen beløber sig til mindst 100 000 EUR eller, i tilfælde af gældsbeviser i en anden valuta, på udstedelsesdagen svarer til mindst 100 000 EUR.

(*27)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/65/EU af 15. maj 2014 om markeder for finansielle instrumenter og om ændring af direktiv 2002/92/EF og direktiv 2011/61/EU (EUT L 173 af 12.6.2014, s. 349).«
  "

*27

| b) | Stk. 4-6 affattes således:

  »4.   Med forbehold af artikel 46 har de i nærværende artikels stk. 1 omtalte revisionspåtegninger vedrørende årsregnskaber eller konsoliderede regnskaber, eller i givet fald erklæringerne om årlig eller konsolideret bæredygtighedsrapportering, som er udstedt af tredjelandsrevisorer eller -revisionsfirmaer, der ikke er registreret i medlemsstaten, har ingen retsvirkning i denne medlemsstat.


  5.   Medlemsstaterne må kun registrere tredjelandsrevisionsfirmaer med henblik på revision af regnskaber, såfremt:






  a) | flertallet af medlemmerne af tredjelandsrevisionsfirmaets bestyrelse eller direktion opfylder krav svarende til kravene i artikel 4-10, med undtagelse af artikel 7, stk. 2, artikel 8, stk. 3, og artikel 10, stk. 1, andet afsnit |
| --- | --- | --- |

b)

Stk. 4-6 affattes således:

»4.   Med forbehold af artikel 46 har de i nærværende artikels stk. 1 omtalte revisionspåtegninger vedrørende årsregnskaber eller konsoliderede regnskaber, eller i givet fald erklæringerne om årlig eller konsolideret bæredygtighedsrapportering, som er udstedt af tredjelandsrevisorer eller -revisionsfirmaer, der ikke er registreret i medlemsstaten, har ingen retsvirkning i denne medlemsstat.

5.   Medlemsstaterne må kun registrere tredjelandsrevisionsfirmaer med henblik på revision af regnskaber, såfremt:

a)

flertallet af medlemmerne af tredjelandsrevisionsfirmaets bestyrelse eller direktion opfylder krav svarende til kravene i artikel 4-10, med undtagelse af artikel 7, stk. 2, artikel 8, stk. 3, og artikel 10, stk. 1, andet afsnit

| b) | den tredjelandsrevisor, der udfører revision på tredjelandsrevisionsfirmaets vegne, opfylder krav svarende til kravene i artikel 4-10, med undtagelse af artikel 7, stk. 2, artikel 8, stk. 3, og artikel 10, stk. 1, andet afsnit |
| --- | --- |

b)

den tredjelandsrevisor, der udfører revision på tredjelandsrevisionsfirmaets vegne, opfylder krav svarende til kravene i artikel 4-10, med undtagelse af artikel 7, stk. 2, artikel 8, stk. 3, og artikel 10, stk. 1, andet afsnit

| c) | de revisioner af årsregnskaber eller konsoliderede regnskaber, der er omhandlet i denne artikels stk. 1, udføres i overensstemmelse med internationale revisionsstandarder som omhandlet i artikel 26 samt kravene i artikel 22, 22b og 25 eller med tilsvarende standarder og krav |
| --- | --- |

c)

de revisioner af årsregnskaber eller konsoliderede regnskaber, der er omhandlet i denne artikels stk. 1, udføres i overensstemmelse med internationale revisionsstandarder som omhandlet i artikel 26 samt kravene i artikel 22, 22b og 25 eller med tilsvarende standarder og krav

| d) | tredjelandsrevisionsfirmaet på sit websted offentliggør en årlig beretning om gennemsigtighed, som indeholder de oplysninger, der er omhandlet i artikel 13 i forordning (EU) nr. 537/2014, eller det opfylder ligeværdige oplysningskrav. |
| --- | --- |

d)

tredjelandsrevisionsfirmaet på sit websted offentliggør en årlig beretning om gennemsigtighed, som indeholder de oplysninger, der er omhandlet i artikel 13 i forordning (EU) nr. 537/2014, eller det opfylder ligeværdige oplysningskrav.

En medlemsstat må kun registrere et tredjelandsrevisionsfirma med henblik på erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering, såfremt:

| a) | flertallet af medlemmerne af tredjelandsrevisionsfirmaets bestyrelse eller direktion opfylder krav svarende til kravene i artikel 4-10 |
| --- | --- |

a)

flertallet af medlemmerne af tredjelandsrevisionsfirmaets bestyrelse eller direktion opfylder krav svarende til kravene i artikel 4-10

| b) | den tredjelandsrevisor, der udfører erklæringsopgaver på tredjelandsrevisionsfirmaets vegne, opfylder krav svarende til kravene i artikel 4-10 |
| --- | --- |

b)

den tredjelandsrevisor, der udfører erklæringsopgaver på tredjelandsrevisionsfirmaets vegne, opfylder krav svarende til kravene i artikel 4-10

| c) | den erklæringsopgave om den årlige eller konsoliderede bæredygtighedsrapportering, der er omhandlet i stk. 1, udføres i overensstemmelse med erklæringsstandarderne omhandlet i artikel 26a samt kravene i artikel 22, 22b, 25 og 25b eller med tilsvarende standarder og krav |
| --- | --- |

c)

den erklæringsopgave om den årlige eller konsoliderede bæredygtighedsrapportering, der er omhandlet i stk. 1, udføres i overensstemmelse med erklæringsstandarderne omhandlet i artikel 26a samt kravene i artikel 22, 22b, 25 og 25b eller med tilsvarende standarder og krav

| d) | tredjelandsrevisionsfirmaet på sit websted offentliggør en årlig beretning om gennemsigtighed, som indeholder de oplysninger, der er omhandlet i artikel 13 i forordning (EU) nr. 537/2014, eller det opfylder ligeværdige oplysningskrav. |
| --- | --- |

d)

tredjelandsrevisionsfirmaet på sit websted offentliggør en årlig beretning om gennemsigtighed, som indeholder de oplysninger, der er omhandlet i artikel 13 i forordning (EU) nr. 537/2014, eller det opfylder ligeværdige oplysningskrav.

5a.   En medlemsstat må kun registrere en tredjelandsrevisor med henblik på revision af regnskaber, hvis denne opfylder kravene i denne artikels stk. 5, første afsnit, litra b), c) og d).

En medlemsstat må kun registrere en tredjelandsrevisor med henblik på erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering, hvis denne opfylder kravene i denne artikels stk. 5, andet afsnit, litra b), c) og d).

6.   For at sikre ensartede betingelser for anvendelsen af denne artikels stk. 5, første afsnit, litra c), og andet afsnit, litra c), tillægges Kommissionen beføjelser til at træffe afgørelse om ligeværdighed som omhandlet heri ved hjælp af gennemførelsesretsakter. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren, jf. artikel 48, stk. 2.

Indtil Kommissionen har truffet en sådan afgørelse, kan medlemsstaterne vurdere spørgsmålet om ligeværdighed, jf. nærværende artikels stk. 5, første afsnit, litra c), og andet afsnit, litra c).

Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 48a for at supplere dette direktiv med henblik på at fastsætte de generelle ligeværdighedskriterier, der skal anvendes ved vurderingen af, hvorvidt revisionen af regnskaberne og i givet fald erklæringsopgaven om bæredygtighedsrapportering omhandlet i nærværende artikels stk. 1 udføres i overensstemmelse med internationale revisionsstandarder som defineret i artikel 26 og standarder for erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering som omhandlet i artikel 26a, og med de krav, der er fastsat i artikel 22, 24 og 25. Sådanne kriterier, som finder anvendelse på alle tredjelande, skal anvendes af medlemsstaterne ved vurdering af ligeværdighed på nationalt plan.«

| 29) | Artikel 48a ændres således:






  a) | I stk. 2 tilføjes følgende afsnit:

  »Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 26a, stk. 2, tillægges Kommissionen for en ubegrænset periode«. |
| --- | --- | --- |

29)

Artikel 48a ændres således:

a)

I stk. 2 tilføjes følgende afsnit:

»Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 26a, stk. 2, tillægges Kommissionen for en ubegrænset periode«.

| b) | Stk. 3 affattes således:

  »3.   Den i artikel 26, stk. 3, artikel 26a, stk. 3, artikel 45, stk. 6, artikel 46, stk. 2, og artikel 47, stk. 3, omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af delegerede retsakter, der allerede er i kraft.« |
| --- | --- |

b)

Stk. 3 affattes således:

»3.   Den i artikel 26, stk. 3, artikel 26a, stk. 3, artikel 45, stk. 6, artikel 46, stk. 2, og artikel 47, stk. 3, omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af delegerede retsakter, der allerede er i kraft.«

| c) | Stk. 5 affattes således:

  »5.   En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 26, stk. 3, artikel 26a, stk. 3, artikel 45, stk. 6, artikel 46, stk. 2, eller artikel 47, stk. 3, træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden fire måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet eller Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har informeret Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.« |
| --- | --- |

c)

Stk. 5 affattes således:

»5.   En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 26, stk. 3, artikel 26a, stk. 3, artikel 45, stk. 6, artikel 46, stk. 2, eller artikel 47, stk. 3, træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden fire måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet eller Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har informeret Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.«

Artikel 4

Ændringer af forordning (EU) nr. 537/2014

I forordning (EU) nr. 537/2014 foretages følgende ændringer:

| 1) | Artikel 4, stk. 2, andet afsnit, affattes således:

  »Med henblik på begrænsningerne i dette stykkes første afsnit udelukkes erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering og andre ikkerevisionsydelser end de i artikel 5, stk. 1, omhandlede, som er krævet ved EU-lovgivning eller national lovgivning.« |
| --- | --- |

1)

Artikel 4, stk. 2, andet afsnit, affattes således:

»Med henblik på begrænsningerne i dette stykkes første afsnit udelukkes erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering og andre ikkerevisionsydelser end de i artikel 5, stk. 1, omhandlede, som er krævet ved EU-lovgivning eller national lovgivning.«

| 2) | I artikel 5 foretages følgende ændringer:






  a) | Stk. 1, andet afsnit, litra c), affattes således:






  »c) | bogføring og udarbejdelse af bogholderi og regnskaber samt udarbejdelse af bæredygtighedsrapportering«. |
| --- | --- | --- | --- |

2)

I artikel 5 foretages følgende ændringer:

a)

Stk. 1, andet afsnit, litra c), affattes således:

»c)

bogføring og udarbejdelse af bogholderi og regnskaber samt udarbejdelse af bæredygtighedsrapportering«.

| b) | I stk. 4 indsættes følgende afsnit efter første afsnit:

  »Den i første afsnit omhandlede godkendelse fra revisionsudvalget er ikke nødvendig for udførelsen af erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering.« |
| --- | --- |

b)

I stk. 4 indsættes følgende afsnit efter første afsnit:

»Den i første afsnit omhandlede godkendelse fra revisionsudvalget er ikke nødvendig for udførelsen af erklæringsopgaver om bæredygtighedsrapportering.«

Artikel 5

Gennemførelse

1.   Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktivs artikel 1-3 senest den 6. juli 2024. De meddeler straks Kommissionen teksten til disse love og bestemmelser.

2.   Medlemsstaterne anvender de love og bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme artikel 1 med undtagelse af nr. 14):

| a) | på regnskabsår, der begynder den 1. januar 2024 eller derefter:






  i) | for store virksomheder i den i artikel 3, stk. 4, i direktiv 2013/34/EU anvendte betydning, som er virksomheder af interesse for offentligheden som defineret i nævnte direktivs artikel 2, nr. 1), der på balancetidspunktet overskrider et gennemsnitligt antal ansatte på 500 i løbet af regnskabsåret |
| --- | --- | --- |

a)

på regnskabsår, der begynder den 1. januar 2024 eller derefter:

i)

for store virksomheder i den i artikel 3, stk. 4, i direktiv 2013/34/EU anvendte betydning, som er virksomheder af interesse for offentligheden som defineret i nævnte direktivs artikel 2, nr. 1), der på balancetidspunktet overskrider et gennemsnitligt antal ansatte på 500 i løbet af regnskabsåret

| ii) | for virksomheder af interesse for offentligheden som defineret i artikel 2, nr. 1), i direktiv 2013/34/EU, som er modervirksomheder i en stor koncern i den i nævnte direktivs artikel 3, stk. 7, anvendte betydning, der på balancetidspunktet på konsolideret grundlag overskrider et gennemsnitligt antal ansatte på 500 i løbet af regnskabsåret |
| --- | --- |

ii)

for virksomheder af interesse for offentligheden som defineret i artikel 2, nr. 1), i direktiv 2013/34/EU, som er modervirksomheder i en stor koncern i den i nævnte direktivs artikel 3, stk. 7, anvendte betydning, der på balancetidspunktet på konsolideret grundlag overskrider et gennemsnitligt antal ansatte på 500 i løbet af regnskabsåret

| b) | på regnskabsår, der begynder den 1. januar 2025 eller derefter:






  i) | for store virksomheder i den i artikel 3, stk. 4, i direktiv 2013/34/EU anvendte betydning, bortset fra dem, der er omhandlet i dette afsnits litra a), nr. i) |
| --- | --- | --- |

b)

på regnskabsår, der begynder den 1. januar 2025 eller derefter:

i)

for store virksomheder i den i artikel 3, stk. 4, i direktiv 2013/34/EU anvendte betydning, bortset fra dem, der er omhandlet i dette afsnits litra a), nr. i)

| ii) | for modervirksomheder i en stor koncern i den i artikel 3, stk. 7, i direktiv 2013/34/EU anvendte betydning, bortset fra dem, der er omhandlet i dette afsnits litra a), nr. ii) |
| --- | --- |

ii)

for modervirksomheder i en stor koncern i den i artikel 3, stk. 7, i direktiv 2013/34/EU anvendte betydning, bortset fra dem, der er omhandlet i dette afsnits litra a), nr. ii)

| c) | på regnskabsår, der begynder den 1. januar 2026 eller derefter:






  i) | for små og mellemstore virksomheder i den i artikel 3, stk. 2 og 3, i direktiv 2013/34/EU anvendte betydning, som er virksomheder af interesse for offentligheden som defineret i nævnte direktivs artikel 2, nr. 1), litra a), og som ikke er mikrovirksomheder som defineret i nævnte direktivs artikel 3, stk. 1 |
| --- | --- | --- |

c)

på regnskabsår, der begynder den 1. januar 2026 eller derefter:

i)

for små og mellemstore virksomheder i den i artikel 3, stk. 2 og 3, i direktiv 2013/34/EU anvendte betydning, som er virksomheder af interesse for offentligheden som defineret i nævnte direktivs artikel 2, nr. 1), litra a), og som ikke er mikrovirksomheder som defineret i nævnte direktivs artikel 3, stk. 1

| ii) | for små og ikkekomplekse institutter defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 145), i forordning (EU) nr. 575/2013, forudsat at de er store virksomheder i den i artikel 3, stk. 4, i direktiv 2013/34/EU anvendte betydning, eller at de er små og mellemstore virksomheder i den i nævnte direktivs artikel 3, stk. 2 og 3, anvendte betydning, som er virksomheder af interesse for offentligheden som defineret i nævnte direktivs artikel 2, nr. 1), litra a), og som ikke er mikrovirksomheder som defineret i nævnte direktivs artikel 3, stk. 1 |
| --- | --- |

ii)

for små og ikkekomplekse institutter defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 145), i forordning (EU) nr. 575/2013, forudsat at de er store virksomheder i den i artikel 3, stk. 4, i direktiv 2013/34/EU anvendte betydning, eller at de er små og mellemstore virksomheder i den i nævnte direktivs artikel 3, stk. 2 og 3, anvendte betydning, som er virksomheder af interesse for offentligheden som defineret i nævnte direktivs artikel 2, nr. 1), litra a), og som ikke er mikrovirksomheder som defineret i nævnte direktivs artikel 3, stk. 1

| iii) | for captive-forsikringsselskaber defineret i artikel 13, nr. 2), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/138/EF (39) og captive-genforsikringsselskaber defineret i nævnte direktivs artikel 13, nr. 5), forudsat at de er store virksomheder i den i artikel 3, stk. 4, i direktiv 2013/34/EU anvendte betydning, eller at de er små og mellemstore virksomheder i den i nævnte direktivs artikel 3, stk. 2 og 3, anvendte betydning, som er virksomheder af interesse for offentligheden som defineret i nævnte direktivs artikel 2, nr. 1), litra a), og som ikke er mikrovirksomheder som defineret i nævnte direktivs artikel 3, stk. 1. |
| --- | --- |

iii)

for captive-forsikringsselskaber defineret i artikel 13, nr. 2), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/138/EF (39) og captive-genforsikringsselskaber defineret i nævnte direktivs artikel 13, nr. 5), forudsat at de er store virksomheder i den i artikel 3, stk. 4, i direktiv 2013/34/EU anvendte betydning, eller at de er små og mellemstore virksomheder i den i nævnte direktivs artikel 3, stk. 2 og 3, anvendte betydning, som er virksomheder af interesse for offentligheden som defineret i nævnte direktivs artikel 2, nr. 1), litra a), og som ikke er mikrovirksomheder som defineret i nævnte direktivs artikel 3, stk. 1.

Medlemsstaterne anvender de love og bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme artikel 1, nr. 14), på regnskabsår, der begynder den 1. januar 2028 eller derefter.

Medlemsstaterne anvender de love og bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme artikel 2:

| a) | på regnskabsår, der begynder den 1. januar 2024 eller derefter:






  i) | for udstedere som defineret i artikel 2, nr. 1), litra d), i direktiv 2004/109/EF, som er store virksomheder i den i artikel 3, stk. 4, i direktiv 2013/34/EU anvendte betydning, der på balancetidspunktet overskrider et gennemsnitligt antal ansatte på 500 i løbet af regnskabsåret |
| --- | --- | --- |

a)

på regnskabsår, der begynder den 1. januar 2024 eller derefter:

i)

for udstedere som defineret i artikel 2, nr. 1), litra d), i direktiv 2004/109/EF, som er store virksomheder i den i artikel 3, stk. 4, i direktiv 2013/34/EU anvendte betydning, der på balancetidspunktet overskrider et gennemsnitligt antal ansatte på 500 i løbet af regnskabsåret

| ii) | for udstedere som defineret i artikel 2, nr. 1), litra d), i direktiv 2004/109/EF, som er modervirksomheder i en stor koncern i den i artikel 3, stk. 7, i direktiv 2013/34/EU anvendte betydning, der på balancetidspunktet på konsolideret grundlag overskrider et gennemsnitligt antal ansatte på 500 i løbet af regnskabsåret |
| --- | --- |

ii)

for udstedere som defineret i artikel 2, nr. 1), litra d), i direktiv 2004/109/EF, som er modervirksomheder i en stor koncern i den i artikel 3, stk. 7, i direktiv 2013/34/EU anvendte betydning, der på balancetidspunktet på konsolideret grundlag overskrider et gennemsnitligt antal ansatte på 500 i løbet af regnskabsåret

| b) | på regnskabsår, der begynder den 1. januar 2025 eller derefter:






  i) | for udstedere som defineret i artikel 2, nr. 1), litra d), i direktiv 2004/109/EF, som er store virksomheder i den i artikel 3, stk. 4, i direktiv 2013/34/EU anvendte betydning, bortset fra dem, der er omhandlet i dette afsnits litra a), nr. i) |
| --- | --- | --- |

b)

på regnskabsår, der begynder den 1. januar 2025 eller derefter:

i)

for udstedere som defineret i artikel 2, nr. 1), litra d), i direktiv 2004/109/EF, som er store virksomheder i den i artikel 3, stk. 4, i direktiv 2013/34/EU anvendte betydning, bortset fra dem, der er omhandlet i dette afsnits litra a), nr. i)

| ii) | for udstedere som defineret i artikel 2, nr. 1), litra d), i direktiv 2004/109/EF, som er modervirksomheder i en stor koncern i den i artikel 3, stk. 7, i direktiv 2013/34/EU anvendte betydning, bortset fra dem, der er omhandlet i dette afsnits litra a), nr. ii) |
| --- | --- |

ii)

for udstedere som defineret i artikel 2, nr. 1), litra d), i direktiv 2004/109/EF, som er modervirksomheder i en stor koncern i den i artikel 3, stk. 7, i direktiv 2013/34/EU anvendte betydning, bortset fra dem, der er omhandlet i dette afsnits litra a), nr. ii)

| c) | på regnskabsår, der begynder den 1. januar 2026 eller derefter:






  i) | for udstedere som defineret i artikel 2, nr. 1), litra d), i direktiv 2004/109/EF, som er små og mellemstore virksomheder i den i artikel 3, stk. 2 og 3, i direktiv 2013/34/EU anvendte betydning, og som ikke er mikrovirksomheder som defineret i artikel 3, stk. 1, i direktiv 2013/34/EU |
| --- | --- | --- |

c)

på regnskabsår, der begynder den 1. januar 2026 eller derefter:

i)

for udstedere som defineret i artikel 2, nr. 1), litra d), i direktiv 2004/109/EF, som er små og mellemstore virksomheder i den i artikel 3, stk. 2 og 3, i direktiv 2013/34/EU anvendte betydning, og som ikke er mikrovirksomheder som defineret i artikel 3, stk. 1, i direktiv 2013/34/EU

| ii) | for udstedere defineret som små og ikkekomplekse institutter i artikel 4, stk. 1, nr. 145), i forordning (EU) nr. 575/2013, forudsat at de er store virksomheder i den i artikel 3, stk. 4, i direktiv 2013/34/EU anvendte betydning, eller at de er små og mellemstore virksomheder i den i nævnte direktivs artikel 3, stk. 2 og 3, anvendte betydning, som er virksomheder af interesse for offentligheden som defineret i nævnte direktivs artikel 2, nr. 1), litra a), og som ikke er mikrovirksomheder som defineret i nævnte direktivs artikel 3, stk. 1 |
| --- | --- |

ii)

for udstedere defineret som små og ikkekomplekse institutter i artikel 4, stk. 1, nr. 145), i forordning (EU) nr. 575/2013, forudsat at de er store virksomheder i den i artikel 3, stk. 4, i direktiv 2013/34/EU anvendte betydning, eller at de er små og mellemstore virksomheder i den i nævnte direktivs artikel 3, stk. 2 og 3, anvendte betydning, som er virksomheder af interesse for offentligheden som defineret i nævnte direktivs artikel 2, nr. 1), litra a), og som ikke er mikrovirksomheder som defineret i nævnte direktivs artikel 3, stk. 1

| iii) | for udstedere defineret som captive-forsikringsselskaber i artikel 13, nr. 2), i direktiv 2009/138/EF eller som captive-genforsikringsselskaber i nævnte direktivs artikel 13, nr. 5), forudsat at de er store virksomheder i den i artikel 3, stk. 4, i direktiv 2013/34/EU anvendte betydning, eller at de er små og mellemstore virksomheder i den i nævnte direktivs artikel 3, stk. 2 og 3, anvendte betydning, som er virksomheder af interesse for offentligheden som defineret i nævnte direktivs artikel 2, nr. 1), litra a), og som ikke er mikrovirksomheder som defineret i nævnte direktivs artikel 3, stk. 1. |
| --- | --- |

iii)

for udstedere defineret som captive-forsikringsselskaber i artikel 13, nr. 2), i direktiv 2009/138/EF eller som captive-genforsikringsselskaber i nævnte direktivs artikel 13, nr. 5), forudsat at de er store virksomheder i den i artikel 3, stk. 4, i direktiv 2013/34/EU anvendte betydning, eller at de er små og mellemstore virksomheder i den i nævnte direktivs artikel 3, stk. 2 og 3, anvendte betydning, som er virksomheder af interesse for offentligheden som defineret i nævnte direktivs artikel 2, nr. 1), litra a), og som ikke er mikrovirksomheder som defineret i nævnte direktivs artikel 3, stk. 1.

Medlemsstaterne anvender de love og bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme artikel 3, på regnskabsår, der begynder den 1. januar 2024 eller derefter.

3.   De i stk. 1 omhandlede love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. Medlemsstaterne fastsætter de nærmere regler for henvisningen.

4.   Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale love og bestemmelser, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.

Artikel 6

Gennemgang og rapportering

1.   Kommissionen forelægger Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om gennemførelsen af dette ændringsdirektiv, der bl.a. skal indeholde følgende:

| a) | en vurdering af opfyldelsen af dette ændringsdirektivs mål, herunder konvergensen mellem medlemsstaternes rapporteringspraksisser |
| --- | --- |

a)

en vurdering af opfyldelsen af dette ændringsdirektivs mål, herunder konvergensen mellem medlemsstaternes rapporteringspraksisser

| b) | en vurdering af antallet af små og mellemstore virksomheder, der frivilligt anvender standarderne for bæredygtighedsrapportering, der er omhandlet i artikel 29c i direktiv 2013/34/EU |
| --- | --- |

b)

en vurdering af antallet af små og mellemstore virksomheder, der frivilligt anvender standarderne for bæredygtighedsrapportering, der er omhandlet i artikel 29c i direktiv 2013/34/EU

| c) | en vurdering af, om og hvordan anvendelsesområdet for de bestemmelser, der ændres ved dette ændringsdirektiv, bør udvides yderligere, navnlig for så vidt angår små og mellemstore virksomheder og for så vidt angår tredjelandsvirksomheder, der opererer direkte på Unionens indre marked uden en dattervirksomhed eller en filial på Unionens område |
| --- | --- |

c)

en vurdering af, om og hvordan anvendelsesområdet for de bestemmelser, der ændres ved dette ændringsdirektiv, bør udvides yderligere, navnlig for så vidt angår små og mellemstore virksomheder og for så vidt angår tredjelandsvirksomheder, der opererer direkte på Unionens indre marked uden en dattervirksomhed eller en filial på Unionens område

| d) | en vurdering af gennemførelsen af rapporteringskravene for dattervirksomheder og filialer af tredjelandsselskaber, der indføres ved dette ændringsdirektiv, herunder en vurdering af antallet af tredjelandsvirksomheder, der har en dattervirksomhed eller en filial. der rapporterer i overensstemmelse med artikel 40a i direktiv 2013/34/EU; en vurdering af håndhævelsesmekanismen og de tærskler, der er fastsat i nævnte artikel |
| --- | --- |

d)

en vurdering af gennemførelsen af rapporteringskravene for dattervirksomheder og filialer af tredjelandsselskaber, der indføres ved dette ændringsdirektiv, herunder en vurdering af antallet af tredjelandsvirksomheder, der har en dattervirksomhed eller en filial. der rapporterer i overensstemmelse med artikel 40a i direktiv 2013/34/EU; en vurdering af håndhævelsesmekanismen og de tærskler, der er fastsat i nævnte artikel

| e) | en vurdering af, hvorvidt og hvordan der kan sikres tilgængelighed for personer med handicap til bæredygtighedsrapporter offentliggjort af virksomheder, der er omfattet af dette ændringsdirektivs anvendelsesområde. |
| --- | --- |

e)

en vurdering af, hvorvidt og hvordan der kan sikres tilgængelighed for personer med handicap til bæredygtighedsrapporter offentliggjort af virksomheder, der er omfattet af dette ændringsdirektivs anvendelsesområde.

Rapporten offentliggøres senest den 30. april 2029 og derefter hvert tredje år og ledsages, hvis det er hensigtsmæssigt, af lovforslag.

2.   Kommissionen gennemgår og aflægger rapport om graden af koncentration inden for markedet for bæredygtighedserklæring senest den 31. december 2028. Denne gennemgang skal tage hensyn til de nationale ordninger, der gælder for uafhængige udbydere af erklæringsydelser, og vurdere, om og i hvilket omfang disse nationale ordninger bidrager til at åbne erklæringsmarkedet.

Senest den 31. december 2028 vurderer Kommissionen mulige retlige foranstaltninger for at sikre tilstrækkelig diversificering af markedet for bæredygtighedserklæring og passende kvalitet i bæredygtighedsrapporteringen. Kommissionen gennemgår foranstaltningerne fastsat i artikel 34 i direktiv 2013/34/EU og vurderer behovet for at udvide dem til at omfatte andre store virksomheder.

Rapporten fremsendes til Europa-Parlamentet og Rådet senest den 31. december 2028 og ledsages, hvis det er hensigtsmæssigt, af lovforslag.

Artikel 7

Ikrafttræden og anvendelse

Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Den Europæiske Unions Tidende

Dette direktivs artikel 4 finder anvendelse fra den 1. januar 2024 på regnskabsår, der begynder den 1. januar 2024 eller derefter.

Artikel 8

Adressater

Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

Artikel 4 er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Strasbourg, den 14. december 2022.

På Europa-Parlamentets vegne

R. METSOLA

Formand

På Rådets vegne

M. BEK

Formand

---

(1)  
  EUT C 517 af 22.12.2021, s. 51.

1

(2)  Europa-Parlamentets holdning af 10.11.2022 (endnu ikke offentliggjort i EUT) og Rådets afgørelse af 28.11.2022.

2

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/34/EU af 26. juni 2013 om årsregnskaber, konsoliderede regnskaber og tilhørende beretninger for visse virksomhedsformer, om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/43/EF og om ophævelse af Rådets direktiv 78/660/EØF og 83/349/EØF (EUT L 182 af 29.6.2013, s. 19).

3

(4)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/1119 af 30. juni 2021 om rammerne for opnåelse af klimaneutralitet og om ændring af forordning (EF) nr. 401/2009 og (EU) 2018/1999 (»den europæiske klimalov«) (EUT L 243 af 9.7.2021, s. 1).

4

(5)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/2088 af 27. november 2019 bæredygtighedsrelaterede oplysninger i sektoren for finansielle tjenesteydelser (EUT L 317 af 9.12.2019, s. 1).

5

(6)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/852 af 18. juni 2020 om fastlæggelse af en ramme til fremme af bæredygtige investeringer og om ændring af forordning (EU) 2019/2088 (EUT L 198 af 22.6.2020, s. 13).

6

(7)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/2089 af 27. november 2019 om ændring af forordning (EU) 2016/1011, for så vidt angår EU-benchmarks for klimaovergangen, Paristilpassede EU-benchmarks og bæredygtighedsrelaterede oplysninger om benchmarks (EUT L 317 af 9.12.2019, s. 17).

7

(8)  Kommissionens delegerede forordning (EU) 2020/1816 af 17. juli 2020 om supplerende regler til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/1011 for så vidt angår redegørelsen i benchmarkerklæringen for, hvordan miljømæssige, sociale og ledelsesmæssige faktorer er afspejlet i hvert benchmark, der leveres og offentliggøres (EUT L 406 af 3.12.2020, s. 1).

8

(9)  Kommissionens delegerede forordning (EU) 2020/1817 af 17. juli 2020 om supplerende regler til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/1011 for så vidt angår minimumsindholdet af redegørelsen for, hvordan miljømæssige, sociale og ledelsesmæssige faktorer afspejles i benchmarkmetodologien (EUT L 406 af 3.12.2020, s. 12).

9

(10)  Kommissionens delegerede forordning (EU) 2020/1818 af 17. juli 2020 om supplerende regler til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/1011 for så vidt angår minimumsstandarderne for EU-benchmarks for klimaovergangen og Paristilpassede EU-benchmarks (EUT L 406 af 3.12.2020, s. 17).

10

(11)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 575/2013 af 26. juni 2013 om tilsynsmæssige krav til kreditinstitutter og om ændring af forordning (EU) nr. 648/2012 (EUT L 176 af 27.6.2013, s. 1).

11

(12)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/2033 af 27. november 2019 om tilsynsmæssige krav til investeringsselskaber og om ændring af forordning (EU) nr. 1093/2010, (EU) nr. 575/2013, (EU) nr. 600/2014 og (EU) nr. 806/2014 (EUT L 314 af 5.12.2019, s. 1).

12

(13)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/2034 af 27. november 2019 om tilsyn med investeringsselskaber og om ændring af direktiv 2002/87/EF, 2009/65/EF, 2011/61/EU, 2013/36/EU, 2014/59/EU og 2014/65/EU (EUT L 314 af 5.12.2019, s. 64).

13

(14)  
  EUT C 76 af 9.3.2020, s. 23.

14

(15)  
  EUT C 445 af 29.10.2021, s. 94.

15

(16)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/95/EU af 22. oktober 2014 om ændring af direktiv 2013/34/EU for så vidt angår offentliggørelse af ikke-finansielle oplysninger og oplysninger om diversitet for visse store virksomheder og koncerner (EUT L 330 af 15.11.2014, s. 1).

16

(17)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/109/EF af 15. december 2004 om harmonisering af gennemsigtighedskrav i forbindelse med oplysninger om udstedere, hvis værdipapirer er optaget til handel på et reguleret marked, og om ændring af direktiv 2001/34/EF (EUT L 390 af 31.12.2004, s. 38).

17

(18)  Kommissionens forordning (EF) nr. 1569/2007 af 21. december 2007 om indførelse af en mekanisme til konstatering af, om de regnskabsstandarder, som tredjelandsudstedere af værdipapirer anvender, er ækvivalente, jf. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/71/EF og 2004/109/EF (EUT L 340 af 22.12.2007, s. 66).

18

(19)  Rådets direktiv 86/635/EØF af 8. december 1986 om bankers og andre penge- og finansieringsinstitutters årsregnskaber og konsoliderede regnskaber (EFT L 372 af 31.12.1986, s. 1).

19

(20)  Rådets direktiv 91/674/EØF af 19. december 1991 om forsikringsselskabers årsregnskaber og konsoliderede regnskaber (EFT L 374 af 31.12.1991, s. 7).

20

(21)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/36/EU af 26. juni 2013 om adgang til at udøve virksomhed som kreditinstitut og om tilsyn med kreditinstitutter, om ændring af direktiv 2002/87/EF og om ophævelse af direktiv 2006/48/EF og 2006/49/EF (EUT L 176 af 27.6.2013, s. 338).

21

(22)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/943 af 8. juni 2016 om beskyttelse af fortrolig knowhow og fortrolige forretningsoplysninger (forretningshemmeligheder) mod ulovlig erhvervelse, brug og videregivelse (EUT L 157 af 15.6.2016, s. 1).

22

(23)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1606/2002 af 19. juli 2002 om anvendelse af internationale regnskabsstandarder (EFT L 243 af 11.9.2002, s. 1).

23

(24)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1095/2010 af 24. november 2010 om oprettelse af en europæisk tilsynsmyndighed (Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed), om ændring af afgørelse nr. 716/2009/EF og om ophævelse af Kommissionens afgørelse 2009/77/EF (EUT L 331 af 15.12.2010, s. 84).

24

(25)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/1011 af 8. juni 2016 om indeks, der bruges som benchmarks i finansielle instrumenter og finansielle kontrakter eller med henblik på at måle investeringsfondes økonomiske resultater, og om ændring af direktiv 2008/48/EF og 2014/17/EU samt forordning (EU) nr. 596/2014 (EUT L 171 af 29.6.2016, s. 1).

25

(26)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1221/2009 af 25. november 2009 om organisationers frivillige deltagelse i en fællesskabsordning for miljøledelse og miljørevision (EMAS) og om ophævelse af forordning (EF) nr. 761/2001 og Kommissionens beslutning 2001/681/EF og 2006/193/EF (EUT L 342 af 22.12.2009, s. 1).

26

(27)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF af 13. oktober 2003 om en ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner i Fællesskabet og om ændring af Rådets direktiv 96/61/EF (EUT L 275 af 25.10.2003, s. 32).

27

(28)  Kommissionens henstilling 2013/179/EU af 9. april 2013 om brug af fælles metoder til at måle og formidle oplysninger om produkters og organisationers miljøpræstationer over hele deres livscyklus (EUT L 124 af 4.5.2013, s. 1).

28

(29)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/75/EU af 24. november 2010 om industrielle emissioner (integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening) (EUT L 334 af 17.12.2010, s. 17).

29

(30)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/783 af 29. april 2021 om oprettelse af et program for miljø- og klimaindsatsen (LIFE) og om ophævelse af forordning (EU) nr. 1293/2013 (EUT L 172 af 17.5.2021, s. 53).

30

(31)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/7/EU af 16. februar 2011 om bekæmpelse af forsinket betaling i handelstransaktioner (EUT L 48 af 23.2.2011, s. 1).

31

(32)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1893/2006 af 20. december 2006 om oprettelse af den statistiske nomenklatur for økonomiske aktiviteter NACE rev. 2 og om ændring af Rådets forordning (EØF) nr. 3037/90 og visse EF-forordninger om bestemte statistiske områder (EUT L 393 af 30.12.2006, s. 1).

32

(33)  Kommissionens delegerede forordning (EU) 2019/815 af 17. december 2018 om supplerende regler til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/109/EF for så vidt angår reguleringsmæssige tekniske standarder om præcisering af et fælles elektronisk rapporteringsformat (EUT L 143 af 29.5.2019, s. 1).

33

(34)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 765/2008 af 9. juli 2008 om kravene til akkreditering og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 339/93 (EUT L 218 af 13.8.2008, s. 30).

34

(35)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/43/EF af 17. maj 2006 om lovpligtig revision af årsregnskaber og konsoliderede regnskaber, om ændring af Rådets direktiv 78/660/EØF og 83/349/EØF og om ophævelse af Rådets direktiv 84/253/EØF (EUT L 157 af 9.6.2006, s. 87).

35

(36)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/36/EF af 11. juli 2007 om udøvelse af visse aktionærrettigheder i børsnoterede selskaber (EUT L 184 af 14.7.2007, s. 17).

36

(37)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 537/2014 af 16. april 2014 om specifikke krav til lovpligtig revision af virksomheder af interesse for offentligheden og om ophævelse af Kommissionens afgørelse 2005/909/EF (EUT L 158 af 27.5.2014, s. 77).

37

(38)  
  EUT L 123 af 12.5.2016, s. 1.

38

(39)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/138/EF af 25. november 2009 om adgang til og udøvelse af forsikrings- og genforsikringsvirksomhed (Solvens II) (EUT L 335 af 17.12.2009, s. 1).

39

---

II Ikke-lovgivningsmæssige retsakter

FORORDNINGER

| 16.12.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 322/81 |
| --- | --- | --- | --- |

16.12.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 322/81

---

RÅDETS FORORDNING (EU) 2022/2465

af 12. december 2022

om ændring af bilag I til forordning (EØF) nr. 2658/87 om told- og statistiknomenklaturen og Den Fælles Toldtarif

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 31,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Unionens marked for visse input til nitrogenholdige gødningsstoffer afhænger i høj grad af import fra tredjelande. I 2021 importerede Unionen 2,9 mio. ton ammoniak og 4,7 mio. ton urinstof til fremstilling af nitrogenholdige gødningsstoffer. Priserne på disse varer er steget betydeligt i 2021 og er steget yderligere i indeværende år. |
| --- | --- |

(1)

Unionens marked for visse input til nitrogenholdige gødningsstoffer afhænger i høj grad af import fra tredjelande. I 2021 importerede Unionen 2,9 mio. ton ammoniak og 4,7 mio. ton urinstof til fremstilling af nitrogenholdige gødningsstoffer. Priserne på disse varer er steget betydeligt i 2021 og er steget yderligere i indeværende år.

| (2) | I øjeblikket importeres en betydelig del af disse input til nitrogenholdige gødningsstoffer til Unionen fra tredjelande, der nyder godt af præferenceadgang til EU-markedet, og importen er derfor toldfri. Ikke desto mindre importerer Unionen en stor mængde input til nitrogenholdige gødningsstoffer med oprindelse i lande, der er omfattet af den fælles toldtarif, som indeholdt i Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 (1), med toldsatser på mellem 5,5 % og 6,5 %. |
| --- | --- |

(2)

I øjeblikket importeres en betydelig del af disse input til nitrogenholdige gødningsstoffer til Unionen fra tredjelande, der nyder godt af præferenceadgang til EU-markedet, og importen er derfor toldfri. Ikke desto mindre importerer Unionen en stor mængde input til nitrogenholdige gødningsstoffer med oprindelse i lande, der er omfattet af den fælles toldtarif, som indeholdt i Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 (1), med toldsatser på mellem 5,5 % og 6,5 %.

| (3) | I Kommissionens meddelelse af 23. marts 2022 om beskyttelse af fødevaresikkerheden og styrkelse af fødevaresystemernes modstandsdygtighed bemærker Kommissionen, at råvaremarkederne allerede inden den russiske invasion af Ukraine var præget af en betydelig prisstigning, som på landbrugsmarkederne resulterede i en kraftig stigning i energi- og gødningsomkostningerne efterfulgt af en stigning i priserne på landbrugsprodukter. Kommissionen bemærker, at invasionen af Ukraine og de stigende råvarepriser på verdensplan har fået priserne på landbrugsmarkederne til at stige yderligere og har blotlagt sårbarhederne i Unionens fødevaresystem, som delvis er afhængigt af importeret gødning. Dette resulterer i højere omkostninger for producenterne og påvirker fødevarepriserne, hvilket vækker bekymring med hensyn til forbrugernes købekraft og landbrugere i Unionens indkomster. Kommissionen understreger, at omkostningerne i forbindelse med og tilgængeligheden af mineralske gødningsstoffer skal være en prioritet på kort sigt i afventning af omstillingen til bæredygtige gødningstyper eller -metoder. I denne periode skal gødningsindustrien i Unionen have adgang til den nødvendige import, herunder input til fremstilling af gødningsstoffer inden for Unionen. Kommissionen understreger også, at gødningspriserne og forsyningen til landbrugerne vil blive overvåget for at sikre, at udsigterne for høsten i Unionen ikke bringes i fare. |
| --- | --- |

(3)

I Kommissionens meddelelse af 23. marts 2022 om beskyttelse af fødevaresikkerheden og styrkelse af fødevaresystemernes modstandsdygtighed bemærker Kommissionen, at råvaremarkederne allerede inden den russiske invasion af Ukraine var præget af en betydelig prisstigning, som på landbrugsmarkederne resulterede i en kraftig stigning i energi- og gødningsomkostningerne efterfulgt af en stigning i priserne på landbrugsprodukter. Kommissionen bemærker, at invasionen af Ukraine og de stigende råvarepriser på verdensplan har fået priserne på landbrugsmarkederne til at stige yderligere og har blotlagt sårbarhederne i Unionens fødevaresystem, som delvis er afhængigt af importeret gødning. Dette resulterer i højere omkostninger for producenterne og påvirker fødevarepriserne, hvilket vækker bekymring med hensyn til forbrugernes købekraft og landbrugere i Unionens indkomster. Kommissionen understreger, at omkostningerne i forbindelse med og tilgængeligheden af mineralske gødningsstoffer skal være en prioritet på kort sigt i afventning af omstillingen til bæredygtige gødningstyper eller -metoder. I denne periode skal gødningsindustrien i Unionen have adgang til den nødvendige import, herunder input til fremstilling af gødningsstoffer inden for Unionen. Kommissionen understreger også, at gødningspriserne og forsyningen til landbrugerne vil blive overvåget for at sikre, at udsigterne for høsten i Unionen ikke bringes i fare.

| (4) | I lyset heraf bør der træffes foranstaltninger til at reducere de omkostninger, som Unionens gødningsproducenter står over for, når de importerer input, der er nødvendige for fremstillingen af nitrogenholdige gødningsstoffer. |
| --- | --- |

(4)

I lyset heraf bør der træffes foranstaltninger til at reducere de omkostninger, som Unionens gødningsproducenter står over for, når de importerer input, der er nødvendige for fremstillingen af nitrogenholdige gødningsstoffer.

| (5) | I en tid med knaphed på nitrogenholdige gødningsstoffer på de internationale markeder udgør told på import til Unionen af rå- og hjælpestoffer såsom ammoniak og urinstof desuden en hindring for forsyningen af EU-markedet i forhold til andre verdensmarkeder, hvor der ikke findes en sådan importtold. Toldforskellen hæmmer også bestræbelserne på at diversificere Unionens import. |
| --- | --- |

(5)

I en tid med knaphed på nitrogenholdige gødningsstoffer på de internationale markeder udgør told på import til Unionen af rå- og hjælpestoffer såsom ammoniak og urinstof desuden en hindring for forsyningen af EU-markedet i forhold til andre verdensmarkeder, hvor der ikke findes en sådan importtold. Toldforskellen hæmmer også bestræbelserne på at diversificere Unionens import.

| (6) | De toldsatser i den fælles toldtarif, der er omhandlet i artikel 56, stk. 2, litra c), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 952/2013 (2), bør derfor midlertidigt suspenderes for visse input til nitrogenholdige gødningsstoffer. Denne midlertidige foranstaltning bør finde anvendelse i en periode på seks måneder fra datoen for denne forordnings ikrafttræden. For at gøre det muligt at vurdere foranstaltningens virkninger bør Kommissionen udarbejde en rapport og forelægge den for Rådet. |
| --- | --- |

(6)

De toldsatser i den fælles toldtarif, der er omhandlet i artikel 56, stk. 2, litra c), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 952/2013 (2), bør derfor midlertidigt suspenderes for visse input til nitrogenholdige gødningsstoffer. Denne midlertidige foranstaltning bør finde anvendelse i en periode på seks måneder fra datoen for denne forordnings ikrafttræden. For at gøre det muligt at vurdere foranstaltningens virkninger bør Kommissionen udarbejde en rapport og forelægge den for Rådet.

| (7) | Samtidig skal Unionen i henhold til artikel 21, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Union påse, at der er sammenhæng mellem de forskellige områder inden for dens optræden udadtil og mellem dens optræden udadtil og andre EU-politikker. |
| --- | --- |

(7)

Samtidig skal Unionen i henhold til artikel 21, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Union påse, at der er sammenhæng mellem de forskellige områder inden for dens optræden udadtil og mellem dens optræden udadtil og andre EU-politikker.

| (8) | Forbindelserne mellem Unionen og Den Russiske Føderation har udviklet sig meget negativt i de seneste år, og situationen er især blevet forværret i de seneste måneder på grund af Den Russiske Føderations tilsidesættelse af folkeretten og navnlig dens uprovokerede og uberettigede angrebskrig mod Ukraine. |
| --- | --- |

(8)

Forbindelserne mellem Unionen og Den Russiske Føderation har udviklet sig meget negativt i de seneste år, og situationen er især blevet forværret i de seneste måneder på grund af Den Russiske Føderations tilsidesættelse af folkeretten og navnlig dens uprovokerede og uberettigede angrebskrig mod Ukraine.

| (9) | Siden juli 2014 har Unionen gradvist indført restriktive foranstaltninger over for Den Russiske Føderation. I sine konklusioner af 24. februar 2022 erklærede Det Europæiske Råd, at Den Russiske Føderation med sin uprovokerede og uberettigede militære aggression mod Ukraine groft overtræder folkeretten og principperne i De Forenede Nationers pagt og underminerer europæisk og global sikkerhed og stabilitet. |
| --- | --- |

(9)

Siden juli 2014 har Unionen gradvist indført restriktive foranstaltninger over for Den Russiske Føderation. I sine konklusioner af 24. februar 2022 erklærede Det Europæiske Råd, at Den Russiske Føderation med sin uprovokerede og uberettigede militære aggression mod Ukraine groft overtræder folkeretten og principperne i De Forenede Nationers pagt og underminerer europæisk og global sikkerhed og stabilitet.

| (10) | For nylig vedtog Rådet den 3. juni 2022 en sjette pakke af sanktioner over for Den Russiske Føderation på grund af landets fortsatte angrebskrig mod Ukraine og de rapporterede grusomheder begået af de russiske væbnede styrker i Ukraine. |
| --- | --- |

(10)

For nylig vedtog Rådet den 3. juni 2022 en sjette pakke af sanktioner over for Den Russiske Føderation på grund af landets fortsatte angrebskrig mod Ukraine og de rapporterede grusomheder begået af de russiske væbnede styrker i Ukraine.

| (11) | Selv om Den Russiske Føderation er medlem af Verdenshandelsorganisationen, er Unionen i medfør af de undtagelser, der gælder i henhold til overenskomsten om oprettelse af Verdenshandelsorganisationen, og navnlig artikel XXI i GATT 1994, desuden fritaget for forpligtelsen til at indrømme varer importeret fra Den Russiske Føderation de fordele, der indrømmes samme varer importeret fra andre lande (mestbegunstigelsesbehandling). |
| --- | --- |

(11)

Selv om Den Russiske Føderation er medlem af Verdenshandelsorganisationen, er Unionen i medfør af de undtagelser, der gælder i henhold til overenskomsten om oprettelse af Verdenshandelsorganisationen, og navnlig artikel XXI i GATT 1994, desuden fritaget for forpligtelsen til at indrømme varer importeret fra Den Russiske Føderation de fordele, der indrømmes samme varer importeret fra andre lande (mestbegunstigelsesbehandling).

| (12) | Det bør derfor ikke tillades, at import fra Den Russiske Føderation indrømmes toldfritagelse og mestbegunstigelsesbehandling for så vidt angår de varer, der er omfattet af denne forordning. |
| --- | --- |

(12)

Det bør derfor ikke tillades, at import fra Den Russiske Føderation indrømmes toldfritagelse og mestbegunstigelsesbehandling for så vidt angår de varer, der er omfattet af denne forordning.

| (13) | Situationen mellem Unionen og Belarus er også blevet forværret i de seneste år på grund af regimets tilsidesættelse af folkeretten, de grundlæggende rettigheder og menneskerettighederne. Belarus har desuden støttet Den Russiske Føderations angrebskrig mod Ukraine lige fra begyndelsen, bl.a. ved at tillade Den Russiske Føderation at affyre ballistiske missiler fra belarusisk territorium, muliggøre transport af russisk militærpersonel og tunge våben, kampvogne og militære transportvogne, give russiske militærfly mulighed for at flyve gennem belarusisk luftrum til Ukraine, sikre optankningssteder og opbevare russiske våben og militært udstyr i Belarus. |
| --- | --- |

(13)

Situationen mellem Unionen og Belarus er også blevet forværret i de seneste år på grund af regimets tilsidesættelse af folkeretten, de grundlæggende rettigheder og menneskerettighederne. Belarus har desuden støttet Den Russiske Føderations angrebskrig mod Ukraine lige fra begyndelsen, bl.a. ved at tillade Den Russiske Føderation at affyre ballistiske missiler fra belarusisk territorium, muliggøre transport af russisk militærpersonel og tunge våben, kampvogne og militære transportvogne, give russiske militærfly mulighed for at flyve gennem belarusisk luftrum til Ukraine, sikre optankningssteder og opbevare russiske våben og militært udstyr i Belarus.

| (14) | Siden oktober 2020 har Unionen gradvist indført restriktive foranstaltninger over for Belarus. Den 2. december 2021 vedtog Rådet en femte pakke af sanktioner på grund af fortsatte krænkelser af menneskerettighederne og instrumentalisering af migranter. Yderligere pakker af sanktioner blev vedtaget den 24. februar, 2. marts, 9. marts og 3. juni 2022 i lyset af Belarus' involvering i Den Russiske Føderations uberettigede og uprovokerede angrebskrig mod Ukraine. Desuden er Belarus ikke medlem af Verdenshandelsorganisationen. Unionen er derfor ikke forpligtet til i medfør af overenskomsten om oprettelse af Verdenshandelsorganisationen at indrømme varer fra Belarus mestbegunstigelsesbehandling. Desuden tillader handelsaftaler tiltag, der er berettigede på grundlag af gældende undtagelsesklausuler, navnlig sikkerhedsundtagelser. |
| --- | --- |

(14)

Siden oktober 2020 har Unionen gradvist indført restriktive foranstaltninger over for Belarus. Den 2. december 2021 vedtog Rådet en femte pakke af sanktioner på grund af fortsatte krænkelser af menneskerettighederne og instrumentalisering af migranter. Yderligere pakker af sanktioner blev vedtaget den 24. februar, 2. marts, 9. marts og 3. juni 2022 i lyset af Belarus' involvering i Den Russiske Føderations uberettigede og uprovokerede angrebskrig mod Ukraine. Desuden er Belarus ikke medlem af Verdenshandelsorganisationen. Unionen er derfor ikke forpligtet til i medfør af overenskomsten om oprettelse af Verdenshandelsorganisationen at indrømme varer fra Belarus mestbegunstigelsesbehandling. Desuden tillader handelsaftaler tiltag, der er berettigede på grundlag af gældende undtagelsesklausuler, navnlig sikkerhedsundtagelser.

| (15) | I lyset heraf er det hensigtsmæssigt at udelukke Den Russiske Føderation og Belarus fra anvendelsesområdet for de autonome toldsuspensioner, der er fastsat i denne forordning, ifølge de almindelige bestemmelser vedrørende toldsatserne i bilag I til forordning (EØF) nr. 2658/87, særlig del 1, afsnit I, del B, punkt 1. |
| --- | --- |

(15)

I lyset heraf er det hensigtsmæssigt at udelukke Den Russiske Føderation og Belarus fra anvendelsesområdet for de autonome toldsuspensioner, der er fastsat i denne forordning, ifølge de almindelige bestemmelser vedrørende toldsatserne i bilag I til forordning (EØF) nr. 2658/87, særlig del 1, afsnit I, del B, punkt 1.

| (16) | Import af input til nitrogenholdige gødningsstoffer med oprindelse i Den Russiske Føderation og Belarus bør derfor ikke være omfattet af toldsuspensionen. Importen af de varer, der er omfattet af denne forordning, fra Den Russiske Føderation og Belarus bør i stedet fortsat pålægges den importtold, som de allerede forinden var pålagt. |
| --- | --- |

(16)

Import af input til nitrogenholdige gødningsstoffer med oprindelse i Den Russiske Føderation og Belarus bør derfor ikke være omfattet af toldsuspensionen. Importen af de varer, der er omfattet af denne forordning, fra Den Russiske Føderation og Belarus bør i stedet fortsat pålægges den importtold, som de allerede forinden var pålagt.

| (17) | I betragtning af den betydelige og pludselige prisstigning på input til fremstilling af nitrogenholdige gødningsstoffer, der forværres af den nødsituation, som Den Russiske Føderations angrebskrig mod Ukraine har forårsaget på markedet for gødningsstoffer, bør denne forordning træde i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende. |
| --- | --- |

(17)

I betragtning af den betydelige og pludselige prisstigning på input til fremstilling af nitrogenholdige gødningsstoffer, der forværres af den nødsituation, som Den Russiske Føderations angrebskrig mod Ukraine har forårsaget på markedet for gødningsstoffer, bør denne forordning træde i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

| (18) | Bilag I til forordning (EØF) nr. 2658/87 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed — |
| --- | --- |

(18)

Bilag I til forordning (EØF) nr. 2658/87 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

I bilag I til forordning (EØF) nr. 2658/87 foretages følgende ændringer:

| 1) | I del 2, afsnit VI, kapitel 28, affattes teksten til KN-kode 2814 10 00 i kolonne 3 (»Bunden toldsats (%)«) således:

  »5,5 (*1)


  (*1)  Toldsatsen er autonomt suspenderet i en periode på seks måneder fra den 16. december 2022, undtagen for Rusland og Belarus, hvor satsen på 5,5 % anvendes, jf. Rådets forordning (EU) 2022/2465.«
  " |
| --- | --- |

1)

I del 2, afsnit VI, kapitel 28, affattes teksten til KN-kode 2814 10 00 i kolonne 3 (»Bunden toldsats (%)«) således:

»5,5 (*1)

(*1)  Toldsatsen er autonomt suspenderet i en periode på seks måneder fra den 16. december 2022, undtagen for Rusland og Belarus, hvor satsen på 5,5 % anvendes, jf. Rådets forordning (EU) 2022/2465.«
  "

| 2) | I del 2, afsnit VI, kapitel 31, affattes teksten til KN-kode 3102 10 10 og 3102 10 90 i kolonne 3 (»Bunden toldsats (%)«) således:

  »6,5 (*2)


  (*2)  Toldsatsen er autonomt suspenderet i en periode på seks måneder fra den 16. december 2022, undtagen for Rusland og Belarus, hvor satsen på 6,5 % anvendes, jf. Rådets forordning (EU) 2022/2465.«
  " |
| --- | --- |

2)

I del 2, afsnit VI, kapitel 31, affattes teksten til KN-kode 3102 10 10 og 3102 10 90 i kolonne 3 (»Bunden toldsats (%)«) således:

»6,5 (*2)

(*2)  Toldsatsen er autonomt suspenderet i en periode på seks måneder fra den 16. december 2022, undtagen for Rusland og Belarus, hvor satsen på 6,5 % anvendes, jf. Rådets forordning (EU) 2022/2465.«
  "

Artikel 2

Senest den 17. maj 2023 udarbejder Kommissionen en rapport med en evaluering af konsekvenserne af toldsuspensionen, der er fastsat i denne forordning, og forelægger den for Rådet. På grundlag af denne rapport forelægger Kommissionen, hvis det er relevant, et lovgivningsforslag om forlængelse af denne toldsuspension.

Artikel 3

Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Den ophører med at finde anvendelse den 17. juni 2023.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 12. december 2022.

På Rådets vegne

J. BORRELL FONTELLES

Formand

---

(1)  Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og Den Fælles Toldtarif (EFT L 256 af 7.9.1987, s. 1).

1

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 952/2013 af 9. oktober 2013 om EU-toldkodeksen (EUT L 269 af 10.10.2013, s. 1).

2

---

| 16.12.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 322/85 |
| --- | --- | --- | --- |

16.12.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 322/85

---

KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2022/2466

af 9. december 2022

om registrering af en betegnelse i registret over beskyttede oprindelsesbetegnelser og beskyttede geografiske betegnelser (»Nuez de Pedroso« (BOB))

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 af 21. november 2012 om kvalitetsordninger for landbrugsprodukter og fødevarer (1), særlig artikel 52, stk. 2, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Spaniens ansøgning om registrering af betegnelsen »Nuez de Pedroso« er blevet offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende (2), jf. artikel 50, stk. 2, litra a), i forordning (EU) nr. 1151/2012. |
| --- | --- |

(1)

Spaniens ansøgning om registrering af betegnelsen »Nuez de Pedroso« er blevet offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende (2), jf. artikel 50, stk. 2, litra a), i forordning (EU) nr. 1151/2012.

| (2) | Da Kommissionen ikke har modtaget indsigelser, jf. artikel 51 i forordning (EU) nr. 1151/2012, skal betegnelsen »Nuez de Pedroso« registreres — |
| --- | --- |

(2)

Da Kommissionen ikke har modtaget indsigelser, jf. artikel 51 i forordning (EU) nr. 1151/2012, skal betegnelsen »Nuez de Pedroso« registreres —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

Betegnelsen »Nuez de Pedroso« (BOB) registreres.

Betegnelsen i stk. 1 henviser til et produkt i kategori 1.6. Frugt, grøntsager og korn, også forarbejdet, i bilag XI til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 668/2014 (3).

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 9. december 2022.

På Kommissionens vegne

For formanden

Janusz WOJCIECHOWSKI

Medlem af Kommissionen

---

(1)  
  EUT L 343 af 14.12.2012, s. 1.

1

(2)  
  EUT C 321 af 25.8.2022, s. 11.

2

(3)  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 668/2014 af 13. juni 2014 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 om kvalitetsordninger for landbrugsprodukter og fødevarer (EUT L 179 af 19.6.2014, s. 36).

3

---

| 16.12.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 322/86 |
| --- | --- | --- | --- |

16.12.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 322/86

---

KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2022/2467

af 14. december 2022

om ændring af forordning (EF) nr. 1484/95 for så vidt angår fastsættelse af repræsentative priser for fjerkrækød og æg samt ægalbumin

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1308/2013 af 17. december 2013 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 922/72, (EØF) nr. 234/79, (EF) nr. 1037/2001 og (EF) nr. 1234/2007 (1), særlig artikel 183, litra b),

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 510/2014 af 16. april 2014 om handelsordninger for visse varer fremstillet af landbrugsprodukter og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1216/2009 og (EF) nr. 614/2009 (2), særlig artikel 5, stk. 6, litra a), og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1484/95 (3) er der fastsat gennemførelsesbestemmelser til ordningen for tillægsimporttold og repræsentative priser for fjerkrækød og æg samt ægalbumin. |
| --- | --- |

(1)

Ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1484/95 (3) er der fastsat gennemførelsesbestemmelser til ordningen for tillægsimporttold og repræsentative priser for fjerkrækød og æg samt ægalbumin.

| (2) | Det fremgår af den regelmæssige kontrol af de data, som fastsættelsen af de repræsentative priser for fjerkrækød og æg samt ægalbumin er baseret på, at de repræsentative priser for importen af visse produkter bør ændres under hensyntagen til prisudsving alt efter oprindelse. |
| --- | --- |

(2)

Det fremgår af den regelmæssige kontrol af de data, som fastsættelsen af de repræsentative priser for fjerkrækød og æg samt ægalbumin er baseret på, at de repræsentative priser for importen af visse produkter bør ændres under hensyntagen til prisudsving alt efter oprindelse.

| (3) | Forordning (EF) nr. 1484/95 bør derfor ændres. |
| --- | --- |

(3)

Forordning (EF) nr. 1484/95 bør derfor ændres.

| (4) | For at foranstaltningen kan finde anvendelse så hurtigt som muligt, efter at de ajourførte data er blevet gjort tilgængelige, bør denne forordning træde i kraft på dagen for offentliggørelsen — |
| --- | --- |

(4)

For at foranstaltningen kan finde anvendelse så hurtigt som muligt, efter at de ajourførte data er blevet gjort tilgængelige, bør denne forordning træde i kraft på dagen for offentliggørelsen —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

Bilag I til forordning (EF) nr. 1484/95 erstattes af teksten i bilaget til nærværende forordning.

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 14. december 2022.

På Kommissionens vegne

For formanden

Wolfgang BURTSCHER

Generaldirektør

Generaldirektoratet for Landbrug og Udvikling af Landdistrikter

---

(1)  
  EUT L 347 af 20.12.2013, s. 671.

1

(2)  
  EUT L 150 af 20.5.2014, s. 1.

2

(3)  Kommissionens forordning (EF) nr. 1484/95 af 28. juni 1995 om gennemførelsesbestemmelser til ordningen for tillægsimporttold og om fastsættelse af repræsentative priser for fjerkrækød og æg samt ægalbumin og om ophævelse af forordning nr. 163/67/EØF (EFT L 145 af 29.6.1995, s. 47).

3

---

BILAG

»BILAG I

| KN-kode | Varebeskrivelse | Repræsentativ pris
  (i EUR/100 kg) | Sikkerhed, jf. artikel 3
  (i EUR/100 kg) | Oprindelse  (1) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 0207 14 10 | Udskårne udbenede stykker af høns af arten Gallus domesticus, frosne | 267,4 | 10 | TH |

KN-kode

Varebeskrivelse

Repræsentativ pris

(i EUR/100 kg)

Sikkerhed, jf. artikel 3

(i EUR/100 kg)

Oprindelse  (1)

0207 14 10

Udskårne udbenede stykker af høns af arten Gallus domesticus, frosne

267,4

10

TH

---

(1)  Fortegnelsen er fastsat ved Kommissionen gennemførelsesforordning (EU) 2020/1470 af 12. oktober 2020 om den statistiske lande- og områdefortegnelse for europæisk statistik over international handel med varer og om geografisk opdeling for anden erhvervsstatistik (EUT L 334 af 13.10.2020, s. 2).«

1

---

| 16.12.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 322/89 |
| --- | --- | --- | --- |

16.12.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 322/89

---

KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2022/2468

af 15. december 2022

om berigtigelse af gennemførelsesforordning (EU) 2021/2325 for så vidt angår godkendelsen af kontrolorganet »IMOCERT Latinoamérica Ltda« med henblik på import af økologiske produkter til Unionen

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/848 af 30. maj 2018 om økologisk produktion og mærkning af økologiske produkter og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 834/2007 (1), særlig artikel 57, stk. 2, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Bilag II til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2021/2325 (2) indeholder en liste over kontrolmyndigheder og kontrolorganer, der er godkendt med henblik på ækvivalens og har kompetence til at foretage kontrol og udstede attester i tredjelande. |
| --- | --- |

(1)

Bilag II til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2021/2325 (2) indeholder en liste over kontrolmyndigheder og kontrolorganer, der er godkendt med henblik på ækvivalens og har kompetence til at foretage kontrol og udstede attester i tredjelande.

| (2) | I bilag II til gennemførelsesforordning (EU) 2021/2325 var »IMOCERT Latinoamérica Ltda« fejlagtigt opført som et godkendt organ for Costa Rica. Det relevante punkt skal berigtiges. |
| --- | --- |

(2)

I bilag II til gennemførelsesforordning (EU) 2021/2325 var »IMOCERT Latinoamérica Ltda« fejlagtigt opført som et godkendt organ for Costa Rica. Det relevante punkt skal berigtiges.

| (3) | Gennemførelsesforordning (EU) 2021/2325 bør derfor berigtiges. |
| --- | --- |

(3)

Gennemførelsesforordning (EU) 2021/2325 bør derfor berigtiges.

| (4) | Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Udvalget for Økologisk Produktion — |
| --- | --- |

(4)

Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Udvalget for Økologisk Produktion —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

Berigtigelse af gennemførelsesforordning (EU) 2021/2325

I bilag II til forordning (EU) 2021/2325, i punkt 3 under oplysningerne vedrørende »IMOCERT Latinoamérica Ltda.«, udgår rækken vedrørende Costa Rica.

Artikel 2

Ikrafttræden

Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Den Europæiske Unions Tidende

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 15. december 2022.

På Kommissionens vegne

Ursula VON DER LEYEN

Formand

---

(1)  
  EUT L 150 af 14.6.2018, s. 1.

1

(2)  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2021/2325 af 16. december 2021 om opstilling i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/848 af listen over tredjelande og listen over kontrolmyndigheder og kontrolorganer, der er godkendt i henhold til artikel 33, stk. 2 og 3, i Rådets forordning (EF) nr. 834/2007 med henblik på import af økologiske produkter til Unionen (EUT L 465 af 29.12.2021, s. 8).

2

---

AFGØRELSER

| 16.12.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 322/91 |
| --- | --- | --- | --- |

16.12.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 322/91

---

RÅDETS AFGØRELSE (EU) 2022/2469

af 12. december 2022

om den holdning, der skal indtages på Den Europæiske Unions vegne i Toldudvalget, der er nedsat ved frihandelsaftalen mellem Den Europæiske Union og Republikken Singapore, til ændringen af protokol 1 vedrørende definitionen af begrebet »produkter med oprindelsesstatus« og metoder for administrativt samarbejde

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 207, stk. 4, første afsnit, sammenholdt med artikel 218, stk. 9,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Frihandelsaftalen mellem Den Europæiske Union og Republikken Singapore (»aftalen«) blev indgået af Unionen ved Rådets afgørelse (EU) 2019/1875 (1) og trådte i kraft den 21. november 2019. |
| --- | --- |

(1)

Frihandelsaftalen mellem Den Europæiske Union og Republikken Singapore (»aftalen«) blev indgået af Unionen ved Rådets afgørelse (EU) 2019/1875 (1) og trådte i kraft den 21. november 2019.

| (2) | I henhold til artikel 34 i protokol 1 til aftalen kan Toldudvalget vedtage afgørelser om at ændre bestemmelserne i nævnte protokol. |
| --- | --- |

(2)

I henhold til artikel 34 i protokol 1 til aftalen kan Toldudvalget vedtage afgørelser om at ændre bestemmelserne i nævnte protokol.

| (3) | Toldudvalget skal på sit første møde vedtage en afgørelse om ændring af protokol 1 og bilagene hertil (»afgørelsen«). |
| --- | --- |

(3)

Toldudvalget skal på sit første møde vedtage en afgørelse om ændring af protokol 1 og bilagene hertil (»afgørelsen«).

| (4) | Den holdning, der skal indtages på Unionens vegne i Toldudvalget, bør fastlægges, da afgørelsen får bindende virkning for Unionen. |
| --- | --- |

(4)

Den holdning, der skal indtages på Unionens vegne i Toldudvalget, bør fastlægges, da afgørelsen får bindende virkning for Unionen.

| (5) | Der blev pr. 1. januar 2012, pr. 1. januar 2017 og pr. 1. januar 2022 indført ændringer af protokollen i forbindelse med den nomenklatur, der er reguleret af den internationale konvention om det harmoniserede varebeskrivelses- og varenomenklatursystem (»HS«). Afgørelsen er nødvendig for at ajourføre protokol 1 og bilagene hertil, så de afspejler den seneste udgave af HS. |
| --- | --- |

(5)

Der blev pr. 1. januar 2012, pr. 1. januar 2017 og pr. 1. januar 2022 indført ændringer af protokollen i forbindelse med den nomenklatur, der er reguleret af den internationale konvention om det harmoniserede varebeskrivelses- og varenomenklatursystem (»HS«). Afgørelsen er nødvendig for at ajourføre protokol 1 og bilagene hertil, så de afspejler den seneste udgave af HS.

| (6) | Omfanget af de årlige kontingenter i bilag B(a) til protokol 1 for konserveret kødret, karryfiskefrikadeller og boller af tiarmet blæksprutte bør udvides for at give singaporeanske eksportører mulighed for at anvende dem. |
| --- | --- |

(6)

Omfanget af de årlige kontingenter i bilag B(a) til protokol 1 for konserveret kødret, karryfiskefrikadeller og boller af tiarmet blæksprutte bør udvides for at give singaporeanske eksportører mulighed for at anvende dem.

| (7) | For at sikre ligebehandling af de økonomiske aktører i begge parter for så vidt angår oprindelsescertificering bør protokol 1 ændres, så hver part i overensstemmelse med sine love og forskrifter kan beslutte, hvilken eksportør der selv kan certificere oprindelsen af varer med oprindelsesstatus. I Unionen vil dette gøre det muligt, at varernes oprindelse certificeres af registrerede eksportører i stedet for af godkendte eksportører, hvilket svarer til det system, som Singapore anvender i forbindelse med aftalen — |
| --- | --- |

(7)

For at sikre ligebehandling af de økonomiske aktører i begge parter for så vidt angår oprindelsescertificering bør protokol 1 ændres, så hver part i overensstemmelse med sine love og forskrifter kan beslutte, hvilken eksportør der selv kan certificere oprindelsen af varer med oprindelsesstatus. I Unionen vil dette gøre det muligt, at varernes oprindelse certificeres af registrerede eksportører i stedet for af godkendte eksportører, hvilket svarer til det system, som Singapore anvender i forbindelse med aftalen —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Den holdning, der skal indtages på Unionens vegne på Toldudvalgets første møde, baseres på Toldudvalgets udkast til afgørelse, der er knyttet til nærværende afgørelse.

Mindre tekniske ændringer af udkastet til afgørelse kan vedtages af repræsentanterne for Unionen i Toldudvalget.

Artikel 2

Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

Udfærdiget i Bruxelles, den 12. december 2022.

På Rådets vegne

Z. NEKULA

Formand

---

(1)  Rådets afgørelse (EU) 2019/1875 af 8. november 2019 om indgåelse af frihandelsaftalen mellem Den Europæiske Union og Republikken Singapore (EUT L 294 af 14.11.2019, s. 1).

1

---

UDKAST TIL

AFGØRELSE nr. 01/2022 TRUFFET AF TOLDUDVALGET, DER ER NEDSAT VED FRIHANDELSAFTALEN MELLEM DEN EUROPÆISKE UNION OG REPUBLIKKEN SINGAPORE,

den ...

om ændring af visse elementer i protokol 1 om definition af begrebet "produkter med oprindelsesstatus" og metoder for administrativt samarbejde samt bilagene dertil

TOLDUDVALGET HAR —

under henvisning til frihandelsaftalen mellem Den Europæiske Union og Republikken Singapore ("aftalen"), særlig artikel 34 i protokol 1 og artikel 16.2 i aftalen, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | I henhold til artikel 34 i protokol 1 til aftalen (Ændringer af protokollen) kan parterne ved en afgørelse truffet i Toldudvalget, nedsat ved artikel 16.2 (Specialiserede udvalg), ændre bestemmelserne i protokol 1 til aftalen. |
| --- | --- |

(1)

I henhold til artikel 34 i protokol 1 til aftalen (Ændringer af protokollen) kan parterne ved en afgørelse truffet i Toldudvalget, nedsat ved artikel 16.2 (Specialiserede udvalg), ændre bestemmelserne i protokol 1 til aftalen.

| (2) | Der blev pr. 1. januar 2012, pr. 1. januar 2017 og pr. 1. januar 2022 indført ændringer i forbindelse med den nomenklatur, der er reguleret af konventionen om det harmoniserede varebeskrivelses- og varenomenklatursystem ("HS"). Parterne er blevet enige om at ajourføre protokol 1 for at afspejle den seneste version af HS. |
| --- | --- |

(2)

Der blev pr. 1. januar 2012, pr. 1. januar 2017 og pr. 1. januar 2022 indført ændringer i forbindelse med den nomenklatur, der er reguleret af konventionen om det harmoniserede varebeskrivelses- og varenomenklatursystem ("HS"). Parterne er blevet enige om at ajourføre protokol 1 for at afspejle den seneste version af HS.

| (3) | Parterne er blevet enige om at ændre omfanget af de årlige kontingenter i bilag B(a) til protokol 1 for konserveret kødret, karryfiskefrikadeller og boller af tiarmet blæksprutte. |
| --- | --- |

(3)

Parterne er blevet enige om at ændre omfanget af de årlige kontingenter i bilag B(a) til protokol 1 for konserveret kødret, karryfiskefrikadeller og boller af tiarmet blæksprutte.

| (4) | Artikel 17 (Betingelser for udfærdigelse af en oprindelseserklæring) i protokol 1 fastslår, at en oprindelseserklæring i Den Europæiske Union kan udfærdiges af bl.a. en eksportør, som er en godkendt eksportør, og i Singapore kan udfærdiges af bl.a. en registreret eksportør. For at sikre ligebehandling af de økonomiske aktører i begge parter bør protokol 1 ændres, så hver part i overensstemmelse med sine love og forskrifter, kan beslutte, hvilken eksportør der kan udfærdige en oprindelseserklæring. Det vil derfor være nødvendigt med en definition af "eksportør". |
| --- | --- |

(4)

Artikel 17 (Betingelser for udfærdigelse af en oprindelseserklæring) i protokol 1 fastslår, at en oprindelseserklæring i Den Europæiske Union kan udfærdiges af bl.a. en eksportør, som er en godkendt eksportør, og i Singapore kan udfærdiges af bl.a. en registreret eksportør. For at sikre ligebehandling af de økonomiske aktører i begge parter bør protokol 1 ændres, så hver part i overensstemmelse med sine love og forskrifter, kan beslutte, hvilken eksportør der kan udfærdige en oprindelseserklæring. Det vil derfor være nødvendigt med en definition af "eksportør".

| (5) | I betragtning af den nye definition af "eksportør" skal udtrykket "eksportør" i definitionen af "sending", i artikel 1, stk. 1, litra d), artikel 13 (Uændret tilstand) og artikel 14 (Udstillinger) i protokol 1 erstattes af udtrykket "afsender". |
| --- | --- |

(5)

I betragtning af den nye definition af "eksportør" skal udtrykket "eksportør" i definitionen af "sending", i artikel 1, stk. 1, litra d), artikel 13 (Uændret tilstand) og artikel 14 (Udstillinger) i protokol 1 erstattes af udtrykket "afsender".

| (6) | Artikel 17 (Betingelser for udfærdigelse af en oprindelseserklæring), stk. 5, fastslår, at en oprindelseserklæring skal være forsynet med eksportørens personlige håndskrevne underskrift. Parterne er blevet enige om at fravige dette krav for at lette handelen og mindske den administrative byrde ved at være omfattet af aftalens toldpræferencer. |
| --- | --- |

(6)

Artikel 17 (Betingelser for udfærdigelse af en oprindelseserklæring), stk. 5, fastslår, at en oprindelseserklæring skal være forsynet med eksportørens personlige håndskrevne underskrift. Parterne er blevet enige om at fravige dette krav for at lette handelen og mindske den administrative byrde ved at være omfattet af aftalens toldpræferencer.

| (7) | I definitionen af "pris ab fabrik" i artikel 1, stk. 1, litra f), er det nødvendigt at præcisere, hvordan udtrykket "producent" skal forstås, når den sidste bearbejdning eller forarbejdning udliciteres. |
| --- | --- |

(7)

I definitionen af "pris ab fabrik" i artikel 1, stk. 1, litra f), er det nødvendigt at præcisere, hvordan udtrykket "producent" skal forstås, når den sidste bearbejdning eller forarbejdning udliciteres.

| (8) | Da begge parter skal anvende et system med registrerede eksportører, bør det oprindelsesdokument, der udfærdiges i parterne, omdøbes fra "oprindelseserklæring" til "udtalelse om oprindelse". |
| --- | --- |

(8)

Da begge parter skal anvende et system med registrerede eksportører, bør det oprindelsesdokument, der udfærdiges i parterne, omdøbes fra "oprindelseserklæring" til "udtalelse om oprindelse".

| (9) | Som overgangsforanstaltning bør det fastsættes, at Singapore i en periode på tre måneder fra datoen for denne afgørelses ikrafttræden accepterer oprindelseserklæringer, der er udfærdiget i overensstemmelse med artikel 17 (Betingelser for udfærdigelse af en oprindelseserklæring) og artikel 18 (Godkendt eksportør) i protokol 1 til aftalen, der gjaldt før datoen for denne afgørelses ikrafttræden. |
| --- | --- |

(9)

Som overgangsforanstaltning bør det fastsættes, at Singapore i en periode på tre måneder fra datoen for denne afgørelses ikrafttræden accepterer oprindelseserklæringer, der er udfærdiget i overensstemmelse med artikel 17 (Betingelser for udfærdigelse af en oprindelseserklæring) og artikel 18 (Godkendt eksportør) i protokol 1 til aftalen, der gjaldt før datoen for denne afgørelses ikrafttræden.

| (10) | Protokol 1 til aftalen og flere af bilagene hertil bør derfor ændres — |
| --- | --- |

(10)

Protokol 1 til aftalen og flere af bilagene hertil bør derfor ændres —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

I protokol 1 til aftalen foretages følgende ændringer:

| 1) | Indholdsfortegnelsen i protokol 1 affattes således:

  "INDHOLDSFORTEGNELSE
  AFDELING 1
  ALMINDELIGE BESTEMMELSER







  ARTIKEL 1 | Definitioner |
| --- | --- | --- |

1)

Indholdsfortegnelsen i protokol 1 affattes således:

"INDHOLDSFORTEGNELSE

AFDELING 1

ALMINDELIGE BESTEMMELSER

ARTIKEL 1

AFDELING 2

DEFINITION AF BEGREBET "PRODUKTER MED OPRINDELSESSTATUS"

| ARTIKEL 2 | Generelle krav |
| --- | --- |

ARTIKEL 2

| ARTIKEL 3 | Kumulation af oprindelse |
| --- | --- |

ARTIKEL 3

| ARTIKEL 4 | Fuldt ud fremstillede produkter |
| --- | --- |

ARTIKEL 4

| ARTIKEL 5 | Tilstrækkeligt bearbejdede eller forarbejdede produkter |
| --- | --- |

ARTIKEL 5

| ARTIKEL 6 | Utilstrækkelig bearbejdning eller forarbejdning |
| --- | --- |

ARTIKEL 6

| ARTIKEL 7 | Kvalificerende enhed |
| --- | --- |

ARTIKEL 7

| ARTIKEL 8 | Tilbehør, reservedele og værktøj |
| --- | --- |

ARTIKEL 8

| ARTIKEL 9 | Sæt |
| --- | --- |

ARTIKEL 9

| ARTIKEL 10 | Neutrale elementer |
| --- | --- |

ARTIKEL 10

| ARTIKEL 11 | Regnskabsmæssig adskillelse |
| --- | --- |

ARTIKEL 11

AFDELING 3

TERRITORIALKRAV

| ARTIKEL 12 | Territorialitetsprincip |
| --- | --- |

ARTIKEL 12

| ARTIKEL 13 | Uændret tilstand |
| --- | --- |

ARTIKEL 13

| ARTIKEL 14 | Udstillinger |
| --- | --- |

ARTIKEL 14

AFDELING 4

GODTGØRELSE ELLER FRITAGELSE

| ARTIKEL 15 | Forbud mod godtgørelse af eller fritagelse fra told |
| --- | --- |

ARTIKEL 15

AFDELING 5

UDTALELSE OM OPRINDELSE

| ARTIKEL 16 | Generelle krav |
| --- | --- |

ARTIKEL 16

| ARTIKEL 17 | Betingelser for udfærdigelse af en udtalelse om oprindelse |
| --- | --- |

ARTIKEL 17

| ARTIKEL 19 | Gyldighed af udtalelsen om oprindelse |
| --- | --- |

ARTIKEL 19

| ARTIKEL 20 | Indgivelse af udtalelsen om oprindelse |
| --- | --- |

ARTIKEL 20

| ARTIKEL 21 | Import i form af delforsendelser |
| --- | --- |

ARTIKEL 21

| ARTIKEL 22 | Undtagelser fra udtalelsen om oprindelse |
| --- | --- |

ARTIKEL 22

| ARTIKEL 23 | Støttedokumenter |
| --- | --- |

ARTIKEL 23

| ARTIKEL 24 | Opbevaring af udtalelsen om oprindelse og støttedokumenter |
| --- | --- |

ARTIKEL 24

| ARTIKEL 25 | Uoverensstemmelser og formelle fejl |
| --- | --- |

ARTIKEL 25

| ARTIKEL 26 | Beløb udtrykt i euro |
| --- | --- |

ARTIKEL 26

AFDELING 6

ORDNINGER FOR ADMINISTRATIVT SAMARBEJDE

| ARTIKEL 27 | Samarbejde mellem kompetente myndigheder |
| --- | --- |

ARTIKEL 27

| ARTIKEL 28 | Kontrol af udtalelser om oprindelse |
| --- | --- |

ARTIKEL 28

| ARTIKEL 29 | Administrative undersøgelser |
| --- | --- |

ARTIKEL 29

| ARTIKEL 30 | Tvistbilæggelse |
| --- | --- |

ARTIKEL 30

| ARTIKEL 31 | Sanktioner |
| --- | --- |

ARTIKEL 31

AFDELING 7

CEUTA OG MELILLA

| ARTIKEL 32 | Gennemførelse af protokollen |
| --- | --- |

ARTIKEL 32

| ARTIKEL 33 | Særlige betingelser |
| --- | --- |

ARTIKEL 33

AFDELING 8

AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

| ARTIKEL 34 | Ændringer af protokollen |
| --- | --- |

ARTIKEL 34

| ARTIKEL 35 | Overgangsbestemmelser for varer under forsendelse eller oplagring |
| --- | --- |

ARTIKEL 35

Liste over tillæg

| BILAG A: | INDLEDENDE NOTER TIL LISTEN I BILAG B |
| --- | --- |

BILAG A:

| BILAG B: | LISTE OVER BEARBEJDNINGER ELLER FORARBEJDNINGER, SOM MATERIALER UDEN OPRINDELSESSTATUS SKAL UNDERGÅ, FOR AT DET FREMSTILLEDE PRODUKT KAN FÅ OPRINDELSESSTATUS |
| --- | --- |

BILAG B:

| BILAG B (a): | TILLÆG TIL BILAG B |
| --- | --- |

BILAG B (a):

| BILAG C: | MATERIALER, DER ER UDELUKKET FRA KUMULATION SOM OMHANDLET I ARTIKEL 3, STK. 2 |
| --- | --- |

BILAG C:

| BILAG D: | PRODUKTER OMHANDLET I ARTIKEL 3, STK. 9, FOR HVILKE MATERIALER MED OPRINDELSE I ET ASEAN–LAND ANSES FOR AT HAVE OPRINDELSE I EN PART |
| --- | --- |

BILAG D:

| BILAG E: | TEKST TIL UDTALELSEN OM OPRINDELSE |
| --- | --- |

BILAG E:

Fælles erklæringer

FÆLLES ERKLÆRING VEDRØRENDE FYRSTENDØMMET ANDORRA

FÆLLES ERKLÆRING VEDRØRENDE REPUBLIKKEN SAN MARINO

FÆLLES ERKLÆRING VEDRØRENDE REVISION AF OPRINDELSESREGLERNE I PROTOKOL 1".

| 2) | Artikel 1 affattes således:

  "ARTIKEL 1
  Definitioner

  1.   I denne protokol forstås ved:






  a) | "ASEAN-land": et land, der er medlem af Sammenslutningen af Stater i Sydøstasien, og som ikke er part i denne aftale |
| --- | --- | --- |

2)

Artikel 1 affattes således:

"ARTIKEL 1

Definitioner

1.   I denne protokol forstås ved:

a)

"ASEAN-land": et land, der er medlem af Sammenslutningen af Stater i Sydøstasien, og som ikke er part i denne aftale

| b) | "kapitler" og "positioner" og "underpositioner": de kapitler, positioner (firecifrede koder) og underpositioner (sekscifrede koder), der anvendes i den nomenklatur, som udgør det harmoniserede varebeskrivelses- og varenomenklatursystem, i denne protokol benævnt "det harmoniserede system" eller "HS" |
| --- | --- |

b)

"kapitler" og "positioner" og "underpositioner": de kapitler, positioner (firecifrede koder) og underpositioner (sekscifrede koder), der anvendes i den nomenklatur, som udgør det harmoniserede varebeskrivelses- og varenomenklatursystem, i denne protokol benævnt "det harmoniserede system" eller "HS"

| c) | "tariferet": et produkts eller materiales tarifering under et bestemt kapitel, en bestemt position eller en bestemt underposition i det harmoniserede system |
| --- | --- |

c)

"tariferet": et produkts eller materiales tarifering under et bestemt kapitel, en bestemt position eller en bestemt underposition i det harmoniserede system

| d) | "sending": produkter, som enten sendes samtidig fra en bestemt afsender til en bestemt modtager eller er omfattet af et gennemgående transportdokument, der dækker transporten fra afsenderen til modtageren, eller, såfremt et sådant dokument ikke foreligger, af en samlet faktura |
| --- | --- |

d)

"sending": produkter, som enten sendes samtidig fra en bestemt afsender til en bestemt modtager eller er omfattet af et gennemgående transportdokument, der dækker transporten fra afsenderen til modtageren, eller, såfremt et sådant dokument ikke foreligger, af en samlet faktura

| e) | "toldværdi": den værdi, der er fastlagt i overensstemmelse med toldværdiansættelsesaftalen |
| --- | --- |

e)

"toldværdi": den værdi, der er fastlagt i overensstemmelse med toldværdiansættelsesaftalen

| f) | "pris ab fabrik": den pris, der er betalt for produktet ab fabrik til den producent, i hvis virksomhed den sidste bearbejdning eller forarbejdning har fundet sted, såfremt prisen indbefatter værdien af alle anvendte materialer og alle andre omkostninger i tilknytning til fremstillingen af produktet, minus alle interne afgifter, der er refunderet eller kan refunderes ved eksport af det fremstillede produkt.
  Hvis den faktiske pris ikke afspejler alle de omkostninger i tilknytning til fremstillingen af produktet, som faktisk er påløbet i Unionen eller i Singapore, forstås ved pris ab fabrik summen af alle disse omkostninger, minus alle interne afgifter, der tilbagebetales eller kan tilbagebetales, når det fremstillede produkt eksporteres.
  Hvis den sidste bearbejdning eller forarbejdning er blevet overdraget i underentreprise til en producent, kan begrebet "producent" henvise til den virksomhed, der har ansat underleverandøren. |
| --- | --- |

f)

"pris ab fabrik": den pris, der er betalt for produktet ab fabrik til den producent, i hvis virksomhed den sidste bearbejdning eller forarbejdning har fundet sted, såfremt prisen indbefatter værdien af alle anvendte materialer og alle andre omkostninger i tilknytning til fremstillingen af produktet, minus alle interne afgifter, der er refunderet eller kan refunderes ved eksport af det fremstillede produkt.

Hvis den faktiske pris ikke afspejler alle de omkostninger i tilknytning til fremstillingen af produktet, som faktisk er påløbet i Unionen eller i Singapore, forstås ved pris ab fabrik summen af alle disse omkostninger, minus alle interne afgifter, der tilbagebetales eller kan tilbagebetales, når det fremstillede produkt eksporteres.

Hvis den sidste bearbejdning eller forarbejdning er blevet overdraget i underentreprise til en producent, kan begrebet "producent" henvise til den virksomhed, der har ansat underleverandøren.

| g) | "eksportør": en person, der er hjemmehørende i en af parterne, og som i overensstemmelse med kravene i denne parts love og forskrifter, eksporterer eller producerer produktet med oprindelsesstatus, og som kan udfærdige en udtalelse om oprindelse |
| --- | --- |

g)

"eksportør": en person, der er hjemmehørende i en af parterne, og som i overensstemmelse med kravene i denne parts love og forskrifter, eksporterer eller producerer produktet med oprindelsesstatus, og som kan udfærdige en udtalelse om oprindelse

| h) | "fungible materialer": materialer, som er af samme art og kommercielle kvalitet, har de samme tekniske og fysiske kendetegn, og som ikke kan skelnes fra hinanden, når de indgår i det færdige produkt |
| --- | --- |

h)

"fungible materialer": materialer, som er af samme art og kommercielle kvalitet, har de samme tekniske og fysiske kendetegn, og som ikke kan skelnes fra hinanden, når de indgår i det færdige produkt

| i) | "varer": både materialer og produkter |
| --- | --- |

i)

"varer": både materialer og produkter

| j) | "juridisk person": en juridisk enhed, der lovligt er oprettet eller på anden måde organiseret i henhold til den relevante ret, uanset om formålet er at skabe fortjeneste eller ej, og uanset om den er privat eller offentligt ejet, herunder et selskab, en trust, et partnerskab, et joint venture, en enkeltmandsvirksomhed eller en sammenslutning |
| --- | --- |

j)

"juridisk person": en juridisk enhed, der lovligt er oprettet eller på anden måde organiseret i henhold til den relevante ret, uanset om formålet er at skabe fortjeneste eller ej, og uanset om den er privat eller offentligt ejet, herunder et selskab, en trust, et partnerskab, et joint venture, en enkeltmandsvirksomhed eller en sammenslutning

| k) | "fremstilling": alle former for bearbejdning eller forarbejdning, herunder også samling |
| --- | --- |

k)

"fremstilling": alle former for bearbejdning eller forarbejdning, herunder også samling

| l) | "materiale": alle former for bestanddele, råmaterialer, komponenter eller dele osv., der er anvendt til fremstillingen af et produkt |
| --- | --- |

l)

"materiale": alle former for bestanddele, råmaterialer, komponenter eller dele osv., der er anvendt til fremstillingen af et produkt

| m) | "person": en fysisk eller juridisk person |
| --- | --- |

m)

"person": en fysisk eller juridisk person

| n) | "produkt": det produkt, der fremstilles, også hvis det er bestemt til senere anvendelse i en anden fremstillingsproces |
| --- | --- |

n)

"produkt": det produkt, der fremstilles, også hvis det er bestemt til senere anvendelse i en anden fremstillingsproces

| o) | "værdien af materialer": toldværdien på tidspunktet for importen af de benyttede materialer uden oprindelsesstatus eller, såfremt denne ikke er kendt og ikke kan opgøres, den første registrerede pris, der er betalt for disse materialer i Unionen eller i Singapore." |
| --- | --- |

o)

"værdien af materialer": toldværdien på tidspunktet for importen af de benyttede materialer uden oprindelsesstatus eller, såfremt denne ikke er kendt og ikke kan opgøres, den første registrerede pris, der er betalt for disse materialer i Unionen eller i Singapore."

| 3) | Artikel 13, stk. 3, affattes således:

  "3.   Uden at det berører afdeling 5, kan deling af sendinger finde sted, hvis den foretages af afsenderen eller under dennes ansvar og produkterne forbliver under toldtilsyn i transitlandet eller transitlandene." |
| --- | --- |

3)

Artikel 13, stk. 3, affattes således:

"3.   Uden at det berører afdeling 5, kan deling af sendinger finde sted, hvis den foretages af afsenderen eller under dennes ansvar og produkterne forbliver under toldtilsyn i transitlandet eller transitlandene."

| 4) | Artikel 14, stk. 1, litra a) og b), affattes således:






  "a) | at en afsender har sendt disse produkter fra en part til udstillingslandet og har ladet dem udstille dér |
| --- | --- | --- |

4)

Artikel 14, stk. 1, litra a) og b), affattes således:

"a)

at en afsender har sendt disse produkter fra en part til udstillingslandet og har ladet dem udstille dér

| b) | at denne afsender har solgt produkterne eller på anden måde overdraget dem til en modtager i en part". |
| --- | --- |

b)

at denne afsender har solgt produkterne eller på anden måde overdraget dem til en modtager i en part".

| 5) | Artikel 17 affattes således:

  "ARTIKEL 17
  Betingelser for udfærdigelse af en udtalelse om oprindelse

  1.   En udtalelse om oprindelse som omhandlet i artikel 16 (Generelle krav) kan udfærdiges af eksportøren.


  2.   Der kan udfærdiges en udtalelse om oprindelse, hvis de pågældende produkter kan anses som produkter med oprindelse i Unionen eller Singapore og opfylder de øvrige betingelser i denne protokol.


  3.   En eksportør, som udfærdiger en udtalelse om oprindelse, skal når som helst på begæring af toldmyndighederne i den eksporterende part kunne fremlægge alle egnede dokumenter, jf. artikel 23 (Støttedokumenter), som beviser, at de pågældende produkter har oprindelsesstatus, og at de øvrige betingelser i denne protokol er opfyldt.


  4.   Eksportøren skal udfærdige en udtalelse om oprindelse ved med maskinskrift, stempling eller trykning at anføre den i bilag E til denne protokol gengivne erklæring på fakturaen, følgesedlen eller et andet handelsdokument i overensstemmelse med den eksporterende parts nationale ret. Hvis udtalelsen er håndskrevet, skal den være skrevet med blæk og med blokbogstaver. I tilfælde af eksport fra Singapore anvendes den engelske udgave af udtalelsen om oprindelse, og i tilfælde af eksport fra Unionen kan udtalelsen om oprindelse udfærdiges ved anvendelse af en af de sprogudgaver, der er anført i bilag E til denne protokol.


  5.   Uanset stk. 1 kan en udtalelse om oprindelse udfærdiges efter eksporten ("efterfølgende udtalelse"), forudsat at den forelægges i den importerende part senest to år for så vidt angår Unionen og et år for så vidt angår Singapore efter varernes ankomst til den pågældende parts område." |
| --- | --- |

5)

Artikel 17 affattes således:

"ARTIKEL 17

Betingelser for udfærdigelse af en udtalelse om oprindelse

1.   En udtalelse om oprindelse som omhandlet i artikel 16 (Generelle krav) kan udfærdiges af eksportøren.

2.   Der kan udfærdiges en udtalelse om oprindelse, hvis de pågældende produkter kan anses som produkter med oprindelse i Unionen eller Singapore og opfylder de øvrige betingelser i denne protokol.

3.   En eksportør, som udfærdiger en udtalelse om oprindelse, skal når som helst på begæring af toldmyndighederne i den eksporterende part kunne fremlægge alle egnede dokumenter, jf. artikel 23 (Støttedokumenter), som beviser, at de pågældende produkter har oprindelsesstatus, og at de øvrige betingelser i denne protokol er opfyldt.

4.   Eksportøren skal udfærdige en udtalelse om oprindelse ved med maskinskrift, stempling eller trykning at anføre den i bilag E til denne protokol gengivne erklæring på fakturaen, følgesedlen eller et andet handelsdokument i overensstemmelse med den eksporterende parts nationale ret. Hvis udtalelsen er håndskrevet, skal den være skrevet med blæk og med blokbogstaver. I tilfælde af eksport fra Singapore anvendes den engelske udgave af udtalelsen om oprindelse, og i tilfælde af eksport fra Unionen kan udtalelsen om oprindelse udfærdiges ved anvendelse af en af de sprogudgaver, der er anført i bilag E til denne protokol.

5.   Uanset stk. 1 kan en udtalelse om oprindelse udfærdiges efter eksporten ("efterfølgende udtalelse"), forudsat at den forelægges i den importerende part senest to år for så vidt angår Unionen og et år for så vidt angår Singapore efter varernes ankomst til den pågældende parts område."

| 6) | I indholdsfortegnelsen og i artikel 3, stk. 6, artikel 3, stk. 13, artikel 11, stk. 5, artikel 14, stk. 2, artikel 15, stk. 1, artikel 15, stk. 3, overskriften til afdeling 5, artikel 16, stk. 1, artikel 16, stk. 2, overskriften til artikel 19, artikel 19, stk. 1, artikel 19, stk. 2, artikel 19, stk. 3, overskriften til artikel 20, artikel 20, artikel 21, overskriften til artikel 22, artikel 22, stk. 1, artikel 23, overskriften til artikel 24, artikel 24, stk. 1, artikel 24, stk. 2, artikel 25, stk. 1, artikel 25, stk. 2, artikel 27, stk. 1, artikel 27, stk. 2, overskriften til artikel 28, artikel 28, stk. 1, artikel 28, stk. 2, artikel 30, stk. 1, artikel 33, stk. 3, og artikel 35 ændres udtrykket "oprindelseserklæring" til "udtalelse om oprindelse". |
| --- | --- |

6)

I indholdsfortegnelsen og i artikel 3, stk. 6, artikel 3, stk. 13, artikel 11, stk. 5, artikel 14, stk. 2, artikel 15, stk. 1, artikel 15, stk. 3, overskriften til afdeling 5, artikel 16, stk. 1, artikel 16, stk. 2, overskriften til artikel 19, artikel 19, stk. 1, artikel 19, stk. 2, artikel 19, stk. 3, overskriften til artikel 20, artikel 20, artikel 21, overskriften til artikel 22, artikel 22, stk. 1, artikel 23, overskriften til artikel 24, artikel 24, stk. 1, artikel 24, stk. 2, artikel 25, stk. 1, artikel 25, stk. 2, artikel 27, stk. 1, artikel 27, stk. 2, overskriften til artikel 28, artikel 28, stk. 1, artikel 28, stk. 2, artikel 30, stk. 1, artikel 33, stk. 3, og artikel 35 ændres udtrykket "oprindelseserklæring" til "udtalelse om oprindelse".

| 7) | Artikel 18 udgår. |
| --- | --- |

7)

Artikel 18 udgår.

| 8) | Artikel 26 affattes således:

  "ARTIKEL 26
  Beløb udtrykt i euro

  1.   Med henblik på anvendelsen af bestemmelserne i artikel 22 (Undtagelser fra udtalelsen om oprindelse), stk. 3, i tilfælde, hvor produkter er faktureret i en anden valuta end euro, fastsættes modværdien i EU's medlemsstaters respektive valutaer af beløb udtrykt i euro årligt af hvert af de pågældende lande.


  2.   Sendinger er omfattet af bestemmelserne i denne protokols artikel 22 (Undtagelser fra udtalelsen om oprindelse), stk. 3, med udgangspunkt i den valuta, som fakturaen er udstedt i, og ud fra det beløb, som den pågældende part har fastsat.


  3.   De beløb, der skal benyttes i en given national valuta, er modværdien i den pågældende nationale valuta af de i euro udtrykte beløb på den første hverdag i oktober. Beløbene meddeles Europa-Kommissionen senest den 15. oktober og anvendes fra den 1. januar det følgende år. Europa-Kommissionen underretter alle de berørte lande om de pågældende beløb.


  4.   En medlemsstat i Unionen kan op- eller nedrunde det beløb, der fremkommer ved omregningen af et beløb udtrykt i euro til dens nationale valuta. Det afrundede beløb må ikke afvige mere end 5 % fra det beløb, der fremkommer ved omregningen. En medlemsstat i Unionen kan bibeholde modværdien i national valuta af et beløb udtrykt i euro uændret, hvis omregningen af dette beløb ved den årlige tilpasning i henhold til stk. 3 fører til en stigning af den i national valuta udtrykte modværdi på mindre end 15 %, inden ovennævnte afrunding foretages. Modværdien i national valuta kan bibeholdes uændret, hvis omregningen fører til en lavere modværdi.


  5.   Beløbene udtrykt i euro kontrolleres af parterne i Toldudvalget, nedsat i henhold til artikel 16.2 (Specialiserede udvalg), på anmodning af Unionen eller Singapore. Som led i denne kontrol overvejer parterne, om det er ønskeligt at bevare de pågældende beløbsgrænsers virkninger i faste priser. Med henblik herpå kan parterne ved en beslutning i Toldudvalget ændre de i euro udtrykte beløb." |
| --- | --- |

8)

Artikel 26 affattes således:

"ARTIKEL 26

Beløb udtrykt i euro

1.   Med henblik på anvendelsen af bestemmelserne i artikel 22 (Undtagelser fra udtalelsen om oprindelse), stk. 3, i tilfælde, hvor produkter er faktureret i en anden valuta end euro, fastsættes modværdien i EU's medlemsstaters respektive valutaer af beløb udtrykt i euro årligt af hvert af de pågældende lande.

2.   Sendinger er omfattet af bestemmelserne i denne protokols artikel 22 (Undtagelser fra udtalelsen om oprindelse), stk. 3, med udgangspunkt i den valuta, som fakturaen er udstedt i, og ud fra det beløb, som den pågældende part har fastsat.

3.   De beløb, der skal benyttes i en given national valuta, er modværdien i den pågældende nationale valuta af de i euro udtrykte beløb på den første hverdag i oktober. Beløbene meddeles Europa-Kommissionen senest den 15. oktober og anvendes fra den 1. januar det følgende år. Europa-Kommissionen underretter alle de berørte lande om de pågældende beløb.

4.   En medlemsstat i Unionen kan op- eller nedrunde det beløb, der fremkommer ved omregningen af et beløb udtrykt i euro til dens nationale valuta. Det afrundede beløb må ikke afvige mere end 5 % fra det beløb, der fremkommer ved omregningen. En medlemsstat i Unionen kan bibeholde modværdien i national valuta af et beløb udtrykt i euro uændret, hvis omregningen af dette beløb ved den årlige tilpasning i henhold til stk. 3 fører til en stigning af den i national valuta udtrykte modværdi på mindre end 15 %, inden ovennævnte afrunding foretages. Modværdien i national valuta kan bibeholdes uændret, hvis omregningen fører til en lavere modværdi.

5.   Beløbene udtrykt i euro kontrolleres af parterne i Toldudvalget, nedsat i henhold til artikel 16.2 (Specialiserede udvalg), på anmodning af Unionen eller Singapore. Som led i denne kontrol overvejer parterne, om det er ønskeligt at bevare de pågældende beløbsgrænsers virkninger i faste priser. Med henblik herpå kan parterne ved en beslutning i Toldudvalget ændre de i euro udtrykte beløb."

| 9) | Bilag B ændres som anført i bilag 1 til nærværende afgørelse. |
| --- | --- |

9)

Bilag B ændres som anført i bilag 1 til nærværende afgørelse.

| 10) | Bilag B(a) ændres som anført i bilag 2 til nærværende afgørelse. |
| --- | --- |

10)

Bilag B(a) ændres som anført i bilag 2 til nærværende afgørelse.

| 11) | Bilag D ændres som anført i bilag 3 til nærværende afgørelse. |
| --- | --- |

11)

Bilag D ændres som anført i bilag 3 til nærværende afgørelse.

| 12) | Bilag E ændres som anført i bilag 4 til nærværende afgørelse. |
| --- | --- |

12)

Bilag E ændres som anført i bilag 4 til nærværende afgørelse.

Artikel 2

Ikrafttræden

Denne afgørelse træder i kraft den [1. januar 2023].

Udfærdiget i ..., den ...

For Toldudvalget EU-Singapore

På vegne af Den Europæiske Union

På vegne af Republikken Singapore

---

BILAG 1

I bilag B til protokol 1 foretages følgende ændringer:

| 1) | I rækken vedrørende HS-position "0305" affattes teksten i kolonnen "Produktbeskrivelse" således:

  "Fisk, tørret, saltet eller i saltlage; røget fisk, også kogt før eller under røgningen" |
| --- | --- |

1)

I rækken vedrørende HS-position "0305" affattes teksten i kolonnen "Produktbeskrivelse" således:

"Fisk, tørret, saltet eller i saltlage; røget fisk, også kogt før eller under røgningen"

| 2) | I rækken vedrørende HS-position "ex 0306" affattes teksten i kolonnen "Produktbeskrivelse" således:

  "Krebsdyr, også uden skal, tørrede, saltede eller i saltlage; røgede krebsdyr, også uden skal, også kogt før eller under røgningen; krebsdyr med skal, kogt i vand eller dampkogte, også kølede, frosne, tørrede, saltede eller i saltlage" |
| --- | --- |

2)

I rækken vedrørende HS-position "ex 0306" affattes teksten i kolonnen "Produktbeskrivelse" således:

"Krebsdyr, også uden skal, tørrede, saltede eller i saltlage; røgede krebsdyr, også uden skal, også kogt før eller under røgningen; krebsdyr med skal, kogt i vand eller dampkogte, også kølede, frosne, tørrede, saltede eller i saltlage"

| 3) | I rækken vedrørende HS-position "ex 0307" affattes teksten i kolonnen "Produktbeskrivelse" således:

  "Bløddyr, også uden skal, tørrede, saltede eller i saltlage røgede bløddyr, også uden skal, også kogt før eller under røgningen" |
| --- | --- |

3)

I rækken vedrørende HS-position "ex 0307" affattes teksten i kolonnen "Produktbeskrivelse" således:

"Bløddyr, også uden skal, tørrede, saltede eller i saltlage røgede bløddyr, også uden skal, også kogt før eller under røgningen"

| 4) | Mellem rækken vedrørende HS-position "ex 0307" og rækken vedrørende HS-position "Kapitel 4" indsættes følgende rækker:







  "ex 0308 | Hvirvelløse vanddyr, andre end krebsdyr og bløddyr, tørrede, saltede eller i saltlage; røgede hvirvelløse vanddyr, andre end krebsdyr og bløddyr, også kogt før eller under røgningen | Fremstilling, ved hvilken alle anvendte materialer, der henhører under kapitel 3, er fuldt ud fremstillet |
| --- | --- | --- | --- |
| 0309 | Mel, pulver og pellets af fisk, krebsdyr, bløddyr og andre hvirvelløse vanddyr, egnet til menneskeføde | Fremstilling, ved hvilken alle anvendte materialer, der henhører under kapitel 3, er fuldt ud fremstillet" |

4)

Mellem rækken vedrørende HS-position "ex 0307" og rækken vedrørende HS-position "Kapitel 4" indsættes følgende rækker:

"ex 0308

Hvirvelløse vanddyr, andre end krebsdyr og bløddyr, tørrede, saltede eller i saltlage; røgede hvirvelløse vanddyr, andre end krebsdyr og bløddyr, også kogt før eller under røgningen

Fremstilling, ved hvilken alle anvendte materialer, der henhører under kapitel 3, er fuldt ud fremstillet

0309

Mel, pulver og pellets af fisk, krebsdyr, bløddyr og andre hvirvelløse vanddyr, egnet til menneskeføde

Fremstilling, ved hvilken alle anvendte materialer, der henhører under kapitel 3, er fuldt ud fremstillet"

| 5) | I rækken vedrørende HS-position "ex Kapitel 15" affattes teksten i kolonnen "Produktbeskrivelse" således:

  "Animalske, vegetabilske eller mikrobielle fedtstoffer og olier samt deres spaltningsprodukter; tilberedt spisefedt; animalsk og vegetabilsk voks; undtagen:" |
| --- | --- |

5)

I rækken vedrørende HS-position "ex Kapitel 15" affattes teksten i kolonnen "Produktbeskrivelse" således:

"Animalske, vegetabilske eller mikrobielle fedtstoffer og olier samt deres spaltningsprodukter; tilberedt spisefedt; animalsk og vegetabilsk voks; undtagen:"

| 6) | I rækken vedrørende HS-position "1509 og 1510" affattes teksten i kolonnen "Produktbeskrivelse" således:

  "Olivenolie og fraktioner deraf, andre olier og fraktioner deraf, fremstillet udelukkende af oliven" |
| --- | --- |

6)

I rækken vedrørende HS-position "1509 og 1510" affattes teksten i kolonnen "Produktbeskrivelse" således:

"Olivenolie og fraktioner deraf, andre olier og fraktioner deraf, fremstillet udelukkende af oliven"

| 7) | I rækken vedrørende HS-position "1516 og 1517" affattes teksten i kolonnen "Produktbeskrivelse" således:

  "Animalske, vegetabilske eller mikrobielle fedtstoffer og olier samt fraktioner deraf, helt eller delvis hydrerede, inter-esterificerede, re-esterificerede eller elaidiniserede, også raffinerede men ikke på anden måde bearbejdede
  Margarine; spiselige blandinger eller tilberedninger af animalske, vegetabilske eller mikrobielle fedtstoffer eller olier eller af fraktioner af forskellige fedtstoffer og olier fra dette kapitel, undtagen spiselige fedtstoffer og olier eller fraktioner deraf henhørende under pos. 15.16" |
| --- | --- |

7)

I rækken vedrørende HS-position "1516 og 1517" affattes teksten i kolonnen "Produktbeskrivelse" således:

"Animalske, vegetabilske eller mikrobielle fedtstoffer og olier samt fraktioner deraf, helt eller delvis hydrerede, inter-esterificerede, re-esterificerede eller elaidiniserede, også raffinerede men ikke på anden måde bearbejdede

Margarine; spiselige blandinger eller tilberedninger af animalske, vegetabilske eller mikrobielle fedtstoffer eller olier eller af fraktioner af forskellige fedtstoffer og olier fra dette kapitel, undtagen spiselige fedtstoffer og olier eller fraktioner deraf henhørende under pos. 15.16"

| 8) | I rækken vedrørende HS-position "Kapitel 16" affattes teksten i kolonnen "Produktbeskrivelse" således:

  "Tilberedte produkter af kød, fisk, krebsdyr, bløddyr, andre hvirvelløse vanddyr eller insekter" |
| --- | --- |

8)

I rækken vedrørende HS-position "Kapitel 16" affattes teksten i kolonnen "Produktbeskrivelse" således:

"Tilberedte produkter af kød, fisk, krebsdyr, bløddyr, andre hvirvelløse vanddyr eller insekter"

| 9) | I rækken vedrørende HS-position "ex Kapitel 24" affattes teksten i kolonnen "Produktbeskrivelse" således:

  "Tobak og fabrikerede tobakserstatninger; produkter, også med indhold af nikotin, bestemt til inhalation uden forbrænding; andre nikotinholdige produkter til indtagelse af nikotin i den menneskelige krop; undtagen:" |
| --- | --- |

9)

I rækken vedrørende HS-position "ex Kapitel 24" affattes teksten i kolonnen "Produktbeskrivelse" således:

"Tobak og fabrikerede tobakserstatninger; produkter, også med indhold af nikotin, bestemt til inhalation uden forbrænding; andre nikotinholdige produkter til indtagelse af nikotin i den menneskelige krop; undtagen:"

| 10) | Mellem rækken vedrørende HS-position "ex 2402" og rækken vedrørende HS-position "ex Kapitel 25" indsættes følgende rækker:







  "2404 12 | Produkter bestemt til inhalation uden forbrænding, uden indhold af tobak eller rekonstitueret tobak, og med indhold af nikotin | Fremstilling på basis af alle materialer, undtagen materialer, der henhører under samme position som produktet. Materialer, der henhører under samme position som produktet, må dog anvendes, forudsat at deres samlede værdi ikke overstiger 20 % af produktets pris ab fabrik
  eller
  Fremstilling, ved hvilken værdien af alle anvendte materialer ikke overstiger 40 % af produktets pris ab fabrik |
| --- | --- | --- | --- |
| ex 2404 19 | Beholdere og genopfyldningsbeholdere, fyldte, til elektroniske cigaretter | Fremstilling på basis af alle materialer, undtagen materialer, der henhører under samme position som produktet. Materialer, der henhører under samme position som produktet, må dog anvendes, forudsat at deres samlede værdi ikke overstiger 20 % af produktets pris ab fabrik
  eller
  Fremstilling, ved hvilken værdien af alle anvendte materialer ikke overstiger 40 % af produktets pris ab fabrik |
| 2404 91 | Andre produkter end produkter bestemt til inhalation uden forbrænding, til oral anvendelse | Fremstilling på basis af alle materialer, undtagen materialer, der henhører under samme position som produktet, ved hvilken:






  — | den individuelle vægt af sukker og anvendte materialer henhørende under kapitel 4 ikke overstiger 20 % af vægten af det færdige produkt, og |

10)

Mellem rækken vedrørende HS-position "ex 2402" og rækken vedrørende HS-position "ex Kapitel 25" indsættes følgende rækker:

"2404 12

Produkter bestemt til inhalation uden forbrænding, uden indhold af tobak eller rekonstitueret tobak, og med indhold af nikotin

Fremstilling på basis af alle materialer, undtagen materialer, der henhører under samme position som produktet. Materialer, der henhører under samme position som produktet, må dog anvendes, forudsat at deres samlede værdi ikke overstiger 20 % af produktets pris ab fabrik

eller

Fremstilling, ved hvilken værdien af alle anvendte materialer ikke overstiger 40 % af produktets pris ab fabrik

ex 2404 19

Beholdere og genopfyldningsbeholdere, fyldte, til elektroniske cigaretter

Fremstilling på basis af alle materialer, undtagen materialer, der henhører under samme position som produktet. Materialer, der henhører under samme position som produktet, må dog anvendes, forudsat at deres samlede værdi ikke overstiger 20 % af produktets pris ab fabrik

eller

Fremstilling, ved hvilken værdien af alle anvendte materialer ikke overstiger 40 % af produktets pris ab fabrik

2404 91

Andre produkter end produkter bestemt til inhalation uden forbrænding, til oral anvendelse

Fremstilling på basis af alle materialer, undtagen materialer, der henhører under samme position som produktet, ved hvilken:

—

den individuelle vægt af sukker og anvendte materialer henhørende under kapitel 4 ikke overstiger 20 % af vægten af det færdige produkt, og

| — | den samlede kombinerede vægt af anvendt sukker og anvendte materialer henhørende under kapitel 4 ikke overstiger 40 % af vægten af det færdige produkt |
| --- | --- |

—

den samlede kombinerede vægt af anvendt sukker og anvendte materialer henhørende under kapitel 4 ikke overstiger 40 % af vægten af det færdige produkt

2404 92

2404 99

Andre produkter end produkter bestemt til inhalation uden forbrænding, til transdermal anvendelse og til andet end oral anvendelse

Fremstilling på basis af alle materialer, undtagen materialer, der henhører under samme position som produktet. Materialer, der henhører under samme position som produktet, må dog anvendes, forudsat at deres samlede værdi ikke overstiger 20 % af produktets pris ab fabrik

eller

Fremstilling, ved hvilken værdien af alle anvendte materialer ikke overstiger 40 % af produktets pris ab fabrik"

| 11) | Mellem rækken vedrørende HS-position "ex Kapitel 38" og rækken vedrørende HS-position "3823" indsættes følgende rækker:







  "ex 3816 | Stampeblanding af dolomit | Fremstilling på basis af alle materialer, undtagen materialer, der henhører under samme position som produktet
  eller
  Fremstilling, ved hvilken værdien af alle anvendte materialer ikke overstiger 40 % af produktets pris ab fabrik |
| --- | --- | --- | --- |
| ex 3822 | Testkit til diagnosticering af malaria
  Immunologiske produkter, ublandede, ikke i doseret stand eller i former eller pakninger til detailsalg
  Immunologiske produkter, blandede, ikke i doseret stand eller i former eller pakninger til detailsalg
  Immunologiske produkter, i doseret stand eller i former eller pakninger til detailsalg
  Reagensmidler til blodtypebestemmelse | Fremstilling på basis af alle materialer" |

11)

Mellem rækken vedrørende HS-position "ex Kapitel 38" og rækken vedrørende HS-position "3823" indsættes følgende rækker:

"ex 3816

Stampeblanding af dolomit

Fremstilling på basis af alle materialer, undtagen materialer, der henhører under samme position som produktet

eller

Fremstilling, ved hvilken værdien af alle anvendte materialer ikke overstiger 40 % af produktets pris ab fabrik

ex 3822

Testkit til diagnosticering af malaria

Immunologiske produkter, ublandede, ikke i doseret stand eller i former eller pakninger til detailsalg

Immunologiske produkter, blandede, ikke i doseret stand eller i former eller pakninger til detailsalg

Immunologiske produkter, i doseret stand eller i former eller pakninger til detailsalg

Reagensmidler til blodtypebestemmelse

Fremstilling på basis af alle materialer"

| 12) | I den første række vedrørende HS-position "6306" affattes teksten i kolonnen "Produktbeskrivelse" således:

  "Presenninger og markiser; telte (herunder midlertidige vindfang og lignende varer); sejl til både, sejlbrætter eller sejlvogne; campingudstyr" |
| --- | --- |

12)

I den første række vedrørende HS-position "6306" affattes teksten i kolonnen "Produktbeskrivelse" således:

"Presenninger og markiser; telte (herunder midlertidige vindfang og lignende varer); sejl til både, sejlbrætter eller sejlvogne; campingudstyr"

| 13) | I rækken vedrørende HS-position "8522" affattes teksten i kolonnen "Produktbeskrivelse" således:

  "Dele og tilbehør, som udelukkende eller hovedsagelig anvendes til apparater henhørende under pos. 8519 eller 8521
  " |
| --- | --- |

13)

I rækken vedrørende HS-position "8522" affattes teksten i kolonnen "Produktbeskrivelse" således:

"Dele og tilbehør, som udelukkende eller hovedsagelig anvendes til apparater henhørende under pos. 8519 eller 8521
  "

| 14) | I rækken vedrørende HS-position "8529" affattes teksten i kolonnen "Produktbeskrivelse" således:

  "Dele, som udelukkende eller hovedsagelig anvendes til apparater henhørende under pos. 8524-8528
  " |
| --- | --- |

14)

I rækken vedrørende HS-position "8529" affattes teksten i kolonnen "Produktbeskrivelse" således:

"Dele, som udelukkende eller hovedsagelig anvendes til apparater henhørende under pos. 8524-8528
  "

| 15) | I rækken vedrørende HS-position "8548" affattes teksten i kolonnen "Produktbeskrivelse" således:

  "Elektriske dele, der indgår i maskiner og apparater, ikke andetsteds tariferet i dette kapitel" |
| --- | --- |

15)

I rækken vedrørende HS-position "8548" affattes teksten i kolonnen "Produktbeskrivelse" således:

"Elektriske dele, der indgår i maskiner og apparater, ikke andetsteds tariferet i dette kapitel"

| 16) | Mellem rækken vedrørende HS-position "8548" og rækken vedrørende HS-position "ex Kapitel 86" indsættes følgende række:







  "8549 | Elektrisk og elektronisk affald og skrot. | Fremstilling på basis af alle materialer, undtagen materialer, der henhører under samme position som produktet
  eller
  Fremstilling, ved hvilken værdien af alle anvendte materialer ikke overstiger 50 % af produktets pris ab fabrik" |
| --- | --- | --- | --- |

16)

Mellem rækken vedrørende HS-position "8548" og rækken vedrørende HS-position "ex Kapitel 86" indsættes følgende række:

"8549

Elektrisk og elektronisk affald og skrot.

Fremstilling på basis af alle materialer, undtagen materialer, der henhører under samme position som produktet

eller

Fremstilling, ved hvilken værdien af alle anvendte materialer ikke overstiger 50 % af produktets pris ab fabrik"

| 17) | I rækken vedrørende HS-position "ex Kapitel 86" affattes teksten i kolonnen "HS-position" og teksten i kolonnen "Produktbeskrivelse" som henholdsvis:

  "Kapitel 86" og "Lokomotiver, vogne og andet materiel til jernbaner og sporveje samt dele dertil; stationært jernbane- og sporvejsmateriel samt dele dertil; mekanisk (herunder elektromekanisk) trafikreguleringsudstyr af enhver art" |
| --- | --- |

17)

I rækken vedrørende HS-position "ex Kapitel 86" affattes teksten i kolonnen "HS-position" og teksten i kolonnen "Produktbeskrivelse" som henholdsvis:

"Kapitel 86" og "Lokomotiver, vogne og andet materiel til jernbaner og sporveje samt dele dertil; stationært jernbane- og sporvejsmateriel samt dele dertil; mekanisk (herunder elektromekanisk) trafikreguleringsudstyr af enhver art"

| 18) | Mellem rækken vedrørende HS-position "ex 8804" og rækken vedrørende HS-position "Kapitel 89" indsættes følgende række:







  "ex 8806 | Ubemandede luftfartøjer
  Fjernsynskameraer, digitalkameraer og videokameraer | Fremstilling på basis af alle materialer, undtagen materialer, der henhører under samme position som produktet og position 8529
  eller
  Fremstilling, ved hvilken værdien af alle anvendte materialer ikke overstiger 50 % af produktets pris ab fabrik" |
| --- | --- | --- | --- |

18)

Mellem rækken vedrørende HS-position "ex 8804" og rækken vedrørende HS-position "Kapitel 89" indsættes følgende række:

"ex 8806

Ubemandede luftfartøjer

Fjernsynskameraer, digitalkameraer og videokameraer

Fremstilling på basis af alle materialer, undtagen materialer, der henhører under samme position som produktet og position 8529

eller

Fremstilling, ved hvilken værdien af alle anvendte materialer ikke overstiger 50 % af produktets pris ab fabrik"

| 19) | I rækken vedrørende HS-position "9013" affattes teksten i kolonnen "Produktbeskrivelse" således:

  "Lasere, undtagen laserdioder; andre optiske apparater og instrumenter, ikke andetsteds tariferet i dette kapitel" |
| --- | --- |

19)

I rækken vedrørende HS-position "9013" affattes teksten i kolonnen "Produktbeskrivelse" således:

"Lasere, undtagen laserdioder; andre optiske apparater og instrumenter, ikke andetsteds tariferet i dette kapitel"

| 20) | Mellem rækken vedrørende HS-position "9016" og rækken vedrørende HS-position "9025" indsættes følgende række:







  "ex 9021 | Materialer til ortopædiske artikler og artikler til behandling af frakturer og til tandtilbehør:






  — | Spiger, søm, stifter, tegnestifter, bølgesøm, hæfteklammer (bortset fra varer henhørende under pos. 8305 ) og lignende varer, af jern og stål, også med hoved af andet materiale, undtagen varer med hoved af kobber |
| --- | --- | --- | --- |

20)

Mellem rækken vedrørende HS-position "9016" og rækken vedrørende HS-position "9025" indsættes følgende række:

"ex 9021

Materialer til ortopædiske artikler og artikler til behandling af frakturer og til tandtilbehør:

—

Spiger, søm, stifter, tegnestifter, bølgesøm, hæfteklammer (bortset fra varer henhørende under pos. 8305 ) og lignende varer, af jern og stål, også med hoved af andet materiale, undtagen varer med hoved af kobber

| — | Varer med gevind og varer uden gevind af jern eller stål, undtagen svelleskruer, træskruer, skruekroge og øjeskruer, fjedrende underlagsskiver og andre låseskiver, nitter |
| --- | --- |

—

Varer med gevind og varer uden gevind af jern eller stål, undtagen svelleskruer, træskruer, skruekroge og øjeskruer, fjedrende underlagsskiver og andre låseskiver, nitter

Fremstilling på basis af alle materialer, undtagen materialer, der henhører under samme position som produktet

eller

Fremstilling, ved hvilken værdien af alle anvendte materialer ikke overstiger 50 % af produktets pris ab fabrik

| — | Titan og varer deraf, herunder affald og skrot |
| --- | --- |

—

Titan og varer deraf, herunder affald og skrot

Fremstilling på basis af alle materialer"

| 21) | I rækken vedrørende HS-position "Kapitel 94" affattes teksten i kolonnen "Produktbeskrivelse" således:

  "Møbler; sengebunde, madrasser, dyner, puder og lign.; lamper og belysningsartikler, ikke andetsteds tariferet; lysskilte, navneplader med lys og lignende varer; præfabrikerede bygninger". |
| --- | --- |

21)

I rækken vedrørende HS-position "Kapitel 94" affattes teksten i kolonnen "Produktbeskrivelse" således:

"Møbler; sengebunde, madrasser, dyner, puder og lign.; lamper og belysningsartikler, ikke andetsteds tariferet; lysskilte, navneplader med lys og lignende varer; præfabrikerede bygninger".

---

BILAG 2

I bilag B(a) til protokol 1 foretages følgende ændringer:

| 1) | Punkt 3 i de fælles bestemmelser udgår |
| --- | --- |

1)

Punkt 3 i de fælles bestemmelser udgår

| 2) | Punkt 4 i de fælles bestemmelser omnummereres og bliver punkt 3 |
| --- | --- |

2)

Punkt 4 i de fælles bestemmelser omnummereres og bliver punkt 3

| 3) | Punkt 5 i de fælles bestemmelser omnummereres og bliver punkt 4 |
| --- | --- |

3)

Punkt 5 i de fælles bestemmelser omnummereres og bliver punkt 4

| 4) | I rækken vedrørende HS-position

  "
  ex 1602 32


  ex 1602 41


  ex 1602 49


  ex 1602 50
  "

  affattes teksten "Konserveret kødret bestående af svinekød, kyllingekød og oksekød (午餐肉)" i kolonnen "Produktbeskrivelse" således:

  "Konserveret kødret eller farsbrød bestående af svinekød (med indhold af svinekød eller slagtebiprodukter på over 40 vægtprocent), konserveret kødret eller farsbrød bestående af kyllingekød (med indhold af kyllingekød eller slagtebiprodukter på over 20 vægtprocent), konserveret kødret eller farsbrød bestående af oksekød (med indhold af oksekød eller slagtebiprodukter på over 20 vægtprocent)" |
| --- | --- |

4)

I rækken vedrørende HS-position

"
  ex 1602 32

ex 1602 41

ex 1602 49

ex 1602 50
  "

affattes teksten "Konserveret kødret bestående af svinekød, kyllingekød og oksekød (午餐肉)" i kolonnen "Produktbeskrivelse" således:

"Konserveret kødret eller farsbrød bestående af svinekød (med indhold af svinekød eller slagtebiprodukter på over 40 vægtprocent), konserveret kødret eller farsbrød bestående af kyllingekød (med indhold af kyllingekød eller slagtebiprodukter på over 20 vægtprocent), konserveret kødret eller farsbrød bestående af oksekød (med indhold af oksekød eller slagtebiprodukter på over 20 vægtprocent)"

| 5) | I rækken vedrørende HS-position "ex 1604 20" affattes teksten "Karryfiskefrikadeller fremstillet af fiskekød, karry, hvedestivelse, salt, sukker og krydderblanding" i kolonnen "Produktbeskrivelse" således:

  "fiskefrikadeller og fiskekager fremstillet af fiskekød undtagen tun og makrel, stivelse, salt, sukker og krydderblanding" |
| --- | --- |

5)

I rækken vedrørende HS-position "ex 1604 20" affattes teksten "Karryfiskefrikadeller fremstillet af fiskekød, karry, hvedestivelse, salt, sukker og krydderblanding" i kolonnen "Produktbeskrivelse" således:

"fiskefrikadeller og fiskekager fremstillet af fiskekød undtagen tun og makrel, stivelse, salt, sukker og krydderblanding"

| 6) | Rækken vedrørende HS-position

  "
  ex 1605 10


  ex 1605 90


  ex 1605 20


  ex 1605 20


  ex 1605 20


  ex 1605 30
  "

  affattes således:







  "ex 1605 10 | Krabbeboller fremstillet af hvedestivelse, salt, sukker, krydderblanding, krabbekød og fyld | Fremstilling på basis af alle materialer, undtagen materialer, der henhører under samme position som produktet |
| --- | --- | --- | --- |
| ex 1605 54 | Boller af tiarmet blæksprutte, fremstillet af fiskekød, fyld af tiarmet blæksprutte, stivelse, salt, sukker og krydderblanding | |
| ex 1605 21 | Ha gow fremstillet af rejer, hvedestivelse, tapioka, vand, forårsløg, ingefær, sukker og salt | |
| ex 1605 29 | Shaomai fremstillet af rejer som hovedingrediens, kylling, majsstivelse, vegetabilsk olie, sort peber, sesamolie og vand | |
| ex 1902 20 | Stegt rejewonton fremstillet af rejer, salt, olie, sukker, ingefær, peber, æg, vineddike og sojasauce | |
| ex 1605 54 | Boller med hummersmag: kød af tiarmet blæksprutte, fiskekød og krabbekød. ". | |

6)

Rækken vedrørende HS-position

"
  ex 1605 10

ex 1605 90

ex 1605 20

ex 1605 20

ex 1605 20

ex 1605 30
  "

affattes således:

"ex 1605 10

Krabbeboller fremstillet af hvedestivelse, salt, sukker, krydderblanding, krabbekød og fyld

Fremstilling på basis af alle materialer, undtagen materialer, der henhører under samme position som produktet

ex 1605 54

Boller af tiarmet blæksprutte, fremstillet af fiskekød, fyld af tiarmet blæksprutte, stivelse, salt, sukker og krydderblanding

ex 1605 21

Ha gow fremstillet af rejer, hvedestivelse, tapioka, vand, forårsløg, ingefær, sukker og salt

ex 1605 29

Shaomai fremstillet af rejer som hovedingrediens, kylling, majsstivelse, vegetabilsk olie, sort peber, sesamolie og vand

ex 1902 20

Stegt rejewonton fremstillet af rejer, salt, olie, sukker, ingefær, peber, æg, vineddike og sojasauce

ex 1605 54

Boller med hummersmag: kød af tiarmet blæksprutte, fiskekød og krabbekød. ".

---

BILAG 3

I bilag D til protokol 1 foretages følgende ændringer:

| 1) | I rækken vedrørende HS-kode "2909" affattes teksten i kolonnen "Beskrivelse" således:

  "Ethere, etheralkoholer, etherphenoler, etheralkoholphenoler, alkoholperoxider, etherperoxider, acetalperoxider og hemiacetalperoxider, ketonperoxider (uanset om de er kemisk definerede) samt halogen-, sulfo-, nitro- eller nitrosoderivater deraf" |
| --- | --- |

1)

I rækken vedrørende HS-kode "2909" affattes teksten i kolonnen "Beskrivelse" således:

"Ethere, etheralkoholer, etherphenoler, etheralkoholphenoler, alkoholperoxider, etherperoxider, acetalperoxider og hemiacetalperoxider, ketonperoxider (uanset om de er kemisk definerede) samt halogen-, sulfo-, nitro- eller nitrosoderivater deraf"

| 2) | I rækken vedrørende HS-kode "9013" affattes teksten i kolonnen "Beskrivelse" således:

  "Lasere, undtagen laserdioder; andre optiske apparater og instrumenter, ikke andetsteds tariferet i dette kapitel". |
| --- | --- |

2)

I rækken vedrørende HS-kode "9013" affattes teksten i kolonnen "Beskrivelse" således:

"Lasere, undtagen laserdioder; andre optiske apparater og instrumenter, ikke andetsteds tariferet i dette kapitel".

---

BILAG 4

I bilag E til protokol 1 foretages følgende ændringer:

| 1) | I overskriften til bilag E ændres udtrykket "oprindelseserklæring" til "udtalelse om oprindelse" |
| --- | --- |

1)

I overskriften til bilag E ændres udtrykket "oprindelseserklæring" til "udtalelse om oprindelse"

| 2) | Første afsnit i bilag E affattes således:

  "Udtalelsen om oprindelse, hvis tekst er angivet i det følgende, udfærdiges i overensstemmelse med fodnoterne. Det er dog ikke nødvendigt at gengive fodnoterne." |
| --- | --- |

2)

Første afsnit i bilag E affattes således:

"Udtalelsen om oprindelse, hvis tekst er angivet i det følgende, udfærdiges i overensstemmelse med fodnoterne. Det er dog ikke nødvendigt at gengive fodnoterne."

| 3) | Fodnote 1 affattes således:

  "Angiv det referencenummer, som eksportøren er identificeret under. For en eksportør i Unionen vil det være det nummer, der er tildelt i henhold til Unionens love og forskrifter. For Singapore vil det være det nummer, der er tildelt i henhold til Singapores love og forskrifter. Hvis eksportøren ikke har fået tildelt et nummer, kan dette felt stå tomt" |
| --- | --- |

3)

Fodnote 1 affattes således:

"Angiv det referencenummer, som eksportøren er identificeret under. For en eksportør i Unionen vil det være det nummer, der er tildelt i henhold til Unionens love og forskrifter. For Singapore vil det være det nummer, der er tildelt i henhold til Singapores love og forskrifter. Hvis eksportøren ikke har fået tildelt et nummer, kan dette felt stå tomt"

| 4) | Sidste punktum før fodnoterne affattes således:

  "(Eksportørens navn)" |
| --- | --- |

4)

Sidste punktum før fodnoterne affattes således:

"(Eksportørens navn)"

| 5) | Fodnote 4 udgår. |
| --- | --- |

5)

Fodnote 4 udgår.

---

FÆLLES ERKLÆRING VEDRØRENDE OVERGANGSFORANSTALTNINGER EFTER DATOEN FOR AFGØRELSENS IKRAFTTRÆDEN

Uanset artikel 17 (Betingelser for udfærdigelse af en udtalelse om oprindelse) i protokol 1 til aftalen som ændret ved denne afgørelse skal Singapore fortsat give præferencetoldbehandling til varer med oprindelse i Unionen og eksporteret fra Unionen i henhold til denne aftale på grundlag af en udtalelse om oprindelse, der er udfærdiget i overensstemmelse med artikel 17 (Betingelser for udfærdigelse af en udtalelse om oprindelse) og artikel 18 (Godkendt eksportør) i protokol 1 til aftalen, der gjaldt før datoen for denne afgørelses ikrafttræden. Denne overgangsforanstaltning finder anvendelse i en periode på tre måneder fra datoen for denne afgørelses ikrafttræden.

---

| 16.12.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 322/107 |
| --- | --- | --- | --- |

16.12.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 322/107

---

KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESAFGØRELSE (EU) 2022/2470

af 14. december 2022

om fastsættelse af de foranstaltninger, der er nødvendige for den tekniske udvikling og gennemførelse af det centrale system til bestemmelse af, hvilke medlemsstater der ligger inde med oplysninger om straffedomme afsagt over tredjelandsstatsborgere og statsløse personer (ECRIS-TCN)

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/816 af 17. april 2019 om oprettelse af et centralt system til bestemmelse af, hvilke medlemsstater der ligger inde med oplysninger om straffedomme afsagt over tredjelandsstatsborgere og statsløse personer (ECRIS-TCN) for at supplere det europæiske informationssystem vedrørende strafferegistre, og om ændring af forordning (EU) 2018/1726 (1), særlig artikel 10, stk. 1, litra a), b), c), e)-i), k) og l), og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Ved forordning (EU) 2019/816 blev der oprettet et centralt system til bestemmelse af, hvilke medlemsstater der ligger inde med oplysninger om straffedomme afsagt over tredjelandsstatsborgere og statsløse personer (ECRIS-TCN), som et system, hvormed den centrale myndighed i en medlemsstat eller en anden kompetent myndighed omgående og effektivt kan finde ud af, hvilke medlemsstater der ligger inde med strafferegisteroplysninger om en tredjelandsstatsborger. De centrale myndigheder kan derefter anvende den eksisterende ECRIS-ramme til at anmode om strafferegisteroplysninger fra de pågældende medlemsstater i overensstemmelse med rammeafgørelse 2009/315/RIA (2). Andre kompetente myndigheder kan anvende deres respektive kommunikationskanaler til dette formål. |
| --- | --- |

(1)

Ved forordning (EU) 2019/816 blev der oprettet et centralt system til bestemmelse af, hvilke medlemsstater der ligger inde med oplysninger om straffedomme afsagt over tredjelandsstatsborgere og statsløse personer (ECRIS-TCN), som et system, hvormed den centrale myndighed i en medlemsstat eller en anden kompetent myndighed omgående og effektivt kan finde ud af, hvilke medlemsstater der ligger inde med strafferegisteroplysninger om en tredjelandsstatsborger. De centrale myndigheder kan derefter anvende den eksisterende ECRIS-ramme til at anmode om strafferegisteroplysninger fra de pågældende medlemsstater i overensstemmelse med rammeafgørelse 2009/315/RIA (2). Andre kompetente myndigheder kan anvende deres respektive kommunikationskanaler til dette formål.

| (2) | Den Europæiske Unions Agentur for den Operationelle Forvaltning af Store IT-Systemer inden for Området med Frihed, Sikkerhed og Retfærdighed (eu-LISA), der blev oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1726 (3), er ansvarligt for udviklingen af ECRIS-TCN, herunder udarbejdelse og gennemførelse af de tekniske specifikationer og afprøvning, og for den operationelle forvaltning af systemet. |
| --- | --- |

(2)

Den Europæiske Unions Agentur for den Operationelle Forvaltning af Store IT-Systemer inden for Området med Frihed, Sikkerhed og Retfærdighed (eu-LISA), der blev oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1726 (3), er ansvarligt for udviklingen af ECRIS-TCN, herunder udarbejdelse og gennemførelse af de tekniske specifikationer og afprøvning, og for den operationelle forvaltning af systemet.

| (3) | For at gøre det muligt for eu-LISA at udforme ECRIS-TCN's fysiske arkitektur, fastsætte systemets tekniske specifikationer og udvikle ECRIS-TCN bør der fastlægges de fornødne tekniske specifikationer for behandling af alfanumeriske oplysninger og fingeraftryksoplysninger, datakvalitet, indlæsning af oplysninger, adgang til og søgning i oplysninger i ECRIS-TCN, lagring af og adgang til logfiler, udarbejdelse af statistik samt krav til ECRIS-TCN's ydeevne og tilgængelighed. eu-LISA bør udarbejde detaljerede tekniske specifikationer efter afslutning af den afprøvning, der er nævnt i artikel 11, stk. 1, i forordning (EU) 2019/816. |
| --- | --- |

(3)

For at gøre det muligt for eu-LISA at udforme ECRIS-TCN's fysiske arkitektur, fastsætte systemets tekniske specifikationer og udvikle ECRIS-TCN bør der fastlægges de fornødne tekniske specifikationer for behandling af alfanumeriske oplysninger og fingeraftryksoplysninger, datakvalitet, indlæsning af oplysninger, adgang til og søgning i oplysninger i ECRIS-TCN, lagring af og adgang til logfiler, udarbejdelse af statistik samt krav til ECRIS-TCN's ydeevne og tilgængelighed. eu-LISA bør udarbejde detaljerede tekniske specifikationer efter afslutning af den afprøvning, der er nævnt i artikel 11, stk. 1, i forordning (EU) 2019/816.

| (4) | ECRIS-TCN-arkitekturen bør være i overensstemmelse med den europæiske interoperabilitetsramme som fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/817 (4) og (EU) 2019/818 (5). Med henblik på at levere offentlige tjenester på europæisk plan på en interoperabel måde bør ECRIS-TCN-softwaren og -hardwaren være i overensstemmelse med fastlagte standarder, der fremmer interoperabilitet for data, applikationer og teknologi. |
| --- | --- |

(4)

ECRIS-TCN-arkitekturen bør være i overensstemmelse med den europæiske interoperabilitetsramme som fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/817 (4) og (EU) 2019/818 (5). Med henblik på at levere offentlige tjenester på europæisk plan på en interoperabel måde bør ECRIS-TCN-softwaren og -hardwaren være i overensstemmelse med fastlagte standarder, der fremmer interoperabilitet for data, applikationer og teknologi.

| (5) | For så vidt angår gennemførelsen af interoperabilitet mellem ECRIS-TCN-systemet på den ene side og visuminformationssystemet (VIS) og det europæiske system vedrørende rejseinformation og rejsetilladelse (ETIAS) på den anden side blev de nødvendige konsekvensændringer vedtaget ved henholdsvis Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/1133 (6) og (EU) 2021/1151 (7). |
| --- | --- |

(5)

For så vidt angår gennemførelsen af interoperabilitet mellem ECRIS-TCN-systemet på den ene side og visuminformationssystemet (VIS) og det europæiske system vedrørende rejseinformation og rejsetilladelse (ETIAS) på den anden side blev de nødvendige konsekvensændringer vedtaget ved henholdsvis Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/1133 (6) og (EU) 2021/1151 (7).

| (6) | For at støtte VIS- og ETIAS-målet om at bidrage til et højt sikkerhedsniveau ved at sørge for en grundig sikkerhedsrisikovurdering af ansøgere, der passerer Unionens ydre grænser, bør det i VIS- såvel som ETIAS-systemet kunne kontrolleres, om der er overensstemmelse mellem oplysninger i VIS- og ETIAS-ansøgningsmapper og de oplysninger, der er lagret i ECRIS-TCN, for så vidt angår hvilke medlemsstater der ligger inde med oplysninger om tredjelandsstatsborgere, der inden for de seneste 25 år er blevet dømt for en terrorhandling eller inden for de foregående 15 år er blevet dømt for enhver anden strafbar handling, der er opført på listen i bilaget til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1240 (8), hvis den i henhold til national ret kan straffes med frihedsstraf eller en anden frihedsberøvende foranstaltning af en maksimal varighed på mindst tre år. |
| --- | --- |

(6)

For at støtte VIS- og ETIAS-målet om at bidrage til et højt sikkerhedsniveau ved at sørge for en grundig sikkerhedsrisikovurdering af ansøgere, der passerer Unionens ydre grænser, bør det i VIS- såvel som ETIAS-systemet kunne kontrolleres, om der er overensstemmelse mellem oplysninger i VIS- og ETIAS-ansøgningsmapper og de oplysninger, der er lagret i ECRIS-TCN, for så vidt angår hvilke medlemsstater der ligger inde med oplysninger om tredjelandsstatsborgere, der inden for de seneste 25 år er blevet dømt for en terrorhandling eller inden for de foregående 15 år er blevet dømt for enhver anden strafbar handling, der er opført på listen i bilaget til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1240 (8), hvis den i henhold til national ret kan straffes med frihedsstraf eller en anden frihedsberøvende foranstaltning af en maksimal varighed på mindst tre år.

| (7) | Til dette formål bør domsstatens centrale myndighed ved oprettelsen af en datapost i ECRIS-TCN indsætte en påtegning, som med henblik på Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 767/2008 (9) og (EU) 2018/1240 angiver, at den pågældende tredjelandsstatsborger inden for de seneste 25 år er blevet dømt for en terrorhandling eller inden for de seneste 15 år er blevet dømt for enhver anden strafbar handling, der er opført i bilaget til forordning (EU) 2018/1240, hvis den i henhold til national ret kan straffes med frihedsstraf eller en anden frihedsberøvende foranstaltning af en maksimal varighed på mindst tre år, herunder domsstatens kode. |
| --- | --- |

(7)

Til dette formål bør domsstatens centrale myndighed ved oprettelsen af en datapost i ECRIS-TCN indsætte en påtegning, som med henblik på Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 767/2008 (9) og (EU) 2018/1240 angiver, at den pågældende tredjelandsstatsborger inden for de seneste 25 år er blevet dømt for en terrorhandling eller inden for de seneste 15 år er blevet dømt for enhver anden strafbar handling, der er opført i bilaget til forordning (EU) 2018/1240, hvis den i henhold til national ret kan straffes med frihedsstraf eller en anden frihedsberøvende foranstaltning af en maksimal varighed på mindst tre år, herunder domsstatens kode.

| (8) | Den europæiske søgeportal, der blev oprettet ved forordning (EU) 2019/817 og (EU) 2019/818, bør gøre det muligt at søge i de oplysninger, der er lagret i ECRIS-TCN. Hvis det i forbindelse med interoperabilitet er relevant, bør den europæiske søgeportal også gøre det muligt at søge i ECRIS-TCN-oplysningerne parallelt med de oplysninger, der er lagret i andre relevante EU-informationssystemer. |
| --- | --- |

(8)

Den europæiske søgeportal, der blev oprettet ved forordning (EU) 2019/817 og (EU) 2019/818, bør gøre det muligt at søge i de oplysninger, der er lagret i ECRIS-TCN. Hvis det i forbindelse med interoperabilitet er relevant, bør den europæiske søgeportal også gøre det muligt at søge i ECRIS-TCN-oplysningerne parallelt med de oplysninger, der er lagret i andre relevante EU-informationssystemer.

| (9) | Den fælles biometriske matchtjeneste, der blev oprettet ved forordning (EU) 2019/817 og (EU) 2019/818, er beregnet til at lagre fingeraftryksskabeloner og bør muliggøre søgning i de fingeraftryksoplysninger, der er lagret i ECRIS-TCN. |
| --- | --- |

(9)

Den fælles biometriske matchtjeneste, der blev oprettet ved forordning (EU) 2019/817 og (EU) 2019/818, er beregnet til at lagre fingeraftryksskabeloner og bør muliggøre søgning i de fingeraftryksoplysninger, der er lagret i ECRIS-TCN.

| (10) | Da det ikke altid er muligt at identificere en person ved hjælp af fingeraftryksoplysninger, bør ECRIS-TCN kunne identificere en person ved hjælp af alfanumeriske oplysninger alene. Den største tekniske udfordring i forbindelse med tredjelandsstatsborgere er, at de alfanumeriske oplysninger ikke altid er nøjagtige. Eksempler på sådanne unøjagtigheder kan være uklarhed om, hvad der fornavn og efternavn, forskellige former for stavning og translitteration af navne eller unøjagtige fødselsdatoer. Det er derfor vigtigt, at det i ECRIS-TCN også er muligt at matche alfanumeriske oplysninger, når ikke alle identifikationselementer er identiske (i det følgende benævnt »unøjagtige søgninger«). Identifikationen af en tredjelandsstatsborger bør ske i form af en kombination af datakvalitetskontroller og unøjagtige søgninger eller ethvert andet middel, der stilles til rådighed af den underliggende søgemaskine, og som er relevant i forhold til formålet med systemet. Antallet af resultater som følge af en søgning bør derfor kontrolleres i overensstemmelse med gældende databeskyttelsesregler. I modsat fald vil det kunne krænke enkeltpersoners rettigheder og forringe systemets ydeevne og tilgængelighed. |
| --- | --- |

(10)

Da det ikke altid er muligt at identificere en person ved hjælp af fingeraftryksoplysninger, bør ECRIS-TCN kunne identificere en person ved hjælp af alfanumeriske oplysninger alene. Den største tekniske udfordring i forbindelse med tredjelandsstatsborgere er, at de alfanumeriske oplysninger ikke altid er nøjagtige. Eksempler på sådanne unøjagtigheder kan være uklarhed om, hvad der fornavn og efternavn, forskellige former for stavning og translitteration af navne eller unøjagtige fødselsdatoer. Det er derfor vigtigt, at det i ECRIS-TCN også er muligt at matche alfanumeriske oplysninger, når ikke alle identifikationselementer er identiske (i det følgende benævnt »unøjagtige søgninger«). Identifikationen af en tredjelandsstatsborger bør ske i form af en kombination af datakvalitetskontroller og unøjagtige søgninger eller ethvert andet middel, der stilles til rådighed af den underliggende søgemaskine, og som er relevant i forhold til formålet med systemet. Antallet af resultater som følge af en søgning bør derfor kontrolleres i overensstemmelse med gældende databeskyttelsesregler. I modsat fald vil det kunne krænke enkeltpersoners rettigheder og forringe systemets ydeevne og tilgængelighed.

| (11) | Søgemaskinen til udførelse af den unøjagtige søgning bør kunne begrænse resultaterne ved hjælp af en tærskelværdi for matchende resultater og et maksimalt antal resultater på listen. Det niveau, hvorpå et søgeresultat anses for at udgøre et match, og listen over datafelter, der kan anvendes til den unøjagtige søgning, bør fastlægges efter afprøvning i gennemførelsesfasen. |
| --- | --- |

(11)

Søgemaskinen til udførelse af den unøjagtige søgning bør kunne begrænse resultaterne ved hjælp af en tærskelværdi for matchende resultater og et maksimalt antal resultater på listen. Det niveau, hvorpå et søgeresultat anses for at udgøre et match, og listen over datafelter, der kan anvendes til den unøjagtige søgning, bør fastlægges efter afprøvning i gennemførelsesfasen.

| (12) | For hver logfil over databehandlingsaktiviteter i ECRIS-TCN bør der sikres et klart auditspor, dvs. med dokumentation og mulighed for at spore alle aktiviteter, der udføres i ECRIS-TCN. |
| --- | --- |

(12)

For hver logfil over databehandlingsaktiviteter i ECRIS-TCN bør der sikres et klart auditspor, dvs. med dokumentation og mulighed for at spore alle aktiviteter, der udføres i ECRIS-TCN.

| (13) | ECRIS-TCN-statistikker bør gøre det muligt at overvåge registreringen, lagringen og udvekslingen af strafferegisteroplysninger gennem ECRIS-TCN og ECRIS-referencegennemførelsen. Disse statistikker bør hidrøre fra følgende kilder: det centrale register for rapportering og statistik, der er oprettet og føres af eu-LISA i overensstemmelse med artikel 39, stk. 2, i forordning (EU) 2019/818, ECRIS-referencegennemførelsen eller den nationale ECRIS-gennemførelsessoftware og medlemsstaternes strafferegistre for så vidt angår antallet af dømte tredjelandsstatsborgere og antallet af afsagte domme i forbindelse hermed. |
| --- | --- |

(13)

ECRIS-TCN-statistikker bør gøre det muligt at overvåge registreringen, lagringen og udvekslingen af strafferegisteroplysninger gennem ECRIS-TCN og ECRIS-referencegennemførelsen. Disse statistikker bør hidrøre fra følgende kilder: det centrale register for rapportering og statistik, der er oprettet og føres af eu-LISA i overensstemmelse med artikel 39, stk. 2, i forordning (EU) 2019/818, ECRIS-referencegennemførelsen eller den nationale ECRIS-gennemførelsessoftware og medlemsstaternes strafferegistre for så vidt angår antallet af dømte tredjelandsstatsborgere og antallet af afsagte domme i forbindelse hermed.

| (14) | I medfør af artikel 1 og 2 i protokol nr. 22 om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, deltog Danmark ikke i vedtagelsen af forordning (EU) 2019/816, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark. Danmark er derfor ikke forpligtet til at gennemføre denne afgørelse. |
| --- | --- |

(14)

I medfør af artikel 1 og 2 i protokol nr. 22 om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, deltog Danmark ikke i vedtagelsen af forordning (EU) 2019/816, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark. Danmark er derfor ikke forpligtet til at gennemføre denne afgørelse.

| (15) | I medfør af artikel 1 og 2 og artikel 4a, stk. 1, i protokol nr. 21 om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling for så vidt angår området med frihed, sikkerhed og retfærdighed, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, og med forbehold af artikel 4 i samme protokol, deltog Irland ikke i vedtagelsen af forordning (EU) 2019/816, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Irland. Irland er derfor ikke forpligtet til at gennemføre denne afgørelse. |
| --- | --- |

(15)

I medfør af artikel 1 og 2 og artikel 4a, stk. 1, i protokol nr. 21 om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling for så vidt angår området med frihed, sikkerhed og retfærdighed, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, og med forbehold af artikel 4 i samme protokol, deltog Irland ikke i vedtagelsen af forordning (EU) 2019/816, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Irland. Irland er derfor ikke forpligtet til at gennemføre denne afgørelse.

| (16) | Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra udvalget for det europæiske informationssystem vedrørende strafferegistre — |
| --- | --- |

(16)

Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra udvalget for det europæiske informationssystem vedrørende strafferegistre —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Indlæsning af oplysninger i ECRIS-TCN

Ved indlæsning af oplysninger i ECRIS-TCN i overensstemmelse med artikel 5 i forordning (EU) 2019/816 anvender domsstatens centrale myndighed den datamodel, der er fastsat i afsnit I i bilaget til denne afgørelse.

De tekniske specifikationer for de dataelementer, der indgår i datamodellen, skal være i overensstemmelse med den datamodel for ECRIS-referencegennemførelsen, der er omhandlet i artikel 4, stk. 3, i nævnte forordning.

Artikel 2

Behandling af oplysninger

1.   Hvis en datapost, der er oprettet i ECRIS-TCN i overensstemmelse med artikel 5 i forordning (EU) 2019/816, både indeholder alfanumeriske oplysninger og fingeraftryksoplysninger om en person, knyttes de alfanumeriske oplysninger til de tilsvarende fingeraftryksoplysninger.

2.   Den anvendte algoritme til komprimering af fingeraftryksbilleder skal følge anbefalingerne fra National Institute of Standards and Technology (»NIST«).

Fingeraftryksoplysninger med en opløsning på 500 ppi komprimeres ved hjælp af WSQ-algoritmen (ISO/IEC 19794-5:2005).

Fingeraftryksoplysninger med en opløsning på 1 000 ppi komprimeres ved hjælp af JPEG 2000-billedkomprimeringsstandarden (ISO/IEC 15444-1) og -kodningssystemet.

Målkomprimeringsforholdet skal være 15:1.

3.   Inden der i ECRIS-TCN foretages en erstatning eller ajourføring af de fingeraftryksoplysninger, der er omhandlet i artikel 4, stk. 7, skal domsstatens centrale myndighed med sikkerhed have fastslået identiteten. De tekniske specifikationer for denne erstatning eller ajourføring fastsættes i overensstemmelse med principperne bag udformningen af ECRIS-TCN's fysiske arkitektur, jf. artikel 11, stk. 3, i forordning (EU) 2019/816.

Artikel 3

Kvalitet af alfanumeriske oplysninger

1.   Ved indlæsning eller ændring af alfanumeriske oplysninger i ECRIS-TCN anvender domsstatens centrale myndighed den mekanisme til kontrol af datakvalitet, der er integreret i ECRIS-referencegennemførelsen.

2.   De medlemsstater, der anvender deres nationale ECRIS-gennemførelsessoftware, jf. artikel 4, stk. 4-7, i forordning (EU) 2019/816, sikrer, at deres nationale ECRIS-gennemførelsessoftware giver mulighed for at foretage samme kvalitetskontrol af alfanumeriske oplysninger som den i stk. 1 nævnte mekanisme.

3.   Datakvalitetskontrollen skal anvendes ved indlæsning eller ændring af alle alfanumeriske oplysninger og sikre, at følgende betingelser som minimum er opfyldt:

| a) | alle obligatoriske felter er udfyldt eller har værdien »ukendt« |
| --- | --- |

a)

alle obligatoriske felter er udfyldt eller har værdien »ukendt«

| b) | hvis et fornavn indeholder værdien »ukendt«, må efternavnet ikke indeholde værdien »ukendt« og omvendt, medmindre der findes et pseudonym, et kaldenavn for fornavn eller efternavn eller fingeraftryk for den samme person |
| --- | --- |

b)

hvis et fornavn indeholder værdien »ukendt«, må efternavnet ikke indeholde værdien »ukendt« og omvendt, medmindre der findes et pseudonym, et kaldenavn for fornavn eller efternavn eller fingeraftryk for den samme person

| c) | dataelementet »nationalitet eller nationaliteter« i domsstatens indkommende meddelelse skal sammenholdes med en på forhånd fastlagt liste over lande, men kan indeholde en af værdierne »ukendt« eller »statsløs«. |
| --- | --- |

c)

dataelementet »nationalitet eller nationaliteter« i domsstatens indkommende meddelelse skal sammenholdes med en på forhånd fastlagt liste over lande, men kan indeholde en af værdierne »ukendt« eller »statsløs«.

4.   Der oprettes ikke en ny datapost, hvis den samme medlemsstat i ECRIS-TCN allerede har oprettet en post, der indeholder identiske alfanumeriske oplysninger, navnlig hvis den samme medlemsstatsreferencekode fra den samme medlemsstat allerede eksisterer.

Ved sammenligning af, om dataposter er identiske, tages der kun hensyn til de felter med alfanumeriske oplysninger, der er markeret som relevante for en sådan sammenligning i den datamodel, der er fastsat i afsnit I bilaget.

Ved denne sammenligning tages der ikke hensyn til tomme felter til alfanumeriske oplysninger i nogen af de sammenlignede dataposter.

5.   Hvis en post indeholder alfanumeriske oplysninger, der ikke opfylder de standarder, der er fastsat i stk. 3 og 4, afvises denne post af ECRIS-TCN i sin helhed og lagres og behandles ikke.

Artikel 4

Kvalitet af fingeraftryksoplysninger

1.   Ved indlæsning eller ændring af fingeraftryksoplysninger i ECRIS-TCN anvender domsstatens centrale myndighed den mekanisme til kontrol af datakvalitet, der er integreret i ECRIS-referencegennemførelsen, eller som tilbydes af eu-LISA som softwareapplikation. I overensstemmelse med eu-LISA's ansvarsområder i henhold til artikel 11, stk. 2, i forordning (EU) 2019/816 er eu-LISA også ansvarligt for udviklingen, vedligeholdelsen og ajourføringen af denne mekanisme til kontrol af datakvalitet.

2.   Samme mekanisme til kontrol af datakvalitet som den i stk. 1 omhandlede mekanisme oprettes, vedligeholdes og ajourføres i det centrale ECRIS-TCN-system.

3.   De medlemsstater, der anvender deres nationale ECRIS-gennemførelsessoftware, jf. artikel 4, stk. 4-7, i forordning (EU) 2019/816, sikrer, at deres nationale ECRIS-gennemførelsessoftware, såfremt de ikke anvender den datakvalitetsmekanisme, der er omhandlet i nærværende artikels stk. 1, sikrer samme standarder og parametre for kvalitetskontrol af fingeraftryksoplysninger som den mekanisme, der er omhandlet i stk. 1.

4.   Ved den kvalitetskontrol, der er omhandlet i denne artikel, anvendes som minimum version 2.0 af parameteren Fingerprint Image Quality (NFIQ) som fastsat af NIST.

5.   Datakvalitetskontrollen skal anvendes på alle fingeraftryksoplysninger, der indlæses eller ændres i ECRIS-TCN, og sikre, at følgende betingelser som minimum er opfyldt:

| a) | fingeraftryksoplysningerne består af op til ti individuelle fingeraftryk: enten rullede eller flade fingeraftryk eller begge dele |
| --- | --- |

a)

fingeraftryksoplysningerne består af op til ti individuelle fingeraftryk: enten rullede eller flade fingeraftryk eller begge dele

| b) | alle fingeraftryk er mærket |
| --- | --- |

b)

alle fingeraftryk er mærket

| c) | fingeraftryksoplysningerne er indsamlet ved direkte scanning eller med blæk på papir, forudsat at de fingeraftryk, der optages med blæk på papir, er blevet scannet i den krævede opløsning og i samme kvalitet |
| --- | --- |

c)

fingeraftryksoplysningerne er indsamlet ved direkte scanning eller med blæk på papir, forudsat at de fingeraftryk, der optages med blæk på papir, er blevet scannet i den krævede opløsning og i samme kvalitet

| d) | fingeraftryksoplysningerne samles i én fil, der skal indeholde digitale fingeraftryksbilleder (NIST-filen), og indgives i overensstemmelse med standarden ANSI/NIST-ITL 1-2011 Update 2015 (eller nyere version) |
| --- | --- |

d)

fingeraftryksoplysningerne samles i én fil, der skal indeholde digitale fingeraftryksbilleder (NIST-filen), og indgives i overensstemmelse med standarden ANSI/NIST-ITL 1-2011 Update 2015 (eller nyere version)

| e) | NIST-filen skal gøre det muligt at medtage supplerende oplysninger såsom vilkårene for registrering af fingeraftryk, den anvendte metode til indhentning af individuelle fingeraftryksbilleder og den kvalitetsværdi, som medlemsstaterne har beregnet som led i kvalitetskontrollen af oplysningerne |
| --- | --- |

e)

NIST-filen skal gøre det muligt at medtage supplerende oplysninger såsom vilkårene for registrering af fingeraftryk, den anvendte metode til indhentning af individuelle fingeraftryksbilleder og den kvalitetsværdi, som medlemsstaterne har beregnet som led i kvalitetskontrollen af oplysningerne

| f) | fingeraftryksoplysningerne har en nominel opløsning på enten 500 eller 1000 ppi (med en acceptabel afvigelse på +/– 10 ppi) med 256 gråtoneniveauer |
| --- | --- |

f)

fingeraftryksoplysningerne har en nominel opløsning på enten 500 eller 1000 ppi (med en acceptabel afvigelse på +/– 10 ppi) med 256 gråtoneniveauer

| g) | fingeraftryksoplysningerne opfylder de kvalitetstærskler, der fastsættes efter afslutning af den relevante afprøvning, der er nævnt i artikel 11, stk. 1, i forordning (EU) 2019/816, i gennemførelsesfasen. |
| --- | --- |

g)

fingeraftryksoplysningerne opfylder de kvalitetstærskler, der fastsættes efter afslutning af den relevante afprøvning, der er nævnt i artikel 11, stk. 1, i forordning (EU) 2019/816, i gennemførelsesfasen.

6.   Ved søgning i fingeraftryksoplysninger i ECRIS-TCN til bestemmelse af, hvilke medlemsstater der ligger inde med strafferegisteroplysninger om en tredjelandsstatsborger, jf. artikel 7 i forordning (EU) 2019/816, anvender de kompetente myndigheder så vidt muligt de fingeraftryksoplysninger, der opfylder betingelserne i nærværende artikels stk. 5, litra d) og f).

7.   Fingeraftryksoplysninger, bortset fra fingeraftryksoplysninger som omhandlet i stk. 8, der er indlæst eller ændret i ECRIS-TCN, og som ikke opfylder betingelserne i stk. 5, afvises af ECRIS-TCN i deres helhed og må hverken lagres eller behandles.

8.   Hvad angår de dataposter, der er omhandlet i artikel 5, stk. 5, i forordning (EU) 2019/816, skal fingeraftryksoplysninger, der ikke opfylder betingelserne i nærværende artikels stk. 5, lagres i ECRIS-TCN, men de kompetente myndigheder må kun anvende dem til at bekræfte identiteten af en tredjelandsstatsborger, der er blevet identificeret som følge af en alfanumerisk søgning. Ved indlæsning af sådanne dataposter i ECRIS-TCN sikrer domsstatens centrale myndighed, at disse dataposter klart kan skelnes fra andre dataposter.

Artikel 5

Adgang til og søgning i oplysninger i ECRIS-TCN

1.   Ved søgning i oplysninger i ECRIS-TCN til bestemmelse af, hvilke medlemsstater der ligger inde med strafferegisteroplysninger om en tredjelandsstatsborger, jf. artikel 7 i forordning (EU) 2019/816, anvender de kompetente myndigheder den datamodel, der er fastsat i afsnit II i bilaget til denne afgørelse.

2.   Når de kompetente myndigheder foretager en søgning som omhandlet i stk. 1, udfylder de så mange dataelementer, der identificerer den pågældende tredjelandsstatsborger, som muligt. Medmindre søgningen indeholder de digitale fingeraftryksbilleder (NIST-filen), vælges mindst tre af sådanne dataelementer blandt dem, der er markeret til dette formål i datamodellen i afsnit II i bilaget.

3.   Efter at have foretaget den afprøvning, der er nævnt i artikel 11, stk. 1, i forordning (EU) 2019/816, i gennemførelsesfasen, fastsættes følgende tekniske specifikationer:

| a) | listen over datafelter vedrørende oplysninger, der kan anvendes til en unøjagtig søgning |
| --- | --- |

a)

listen over datafelter vedrørende oplysninger, der kan anvendes til en unøjagtig søgning

| b) | betingelserne for, hvornår et søgeresultat skal anses for at udgøre et match, under hensyntagen til kravene til det centrale ECRIS-TCN-systems ydeevne som fastsat i afsnit III i bilaget og det acceptable niveau for falske positive resultater og falske negative resultater. |
| --- | --- |

b)

betingelserne for, hvornår et søgeresultat skal anses for at udgøre et match, under hensyntagen til kravene til det centrale ECRIS-TCN-systems ydeevne som fastsat i afsnit III i bilaget og det acceptable niveau for falske positive resultater og falske negative resultater.

4.   Antallet af resultater som følge af en søgning må ikke overstige ti pr. medlemsstat. Der kan om nødvendigt indføres yderligere begrænsninger i antallet af søgeresultater.

5.   Medmindre andet er fastsat i forordning (EU) 2019/816, skal de centrale myndigheder til enhver tid have adgang til alle de oplysninger, som de har indlæst i ECRIS-TCN, herunder adgang til flere dataposter samtidig.

6.   De fortegnelser over personaleprofiler med bemyndiget adgang til ECRIS-TCN, der er udarbejdet af de kompetente myndigheder i overensstemmelse med artikel 12, stk. 1, litra d), og artikel 15 i forordning (EU) 2019/816, samt ajourføringer af disse fortegnelser stilles til rådighed for eu-LISA.

Artikel 6

Lagring af og adgang til logfiler

1.   eu-LISA og de kompetente myndigheder er ansvarlige for at tilvejebringe den nødvendige infrastruktur og de nødvendige værktøjer til logning af databehandlingsaktiviteter i ECRIS-TCN, jf. artikel 31 i forordning (EU) 2019/816, og navnlig værktøjerne til aggregering af og søgning i logfiler.

eu-LISA, i samråd med den rådgivende gruppe for ECRIS-TCN, der er omhandlet i artikel 39 i forordning (EU) 2019/816 (»den rådgivende gruppe for ECRIS-TCN«), og de kompetente myndigheder er også ansvarlige for at præcisere deres respektive logningsstandarder, -praksisser og -procedurer, herunder det specifikke format for logfiler og proceduren for deling af logfiler.

2.   eu-LISA og de kompetente myndigheder er ansvarlige for gennemførelsen af deres respektive standarder og procedurer, jf. stk. 1. Gennemførelsen skal omfatte:

| a) | inspektion af logfilerne som reaktion på hændelser og om muligt på en proaktiv måde |
| --- | --- |

a)

inspektion af logfilerne som reaktion på hændelser og om muligt på en proaktiv måde

| b) | forvaltning af logfiler såsom arkivering, sikker lagring, let tilgængelighed og beskyttelse mod uautoriseret adgang, jf. artikel 19 i forordning (EU) 2019/816. |
| --- | --- |

b)

forvaltning af logfiler såsom arkivering, sikker lagring, let tilgængelighed og beskyttelse mod uautoriseret adgang, jf. artikel 19 i forordning (EU) 2019/816.

3.   eu-LISA er ansvarligt for efter anmodning at stille logfilerne til rådighed for de kompetente myndigheder efter den procedure, der er fastsat i overensstemmelse med stk. 1, andet afsnit.

4.   De kompetente myndigheder er ansvarlige for at opbevare deres respektive logfiler, jf. artikel 31 i forordning (EU) 2019/816, forvalte dem og efter anmodning stille dem til rådighed for eu-LISA i henhold til den procedure, der er fastsat i overensstemmelse med stk. 1, andet afsnit.

5.   Hver logfil over databehandlingsaktiviteter i ECRIS-TCN skal som minimum indeholde en kronologisk post, der dokumenterer rækkefølgen af aktiviteter, der på et hvilket som helst tidspunkt har påvirket en bestemt operation, procedure eller hændelse.

6.   eu-LISA og de kompetente myndigheder fastlægger hver især fortegnelsen over personale, der er bemyndiget til at tilgå logfiler over databehandlingsaktiviteter i ECRIS-TCN, og deres profiler i overensstemmelse med artikel 31 i forordning (EU) 2019/816.

Artikel 7

Statistikker

1.   Det centrale register for rapportering og statistik, der er oprettet og gennemføres af eu-LISA i overensstemmelse med artikel 39, stk. 2, i forordning (EU) 2019/818, og ECRIS-referencegennemførelsen skal generere statistikker vedrørende registrering, lagring og udveksling af strafferegisteroplysninger gennem ECRIS-TCN og ECRIS-referencegennemførelsen, jf. artikel 32 i forordning (EU) 2019/816.

2.   De i stk. 1 omhandlede statistikker skal navnlig omfatte følgende driftsstatistikker:

| a) | for så vidt angår indikatorer for systemanvendelse:






  i) | antal oprettede dataposter for tredjelandsstatsborgere og statsborgere med dobbelt statsborgerskab (tredjeland/EU) |
| --- | --- | --- |

a)

for så vidt angår indikatorer for systemanvendelse:

i)

antal oprettede dataposter for tredjelandsstatsborgere og statsborgere med dobbelt statsborgerskab (tredjeland/EU)

| ii) | antal ændrede dataposter for tredjelandsstatsborgere og statsborgere med dobbelt statsborgerskab (tredjeland/EU) |
| --- | --- |

ii)

antal ændrede dataposter for tredjelandsstatsborgere og statsborgere med dobbelt statsborgerskab (tredjeland/EU)

| iii) | antal slettede dataposter for tredjelandsstatsborgere og statsborgere med dobbelt statsborgerskab (tredjeland/EU) |
| --- | --- |

iii)

antal slettede dataposter for tredjelandsstatsborgere og statsborgere med dobbelt statsborgerskab (tredjeland/EU)

| iv) | antal gange, som de centrale myndigheder har fået vist deres egne dataposter, jf. artikel 5, stk. 5 |
| --- | --- |

iv)

antal gange, som de centrale myndigheder har fået vist deres egne dataposter, jf. artikel 5, stk. 5

| v) | antal søgninger vedrørende tredjelandsstatsborgere og personer med dobbelt statsborgerskab (tredjeland/EU) |
| --- | --- |

v)

antal søgninger vedrørende tredjelandsstatsborgere og personer med dobbelt statsborgerskab (tredjeland/EU)

| b) | for så vidt angår dataindikatorer:






  i) | antal poster i databasen |
| --- | --- | --- |

b)

for så vidt angår dataindikatorer:

i)

antal poster i databasen

| ii) | antal poster, der indeholder fingeraftryk |
| --- | --- |

ii)

antal poster, der indeholder fingeraftryk

| iii) | antal poster, der indeholder påtegninger, jf. artikel 5, stk. 1, litra c), i forordning (EU) 2019/816, særskilt for domme for en terrorhandling eller enhver anden strafbar handling, der er opført på listen i bilaget til forordning (EU) 2018/1240 |
| --- | --- |

iii)

antal poster, der indeholder påtegninger, jf. artikel 5, stk. 1, litra c), i forordning (EU) 2019/816, særskilt for domme for en terrorhandling eller enhver anden strafbar handling, der er opført på listen i bilaget til forordning (EU) 2018/1240

| iv) | rapport om forekomsten af alfanumeriske oplysninger |
| --- | --- |

iv)

rapport om forekomsten af alfanumeriske oplysninger

| v) | rapport om nøjagtigheden af fødselsdatoer |
| --- | --- |

v)

rapport om nøjagtigheden af fødselsdatoer

| vi) | antal poster, der ikke er godkendt til indførelse |
| --- | --- |

vi)

antal poster, der ikke er godkendt til indførelse

| vii) | antal fingeraftryksoplysninger, der ikke er godkendt til indførelse, jf. artikel 4, stk. 7, i denne afgørelse |
| --- | --- |

vii)

antal fingeraftryksoplysninger, der ikke er godkendt til indførelse, jf. artikel 4, stk. 7, i denne afgørelse

| c) | for så vidt angår indikatorer for matcheffektivitet:






  i) | antal poster som resultat af en nøjagtig søgning efter domsstater |
| --- | --- | --- |

c)

for så vidt angår indikatorer for matcheffektivitet:

i)

antal poster som resultat af en nøjagtig søgning efter domsstater

| ii) | antal poster som resultat af en unøjagtig søgning efter domsstater |
| --- | --- |

ii)

antal poster som resultat af en unøjagtig søgning efter domsstater

| iii) | antal nøjagtige søgninger foretaget ved hjælp af alfanumeriske oplysninger eller fingeraftryk eller begge dele |
| --- | --- |

iii)

antal nøjagtige søgninger foretaget ved hjælp af alfanumeriske oplysninger eller fingeraftryk eller begge dele

| iv) | antal unøjagtige søgninger foretaget ved hjælp af alfanumeriske oplysninger eller fingeraftryk eller begge dele |
| --- | --- |

iv)

antal unøjagtige søgninger foretaget ved hjælp af alfanumeriske oplysninger eller fingeraftryk eller begge dele

| v) | antal nøjagtige søgeresultater baseret på efterfølgende ECRIS-anmodninger |
| --- | --- |

v)

antal nøjagtige søgeresultater baseret på efterfølgende ECRIS-anmodninger

| vi) | antal unøjagtige søgeresultater baseret på efterfølgende ECRIS-anmodninger |
| --- | --- |

vi)

antal unøjagtige søgeresultater baseret på efterfølgende ECRIS-anmodninger

| d) | andre indikatorer:






  i) | hvilken kompetent myndighed der har foretaget søgningen |
| --- | --- | --- |

d)

andre indikatorer:

i)

hvilken kompetent myndighed der har foretaget søgningen

| ii) | formålet med søgningerne, jf. artikel 7 i forordning (EU) 2019/816, for hver kompetent myndighed, der foretog søgningen. |
| --- | --- |

ii)

formålet med søgningerne, jf. artikel 7 i forordning (EU) 2019/816, for hver kompetent myndighed, der foretog søgningen.

3.   Om nødvendigt udarbejdes de i stk. 2 omhandlede statistikker særskilt for hver kompetent myndighed.

4.   De i stk. 1 omhandlede statistikker skal navnlig omfatte følgende tekniske statistikker vedrørende indikatorer for servicekvaliteten:

| a) | andelen af vellykkede/mislykkedes anmodninger |
| --- | --- |

a)

andelen af vellykkede/mislykkedes anmodninger

| b) | systemtilgængelighed |
| --- | --- |

b)

systemtilgængelighed

| c) | statistikker over svartid for hvert brugstilfælde, der understøttes af systemet. |
| --- | --- |

c)

statistikker over svartid for hvert brugstilfælde, der understøttes af systemet.

5.   De i stk. 1-4 omhandlede statistikker udarbejdes dagligt.

6.   De medlemsstater, der anvender deres nationale ECRIS-gennemførelsessoftware, jf. artikel 4, stk. 4-7, i forordning (EU) 2019/816, sikrer, at deres nationale ECRIS-gennemførelsessoftware giver mulighed for at udarbejde samme statistikker som ECRIS-referencegennemførelsen.

Artikel 8

Krav til ECRIS-TCN's ydeevne

1.   Kravene til det centrale ECRIS-TCN-systems ydeevne med hensyn til oprettelse, ændring, sletning og visning af dataposter samt søgning efter domsstat er fastsat i afsnit III i bilaget.

2.   eu-LISA overvåger på centralt plan ECRIS-TCN's ydeevne med hensyn til fingeraftryksoplysningers nøjagtighed ud fra de oplysninger, som medlemsstaterne indfører i ECRIS-TCN, på basis af et repræsentativt udvalg af sager.

3.   Den i stk. 2 omhandlede overvågning foretages regelmæssigt og mindst én gang om måneden. eu-LISA aflægger rapport om denne overvågning for medlemsstaterne.

4.   Fremgangsmåden for måling af ydeevnen med hensyn til fingeraftryksoplysningers nøjagtighed skal i videst muligt omfang være automatiseret og må ikke give mulighed for individuel identifikation. Denne fremgangsmåde fastlægges efter afslutning af den relevante afprøvning, der er nævnt i artikel 11, stk. 1, i forordning (EU) 2019/816, i gennemførelsesfasen.

5.   Nøjagtighedsindikatoren »grad af manglende registrering«, der vedrører andelen af registreringer med utilstrækkelig kvalitet, anvendes ved overvågning af fingeraftryksoplysningers nøjagtighed.

Nøjagtighedsmålet for denne indikator fastsættes efter afslutning af den relevante afprøvning, der er nævnt i artikel 11, stk. 1, i forordning (EU) 2019/816, i gennemførelsesfasen.

Artikel 9

Krav til ECRIS-TCN's tilgængelighed og genopretning

1.   Det centrale ECRIS-TCN-system skal have en tilgængelighedsgrad på mindst 97,6 % målt over et år. Den planlagte vedligeholdelse finder sted uden for eu-LISA's og de centrale myndigheders kontortid.

2.   I tilfælde af potentielt forstyrrende hændelser eller ugunstige omstændigheder opretholdes ECRIS-TCN-operationerne i overensstemmelse med de RTO-værdier (Recovery Time Objective), som eu-LISA og medlemsstaterne godkender på grundlag af en årlig konsekvensanalyse.

3.   eu-LISA sikrer, at oplysningerne i ECRIS-TCN i tilfælde af potentielt forstyrrende hændelser eller ugunstige omstændigheder kan genoprettes i overensstemmelse med de RTO-værdier, som eu-LISA og medlemsstaterne godkender på grundlag af en årlig konsekvensanalyse.

Artikel 10

Kommunikationsinfrastruktur for ECRIS-TCN

1.   Den i artikel 4, stk. 1, litra d), nævnte kommunikationsinfrastruktur udgøres af EuroDomain-netværket for de transeuropæiske tjenester for telematik mellem administrationerne (TESTA), som består af TESTA EuroDomain-adgangspunktet (TAP) og TESTA's europæiske backbone-netværk. Enhver videreudvikling heraf eller ethvert alternativt sikkert netværk skal sikre, at den eksisterende kommunikationsinfrastruktur fortsat opfylder de nødvendige sikkerhedskrav, der er fastsat i overensstemmelse med principperne bag udformningen af ECRIS-TCN's fysiske arkitektur, jf. artikel 11, stk. 3, i forordning (EU) 2019/816, samt i selve ECRIS-TCN-forordningen.

2.   Så længe kommunikationsinfrastrukturen for ECRIS-TCN udgøres af TESTA EuroDomain-netværket, skal det nationale centrale adgangspunkt for ECRIS-TCN i overensstemmelse med denne artikels stk. 1 og ECRIS-TCN-forordningens artikel 3, stk. 15, og artikel 4, stk. 1, litra d), forstås som TESTA EuroDomain-adgangspunktet (TAP).

Artikel 11

Grænsefladesoftware

De tekniske specifikationer for grænsefladesoftwaren fastsættes i overensstemmelse med principperne bag udformningen af ECRIS-TCN's fysiske arkitektur, jf. artikel 11, stk. 3, i forordning (EU) 2019/816.

Artikel 12

Udvikling af de tekniske specifikationer

I samråd med den rådgivende gruppe for ECRIS-TCN er eu-LISA ansvarligt for udviklingen af detaljerede tekniske specifikationer for ECRIS-TCN, jf. artikel 1, artikel 2, stk. 3, artikel 4, stk. 5, litra g), artikel 5, stk. 3 og 4, artikel 8, stk. 4 og 5, og artikel 11, i overensstemmelse med kravene i denne afgørelse.

Artikel 13

Ikrafttræden

Denne afgørelse træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Den Europæiske Unions Tidende

Udfærdiget i Bruxelles, den 14. december 2022.

På Kommissionens vegne

Ursula VON DER LEYEN

Formand

---

(1)  
  EUT L 135 af 22.5.2019, s. 85.

1

(2)  Rådets rammeafgørelse 2009/315/RIA af 26. februar 2009 om tilrettelæggelsen og indholdet af udvekslinger af oplysninger fra strafferegistre mellem medlemsstaterne (EUT L 93 af 7.4.2009, s. 23), som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/884 af 17. april 2019 om ændring af Rådets rammeafgørelse 2009/315/RIA, for så vidt angår udveksling af oplysninger om tredjelandsstatsborgere og det europæiske informationssystem vedrørende strafferegistre (ECRIS), og om erstatning af Rådets afgørelse 2009/316/RIA (EUT L 151 af 7.6.2019, s. 143).

2

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1726 af 14. november 2018 om Den Europæiske Unions Agentur for den Operationelle Forvaltning af Store IT-Systemer inden for Området med Frihed, Sikkerhed og Retfærdighed (eu-LISA) og om ændring af forordning (EF) nr. 1987/2006 og Rådets afgørelse 2007/533/RIA og om ophævelse af forordning (EU) nr. 1077/2011 (EUT L 295 af 21.11.2018, s. 99).

3

(4)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/817 af 20. maj 2019 om fastsættelse af en ramme for interoperabilitet mellem EU-informationssystemer vedrørende grænser og visum og om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 767/2008, (EU) 2016/399, (EU) 2017/2226, (EU) 2018/1240, (EU) 2018/1726 og (EU) 2018/1861, Rådets beslutning 2004/512/EF og Rådets afgørelse 2008/633/RIA (EUT L 135 af 22.5.2019, s. 27).

4

(5)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/818 af 20. maj 2019 om fastsættelse af en ramme for interoperabilitet mellem EU-informationssystemer vedrørende politisamarbejde og retligt samarbejde, asyl og migration og om ændring af forordning (EU) 2018/1726, (EU) 2018/1862 og (EU) 2019/816 (EUT L 135 af 22.5.2019, s. 85).

5

(6)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/1133 af 7. juli 2021 om ændring af forordning (EU) nr. 603/2013, (EU) 2016/794, (EU) 2018/1862, (EU) 2019/816 og (EU) 2019/818 for så vidt angår fastsættelse af betingelserne for adgang til andre EU-informationssystemer med henblik på visuminformationssystemet (EUT L 248 af 13.7.2021, s. 1).

6

(7)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/1151 af 7. juli 2021 om ændring af forordning (EU) 2019/816 og (EU) 2019/818, for så vidt angår fastsættelse af betingelserne for adgang til andre EU-informationssystemer med henblik på det europæiske system vedrørende rejseinformation og rejsetilladelse (EUT L 249 af 14.7.2021, s. 7).

7

(8)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1240 af 12. september 2018 om oprettelse af et europæisk system vedrørende rejseinformation og rejsetilladelse (ETIAS) og om ændring af forordning (EU) nr. 1077/2011, (EU) nr. 515/2014, (EU) 2016/399, (EU) 2016/1624 og (EU) 2017/2226 (EUT L 236 af 19.9.2018, s. 1).

8

(9)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 767/2008 af 9. juli 2008 om visuminformationssystemet (VIS) og udveksling af oplysninger mellem medlemsstaterne om visa til kortvarigt ophold (VIS-forordningen) (EUT L 218 af 13.8.2008, s. 60).

9

---

BILAG

I.   Indlæsning af oplysninger i ECRIS-TCN-datamodellen for meddelelsen »Send oplysninger«

Domsstatens centrale myndighed anvender den datamodel, der er fastsat i nedenstående tabel, ved indlæsning eller ændring af oplysninger i ECRIS-TCN i overensstemmelse med forordning (EU) 2019/816. Yderligere tekniske elementer kan om nødvendigt medtages.

| Dataelement | Datatype | »Ukendt« værdi mulig |
| --- | --- | --- |
| [Domsstat]: Medlemsstat | Obligatorisk | I/R (1) |
| [Domsstat]: Medlemsstaternes centrale myndigheder | Obligatorisk | I/R |
| [Kontaktperson]: Fornavn(e) | Valgfrit | I/R |
| [Kontaktperson]: Efternavn | Valgfrit | I/R |
| [Kontaktperson]: Andet efternavn | Valgfrit | I/R |
| [Kontaktperson]: Tlf. | Valgfrit | I/R |
| [Kontaktperson]: Fax | Valgfrit | I/R |
| [Kontaktperson]: E-mail | Obligatorisk | I/R |
| Embedsmandens brugernavn | Obligatorisk | I/R |
| Medlemsstatens referencekode (*1) | Obligatorisk | Nej |
| Unik identifikator (2) | Obligatorisk | Nej |
| Tidsstempel for afsendelse af datapost fra ECRIS RI eller national gennemførelsessoftware til det centrale ECRIS-TCN-system | Obligatorisk | I/R |
| Efternavn(e) (*1) | Obligatorisk | Ja |
| Fornavn(e) (*1) | Obligatorisk | Ja |
| Fuldt navn (*1) | Valgfrit | Nej |
| Fødselsdato (*1) | Obligatorisk | Ja |
| Fødested: [Sted]: Land (*1) | Obligatorisk | Ja |
| Fødested: [Sted]: Bynavn (*1) | Obligatorisk | Ja |
| Fødested: [Sted]: Landsdel (*1) | Valgfrit | Nej |
| Fødested: [Sted]: Bykode (*1) | Valgfrit | Nej |
| Nationalitet eller nationaliteter (*1) | Obligatorisk | Ja |
| Køn (*1) | Obligatorisk | Ja |
| Tidligere efternavn(e) (*1) | Obligatorisk, hvis det er relevant (3) | Ja |
| Tidligere fornavn(e) (*1) | Obligatorisk, hvis det er relevant (4) | Ja |
| Moderens efternavn(e) (*1) | Valgfrit | Nej |
| Moderens fornavn(e) (*1) | Valgfrit | Nej |
| Faderens efternavn(e) (*1) | Valgfrit | Nej |
| Faderens fornavn(e) (*1) | Valgfrit | Nej |
| ID-nummer (*1) | Valgfrit | Nej |
| [ID-dokument]: ID-kategori (*1) | Valgfrit | Nej |
| [ID-dokument]: ID-dokumentnummer (*1) | Valgfrit | Nej |
| [ID-dokument]: Type ID-dokument (*1) | Valgfrit | Nej |
| [ID-dokument]: Navn på den myndighed, der har udstedt ID-dokumentet | Valgfrit | Nej |
| [ID-dokument]: Hvis det er relevant, kode på 3 bogstaver for det udstedende land (*1) | Valgfrit | Nej |
| [Rejsedokument] (5): Rejsedokumentnummer (*1) | Valgfrit | Nej |
| [Rejsedokument]: Type rejsedokument (*1) | Valgfrit | Nej |
| [Rejsedokument]: Navn på den myndighed, der har udstedt rejsedokumentet (*1) | Valgfrit | Nej |
| [Rejsedokument]: Hvis det er relevant, kode på 3 bogstaver for det udstedende land (*1) | Valgfrit | Nej |
| Pseudonym | Valgfrit | Nej |
| [Kaldenavn]: Kaldenavn — fornavn(e) | Valgfrit | Nej |
| [Kaldenavn]: Kaldenavn — efternavn(e) | Valgfrit | Nej |
| [Kaldenavn]: Kaldenavn — fuldt navn | Valgfrit | Nej |
| [Kaldenavn]: Kaldenavn — køn | Valgfrit | Nej |
| [Kaldenavn]: Kaldenavn — fødested: [Sted]: Land | Valgfrit | Nej |
| [Kaldenavn]: Kaldenavn — fødested: [Sted]: Bynavn | Valgfrit | Nej |
| [Kaldenavn]: Kaldenavn — fødested: [Sted]: Landsdel | Valgfrit | Nej |
| [Kaldenavn]: Kaldenavn — fødested: [Sted]: Bykode | Valgfrit | Nej |
| [Kaldenavn]: Fødselsdato | Valgfrit | Nej |
| [Kaldenavn]: Kaldenavn — nationalitet eller nationaliteter | Valgfrit | Nej |
| [Kaldenavn]: Kaldenavn — moderens fornavn(e) | Valgfrit | Nej |
| [Kaldenavn]: Kaldenavn — moderens efternavn(e) | Valgfrit | Nej |
| [Kaldenavn]: Kaldenavn — faderens fornavn(e) | Valgfrit | Nej |
| [Kaldenavn]: Kaldenavn — faderens efternavn(e) | Valgfrit | Nej |
| [Kaldenavn]: Kaldenavn [ID-dokument]: ID-dokumentnummer | Valgfrit | Nej |
| [Kaldenavn]: Kaldenavn [ID-dokument]: Type ID-dokument | Valgfrit | Nej |
| [Kaldenavn]: Kaldenavn [ID-dokument]: Navn på den myndighed, der har udstedt ID-dokumentet | Valgfrit | Nej |
| [Kaldenavn]: Kaldenavn [ID-dokument]: Hvis det er relevant, kode på 3 bogstaver for det udstedende land | Valgfrit | Nej |
| [Kaldenavn]: Kaldenavn [Rejsedokument]: Rejsedokumentnummer | Valgfrit | Nej |
| [Kaldenavn]: Kaldenavn [Rejsedokument]: Type rejsedokument | Valgfrit | Nej |
| [Kaldenavn]: Kaldenavn [Rejsedokument]: Navn på den myndighed, der har udstedt rejsedokumentet | Valgfrit | Nej |
| [Kaldenavn]: Kaldenavn [Rejsedokument]: Hvis det er relevant, kode på 3 bogstaver for det udstedende land | Valgfrit | Nej |
| Digitale fingeraftryksbilleder (NIST-filen) | Valgfrit | Nej |
| Referencenummer for digitalt fingeraftryksbillede | Obligatorisk, hvis de digitale fingeraftryksbilleder er angivet | Nej |
| Parameter, der angiver en datapost oprettet i overensstemmelse med artikel 5, stk. 5, i forordning (EU) 2019/816 (parameter for ældre oplysninger) | Obligatorisk, hvis de digitale fingeraftryksbilleder er angivet | Nej |
| Påtegning oprettet i overensstemmelse med artikel 5, stk. 1, litra c), i forordning (EU) 2019/816 | Valgfrit | Nej |

Dataelement

Datatype

»Ukendt« værdi mulig

[Domsstat]: Medlemsstat

Obligatorisk

I/R (1)

[Domsstat]: Medlemsstaternes centrale myndigheder

Obligatorisk

I/R

[Kontaktperson]: Fornavn(e)

Valgfrit

I/R

[Kontaktperson]: Efternavn

Valgfrit

I/R

[Kontaktperson]: Andet efternavn

Valgfrit

I/R

[Kontaktperson]: Tlf.

Valgfrit

I/R

[Kontaktperson]: Fax

Valgfrit

I/R

[Kontaktperson]: E-mail

Obligatorisk

I/R

Embedsmandens brugernavn

Obligatorisk

I/R

Medlemsstatens referencekode (*1)

Obligatorisk

Nej

Unik identifikator (2)

Obligatorisk

Nej

Tidsstempel for afsendelse af datapost fra ECRIS RI eller national gennemførelsessoftware til det centrale ECRIS-TCN-system

Obligatorisk

I/R

Efternavn(e) (*1)

Obligatorisk

Ja

Fornavn(e) (*1)

Obligatorisk

Ja

Fuldt navn (*1)

Valgfrit

Nej

Fødselsdato (*1)

Obligatorisk

Ja

Fødested: [Sted]: Land (*1)

Obligatorisk

Ja

Fødested: [Sted]: Bynavn (*1)

Obligatorisk

Ja

Fødested: [Sted]: Landsdel (*1)

Valgfrit

Nej

Fødested: [Sted]: Bykode (*1)

Valgfrit

Nej

Nationalitet eller nationaliteter (*1)

Obligatorisk

Ja

Køn (*1)

Obligatorisk

Ja

Tidligere efternavn(e) (*1)

Obligatorisk, hvis det er relevant (3)

Ja

Tidligere fornavn(e) (*1)

Obligatorisk, hvis det er relevant (4)

Ja

Moderens efternavn(e) (*1)

Valgfrit

Nej

Moderens fornavn(e) (*1)

Valgfrit

Nej

Faderens efternavn(e) (*1)

Valgfrit

Nej

Faderens fornavn(e) (*1)

Valgfrit

Nej

ID-nummer (*1)

Valgfrit

Nej

[ID-dokument]: ID-kategori (*1)

Valgfrit

Nej

[ID-dokument]: ID-dokumentnummer (*1)

Valgfrit

Nej

[ID-dokument]: Type ID-dokument (*1)

Valgfrit

Nej

[ID-dokument]: Navn på den myndighed, der har udstedt ID-dokumentet

Valgfrit

Nej

[ID-dokument]: Hvis det er relevant, kode på 3 bogstaver for det udstedende land (*1)

Valgfrit

Nej

[Rejsedokument] (5): Rejsedokumentnummer (*1)

Valgfrit

Nej

[Rejsedokument]: Type rejsedokument (*1)

Valgfrit

Nej

[Rejsedokument]: Navn på den myndighed, der har udstedt rejsedokumentet (*1)

Valgfrit

Nej

[Rejsedokument]: Hvis det er relevant, kode på 3 bogstaver for det udstedende land (*1)

Valgfrit

Nej

Pseudonym

Valgfrit

Nej

[Kaldenavn]: Kaldenavn — fornavn(e)

Valgfrit

Nej

[Kaldenavn]: Kaldenavn — efternavn(e)

Valgfrit

Nej

[Kaldenavn]: Kaldenavn — fuldt navn

Valgfrit

Nej

[Kaldenavn]: Kaldenavn — køn

Valgfrit

Nej

[Kaldenavn]: Kaldenavn — fødested: [Sted]: Land

Valgfrit

Nej

[Kaldenavn]: Kaldenavn — fødested: [Sted]: Bynavn

Valgfrit

Nej

[Kaldenavn]: Kaldenavn — fødested: [Sted]: Landsdel

Valgfrit

Nej

[Kaldenavn]: Kaldenavn — fødested: [Sted]: Bykode

Valgfrit

Nej

[Kaldenavn]: Fødselsdato

Valgfrit

Nej

[Kaldenavn]: Kaldenavn — nationalitet eller nationaliteter

Valgfrit

Nej

[Kaldenavn]: Kaldenavn — moderens fornavn(e)

Valgfrit

Nej

[Kaldenavn]: Kaldenavn — moderens efternavn(e)

Valgfrit

Nej

[Kaldenavn]: Kaldenavn — faderens fornavn(e)

Valgfrit

Nej

[Kaldenavn]: Kaldenavn — faderens efternavn(e)

Valgfrit

Nej

[Kaldenavn]: Kaldenavn [ID-dokument]: ID-dokumentnummer

Valgfrit

Nej

[Kaldenavn]: Kaldenavn [ID-dokument]: Type ID-dokument

Valgfrit

Nej

[Kaldenavn]: Kaldenavn [ID-dokument]: Navn på den myndighed, der har udstedt ID-dokumentet

Valgfrit

Nej

[Kaldenavn]: Kaldenavn [ID-dokument]: Hvis det er relevant, kode på 3 bogstaver for det udstedende land

Valgfrit

Nej

[Kaldenavn]: Kaldenavn [Rejsedokument]: Rejsedokumentnummer

Valgfrit

Nej

[Kaldenavn]: Kaldenavn [Rejsedokument]: Type rejsedokument

Valgfrit

Nej

[Kaldenavn]: Kaldenavn [Rejsedokument]: Navn på den myndighed, der har udstedt rejsedokumentet

Valgfrit

Nej

[Kaldenavn]: Kaldenavn [Rejsedokument]: Hvis det er relevant, kode på 3 bogstaver for det udstedende land

Valgfrit

Nej

Digitale fingeraftryksbilleder (NIST-filen)

Valgfrit

Nej

Referencenummer for digitalt fingeraftryksbillede

Obligatorisk, hvis de digitale fingeraftryksbilleder er angivet

Nej

Parameter, der angiver en datapost oprettet i overensstemmelse med artikel 5, stk. 5, i forordning (EU) 2019/816 (parameter for ældre oplysninger)

Obligatorisk, hvis de digitale fingeraftryksbilleder er angivet

Nej

Påtegning oprettet i overensstemmelse med artikel 5, stk. 1, litra c), i forordning (EU) 2019/816

Valgfrit

Nej

II.   Adgang til og søgning i oplysninger i ECRIS-TCN — datamodel for meddelelsen »Søg domsstat«

De kompetente myndigheder anvender den datamodel, der er fastsat i nedenstående tabel, ved anvendelsen af ECRIS-TCN til bestemmelse af, hvilke medlemsstater der ligger inde med strafferegisteroplysninger om en tredjelandsstatsborger, jf. artikel 7 i forordning (EU) 2019/816.

| Dataelement | Datatype |
| --- | --- |
| Anmodende kompetent myndighed | Obligatorisk |
| Embedsmandens brugernavn | Obligatorisk |
| Formål med søgningsmeddelelsen | Obligatorisk |
| Medlemsstatens referencekode | Valgfrit |
| Tidsstempel for afsendelse af søgeoplysninger fra ECRIS RI eller national gennemførelsessoftware til det centrale ECRIS-TCN-system | Obligatorisk |
| Nøjagtig søgning/unøjagtig søgning | Obligatorisk |
| Efternavn(e) (*2) | Valgfrit |
| Fornavn(e) (*2) | Valgfrit |
| Fuldt navn | Valgfrit |
| Fødselsdato (*2) | Valgfrit |
| Fødested: [Sted]: land (*2) | Valgfrit |
| Fødested: [Sted]: bynavn | Valgfrit |
| Fødested: [Sted]: Landsdel | Valgfrit |
| Fødested: [Sted]: Bykode | Valgfrit |
| Nationalitet eller nationaliteter (*2) | Valgfrit |
| Køn | Valgfrit |
| Tidligere efternavn(e) (*2) | Valgfrit |
| Tidligere fornavn(e) (*2) | Valgfrit |
| Moderens efternavn(e) | Valgfrit |
| Moderens fornavn(e) | Valgfrit |
| Faderens efternavn(e) | Valgfrit |
| Faderens fornavn(e) | Valgfrit |
| ID-nummer (*2) | Valgfrit |
| [ID-dokument]: ID-kategori | Valgfrit |
| [ID-dokument]: ID-dokumentnummer | Valgfrit |
| [ID-dokument]: Type ID-dokument | Valgfrit |
| [ID-dokument]: Navn på den myndighed, der har udstedt ID-dokumentet | Valgfrit |
| [ID-dokument]: Hvis det er relevant, kode på 3 bogstaver for det udstedende land | Valgfrit |
| [Rejsedokument]: Rejsedokumentnummer | Valgfrit |
| [Rejsedokument]: Type rejsedokument | Valgfrit |
| [Rejsedokument]: Navn på den myndighed, der har udstedt rejsedokumentet | Valgfrit |
| [Rejsedokument]: Hvis det er relevant, kode på 3 bogstaver for det udstedende land | Valgfrit |
| Pseudonym | Valgfrit |
| [Kaldenavn]: Kaldenavn — fornavn(e) (*2) | Valgfrit |
| [Kaldenavn]: Kaldenavn — efternavn(e) (*2) | Valgfrit |
| [Kaldenavn]: Kaldenavn — fuldt navn | Valgfrit |
| [Kaldenavn]: Kaldenavn — køn | Valgfrit |
| [Kaldenavn]: Kaldenavn — fødested: [Sted]: land | Valgfrit |
| [Kaldenavn]: Kaldenavn — fødested: [Sted]: bynavn | Valgfrit |
| [Kaldenavn]: Kaldenavn [fødested: [Sted]: landsdel | Valgfrit |
| [Kaldenavn]: Kaldenavn — fødested: [Sted]: Bykode | Valgfrit |
| [Kaldenavn]: Fødselsdato | Valgfrit |
| [Kaldenavn]: Kaldenavn — nationalitet eller nationaliteter | Valgfrit |
| [Kaldenavn]: Kaldenavn — moderens fornavn(e) | Valgfrit |
| [Kaldenavn]: Kaldenavn — moderens efternavn(e) | Valgfrit |
| [Kaldenavn]: Kaldenavn — faderens fornavn(e) | Valgfrit |
| [Kaldenavn]: Kaldenavn — faderens efternavn(e) | Valgfrit |
| [Kaldenavn]: Kaldenavn [ID-dokument]: ID-dokumentnummer | Valgfrit |
| [Kaldenavn]: Kaldenavn [ID-dokument]: Type ID-dokument | Valgfrit |
| [Kaldenavn]: Kaldenavn [ID-dokument]: Navn på den myndighed, der har udstedt ID-dokumentet | Valgfrit |
| [Kaldenavn]: Kaldenavn [ID-dokument]: Hvis det er relevant, kode på 3 bogstaver for det udstedende land | Valgfrit |
| [Kaldenavn]: Kaldenavn [Rejsedokument]: Rejsedokumentnummer | Valgfrit |
| [Kaldenavn]: Kaldenavn [Rejsedokument]: Type rejsedokument | Valgfrit |
| [Kaldenavn]: Kaldenavn [Rejsedokument]: Navn på den myndighed, der har udstedt rejsedokumentet | Valgfrit |
| [Kaldenavn]: Kaldenavn [Rejsedokument]: Hvis det er relevant, kode på 3 bogstaver for det udstedende land | Valgfrit |
| Digitale fingeraftryksbilleder (NIST-filen) | Valgfrit |

Dataelement

Datatype

Anmodende kompetent myndighed

Obligatorisk

Embedsmandens brugernavn

Obligatorisk

Formål med søgningsmeddelelsen

Obligatorisk

Medlemsstatens referencekode

Valgfrit

Tidsstempel for afsendelse af søgeoplysninger fra ECRIS RI eller national gennemførelsessoftware til det centrale ECRIS-TCN-system

Obligatorisk

Nøjagtig søgning/unøjagtig søgning

Obligatorisk

Efternavn(e) (*2)

Valgfrit

Fornavn(e) (*2)

Valgfrit

Fuldt navn

Valgfrit

Fødselsdato (*2)

Valgfrit

Fødested: [Sted]: land (*2)

Valgfrit

Fødested: [Sted]: bynavn

Valgfrit

Fødested: [Sted]: Landsdel

Valgfrit

Fødested: [Sted]: Bykode

Valgfrit

Nationalitet eller nationaliteter (*2)

Valgfrit

Køn

Valgfrit

Tidligere efternavn(e) (*2)

Valgfrit

Tidligere fornavn(e) (*2)

Valgfrit

Moderens efternavn(e)

Valgfrit

Moderens fornavn(e)

Valgfrit

Faderens efternavn(e)

Valgfrit

Faderens fornavn(e)

Valgfrit

ID-nummer (*2)

Valgfrit

[ID-dokument]: ID-kategori

Valgfrit

[ID-dokument]: ID-dokumentnummer

Valgfrit

[ID-dokument]: Type ID-dokument

Valgfrit

[ID-dokument]: Navn på den myndighed, der har udstedt ID-dokumentet

Valgfrit

[ID-dokument]: Hvis det er relevant, kode på 3 bogstaver for det udstedende land

Valgfrit

[Rejsedokument]: Rejsedokumentnummer

Valgfrit

[Rejsedokument]: Type rejsedokument

Valgfrit

[Rejsedokument]: Navn på den myndighed, der har udstedt rejsedokumentet

Valgfrit

[Rejsedokument]: Hvis det er relevant, kode på 3 bogstaver for det udstedende land

Valgfrit

Pseudonym

Valgfrit

[Kaldenavn]: Kaldenavn — fornavn(e) (*2)

Valgfrit

[Kaldenavn]: Kaldenavn — efternavn(e) (*2)

Valgfrit

[Kaldenavn]: Kaldenavn — fuldt navn

Valgfrit

[Kaldenavn]: Kaldenavn — køn

Valgfrit

[Kaldenavn]: Kaldenavn — fødested: [Sted]: land

Valgfrit

[Kaldenavn]: Kaldenavn — fødested: [Sted]: bynavn

Valgfrit

[Kaldenavn]: Kaldenavn [fødested: [Sted]: landsdel

Valgfrit

[Kaldenavn]: Kaldenavn — fødested: [Sted]: Bykode

Valgfrit

[Kaldenavn]: Fødselsdato

Valgfrit

[Kaldenavn]: Kaldenavn — nationalitet eller nationaliteter

Valgfrit

[Kaldenavn]: Kaldenavn — moderens fornavn(e)

Valgfrit

[Kaldenavn]: Kaldenavn — moderens efternavn(e)

Valgfrit

[Kaldenavn]: Kaldenavn — faderens fornavn(e)

Valgfrit

[Kaldenavn]: Kaldenavn — faderens efternavn(e)

Valgfrit

[Kaldenavn]: Kaldenavn [ID-dokument]: ID-dokumentnummer

Valgfrit

[Kaldenavn]: Kaldenavn [ID-dokument]: Type ID-dokument

Valgfrit

[Kaldenavn]: Kaldenavn [ID-dokument]: Navn på den myndighed, der har udstedt ID-dokumentet

Valgfrit

[Kaldenavn]: Kaldenavn [ID-dokument]: Hvis det er relevant, kode på 3 bogstaver for det udstedende land

Valgfrit

[Kaldenavn]: Kaldenavn [Rejsedokument]: Rejsedokumentnummer

Valgfrit

[Kaldenavn]: Kaldenavn [Rejsedokument]: Type rejsedokument

Valgfrit

[Kaldenavn]: Kaldenavn [Rejsedokument]: Navn på den myndighed, der har udstedt rejsedokumentet

Valgfrit

[Kaldenavn]: Kaldenavn [Rejsedokument]: Hvis det er relevant, kode på 3 bogstaver for det udstedende land

Valgfrit

Digitale fingeraftryksbilleder (NIST-filen)

Valgfrit

III.   Krav til ECRIS-TCN's ydeevne

Kravene til ECRIS-TCN's ydeevne bør være højere end eller svare til værdierne i nedenstående tabel.

| Brugstilfælde | Svartid baseret på atomiske operationer for 95 % af anmodningerne | Maksimal svartid baseret på atomiske operationer |
| --- | --- | --- |
| Opret/ændr datapost for tredjelandsstatsborger (uden fingeraftryk) | 30 sek. | 60 sek. |
| Opret/ændr datapost for tredjelandsstatsborger (med fingeraftryk) | Bekræftelse: 30 sek.
  Afslutning: 5 min | Bekræftelse: 60 sek.
  Afslutning: 10 min |
| Slet datapost for tredjelandsstatsborger (med eller uden fingeraftryk) | 30 sek. | 60 sek. |
| Vis datapost oprettet af samme medlemsstat (med eller uden fingeraftryk) | 15 sek. | 30 sek. |
| Søg domsstat (nøjagtig søgning; uden fingeraftryk) | 15 sek. | 30 sek. |
| Søg domsstat (med fingeraftryk) | 30 sek. | 60 sek. |
| Søg domsstat (unøjagtig søgning; med eller uden fingeraftryk) | 30 sek. | 60 sek. |
| Kontrollér kvaliteten af fingeraftryksoplysninger | 10 sek. | 20 sek. |

Brugstilfælde

Svartid baseret på atomiske operationer for 95 % af anmodningerne

Maksimal svartid baseret på atomiske operationer

Opret/ændr datapost for tredjelandsstatsborger (uden fingeraftryk)

30 sek.

60 sek.

Opret/ændr datapost for tredjelandsstatsborger (med fingeraftryk)

Bekræftelse: 30 sek.

Afslutning: 5 min

Bekræftelse: 60 sek.

Afslutning: 10 min

Slet datapost for tredjelandsstatsborger (med eller uden fingeraftryk)

30 sek.

60 sek.

Vis datapost oprettet af samme medlemsstat (med eller uden fingeraftryk)

15 sek.

30 sek.

Søg domsstat (nøjagtig søgning; uden fingeraftryk)

15 sek.

30 sek.

Søg domsstat (med fingeraftryk)

30 sek.

60 sek.

Søg domsstat (unøjagtig søgning; med eller uden fingeraftryk)

30 sek.

60 sek.

Kontrollér kvaliteten af fingeraftryksoplysninger

10 sek.

20 sek.

---

(1)  
  »I/R« betyder »ikke relevant«.

(2)  Kombinationen af medlemsstatens referencekode og domsstatens ISO-kode.

(3)  Vedrører kun tilfælde, hvor en person har tidligere navn(e) eller efternavn(e), f.eks. pigenavn.

(4)  Idem.

(5)  Rejsedokument: et pas eller et andet tilsvarende dokument, der giver indehaveren ret til at passere de ydre grænser, og som kan forsynes med visum, jf. Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1105/2011/EU af 25. oktober 2011 om listen over rejsedokumenter, der giver indehaveren ret til at passere de ydre grænser, og som kan forsynes med et visum, og om oprettelse af en mekanisme til at opstille denne liste (EUT L 287 af 4.11.2011, s. 9).

(*1)  alfanumerisk dataelement i en eksisterende datapost, der skal sammenlignes med et tilsvarende dataelement i den datapost, som skal oprettes i overensstemmelse med artikel 3, stk. 4.

(*2)  dataelement, der kan vælges i overensstemmelse med artikel 5, stk. 2, som et af de tre minimumsdataelementer til brug ved søgning i ECRIS-TCN-systemet.

---

RETSAKTER VEDTAGET AF ORGANER OPRETTET VED INTERNATIONALE AFTALER

| 16.12.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 322/122 |
| --- | --- | --- | --- |

16.12.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 322/122

---

AFGØRELSE nr. 1/2022 TRUFFET AF LUFTFARTSUDVALGET EU/SCHWEIZ, DER ER OPRETTET I HENHOLD TIL AFTALEN MELLEM DET EUROPÆISKE FÆLLESSKAB OG DET SCHWEIZISKE FORBUND OM LUFTFART

af 24. november 2022

om erstatning af bilaget til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om luftfart [2022/2471]

LUFTFARTSUDVALGET EU/SCHWEIZ HAR —

under henvisning til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om luftfart (»aftalen«), særlig artikel 23, stk. 4 —

BESTEMT FØLGENDE:

Eneste artikel

Aftalens bilag erstattes fra den 1. januar 2023 af bilaget til nærværende afgørelse.

Udfærdiget i Bern og Bruxelles, den 24. november 2022.

På Det Fælles Udvalgs vegne

Filip CORNELIS

Leder af Den Europæiske Unions delegation

Christian HEGNER

Leder af den schweiziske delegation

---

BILAG

For denne aftales vedkommende gælder følgende:

| — | I kraft af Lissabontraktaten, som trådte i kraft den 1. december 2009, erstattes og efterfølges Det Europæiske Fællesskab af Den Europæiske Union |
| --- | --- |

—

I kraft af Lissabontraktaten, som trådte i kraft den 1. december 2009, erstattes og efterfølges Det Europæiske Fællesskab af Den Europæiske Union

| — | Når der i retsakterne i dette bilag henvises til Det Europæiske Fællesskabs medlemsstater, som erstattes af Den Europæiske Unions medlemsstater, eller betingelserne for en forbindelse med dem, gælder henvisningerne i forbindelse med aftalen også for Schweiz eller for betingelserne for en forbindelse med Schweiz |
| --- | --- |

—

Når der i retsakterne i dette bilag henvises til Det Europæiske Fællesskabs medlemsstater, som erstattes af Den Europæiske Unions medlemsstater, eller betingelserne for en forbindelse med dem, gælder henvisningerne i forbindelse med aftalen også for Schweiz eller for betingelserne for en forbindelse med Schweiz

| — | Henvisningerne til Rådets forordning (EØF) nr. 2407/92 og (EØF) nr. 2408/92 i artikel 4, 15, 18, 27 og 35 i aftalen forstås som henvisninger til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1008/2008 |
| --- | --- |

—

Henvisningerne til Rådets forordning (EØF) nr. 2407/92 og (EØF) nr. 2408/92 i artikel 4, 15, 18, 27 og 35 i aftalen forstås som henvisninger til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1008/2008

| — | Hvis ikke andet gælder efter denne aftales artikel 15, omfatter udtrykket »EF-luftfartsselskab«, når det anvendes i nedenstående EF-direktiver og -forordninger, også luftfartsselskaber, der er driftsgodkendt og har deres vigtigste forretningsområde og eventuelle hovedkontor i Schweiz, jf. forordning (EF) nr. 1008/2008. Enhver henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 2407/92 forstås som en henvisning til forordning (EF) nr. 1008/2008 |
| --- | --- |

—

Hvis ikke andet gælder efter denne aftales artikel 15, omfatter udtrykket »EF-luftfartsselskab«, når det anvendes i nedenstående EF-direktiver og -forordninger, også luftfartsselskaber, der er driftsgodkendt og har deres vigtigste forretningsområde og eventuelle hovedkontor i Schweiz, jf. forordning (EF) nr. 1008/2008. Enhver henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 2407/92 forstås som en henvisning til forordning (EF) nr. 1008/2008

| — | Enhver henvisning i følgende tekster til traktatens artikel 81 og 82 eller til artikel 101 og 102 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde forstås som en henvisning til denne aftales artikel 8 og 9. |
| --- | --- |

—

Enhver henvisning i følgende tekster til traktatens artikel 81 og 82 eller til artikel 101 og 102 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde forstås som en henvisning til denne aftales artikel 8 og 9.

1.   Luftfartsliberalisering og andre regler for civil luftfart

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1008/2008 af 24. september 2008 om fælles regler for driften af lufttrafiktjenester i Fællesskabet (omarbejdning) (EUT L 293 af 31.10.2008, s. 3) som ændret ved:

| — | forordning (EU) 2018/1139 (EUT L 212 af 22.8.2018, s. 1) |
| --- | --- |

—

forordning (EU) 2018/1139 (EUT L 212 af 22.8.2018, s. 1)

| — | forordning (EU) 2020/696 (EUT L 165 af 27.5.2020, s. 1) |
| --- | --- |

—

forordning (EU) 2020/696 (EUT L 165 af 27.5.2020, s. 1)

| — | Kommissionens delegerede forordning (EU) 2020/2114 (EUT L 426 af 17.12.2020, s. 1) forordning (EU) 2020/2114 finder anvendelse i Schweiz i sin helhed siden den 18.12.2020 |
| --- | --- |

—

Kommissionens delegerede forordning (EU) 2020/2114 (EUT L 426 af 17.12.2020, s. 1) forordning (EU) 2020/2114 finder anvendelse i Schweiz i sin helhed siden den 18.12.2020

| — | Kommissionens delegerede forordning (EU) 2020/2115 (EUT L 426 af 17.12.2020, s. 4) forordning (EU) 2020/2115 finder anvendelse i Schweiz i sin helhed siden den 18.12.2020. |
| --- | --- |

—

Kommissionens delegerede forordning (EU) 2020/2115 (EUT L 426 af 17.12.2020, s. 4) forordning (EU) 2020/2115 finder anvendelse i Schweiz i sin helhed siden den 18.12.2020.

Rådets direktiv 2000/79/EF af 27. november 2000 om iværksættelse af den europæiske aftale om tilrettelæggelse af arbejdstiden for mobile arbejdstagere i civil luftfart, som er indgået af Sammenslutningen af Europæiske Luftfartsselskaber (AEA), European Transport Workers' Federation (ETF), European Cockpit Association (ECA), Den Europæiske Organisation for Regionale Luftfartsselskaber (ERA) og Den Internationale Charterflysammenslutning (IACA) (EØS-relevant tekst) (EFT L 302 af 1.12.2000, s. 57).

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/88/EF af 4. november 2003 om visse aspekter i forbindelse med tilrettelæggelse af arbejdstiden (EUT L 299 af 18.11.2003, s. 9).

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 437/2003 af 27. februar 2003 om indberetning af statistiske oplysninger om passager-, fragt- og postflyvning (EUT L 66 af 11.3.2003, s. 1) som ændret ved:

| — | Kommissionens forordning (EF) nr. 1358/2003 (EUT L 49 af 17.2.2007, s. 9). |
| --- | --- |

—

Kommissionens forordning (EF) nr. 1358/2003 (EUT L 49 af 17.2.2007, s. 9).

Kommissionens forordning (EF) nr. 1358/2003 af 31. juli 2003 om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 437/2003 om indberetning af statistiske oplysninger om passager-, fragt- og postflyvning og om ændring af bilag I og II hertil (EUT L 194 af 1.8.2003, s. 9) som ændret ved:

| — | Kommissionens forordning (EF) nr. 158/2007 (EUT L 49 af 17.2.2007, s. 9). |
| --- | --- |

—

Kommissionens forordning (EF) nr. 158/2007 (EUT L 49 af 17.2.2007, s. 9).

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 785/2004 af 21. april 2004 om forsikringskrav til luftfartsselskaber og luftfartøjsoperatører (EUT L 138 af 30.4.2004, s. 1) som ændret ved:

| — | Kommissionens forordning (EU) nr. 285/2010 (EUT L 87 af 7.4.2010, s. 19) |
| --- | --- |

—

Kommissionens forordning (EU) nr. 285/2010 (EUT L 87 af 7.4.2010, s. 19)

| — | Kommissionens delegerede forordning (EU) 2020/1118 (EUT L 243 af 29.7.2020, s. 1). |
| --- | --- |

—

Kommissionens delegerede forordning (EU) 2020/1118 (EUT L 243 af 29.7.2020, s. 1).

Rådets forordning (EØF) nr. 95/93 af 18. januar 1993 om fælles regler for tildeling af ankomst- og afgangstidspunkter i Fællesskabets lufthavne (EFT L 14 af 22.1.1993, s. 1) (artikel 1-12) som ændret ved:

| — | forordning (EF) nr. 793/2004 (EUT L 138 af 30.4.2004, s. 50) |
| --- | --- |

—

forordning (EF) nr. 793/2004 (EUT L 138 af 30.4.2004, s. 50)

| — | forordning (EU) 2020/459 (EUT L 99 af 31.3.2020, s. 1) |
| --- | --- |

—

forordning (EU) 2020/459 (EUT L 99 af 31.3.2020, s. 1)

| — | Kommissionens delegerede forordning (EU) 2020/1477 (EUT L 338 af 15.10.2020, s. 4) |
| --- | --- |

—

Kommissionens delegerede forordning (EU) 2020/1477 (EUT L 338 af 15.10.2020, s. 4)

| — | forordning (EU) 2021/250 (EUT L 58 af 19.2.2021, s. 1) Artikel 10a, stk. 1 og 4, i forordning (EØF) nr. 95/93, som ændret ved artikel 1, stk. 6, i forordning (EU) 2021/250, finder anvendelse i Schweiz siden den 20.2.2021 |
| --- | --- |

—

forordning (EU) 2021/250 (EUT L 58 af 19.2.2021, s. 1) Artikel 10a, stk. 1 og 4, i forordning (EØF) nr. 95/93, som ændret ved artikel 1, stk. 6, i forordning (EU) 2021/250, finder anvendelse i Schweiz siden den 20.2.2021

| — | Kommissionens delegerede forordning (EU) 2021/1889 (EUT L 384 af 29.10.2021, s. 20). |
| --- | --- |

—

Kommissionens delegerede forordning (EU) 2021/1889 (EUT L 384 af 29.10.2021, s. 20).

| — | Kommissionens delegerede forordning (EU) 2022/255 (EUT L 42 af 23.2.2022, s. 1). |
| --- | --- |

—

Kommissionens delegerede forordning (EU) 2022/255 (EUT L 42 af 23.2.2022, s. 1).

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/12/EF af 11. marts 2009 om lufthavnsafgifter (EØS-relevant tekst) (EUT L 70 af 14.3.2009, s. 11).

Rådets direktiv 96/67/EF af 15. oktober 1996 om adgang til ground handling-markedet i Fællesskabets lufthavne (EFT L 272 af 25.10.1996, s. 36), (Artikel 1-9, 11-23 og 25).

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 80/2009 af 14. januar 2009 om en adfærdskodeks for EDB-reservationssystemer og om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 2299/89 (EØS-relevant tekst) (EUT L 35 af 4.2.2009, s. 47).

2.   Konkurrenceregler

Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 af 16. december 2002 om gennemførelse af konkurrencereglerne i traktatens artikel 81 og 82 (EØS-relevant tekst) (EFT L 1 af 4.1.2003, s. 1) (artikel 1-13 og 15-45).

(I det omfang denne forordning er relevant for anvendelsen af denne aftale. Indsættelsen af denne forordning berører ikke opgavefordelingen i henhold til denne aftale).

Kommissionens forordning (EF) nr. 773/2004 af 7. april 2004 om Kommissionens gennemførelse af procedurer i henhold til EF-traktatens artikel 81 og 82 (EØS-relevant tekst) (EUT L 123 af 27.4.2004, s. 18) som ændret ved:

| — | Kommissionens forordning (EF) nr. 622/2008 (EUT L 171 af 1.7.2008, s. 3). |
| --- | --- |

—

Kommissionens forordning (EF) nr. 622/2008 (EUT L 171 af 1.7.2008, s. 3).

Rådets forordning (EF) nr. 139/2004 af 20. januar 2004 om kontrol med fusioner og virksomhedsovertagelser (»EF-fusionsforordningen«) (EØS-relevant tekst) (EUT L 24 af 29.1.2004, s. 1). (Artikel 1-18, artikel 19, stk. 1 og 2, og artikel 20-23).

For så vidt angår fusionsforordningens artikel 4, stk. 5, gælder følgende mellem Det Europæiske Fællesskab og Schweiz:

| (1) | Hvad angår fusioner som defineret i artikel 3 i forordning (EF) nr. 139/2004, som ikke har fællesskabsdimension som defineret i samme forordnings artikel 1, og som vil kunne efterprøves i henhold til den nationale konkurrencelovgivning i mindst tre medlemsstater og Det Schweiziske Forbund, kan personer eller virksomheder som omhandlet i samme forordnings artikel 4, stk. 2, før anmeldelsen til de kompetente myndigheder ved en begrundet erklæring meddele Europa-Kommissionen, at fusionen bør behandles af Kommissionen. |
| --- | --- |

(1)

Hvad angår fusioner som defineret i artikel 3 i forordning (EF) nr. 139/2004, som ikke har fællesskabsdimension som defineret i samme forordnings artikel 1, og som vil kunne efterprøves i henhold til den nationale konkurrencelovgivning i mindst tre medlemsstater og Det Schweiziske Forbund, kan personer eller virksomheder som omhandlet i samme forordnings artikel 4, stk. 2, før anmeldelsen til de kompetente myndigheder ved en begrundet erklæring meddele Europa-Kommissionen, at fusionen bør behandles af Kommissionen.

| (2) | Europa-Kommissionen videresender omgående alle erklæringer fremsat i henhold til artikel 4, stk. 5, i forordning (EF) nr. 139/2004 og ovenstående afsnit til Det Schweiziske Forbund. |
| --- | --- |

(2)

Europa-Kommissionen videresender omgående alle erklæringer fremsat i henhold til artikel 4, stk. 5, i forordning (EF) nr. 139/2004 og ovenstående afsnit til Det Schweiziske Forbund.

| (3) | Har Det Schweiziske Forbund tilkendegivet, at det ikke indvilliger i anmodningen om at henvise sagen, forbliver kompetencen hos den kompetente schweiziske konkurrencemyndighed, og sagen henvises ikke fra Det Schweiziske Forbund i henhold til dette afsnit. |
| --- | --- |

(3)

Har Det Schweiziske Forbund tilkendegivet, at det ikke indvilliger i anmodningen om at henvise sagen, forbliver kompetencen hos den kompetente schweiziske konkurrencemyndighed, og sagen henvises ikke fra Det Schweiziske Forbund i henhold til dette afsnit.

Hvad angår de i fusionsforordningens artikel 4, stk. 4 og 5, artikel 9, stk. 2 og 6, og artikel 22, stk. 2, nævnte frister, gælder følgende:

| (1) | Europa-Kommissionen fremsender omgående alle relevante dokumenter i henhold til artikel 4, stk. 4 og 5, artikel 9, stk. 2 og 6, og artikel 22, stk. 2, til den kompetente schweiziske konkurrencemyndighed. |
| --- | --- |

(1)

Europa-Kommissionen fremsender omgående alle relevante dokumenter i henhold til artikel 4, stk. 4 og 5, artikel 9, stk. 2 og 6, og artikel 22, stk. 2, til den kompetente schweiziske konkurrencemyndighed.

| (2) | De tidsfrister, der er anført i artikel 4, stk. 4 og 5, artikel 9, stk. 2 og 6, og artikel 22, stk. 2, i forordning (EF) nr. 139/2004, begynder for Det Schweiziske Forbunds vedkommende at løbe, når den kompetente schweiziske konkurrencemyndighed modtager de relevante dokumenter. |
| --- | --- |

(2)

De tidsfrister, der er anført i artikel 4, stk. 4 og 5, artikel 9, stk. 2 og 6, og artikel 22, stk. 2, i forordning (EF) nr. 139/2004, begynder for Det Schweiziske Forbunds vedkommende at løbe, når den kompetente schweiziske konkurrencemyndighed modtager de relevante dokumenter.

Kommissionens forordning (EF) nr. 802/2004 af 21. april 2004 om gennemførelse af Rådets forordning (EF) nr. 139/2004 om kontrol med fusioner og virksomhedsovertagelser (EØS-relevant tekst) (EUT L 133 af 30.4.2004, s. 1) (artikel 1-24) som ændret ved:

| — | Kommissionens forordning (EF) nr. 1792/2006 (EUT L 362 af 20.12.2006, s. 1) |
| --- | --- |

—

Kommissionens forordning (EF) nr. 1792/2006 (EUT L 362 af 20.12.2006, s. 1)

| — | Kommissionens forordning (EF) nr. 1033/2008 (EUT L 279 af 22.10.2008, s. 3) |
| --- | --- |

—

Kommissionens forordning (EF) nr. 1033/2008 (EUT L 279 af 22.10.2008, s. 3)

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1269/2013 (EUT L 336 af 14.12.2013, s. 1). |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1269/2013 (EUT L 336 af 14.12.2013, s. 1).

Kommissionens direktiv 2006/111/EF af 16. november 2006 om gennemskueligheden af de økonomiske forbindelser mellem medlemsstaterne og de offentlige virksomheder og om den finansielle gennemskuelighed i bestemte virksomheder (kodificeret udgave) (EØS-relevant tekst) (EUT L 318 af 17.11.2006, s. 17).

Rådets forordning (EF) nr. 487/2009 af 25. maj 2009 om anvendelse af traktatens artikel 81, stk. 3, på visse kategorier af aftaler og samordnet praksis inden for luftfartssektoren (kodificeret udgave) (EØS-relevant tekst) (EUT L 148 af 11.6.2009, s. 1).

3.   Flyvesikkerhed (safety)

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1139 af 4. juli 2018 om fælles regler for civil luftfart og oprettelse af Den Europæiske Unions Luftfartssikkerhedsagentur og om ændring af forordning (EF) nr. 2111/2005, (EF) nr. 1008/2008, (EU) nr. 996/2010, (EU) nr. 376/2014 og direktiv 2014/30/EU og 2014/53/EU og om ophævelse af (EF) nr. 552/2004 og (EF) nr. 216/2008 og Rådets forordning (EØF) nr. 3922/91 (EUT L 212 af 22.8.2018, s. 1) som ændret ved:

| — | Kommissionens delegerede forordning (EU) 2021/1087 (EUT L 236 af 5.7.2021, s. 1). |
| --- | --- |

—

Kommissionens delegerede forordning (EU) 2021/1087 (EUT L 236 af 5.7.2021, s. 1).

Luftfartssikkerhedsagenturet (EASA) har også i Schweiz de beføjelser, som forordningens bestemmelser tillægger det.

Kommissionen kan også i Schweiz udøve de beføjelser med henblik på afgørelser, som den er tillagt i henhold til artikel 2, stk. 6 og 7, artikel 41, stk. 6, artikel 62, stk. 5, artikel 67, stk. 2 og 3, artikel 70, stk. 4, artikel 71, stk. 2, artikel 76, stk. 4, artikel 84, stk. 1, artikel 85, stk. 9, artikel 104, stk. 3, nr. i), artikel 105, stk. 1, og artikel 106, stk. 1 og 6.

Uanset den horisontale tilpasning, der fremgår af andet led i bilaget til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om luftfart, gælder henvisningerne til »medlemsstaterne« i de bestemmelser i forordning (EU) nr. 182/2011, som er nævnt i artikel 127 i forordning (EU) 2018/1139, ikke for Schweiz.

Intet i denne forordning må fortolkes på en sådan måde, at EASA bemyndiges til at handle på Schweiz' vegne i forbindelse med internationale aftaler, medmindre der er tale om at yde bistand i forbindelse med overholdelsen af dets forpligtelser i henhold til sådanne aftaler.

Forordningens bestemmelser gælder i forbindelse med denne aftale med følgende tilpasninger:

| a) | I artikel 68 foretages følgende ændringer:






  i) | I stk. 1, litra a), indsættes ordene »eller Schweiz« efter ordet »Unionen« |
| --- | --- | --- |

a)

I artikel 68 foretages følgende ændringer:

i)

I stk. 1, litra a), indsættes ordene »eller Schweiz« efter ordet »Unionen«

| ii) | Følgende stykke tilføjes:






  »4. | Når Unionen forhandler med et tredjeland for at indgå en aftale, som fastsætter, at en medlemsstat eller EASA må udstede certifikater på grundlag af certifikater udstedt af det pågældende tredjelands luftfartsmyndigheder, bestræber den sig på at opnå et tilbud om en lignende aftale for Schweiz med det pågældende tredjeland. Schweiz bestræber sig på sin side på at indgå aftaler med tredjelande, som svarer til Unionens aftaler med disse.« |
| --- | --- | --- |

ii)

Følgende stykke tilføjes:

»4.

| b) | I artikel 95 tilføjes følgende stykke:






  »3. | Uanset artikel 12, stk. 2, litra a), i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Den Europæiske Union kan schweiziske statsborgere, som råder over alle deres borgerrettigheder, blive ansat på kontrakt af agenturets administrerende direktør.« |
| --- | --- | --- |

b)

I artikel 95 tilføjes følgende stykke:

»3.

| c) | I artikel 96 tilføjes følgende stykke:

  »Schweiz anvender protokollen vedrørende Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter, jf. bilag A til nærværende bilag, på agenturet i overensstemmelse med tillægget til bilag A.« |
| --- | --- |

c)

I artikel 96 tilføjes følgende stykke:

»Schweiz anvender protokollen vedrørende Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter, jf. bilag A til nærværende bilag, på agenturet i overensstemmelse med tillægget til bilag A.«

| d) | I artikel 102 tilføjes følgende stykke:






  »5. | Schweiz deltager fuldt ud i bestyrelsen og har i denne de samme rettigheder og forpligtelser som EU-medlemsstaterne med undtagelse af stemmeret«. |
| --- | --- | --- |

d)

I artikel 102 tilføjes følgende stykke:

»5.

| e) | I artikel 120 tilføjes følgende stykke:






  »13. | Schweiz medvirker til at yde det finansielle bidrag, der er omhandlet i stk. 1, litra b), efter følgende formel:
  S (0,2/100) + S [1 – (a + b) 0,2/100] c/C
  hvor:







  S | = | den del af agenturets budget, som ikke dækkes af de gebyrer og betalinger, der er omhandlet i stk. 1, litra c) og d) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| a | = | antallet af associerede stater |
| b | = | antallet af EU-medlemsstater |
| c | = | Schweiz' bidrag til ICAO's budget |
| C | = | EU-medlemsstaternes og de associerede staters samlede bidrag til ICAO's budget.« |

e)

I artikel 120 tilføjes følgende stykke:

»13.

S (0,2/100) + S [1 – (a + b) 0,2/100] c/C

hvor:

S

=

den del af agenturets budget, som ikke dækkes af de gebyrer og betalinger, der er omhandlet i stk. 1, litra c) og d)

a

=

antallet af associerede stater

b

=

antallet af EU-medlemsstater

c

=

Schweiz' bidrag til ICAO's budget

C

=

EU-medlemsstaternes og de associerede staters samlede bidrag til ICAO's budget.«

| f) | I artikel 122 tilføjes følgende stykke:






  »6. | Bestemmelserne om Unionens finanskontrol i Schweiz af deltagerne i agenturets aktiviteter findes i bilag B til nærværende bilag.« |
| --- | --- | --- |

f)

I artikel 122 tilføjes følgende stykke:

»6.

| g) | Bilag I til forordningen udvides til at omfatte følgende luftfartøjer som produkter, der er omfattet af artikel 3, stk. 1, litra a), i Kommissionens forordning (EU) nr. 748/2012 af 3. august 2012 om gennemførelsesbestemmelser for luftdygtigheds- og miljøcertificering af luftfartøjer og hermed forbundet materiel, dele og apparatur og for certificering af konstruktions- og produktionsorganisationer (1): | A/c - [HB-JES] — type Gulfstream G-V |
| --- | --- | --- |

g)

Bilag I til forordningen udvides til at omfatte følgende luftfartøjer som produkter, der er omfattet af artikel 3, stk. 1, litra a), i Kommissionens forordning (EU) nr. 748/2012 af 3. august 2012 om gennemførelsesbestemmelser for luftdygtigheds- og miljøcertificering af luftfartøjer og hermed forbundet materiel, dele og apparatur og for certificering af konstruktions- og produktionsorganisationer (1):

A/c - [HB-JES] — type Gulfstream G-V

| | A/c - [HB-ZCW, HB-ZDF] — type MD900. |
| --- | --- |

A/c - [HB-ZCW, HB-ZDF] — type MD900.

| h) | I artikel 132, stk. 1, forstås henvisningen til forordning (EU) 2016/679 for så vidt angår Schweiz som en henvisning til den relevante nationale lovgivning. |
| --- | --- |

h)

I artikel 132, stk. 1, forstås henvisningen til forordning (EU) 2016/679 for så vidt angår Schweiz som en henvisning til den relevante nationale lovgivning.

| i) | Artikel 140, stk. 6, finder ikke anvendelse på Schweiz. |
| --- | --- |

i)

Artikel 140, stk. 6, finder ikke anvendelse på Schweiz.

Kommissionens forordning (EU) nr. 1178/2011 af 3. november 2011 om fastsættelse af tekniske krav og administrative procedurer for flyvebesætninger i civil luftfart i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 216/2008 (EUT L 311 af 25.11.2011, s. 1) som ændret ved:

| — | Kommissionens forordning (EU) nr. 290/2012 (EUT L 100 af 5.4.2012, s. 1) |
| --- | --- |

—

Kommissionens forordning (EU) nr. 290/2012 (EUT L 100 af 5.4.2012, s. 1)

| — | Kommissionens forordning (EU) nr. 70/2014 (EUT L 23 af 28.1.2014, s. 25) |
| --- | --- |

—

Kommissionens forordning (EU) nr. 70/2014 (EUT L 23 af 28.1.2014, s. 25)

| — | Kommissionens forordning (EU) nr. 245/2014 (EUT L 74 af 14.3.2014, s. 33) |
| --- | --- |

—

Kommissionens forordning (EU) nr. 245/2014 (EUT L 74 af 14.3.2014, s. 33)

| — | Kommissionens forordning (EU) 2015/445 (EUT L 74 af 18.3.2015, s. 1) |
| --- | --- |

—

Kommissionens forordning (EU) 2015/445 (EUT L 74 af 18.3.2015, s. 1)

| — | Kommissionens forordning (EU) 2016/539 (EUT L 91 af 7.4.2016, s. 1) |
| --- | --- |

—

Kommissionens forordning (EU) 2016/539 (EUT L 91 af 7.4.2016, s. 1)

| — | Kommissionens forordning (EU) 2018/1065 (EUT L 192 af 30.7.2018, s. 21) |
| --- | --- |

—

Kommissionens forordning (EU) 2018/1065 (EUT L 192 af 30.7.2018, s. 21)

| — | Kommissionens forordning (EU) 2018/1119 (EUT L 204 af 13.8.2018, s. 13) |
| --- | --- |

—

Kommissionens forordning (EU) 2018/1119 (EUT L 204 af 13.8.2018, s. 13)

| — | Kommissionens forordning (EU) 2018/1974 (EUT L 326 af 20.12.2018, s. 1) |
| --- | --- |

—

Kommissionens forordning (EU) 2018/1974 (EUT L 326 af 20.12.2018, s. 1)

| — | Kommissionens forordning (EU) 2019/27 (EUT L 8 af 10.1.2019, s. 1) |
| --- | --- |

—

Kommissionens forordning (EU) 2019/27 (EUT L 8 af 10.1.2019, s. 1)

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/430 (EUT L 75 af 19.3.2019, s. 66) |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/430 (EUT L 75 af 19.3.2019, s. 66)

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/1747 (EUT L 268 af 22.10.2019, s. 23) |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/1747 (EUT L 268 af 22.10.2019, s. 23)

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2020/359 (EUT L 67 af 5.3.2020, s. 82) |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2020/359 (EUT L 67 af 5.3.2020, s. 82)

| — | Kommissionens delegerede forordning (EU) 2020/723 (EUT L 170 af 2.6.2020, s. 1) |
| --- | --- |

—

Kommissionens delegerede forordning (EU) 2020/723 (EUT L 170 af 2.6.2020, s. 1)

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2020/2193 (EUT L 434 af 23.12.2020, s. 13) |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2020/2193 (EUT L 434 af 23.12.2020, s. 13)

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2021/1310 (EUT L 284 af 9.8.2021, s. 15) |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2021/1310 (EUT L 284 af 9.8.2021, s. 15)

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2021/2227 (EUT L 448 af 15.12.2021, s. 39) |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2021/2227 (EUT L 448 af 15.12.2021, s. 39)

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2022/844 (EUT L 148 af 31.5.2022, s. 24). |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2022/844 (EUT L 148 af 31.5.2022, s. 24).

Kommissionens delegerede forordning (EU) 2020/723 af 4. marts 2020 om fastsættelse af detaljerede regler om anerkendelse af tredjelandes certificering af piloter og om ændring af forordning (EU) nr. 1178/2011 (EUT L 170 af 2.6.2020, s. 1).

Rådets forordning (EØF) nr. 3922/91 af 16. december 1991 om harmonisering af tekniske krav og administrative procedurer inden for civil luftfart (EFT L 373 af 31.12.1991, s. 4) (artikel 1-3, artikel 4, stk. 2, artikel 5-11 og artikel 13) som ændret ved:

| — | forordning (EF) nr. 1899/2006 (EUT L 377 af 27.12.2006, s. 1) |
| --- | --- |

—

forordning (EF) nr. 1899/2006 (EUT L 377 af 27.12.2006, s. 1)

| — | forordning (EF) nr. 1900/2006 (EUT L 377 af 27.12.2006, s. 176) |
| --- | --- |

—

forordning (EF) nr. 1900/2006 (EUT L 377 af 27.12.2006, s. 176)

| — | Kommissionens forordning (EF) nr. 8/2008 (EUT L 10 af 12.1.2008, s. 1) |
| --- | --- |

—

Kommissionens forordning (EF) nr. 8/2008 (EUT L 10 af 12.1.2008, s. 1)

| — | Kommissionens forordning (EF) nr. 859/2008 (EUT L 254 af 20.9.2008, s. 1). |
| --- | --- |

—

Kommissionens forordning (EF) nr. 859/2008 (EUT L 254 af 20.9.2008, s. 1).

I henhold til artikel 139 i forordning (EU) 2018/1139 ophæves forordning (EØF) nr. 3922/91 fra datoen for anvendelsen af de detaljerede regler vedtaget i henhold til artikel 32, stk. 1, litra a), i forordning (EU) 2018/1139 om flyve- og tjenestetidsbegrænsninger samt hviletidsbestemmelser for så vidt angår taxaflyvninger, ambulanceflyvninger og erhvervsmæssige lufttransportoperationer med flyvemaskiner med én pilot.

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 996/2010 af 20. oktober 2010 om undersøgelse og forebyggelse af havarier og hændelser inden for civil luftfart og om ophævelse af direktiv 94/56/EF (EØS-relevant tekst) (EUT L 295 af 12.11.2010, s. 35) som ændret ved:

| — | forordning (EU) nr. 376/2014 (EUT L 122 af 24.4.2014, s. 18) |
| --- | --- |

—

forordning (EU) nr. 376/2014 (EUT L 122 af 24.4.2014, s. 18)

| — | forordning (EU) 2018/1139 (EUT L 212 af 22.8.2018, s. 1). |
| --- | --- |

—

forordning (EU) 2018/1139 (EUT L 212 af 22.8.2018, s. 1).

Kommissionens forordning (EF) nr. 104/2004 af 22. januar 2004 om fastsættelse af regler for organisation og sammensætning af klagenævnet for Det Europæiske Luftfartssikkerhedsagentur (EUT L 16 af 23.1.2004, s. 20).

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2111/2005 af 14. december 2005 om opstilling af en fællesskabsliste over luftfartsselskaber med driftsforbud i Fællesskabet og oplysning til passagerer om det transporterende luftfartsselskabs identitet, samt ophævelse af artikel 9 i direktiv 2004/36/EF (EØS-relevant tekst) (EUT L 344 af 27.12.2005, s. 15) som ændret ved:

| — | forordning (EU) 2018/1139 (EUT L 212 af 22.8.2018, s. 1). |
| --- | --- |

—

forordning (EU) 2018/1139 (EUT L 212 af 22.8.2018, s. 1).

Kommissionens forordning (EF) nr. 473/2006 af 22. marts 2006 om gennemførelsesbestemmelser til den fællesskabsliste over luftfartsselskaber med driftsforbud i Fællesskabet, der er omhandlet i kapitel II i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2111/2005 (EØS-relevant tekst) (EUT L 84 af 23.3.2006, s. 8).

Kommissionens forordning (EF) nr. 474/2006 af 22. marts 2006 om opstilling af fællesskabslisten over luftfartsselskaber med driftsforbud i Fællesskabet i henhold til kapitel II i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2111/2005 (EUT L 84 af 23.3.2006, s. 14) som senest ændret ved:

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2022/862 (EUT L 151 af 2.6.2022, s. 45). |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2022/862 (EUT L 151 af 2.6.2022, s. 45).

Kommissionens forordning (EU) nr. 1332/2011 af 16. december 2011 om fastlæggelse af fælles krav til udnyttelse af luftrummet og operationelle procedurer til forebyggelse af kollisioner i luften (EØS-relevant tekst) (EUT L 336 af 20.12.2011, s. 20) som ændret ved:

| — | Kommissionens forordning (EU) 2016/583 (EUT L 101 af 16.4.2016, s. 7). |
| --- | --- |

—

Kommissionens forordning (EU) 2016/583 (EUT L 101 af 16.4.2016, s. 7).

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 646/2012 af 16. juli 2012 om gennemførelsesbestemmelser vedrørende bøder og tvangsbøder i henhold til bestemmelserne i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 216/2008 (EØS-relevant tekst) (EUT L 187 af 17.7.2012, s. 29).

Kommissionens forordning (EU) nr. 748/2012 af 3. august 2012 om gennemførelsesbestemmelser for luftdygtigheds- og miljøcertificering af luftfartøjer og hermed forbundet materiel, dele og apparatur og for certificering af konstruktions- og produktionsorganisationer (EUT L 224 af 21.8.2012, s. 1) som ændret ved:

| — | Kommissionens forordning (EU) nr. 7/2013 (EUT L 4 af 9.1.2013, s. 36) |
| --- | --- |

—

Kommissionens forordning (EU) nr. 7/2013 (EUT L 4 af 9.1.2013, s. 36)

| — | Kommissionens forordning (EU) nr. 69/2014 (EUT L 23 af 28.1.2014, s. 12) |
| --- | --- |

—

Kommissionens forordning (EU) nr. 69/2014 (EUT L 23 af 28.1.2014, s. 12)

| — | Kommissionens forordning (EU) 2015/1039 (EUT L 167 af 1.7.2015, s. 1) |
| --- | --- |

—

Kommissionens forordning (EU) 2015/1039 (EUT L 167 af 1.7.2015, s. 1)

| — | Kommissionens forordning (EU) 2016/5 (EUT L 3 af 6.1.2016, s. 3) |
| --- | --- |

—

Kommissionens forordning (EU) 2016/5 (EUT L 3 af 6.1.2016, s. 3)

| — | Kommissionens delegerede forordning (EU) 2019/897 (EUT L 144 af 3.6.2019, s. 1) |
| --- | --- |

—

Kommissionens delegerede forordning (EU) 2019/897 (EUT L 144 af 3.6.2019, s. 1)

| — | Kommissionens delegerede forordning (EU) 2020/570 (EUT L 132 af 27.4.2020, s. 1) |
| --- | --- |

—

Kommissionens delegerede forordning (EU) 2020/570 (EUT L 132 af 27.4.2020, s. 1)

| — | Kommissionens delegerede forordning (EU) 2021/699 (EUT L 145 af 28.4.2021, s. 1) |
| --- | --- |

—

Kommissionens delegerede forordning (EU) 2021/699 (EUT L 145 af 28.4.2021, s. 1)

| — | Kommissionens delegerede forordning (EU) 2021/1088 (EUT L 236 af 5.7.2021, s. 3) |
| --- | --- |

—

Kommissionens delegerede forordning (EU) 2021/1088 (EUT L 236 af 5.7.2021, s. 3)

| — | Kommissionens delegerede forordning (EU) 2022/201 (EUT L 33 af 15.2.2022, s. 7) |
| --- | --- |

—

Kommissionens delegerede forordning (EU) 2022/201 (EUT L 33 af 15.2.2022, s. 7)

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2022/203 (EUT L 33 af 15.2.2022, s. 46). |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2022/203 (EUT L 33 af 15.2.2022, s. 46).

Kommissionens forordning (EU) nr. 965/2012 af 5. oktober 2012 om fastsættelse af tekniske krav og administrative procedurer for flyveoperationer i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 216/2008 (EUT L 296 af 25.10.2012, s. 1) som ændret ved:

| — | Kommissionens forordning (EU) nr. 800/2013 (EUT L 227 af 24.8.2013, s. 1) |
| --- | --- |

—

Kommissionens forordning (EU) nr. 800/2013 (EUT L 227 af 24.8.2013, s. 1)

| — | Kommissionens forordning (EU) nr. 71/2014 (EUT L 23 af 28.1.2014, s. 27) |
| --- | --- |

—

Kommissionens forordning (EU) nr. 71/2014 (EUT L 23 af 28.1.2014, s. 27)

| — | Kommissionens forordning (EU) nr. 83/2014 (EUT L 28 af 31.1.2014, s. 17) |
| --- | --- |

—

Kommissionens forordning (EU) nr. 83/2014 (EUT L 28 af 31.1.2014, s. 17)

| — | Kommissionens forordning (EU) nr. 379/2014 (EUT L 123 af 24.4.2014, s. 1) |
| --- | --- |

—

Kommissionens forordning (EU) nr. 379/2014 (EUT L 123 af 24.4.2014, s. 1)

| — | Kommissionens forordning (EU) 2015/140 (EUT L 24 af 30.1.2015, s. 5) |
| --- | --- |

—

Kommissionens forordning (EU) 2015/140 (EUT L 24 af 30.1.2015, s. 5)

| — | Kommissionens forordning (EU) 2015/1329 (EUT L 206 af 1.8.2015, s. 21) |
| --- | --- |

—

Kommissionens forordning (EU) 2015/1329 (EUT L 206 af 1.8.2015, s. 21)

| — | Kommissionens forordning (EU) 2015/640 (EUT L 106 af 24.4.2015, s. 18) |
| --- | --- |

—

Kommissionens forordning (EU) 2015/640 (EUT L 106 af 24.4.2015, s. 18)

| — | Kommissionens forordning (EU) 2015/2338 (EUT L 330 af 16.12.2015, s. 1) |
| --- | --- |

—

Kommissionens forordning (EU) 2015/2338 (EUT L 330 af 16.12.2015, s. 1)

| — | Kommissionens forordning (EU) 2016/1199 (EUT L 198 af 23.7.2016, s. 13) |
| --- | --- |

—

Kommissionens forordning (EU) 2016/1199 (EUT L 198 af 23.7.2016, s. 13)

| — | Kommissionens forordning (EU) 2017/363 (EUT L 55 af 2.3.2017, s. 1) |
| --- | --- |

—

Kommissionens forordning (EU) 2017/363 (EUT L 55 af 2.3.2017, s. 1)

| — | Kommissionens forordning (EU) 2018/394 (EUT L 71 af 14.3.2018, s. 1) |
| --- | --- |

—

Kommissionens forordning (EU) 2018/394 (EUT L 71 af 14.3.2018, s. 1)

| — | Kommissionens forordning (EU) 2018/1042 (EUT L 188 af 25.7.2018, s. 3) som ændret ved:






  — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2020/745 (EUT L 176 af 5.6.2020, s. 11) |
| --- | --- | --- |

—

Kommissionens forordning (EU) 2018/1042 (EUT L 188 af 25.7.2018, s. 3) som ændret ved:

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2020/745 (EUT L 176 af 5.6.2020, s. 11)

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2018/1975 (EUT L 326 af 20.12.2018, s. 53) |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2018/1975 (EUT L 326 af 20.12.2018, s. 53)

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/1387 (EUT L 229 af 5.9.2019, s. 1) som ændret ved:






  — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2020/1176 (EUT L 259 af 10.8.2020, s. 10) |
| --- | --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/1387 (EUT L 229 af 5.9.2019, s. 1) som ændret ved:

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2020/1176 (EUT L 259 af 10.8.2020, s. 10)

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/1384 (EUT L 228 af 4.9.2019, s. 106) |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/1384 (EUT L 228 af 4.9.2019, s. 106)

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2020/2036 (EUT L 416 af 11.12.2020, s. 24) nr. 4)-6) i bilaget til forordning (EU) 2020/2036 finder anvendelse i Schweiz siden den 31.12.2020 |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2020/2036 (EUT L 416 af 11.12.2020, s. 24) nr. 4)-6) i bilaget til forordning (EU) 2020/2036 finder anvendelse i Schweiz siden den 31.12.2020

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2021/1062 (EUT L 229 af 29.6.2021, s. 3) |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2021/1062 (EUT L 229 af 29.6.2021, s. 3)

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2021/1296 (EUT L 282 af 5.8.2021, s. 5) |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2021/1296 (EUT L 282 af 5.8.2021, s. 5)

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2021/2237 (EUT L 450 af 16.12.2021, s. 21) |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2021/2237 (EUT L 450 af 16.12.2021, s. 21)

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2022/414 (EUT L 85 af 14.3.2022, s. 4) |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2022/414 (EUT L 85 af 14.3.2022, s. 4)

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2022/790 (EUT L 141 af 20.5.2022, s. 13). |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2022/790 (EUT L 141 af 20.5.2022, s. 13).

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 628/2013 af 28. juni 2013 om Det Europæiske Luftfartssikkerhedsagenturs arbejdsmetoder ved standardinspektioner og overvågning af anvendelsen af bestemmelserne i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 216/2008, og om ophævelse af Kommissionens forordning (EF) nr. 736/2006 (EØS-relevant tekst) (EUT L 179 af 29.6.2013, s. 46).

Kommissionens forordning (EU) nr. 139/2014 af 12. februar 2014 om fastsættelse af krav og administrative procedurer for flyvepladser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 216/2008 (EØS-relevant tekst) (EUT L 44 af 14.2.2014, s. 1) som ændret ved:

| — | Kommissionens forordning (EU) 2017/161 (EUT L 27 af 1.2.2017, s. 99) |
| --- | --- |

—

Kommissionens forordning (EU) 2017/161 (EUT L 27 af 1.2.2017, s. 99)

| — | Kommissionens forordning (EU) 2018/401 (EUT L 72 af 15.3.2018, s. 17) |
| --- | --- |

—

Kommissionens forordning (EU) 2018/401 (EUT L 72 af 15.3.2018, s. 17)

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2020/469 (EUT L 104 af 3.4.2020, s. 1) som ændret ved:






  — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2020/1177 (EUT L 259 af 10.8.2020, s. 12) |
| --- | --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2020/469 (EUT L 104 af 3.4.2020, s. 1) som ændret ved:

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2020/1177 (EUT L 259 af 10.8.2020, s. 12)

| — | Kommissionens delegerede forordning (EU) 2020/1234 (EUT L 282 af 31.8.2020, s. 1) |
| --- | --- |

—

Kommissionens delegerede forordning (EU) 2020/1234 (EUT L 282 af 31.8.2020, s. 1)

| — | Kommissionens delegerede forordning (EU) 2020/2148 (EUT L 428 af 18.12.2020, s. 10) |
| --- | --- |

—

Kommissionens delegerede forordning (EU) 2020/2148 (EUT L 428 af 18.12.2020, s. 10)

| — | Kommissionens delegerede forordning (EU) 2022/208 (EUT L 35 af 17.2.2022, s. 1) |
| --- | --- |

—

Kommissionens delegerede forordning (EU) 2022/208 (EUT L 35 af 17.2.2022, s. 1)

| — | Kommissionens delegerede forordning (EU) 2022/697 (EUT L 130 af 4.5.2022, s. 1). |
| --- | --- |

—

Kommissionens delegerede forordning (EU) 2022/697 (EUT L 130 af 4.5.2022, s. 1).

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/2153 af 16. december 2019 om Den Europæiske Unions Luftfartssikkerhedsagenturs gebyrer og afgifter og om ophævelse af forordning (EU) nr. 319/2014 (EUT L 327 af 17.12.2019, s. 36).

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 376/2014 af 3. april 2014 om indberetning og analyse af samt opfølgning på begivenheder inden for civil luftfart, ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 996/2010 og ophævelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/42/EF, Kommissionens forordning (EF) nr. 1321/2007 og Kommissionens forordning (EF) nr. 1330/2007 (EØS-relevant tekst) (EUT L 122 af 24.4.2014, s. 18) som ændret ved:

| — | forordning (EU) 2018/1139 (EUT L 212 af 22.8.2018, s. 1). |
| --- | --- |

—

forordning (EU) 2018/1139 (EUT L 212 af 22.8.2018, s. 1).

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2021/2082 af 26. november 2021 om gennemførelsesbestemmelser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 376/2014 for så vidt angår den fælles europæiske risikoklassificeringsordning (EUT L 426 af 29.11.2021, s. 32).

Kommissionens forordning (EU) nr. 452/2014 af 29. april 2014 om fastsættelse af tekniske krav og administrative procedurer for tredjelandsoperatørers flyveoperationer i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 216/2008 (EØS-relevant tekst) (EUT L 133 af 6.5.2014, s. 12) som ændret ved:

| — | Kommissionens forordning (EU) 2016/1158 (EUT L 192 af 16.7.2016, s. 21). |
| --- | --- |

—

Kommissionens forordning (EU) 2016/1158 (EUT L 192 af 16.7.2016, s. 21).

Kommissionens forordning (EU) nr. 1321/2014 af 26. november 2014 om vedvarende luftdygtighed af luftfartøjer og luftfartøjsmateriel, -dele og -apparatur og om godkendelse af organisationer og personale, der deltager i disse opgaver (EØS-relevant tekst) (EUT L 362 af 17.12.2014, s. 1) som ændret ved:

| — | Kommissionens forordning (EU) 2015/1088 (EUT L 176 af 7.7.2015, s. 4) |
| --- | --- |

—

Kommissionens forordning (EU) 2015/1088 (EUT L 176 af 7.7.2015, s. 4)

| — | Kommissionens forordning (EU) 2015/1536 (EUT L 241 af 17.9.2015, s. 16) |
| --- | --- |

—

Kommissionens forordning (EU) 2015/1536 (EUT L 241 af 17.9.2015, s. 16)

| — | Kommissionens forordning (EU) 2017/334 (EUT L 50 af 28.2.2017, s. 13) |
| --- | --- |

—

Kommissionens forordning (EU) 2017/334 (EUT L 50 af 28.2.2017, s. 13)

| — | Kommissionens forordning (EU) 2018/750 (EUT L 126 af 23.5.2018, s. 1) |
| --- | --- |

—

Kommissionens forordning (EU) 2018/750 (EUT L 126 af 23.5.2018, s. 1)

| — | Kommissionens forordning (EU) 2018/1142 (EUT L 207 af 16.8.2018, s. 2) |
| --- | --- |

—

Kommissionens forordning (EU) 2018/1142 (EUT L 207 af 16.8.2018, s. 2)

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/1383 (EUT L 228 af 4.9.2019, s. 1) |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/1383 (EUT L 228 af 4.9.2019, s. 1)

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/1384 (EUT L 228 af 4.9.2019, s. 106) |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/1384 (EUT L 228 af 4.9.2019, s. 106)

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2020/270 (EUT L 56 af 27.2.2020, s. 20) |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2020/270 (EUT L 56 af 27.2.2020, s. 20)

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2020/1159 (EUT L 257 af 6.8.2020, s. 14) |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2020/1159 (EUT L 257 af 6.8.2020, s. 14)

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2021/685 (EUT L 143 af 27.4.2021, s. 6) |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2021/685 (EUT L 143 af 27.4.2021, s. 6)

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2021/700 (EUT L 145 af 28.4.2021, s. 20); artikel 1, nr. 1), og nr. 5), 6) og 8) i bilag I til forordning (EU) 2021/700 finder anvendelse i Schweiz siden den 18.5.2021 |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2021/700 (EUT L 145 af 28.4.2021, s. 20); artikel 1, nr. 1), og nr. 5), 6) og 8) i bilag I til forordning (EU) 2021/700 finder anvendelse i Schweiz siden den 18.5.2021

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2021/1963 (EUT L 400 af 12.11.2021, s. 18) |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2021/1963 (EUT L 400 af 12.11.2021, s. 18)

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2022/410 (EUT L 84 af 11.3.2022, s. 20). |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2022/410 (EUT L 84 af 11.3.2022, s. 20).

Kommissionens forordning (EU) 2015/340 af 20. februar 2015 om fastsættelse af tekniske krav og administrative procedurer for flyveledercertifikater i medfør af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 216/2008 og om ændring af Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 923/2012 og om ophævelse af Kommissionens forordning (EU) nr. 805/2011 (EØS-relevant tekst) (EUT L 63 af 6.3.2015, s. 1).

Kommissionens forordning (EU) 2015/640 af 23. april 2015 om supplerende luftdygtighedsspecifikationer for en given type operationer og om ændring af forordning (EU) nr. 965/2012 (EUT L 106 af 24.4.2015, s. 18) som ændret ved:

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/133 (EUT L 25 af 29.1.2019, s. 14) |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/133 (EUT L 25 af 29.1.2019, s. 14)

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2020/1159 (EUT L 257 af 6.8.2020, s. 14) |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2020/1159 (EUT L 257 af 6.8.2020, s. 14)

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2021/97 (EUT L 31 af 29.1.2021, s. 208); artikel 1 i forordning (EU) 2021/97 finder anvendelse i Schweiz siden den 26.2.2021, bortset fra bilag I, nr. 1), der finder anvendelse i Schweiz siden den 16.2.2021. |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2021/97 (EUT L 31 af 29.1.2021, s. 208); artikel 1 i forordning (EU) 2021/97 finder anvendelse i Schweiz siden den 26.2.2021, bortset fra bilag I, nr. 1), der finder anvendelse i Schweiz siden den 16.2.2021.

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/1018 af 29. juni 2015 om opstilling af en liste, der klassificerer begivenheder inden for civil luftfart, som skal indberettes i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 376/2014 (EØS-relevant tekst) (EUT L 163 af 30.6.2015, s. 1) som ændret ved:

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2022/3 (EUT L 1 af 5.1.2022, s. 3). |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2022/3 (EUT L 1 af 5.1.2022, s. 3).

Kommissionens afgørelse (EU) 2016/2357 af 19. december 2016 om manglende effektiv overholdelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 216/2008 og dens gennemførelsesbestemmelser for så vidt angår certifikater udstedt af Hellenic Aviation Training Academy (HATA) og del-66-licenser udstedt på grundlag heraf (meddelt under nummer C(2016) 8645) (EUT L 348 af 21.12.2016, s. 72).

Kommissionens forordning (EU) 2018/395 af 13. marts 2018 om gennemførelsesbestemmelser for flyvning med balloner og flyvebesætningscertifikater til balloner i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1139 (EUT L 71 af 14.3.2018, s. 10) som ændret ved:

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2020/357 (EUT L 67 af 5.3.2020, s. 34) |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2020/357 (EUT L 67 af 5.3.2020, s. 34)

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2021/1874 (EUT L 378 af 26.10.2021, s. 4). |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2021/1874 (EUT L 378 af 26.10.2021, s. 4).

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2018/1976 af 14. december 2018 om gennemførelsesbestemmelser for operation af svævefly og flyvebesætningscertifikater til svævefly i medfør af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1139 (EUT L 326 af 20.12.2018, s. 64) som ændret ved:

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2020/358 (EUT L 67 af 5.3.2020, s. 57) |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2020/358 (EUT L 67 af 5.3.2020, s. 57)

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2021/1874 (EUT L 378 af 26.10.2021, s. 4). |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2021/1874 (EUT L 378 af 26.10.2021, s. 4).

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/494 af 25. marts 2019 om visse aspekter af luftfartssikkerhed for at tage højde for Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirlands udtræden af Unionen (EØS-relevant tekst) (EUT L 85 I af 27.3.2019, s. 11).

Kommissionens delegerede forordning (EU) 2019/945 af 12. marts 2019 om ubemandede luftfartøjssystemer og om tredjelandsoperatører af ubemandede luftfartøjssystemer (EUT L 152 af 11.6.2019, s. 1).

| — | Kommissionens delegerede forordning (EU) 2020/1058 af 27. april 2020 (EUT L 232 af 20.7.2020, s. 1) |
| --- | --- |

—

Kommissionens delegerede forordning (EU) 2020/1058 af 27. april 2020 (EUT L 232 af 20.7.2020, s. 1)

| — | Kommissionens delegerede forordning (EU) 2022/851 af 22. marts 2022 (EUT L 150 af 1.6.2022, s. 21). |
| --- | --- |

—

Kommissionens delegerede forordning (EU) 2022/851 af 22. marts 2022 (EUT L 150 af 1.6.2022, s. 21).

Hvad angår de produkter, der er nævnt i artikel 2, stk. 1, i forordning (EU) 2019/945, anvender Schweiz de retsakter, der er nævnt i samme forordning, således som de er anført i dette bilag, herunder som anført nedenfor, idet det endvidere lægges til grund, at andet led i bilaget også finder anvendelse på disse retsakter:

| — | Forordning (EF) nr. 765/2008 (2) som nævnt i artikel 3, nr. 9), artikel 15, artikel 19, stk. 2, og artikel 39, stk. 1, litra a), i forordning (EU) 2019/945 |
| --- | --- |

—

Forordning (EF) nr. 765/2008 (2) som nævnt i artikel 3, nr. 9), artikel 15, artikel 19, stk. 2, og artikel 39, stk. 1, litra a), i forordning (EU) 2019/945

| — | Forordning (EU) nr. 1025/2012 (3) som nævnt i artikel 3, nr. 20), og artikel 37, stk. 3, i forordning (EU) 2019/945 |
| --- | --- |

—

Forordning (EU) nr. 1025/2012 (3) som nævnt i artikel 3, nr. 20), og artikel 37, stk. 3, i forordning (EU) 2019/945

| — | Direktiv 2009/48/EF (4) som nævnt i artikel 4, stk. 2, og artikel 13, stk. 2, litra c), samt del 1, punkt 10), i bilaget til forordning (EU) 2019/945 |
| --- | --- |

—

Direktiv 2009/48/EF (4) som nævnt i artikel 4, stk. 2, og artikel 13, stk. 2, litra c), samt del 1, punkt 10), i bilaget til forordning (EU) 2019/945

| — | Direktiv 2006/42/EF (5), jf. artikel 4, stk. 2, i forordning (EU) 2019/945, herunder:






  — | Direktiv 73/23/EØF (6) som nævnt i artikel 1, stk. 2, litra k), i direktiv 2006/42/EF og i punkt 1.5.1 i bilag I hertil, idet direktiv 73/23/EØF er blevet ophævet, og henvisningerne hertil skal betragtes som henvisninger til de relevante bestemmelser i direktiv 2014/35/EU (7) |
| --- | --- | --- |

—

Direktiv 2006/42/EF (5), jf. artikel 4, stk. 2, i forordning (EU) 2019/945, herunder:

—

Direktiv 73/23/EØF (6) som nævnt i artikel 1, stk. 2, litra k), i direktiv 2006/42/EF og i punkt 1.5.1 i bilag I hertil, idet direktiv 73/23/EØF er blevet ophævet, og henvisningerne hertil skal betragtes som henvisninger til de relevante bestemmelser i direktiv 2014/35/EU (7)

| — | Forordning (EU) 2019/1020 (8), herunder henvisningerne hertil i artikel 5, stk. 3, i forordning (EU) 2019/945 og i dennes artikel 35 og 36, stk. 1, under hensyntagen til, at henvisninger til de udgåede bestemmelser i forordning (EF) nr. 765/2008 forstås som henvisninger til de relevante bestemmelser i forordning (EU) 2019/1020 (9), herunder også:






  — | Forordning (EU) 2019/515 (10) som nævnt i artikel 8, stk. 2, i forordning (EU) 2019/1020, for så vidt angår produktkontaktpunkter |
| --- | --- | --- |

—

Forordning (EU) 2019/1020 (8), herunder henvisningerne hertil i artikel 5, stk. 3, i forordning (EU) 2019/945 og i dennes artikel 35 og 36, stk. 1, under hensyntagen til, at henvisninger til de udgåede bestemmelser i forordning (EF) nr. 765/2008 forstås som henvisninger til de relevante bestemmelser i forordning (EU) 2019/1020 (9), herunder også:

—

Forordning (EU) 2019/515 (10) som nævnt i artikel 8, stk. 2, i forordning (EU) 2019/1020, for så vidt angår produktkontaktpunkter

| — | Forordning (EF) nr. 765/2008 som nævnt i artikel 11, stk. 5, i forordning (EU) 2019/1020 |
| --- | --- |

—

Forordning (EF) nr. 765/2008 som nævnt i artikel 11, stk. 5, i forordning (EU) 2019/1020

| — | Direktiv 2001/95/EF (11), jf. artikel 20, stk. 4, og artikel 34, stk. 4, i forordning (EU) 2019/1020. |
| --- | --- |

—

Direktiv 2001/95/EF (11), jf. artikel 20, stk. 4, og artikel 34, stk. 4, i forordning (EU) 2019/1020.

Henvisninger til »EU-markedet«, »Unionen« og »EU-sprog« i artikel 1, stk. 1 (sidste del af punktummet), artikel 3, nr. 1), 2), 9) og 12) (første del af punktummet), nr. 21), artikel 4, stk. 1 (sidste del af punktummet), artikel 4, stk. 2, litra a), b) og d), artikel 5, stk. 2, artikel 6, artikel 21, stk. 1 (sidste del af punktummet), artikel 29, stk. 2, og artikel 31, stk. 2, litra p), i forordning (EU) 2019/1020 gælder ligeledes for Schweiz.

Henvisninger til EU-retten i forordning (EU) 2019/1020, artikel 14, stk. 2, og artikel 17 forstås for så vidt angår Schweiz som en henvisning til landets relevante nationale lovgivning.

Henvisninger til »Unionen« og »EU-markedet« i artikel 1, stk. 2, artikel 2, stk. 3, artikel 3, nr. 14), 15), 18) og 19), artikel 6, stk. 1, artikel 7, stk. 2, litra a), artikel 8, stk. 1 og 2, artikel 9, stk. 1, artikel 35, stk. 1, artikel 36, stk. 3, artikel 38, stk. 2, artikel 41, stk. 3, og i den første henvisning i overskriften til afdeling 5 i forordning (EU) 2019/945 gælder ligeledes for Schweiz.

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/947 af 24. maj 2019 om regler og procedurer for operation af ubemandede luftfartøjer (EUT L 152 af 11.6.2019, s. 45) som ændret ved:

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2020/639 af 12. maj 2020 (EUT L 150 af 13.5.2020, s. 1) |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2020/639 af 12. maj 2020 (EUT L 150 af 13.5.2020, s. 1)

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2020/746 af 4. juni 2020 (EUT L 176 af 5.6.2020, s. 13) |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2020/746 af 4. juni 2020 (EUT L 176 af 5.6.2020, s. 13)

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2021/1166 af 15. juli 2021 (EUT L 253 af 16.7.2021, s. 49) |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2021/1166 af 15. juli 2021 (EUT L 253 af 16.7.2021, s. 49)

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2022/425 af 14. marts 2022 (EUT L 87 af 15.3.2022, s. 20) |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2022/425 af 14. marts 2022 (EUT L 87 af 15.3.2022, s. 20)

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2022/525 af 1. april 2022 (EUT L 105 af 4.4.2022, s. 3). |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2022/525 af 1. april 2022 (EUT L 105 af 4.4.2022, s. 3).

Hvad angår ubemandede luftfartøjssystemer anvender Schweiz de retsakter, der er nævnt i forordning (EU) 2019/947, således som de er anført i dette bilag, herunder som anført nedenfor, idet det endvidere lægges til grund, at andet led i bilaget også finder anvendelse på disse retsakter:

| — | Direktiv 2009/48/EF (12), jf. artikel 9, stk. 2, litra a), og artikel 14, stk. 5, litra a), nr. ii), i forordning (EU) 2019/947. |
| --- | --- |

—

Direktiv 2009/48/EF (12), jf. artikel 9, stk. 2, litra a), og artikel 14, stk. 5, litra a), nr. ii), i forordning (EU) 2019/947.

Henvisningen til forordning (EU) 2016/679 (13) i UAS.SPEC.050, punkt 1), litra a), nr. iv), i del B i bilaget til forordning (EU) 2019/947 forstås for så vidt angår Schweiz som en henvisning til landets relevante nationale lovgivning.

Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2019/1128 af 1. juli 2019 om adgangsrettigheder til sikkerhedsanbefalinger og svar herpå, der er registreret i den europæiske centrale database, og om ophævelse af afgørelse 2012/780/EU (EØS-relevant tekst) (EUT L 177 af 2.7.2019, s. 112).

Kommissionens delegerede forordning (EU) 2020/2034 af 6. oktober 2020 om supplerende regler til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 376/2014 for så vidt angår den fælles europæiske risikoklassificeringsordning (EØS-relevant tekst) (EUT L 416 af 11.12.2020, s. 1).

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2021/664 af 22. april 2021 om et regelsæt for U-space (EUT L 139 af 23.4.2021, s. 161).

4.   Luftfartssikkerhed (security)

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 300/2008 af 11. marts 2008 om fælles bestemmelser om sikkerhed (security) inden for civil luftfart og om ophævelse af forordning (EF) nr. 2320/2002 (EØS-relevant tekst) (EUT L 97 af 9.4.2008, s. 72) som ændret ved:

| — | Kommissionens forordning (EU) nr. 18/2010 (EUT L 7 af 12.1.2010, s. 3). |
| --- | --- |

—

Kommissionens forordning (EU) nr. 18/2010 (EUT L 7 af 12.1.2010, s. 3).

Kommissionens forordning (EF) nr. 272/2009 af 2. april 2009 om supplering af de fælles grundlæggende normer for civil luftfartssikkerhed som fastlagt i bilaget til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 300/2008 (EUT L 91 af 3.4.2009, s. 7) som ændret ved:

| — | Kommissionens forordning (EU) nr. 297/2010 (EUT L 90 af 10.4.2010, s. 1) |
| --- | --- |

—

Kommissionens forordning (EU) nr. 297/2010 (EUT L 90 af 10.4.2010, s. 1)

| — | Kommissionens forordning (EU) nr. 720/2011 (EUT L 193 af 23.7.2011, s. 19) |
| --- | --- |

—

Kommissionens forordning (EU) nr. 720/2011 (EUT L 193 af 23.7.2011, s. 19)

| — | Kommissionens forordning (EU) nr. 1141/2011 (EUT L 293 af 11.11.2011, s. 22) |
| --- | --- |

—

Kommissionens forordning (EU) nr. 1141/2011 (EUT L 293 af 11.11.2011, s. 22)

| — | Kommissionens forordning (EU) nr. 245/2013 (EUT L 77 af 20.3.2013, s. 5). |
| --- | --- |

—

Kommissionens forordning (EU) nr. 245/2013 (EUT L 77 af 20.3.2013, s. 5).

Kommissionens forordning (EU) nr. 1254/2009 af 18. december 2009 om fastlæggelse af kriterier for medlemsstaternes fravigelse af de fælles grundlæggende normer for den civile luftfarts sikkerhed og vedtagelse af alternative sikkerhedsforanstaltninger (EØS-relevant tekst) (EUT L 338 af 19.12.2009, s. 17) som ændret ved:

| — | Kommissionens forordning (EU) 2016/2096 (EUT L 326 af 1.12.2016, s. 7). |
| --- | --- |

—

Kommissionens forordning (EU) 2016/2096 (EUT L 326 af 1.12.2016, s. 7).

Kommissionens forordning (EU) nr. 72/2010 af 26. januar 2010 om fastlæggelse af procedurer for gennemførelse af Kommissionens inspektioner på luftfartssikkerhedsområdet (EØS-relevant tekst) (EUT L 23 af 27.1.2010, s. 1) som ændret ved:

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/472 (EUT L 85 af 1.4.2016, s. 28). |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/472 (EUT L 85 af 1.4.2016, s. 28).

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/1998 af 5. november 2015 om detaljerede foranstaltninger til gennemførelse af de fælles grundlæggende normer for luftfartssikkerhed (EØS-relevant tekst) (EUT L 299 af 14.11.2015, s. 1) som ændret ved:

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/2426 (EUT L 334 af 22.12.2015, s. 5) |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/2426 (EUT L 334 af 22.12.2015, s. 5)

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/815 (EUT L 122 af 13.5.2017, s. 1) |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/815 (EUT L 122 af 13.5.2017, s. 1)

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2018/55 (EUT L 10 af 13.1.2018, s. 5) |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2018/55 (EUT L 10 af 13.1.2018, s. 5)

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/103 (EUT L 21 af 24.1.2019, s. 13) som ændret ved:






  — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2020/910 (EUT L 208 af 1.7.2020, s. 43) |
| --- | --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/103 (EUT L 21 af 24.1.2019, s. 13) som ændret ved:

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2020/910 (EUT L 208 af 1.7.2020, s. 43)

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/413 (EUT L 73 af 15.3.2019, s. 98) |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/413 (EUT L 73 af 15.3.2019, s. 98)

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/1583 (EUT L 246 af 26.9.2019, s. 15) som ændret ved:






  — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2020/910 (EUT L 208 af 1.7.2020, s. 43) |
| --- | --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/1583 (EUT L 246 af 26.9.2019, s. 15) som ændret ved:

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2020/910 (EUT L 208 af 1.7.2020, s. 43)

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2020/111 (EUT L 21 af 27.1.2020, s. 1) |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2020/111 (EUT L 21 af 27.1.2020, s. 1)

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2020/910 (EUT L 208 af 1.7.2020, s. 43) |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2020/910 (EUT L 208 af 1.7.2020, s. 43)

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2021/255 (EUT L 58 af 19.2.2021, s. 23); nr. 15), 18)-19) og 32) i bilaget til forordning (EU) 2021/255 finder anvendelse i Schweiz siden den 11.3.2021 |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2021/255 (EUT L 58 af 19.2.2021, s. 23); nr. 15), 18)-19) og 32) i bilaget til forordning (EU) 2021/255 finder anvendelse i Schweiz siden den 11.3.2021

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2022/421 (EUT L 87 af 15.3.2022, s. 1) |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2022/421 (EUT L 87 af 15.3.2022, s. 1)

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2022/463 (EUT L 94 af 23.3.2022, s. 3) |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2022/463 (EUT L 94 af 23.3.2022, s. 3)

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2022/1174 (EUT L 183 af 8.7.2022, s. 35) med undtagelse af det nye punkt 11.1.1, litra b), i forordning (EU) 2015/1998, jf. nr. 35) i bilaget til forordning (EU) 2022/1174. |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2022/1174 (EUT L 183 af 8.7.2022, s. 35) med undtagelse af det nye punkt 11.1.1, litra b), i forordning (EU) 2015/1998, jf. nr. 35) i bilaget til forordning (EU) 2022/1174.

Kommissionens gennemførelsesafgørelse C(2015) 8005 af 16. november 2015 om detaljerede foranstaltninger til gennemførelse af de fælles grundlæggende normer for luftfartssikkerhed, der indeholder oplysninger som omhandlet i artikel 18, litra a), i forordning (EF) nr. 300/2008 (ikke offentliggjort i EUT) som ændret ved:

| — | Kommissionens gennemførelsesafgørelse C(2017) 3030 |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesafgørelse C(2017) 3030

| — | Kommissionens gennemførelsesafgørelse C(2018) 4857 |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesafgørelse C(2018) 4857

| — | Kommissionens gennemførelsesafgørelse C(2019) 132 som ændret ved:






  — | Kommissionens gennemførelsesafgørelse C(2020) 4241 |
| --- | --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesafgørelse C(2019) 132 som ændret ved:

—

Kommissionens gennemførelsesafgørelse C(2020) 4241

| — | Kommissionens gennemførelsesafgørelse C(2021) 0996 |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesafgørelse C(2021) 0996

| — | Kommissionens gennemførelsesafgørelse C(2022) 4638. |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesafgørelse C(2022) 4638.

Kommissionens afgørelse (EU) 2021/2147 af 3. december 2021 om godkendelse af sikkerhedsudstyr i forbindelse med civil luftfart med mærkningen »EU-stempel« (EUT L 433 af 6.12.2021, s. 25).

5.   Lufttrafikstyring

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 549/2004 af 10. marts 2004 om rammerne for oprettelse af et fælles europæisk luftrum (»rammeforordningen«) (EØS-relevant tekst) (EUT L 96 af 31.3.2004, s. 1) som ændret ved:

| — | forordning (EF) nr. 1070/2009 (EUT L 300 af 14.11.2009, s. 34). |
| --- | --- |

—

forordning (EF) nr. 1070/2009 (EUT L 300 af 14.11.2009, s. 34).

Kommissionen kan i Schweiz udøve de beføjelser, som den har fået tillagt ved artikel 6, 8, 10, 11 og 12.

I artikel 10 foretages følgende ændringer:

I stk. 2 ændres ordene »på fællesskabsplan« til »på fællesskabsplan, hvori Schweiz deltager«.

Uanset den horisontale tilpasning, der henvises til i andet led i bilaget til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om luftfart, gælder henvisningerne til »medlemsstaterne« i artikel 5 i forordning (EF) nr. 549/2004 eller i de bestemmelser i afgørelse 1999/468/EF, som der henvises til i nævnte bestemmelse, ikke for Schweiz.

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 550/2004 af 10. marts 2004 om udøvelse af luftfartstjenester i det fælles europæiske luftrum (»luftfartstjenesteforordningen«) (EØS-relevant tekst) (EUT L 96 af 31.3.2004, s. 10) som ændret ved:

| — | forordning (EF) nr. 1070/2009 (EUT L 300 af 14.11.2009, s. 34). |
| --- | --- |

—

forordning (EF) nr. 1070/2009 (EUT L 300 af 14.11.2009, s. 34).

Kommissionen kan i henseende til Schweiz udøve de beføjelser, som den har fået tillagt ved artikel 9a, 9b, 15, 15a, 16 og 17.

Forordningens bestemmelser ændres med henblik på denne aftale således:

| a) | I artikel 3 foretages følgende ændringer:
  I stk. 2 indsættes ordene »og Schweiz« efter ordet »Fællesskabet«. |
| --- | --- |

a)

I artikel 3 foretages følgende ændringer:

I stk. 2 indsættes ordene »og Schweiz« efter ordet »Fællesskabet«.

| b) | I artikel 7 foretages følgende ændringer:
  I stk. 1 og stk. 6 indsættes ordene »og Schweiz« efter ordet »Fællesskabet«. |
| --- | --- |

b)

I artikel 7 foretages følgende ændringer:

I stk. 1 og stk. 6 indsættes ordene »og Schweiz« efter ordet »Fællesskabet«.

| c) | I artikel 8 foretages følgende ændringer:
  I stk. 1 indsættes ordene »og Schweiz« efter ordet »Fællesskabet«. |
| --- | --- |

c)

I artikel 8 foretages følgende ændringer:

I stk. 1 indsættes ordene »og Schweiz« efter ordet »Fællesskabet«.

| d) | I artikel 10 foretages følgende ændringer:
  I stk. 1 indsættes ordene »og Schweiz« efter ordet »Fællesskabet«. |
| --- | --- |

d)

I artikel 10 foretages følgende ændringer:

I stk. 1 indsættes ordene »og Schweiz« efter ordet »Fællesskabet«.

| e) | Artikel 16, stk. 3, affattes således:






  »3. | Kommissionen retter denne afgørelse til medlemsstaterne og underretter tjenesteudøveren herom, for så vidt denne er retligt berørt.« |
| --- | --- | --- |

e)

Artikel 16, stk. 3, affattes således:

»3.

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 551/2004 af 10. marts 2004 om organisation og udnyttelse af det fælles europæiske luftrum (»luftrumsforordningen«) (EØS-relevant tekst) (EUT L 96 af 31.3.2004, s. 20) som ændret ved:

| — | forordning (EF) nr. 1070/2009 (EUT L 300 af 14.11.2009, s. 34). |
| --- | --- |

—

forordning (EF) nr. 1070/2009 (EUT L 300 af 14.11.2009, s. 34).

Kommissionen kan også i Schweiz udøve de beføjelser, som den har fået tillagt ved artikel 3a, 6 og 10.

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 552/2004 af 10. marts 2004 om interoperabilitet i det europæiske lufttrafikstyringsnet (»interoperabilitetsforordningen«) (EØS-relevant tekst) (EUT L 96 af 31.3.2004, s. 26) som ændret ved:

| — | forordning (EF) nr. 1070/2009 (EUT L 300 af 14.11.2009, s. 34). |
| --- | --- |

—

forordning (EF) nr. 1070/2009 (EUT L 300 af 14.11.2009, s. 34).

Kommissionen kan også i Schweiz udøve de beføjelser, som den har fået tillagt ved artikel 4 og 7 samt artikel 10, stk. 3.

Forordningens bestemmelser ændres med henblik på denne aftale således:

| a) | I artikel 5 foretages følgende ændringer:
  I stk. 2 indsættes ordene »eller Schweiz« efter ordet »Fællesskabet«. |
| --- | --- |

a)

I artikel 5 foretages følgende ændringer:

I stk. 2 indsættes ordene »eller Schweiz« efter ordet »Fællesskabet«.

| b) | I artikel 7 foretages følgende ændringer:
  I stk. 4 indsættes ordene »eller Schweiz« efter ordet »Fællesskabet«. |
| --- | --- |

b)

I artikel 7 foretages følgende ændringer:

I stk. 4 indsættes ordene »eller Schweiz« efter ordet »Fællesskabet«.

| c) | I bilag III foretages følgende ændringer:
  I afsnit 3, andet og sidste led, indsættes ordene »eller Schweiz« efter ordet »Fællesskabet«.
  I henhold til artikel 139 i forordning (EU) 2018/1139 ophæves forordning (EF) nr. 552/2004 med virkning fra den 11. september 2018. Dog finder artikel, 4, 5, 6, 6a og 7 i nævnte forordning samt dennes bilag III og IV fortsat anvendelse frem til anvendelsesdatoen for de delegerede retsakter, der er omhandlet i artikel 47 i forordning (EU) 2018/1139, i det omfang disse retsakter omfatter genstanden for de relevante bestemmelser i forordning (EF) nr. 552/2004, og under ingen omstændigheder senere end den 12. september 2023. |
| --- | --- |

c)

I bilag III foretages følgende ændringer:

I afsnit 3, andet og sidste led, indsættes ordene »eller Schweiz« efter ordet »Fællesskabet«.

I henhold til artikel 139 i forordning (EU) 2018/1139 ophæves forordning (EF) nr. 552/2004 med virkning fra den 11. september 2018. Dog finder artikel, 4, 5, 6, 6a og 7 i nævnte forordning samt dennes bilag III og IV fortsat anvendelse frem til anvendelsesdatoen for de delegerede retsakter, der er omhandlet i artikel 47 i forordning (EU) 2018/1139, i det omfang disse retsakter omfatter genstanden for de relevante bestemmelser i forordning (EF) nr. 552/2004, og under ingen omstændigheder senere end den 12. september 2023.

Kommissionens forordning (EF) nr. 2150/2005 af 23. december 2005 om fælles regler for fleksibel udnyttelse af luftrummet (EØS-relevant tekst) (EUT L 342 af 24.12.2005, s. 20).

Kommissionens forordning (EF) nr. 1033/2006 af 4. juli 2006 om procedurekravene for flyveplaner i fasen før flyvning i det fælles europæiske luftrum (EØS-relevant tekst) (EUT L 186 af 7.7.2006, s. 46) som ændret ved:

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 923/2012 (EUT L 281 af 13.10.2012, s. 1) |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 923/2012 (EUT L 281 af 13.10.2012, s. 1)

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 428/2013 (EUT L 127 af 9.5.2013, s. 23) |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 428/2013 (EUT L 127 af 9.5.2013, s. 23)

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/2120 (EUT L 329 af 3.12.2016, s. 70) |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/2120 (EUT L 329 af 3.12.2016, s. 70)

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2018/139 (EUT L 25 af 30.1.2018, s. 4). |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2018/139 (EUT L 25 af 30.1.2018, s. 4).

Kommissionens forordning (EF) nr. 1032/2006 af 6. juli 2006 om krav til automatiske systemer til udveksling af flyvedata med henblik på anmeldelse, koordination og overdragelse af flyvninger mellem flyvekontrolenheder (EØS-relevant tekst) (EUT L 186 af 7.7.2006, s. 27) som ændret ved:

| — | Kommissionens forordning (EF) nr. 30/2009 (EUT L 13 af 17.1.2009, s. 20). |
| --- | --- |

—

Kommissionens forordning (EF) nr. 30/2009 (EUT L 13 af 17.1.2009, s. 20).

Rådets forordning (EF) nr. 219/2007 af 27. februar 2007 om oprettelse af et fællesforetagende til udvikling af en ny generation af det europæiske lufttrafikstyringssystem (SESAR) (EUT L 64 af 2.3.2007, s. 1) som ændret ved:

| — | Rådets forordning (EF) nr. 1361/2008 (EUT L 352 af 31.12.2008, s. 12) |
| --- | --- |

—

Rådets forordning (EF) nr. 1361/2008 (EUT L 352 af 31.12.2008, s. 12)

| — | Rådets forordning (EU) nr. 721/2014 (EUT L 192 af 1.7.2014, s. 1). |
| --- | --- |

—

Rådets forordning (EU) nr. 721/2014 (EUT L 192 af 1.7.2014, s. 1).

Kommissionens forordning (EF) nr. 633/2007 af 7. juni 2007 om krav til anvendelse af en flyvedataoverførselsprotokol med henblik på anmeldelse, samordning og overdragelse af flyvninger mellem flyvekontrolenheder (EØS-relevant tekst) (EUT L 146 af 8.6.2007, s. 7) som ændret ved:

| — | Kommissionens forordning (EU) nr. 283/2011 (EUT L 77 af 23.3.2011, s. 23). |
| --- | --- |

—

Kommissionens forordning (EU) nr. 283/2011 (EUT L 77 af 23.3.2011, s. 23).

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/373 af 1. marts 2017 om fastsættelse af fælles krav til udøvere af lufttrafikstyrings- og luftfartstjenester og andre lufttrafikstyringsnetfunktioner og tilsynet med disse udøvere, om ophævelse af forordning (EF) nr. 482/2008, gennemførelsesforordning (EU) nr. 1034/2011 og (EU) nr. 1035/2011 samt forordning (EU) 2016/1377 og om ændring af forordning (EU) nr. 677/2011 (EØS-relevant tekst) (EUT L 62 af 8.3.2017, s. 1) som ændret ved:

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2020/469 (EUT L 104 af 3.4.2020, s. 1) som ændret ved:






  — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2020/1177 (EUT L 259 af 10.8.2020, s. 12) |
| --- | --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2020/469 (EUT L 104 af 3.4.2020, s. 1) som ændret ved:

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2020/1177 (EUT L 259 af 10.8.2020, s. 12)

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2021/665 (EUT L 139 af 23.4.2021, s. 184) |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2021/665 (EUT L 139 af 23.4.2021, s. 184)

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2021/1338 (EUT L 289 af 12.8.2021, s. 12). |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2021/1338 (EUT L 289 af 12.8.2021, s. 12).

Kommissionens forordning (EF) nr. 29/2009 af 16. januar 2009 om fastlæggelse af krav til datalink-tjenester i det fælles europæiske luftrum (EØS-relevant tekst) (EUT L 13 af 17.1.2009, s. 3) som ændret ved:

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/310 (EUT L 56 af 27.2.2015, s. 30) |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/310 (EUT L 56 af 27.2.2015, s. 30)

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/1170 (EUT L 183 af 9.7.2019, s. 6) |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/1170 (EUT L 183 af 9.7.2019, s. 6)

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2020/208 (EUT L 43 af 17.2.2020, s. 72). |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2020/208 (EUT L 43 af 17.2.2020, s. 72).

Forordningens bestemmelser gælder i forbindelse med denne aftale med følgende tilpasning:

| | »Schweiz UIR« tilføjes i bilag I, del A. |
| --- | --- |

»Schweiz UIR« tilføjes i bilag I, del A.

Kommissionens forordning (EF) nr. 262/2009 af 30. marts 2009 om fastsættelse af krav for den koordinerede tildeling og brug af Mode S-interrogator-koder i det fælles europæiske luftrum (EØS-relevant tekst) (EUT L 84 af 31.3.2009, s. 20) som ændret ved:

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/2345 (EUT L 348 af 21.12.2016, s. 11). |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/2345 (EUT L 348 af 21.12.2016, s. 11).

Kommissionens forordning (EU) nr. 255/2010 af 25. marts 2010 om fastlæggelse af fælles regler for lufttrafikregulering (ATFM) (EØS-relevant tekst) (EUT L 80 af 26.3.2010, s. 10) som ændret ved:

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 923/2012 (EUT L 281 af 13.10.2012, s. 1) |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 923/2012 (EUT L 281 af 13.10.2012, s. 1)

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/1006 (EUT L 165 af 23.6.2016, s. 8) |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/1006 (EUT L 165 af 23.6.2016, s. 8)

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/2159 (EUT L 304 af 21.11.2017, s. 45). |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/2159 (EUT L 304 af 21.11.2017, s. 45).

Kommissionens afgørelse C(2010) 5134 af 29. juli 2010 om udpegning af et præstationsvurderingsorgan for det fælles europæiske luftrum (ikke offentliggjort i EUT).

Kommissionens forordning (EU) nr. 176/2011 af 24. februar 2011 om oplysninger, som skal forelægges forud for oprettelse eller ændring af en funktionel luftrumsblok (EUT L 51 af 25.2.2011, s. 2).

Kommissionens afgørelse C(2011) 4130 af 7. juli 2011 om udnævnelse af en netforvalter for lufttrafikstyringsnetfunktionerne i det fælles europæiske luftrum (EØS-relevant tekst) (ikke offentliggjort i EUT).

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1206/2011 af 22. november 2011 om fastlæggelse af krav til luftfartøjsidentifikation med henblik på overvågning af det fælles europæiske luftrum (EØS-relevant tekst) (EUT L 305 af 23.11.2011, s. 23) som ændret ved:

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2020/587 (EUT L 138 af 30.4.2020, s. 1). |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2020/587 (EUT L 138 af 30.4.2020, s. 1).

Bestemmelser i gennemførelsesforordning (EU) nr. 1206/2011 gælder i forbindelse med denne aftale med følgende tilpasning:

| | »Schweiz UIR« tilføjes i bilag I. |
| --- | --- |

»Schweiz UIR« tilføjes i bilag I.

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1207/2011 af 22. november 2011 om fastlæggelse af krav til overvågningens præstationer og interoperabilitet i det fælles europæiske luftrum (EØS-relevant tekst) (EUT L 305 af 23.11.2011, s. 35) som ændret ved:

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1028/2014 (EUT L 284 af 30.9.2014, s. 7) |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1028/2014 (EUT L 284 af 30.9.2014, s. 7)

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/386 (EUT L 59 af 7.3.2017, s. 34) |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/386 (EUT L 59 af 7.3.2017, s. 34)

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2020/587 (EUT L 138 af 30.4.2020, s. 1) |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2020/587 (EUT L 138 af 30.4.2020, s. 1)

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2022/2 (EUT L 1 af 5.1.2022, s. 1). |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2022/2 (EUT L 1 af 5.1.2022, s. 1).

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 923/2012 af 26. september 2012 om fælles regler for luftrummet og operationelle bestemmelser vedrørende luftfartstjenester og -procedurer og om ændring af gennemførelsesforordning (EU) nr. 1035/2011 og forordning (EF) nr. 1265/2007, (EF) nr. 1794/2006, (EF) nr. 730/2006, (EF) nr. 1033/2006 og (EU) nr. 255/2010 (EØS-relevant tekst) (EUT L 281 af 13.10.2012, s. 1) som ændret ved:

| — | Kommissionens forordning (EU) 2015/340 (EUT L 63 af 6.3.2015, s. 1) |
| --- | --- |

—

Kommissionens forordning (EU) 2015/340 (EUT L 63 af 6.3.2015, s. 1)

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/1185 (EUT L 196 af 21.7.2016, s. 3) |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/1185 (EUT L 196 af 21.7.2016, s. 3)

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/835 (EUT L 124 af 17.5.2017, s. 35) |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/835 (EUT L 124 af 17.5.2017, s. 35)

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2020/469 (EUT L 104 af 3.4.2020, s. 1) som ændret ved:






  — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2020/1177 (EUT L 259 af 10.8.2020, s. 12) |
| --- | --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2020/469 (EUT L 104 af 3.4.2020, s. 1) som ændret ved:

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2020/1177 (EUT L 259 af 10.8.2020, s. 12)

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2020/886 (EUT L 205 af 29.6.2020, s. 14) |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2020/886 (EUT L 205 af 29.6.2020, s. 14)

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2021/666 (EUT L 139 af 23.4.2021, s. 187). |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2021/666 (EUT L 139 af 23.4.2021, s. 187).

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1079/2012 af 16. november 2012 om krav til talekanaladskillelse for det fælles europæiske luftrum (EØS-relevant tekst) (EUT L 320 af 17.11.2012, s. 14) som ændret ved:

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 657/2013 (EUT L 190 af 11.7.2013, s. 37) |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 657/2013 (EUT L 190 af 11.7.2013, s. 37)

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/2345 (EUT L 348 af 21.12.2016, s. 11) |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/2345 (EUT L 348 af 21.12.2016, s. 11)

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/2160 (EUT L 304 af 21.11.2017, s. 47). |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/2160 (EUT L 304 af 21.11.2017, s. 47).

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 409/2013 af 3. maj 2013 om definition af fælles projekter, etablering af en ledelsesordning og afdækning af incitamenter til støtte for gennemførelsen af den europæiske masterplan for lufttrafikstyringen (EØS-relevant tekst) (EUT L 123 af 4.5.2013, s. 1) som ændret ved:

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2021/116 (EUT L 36 af 2.2.2021, s. 10). |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2021/116 (EUT L 36 af 2.2.2021, s. 10).

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2021/116 af 1. februar 2021 om oprettelse af det Fælles Projekt 1 til støtte for gennemførelsen af den europæiske masterplan for lufttrafikstyringen, der er fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 550/2004, om ændring af Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 409/2013 og om ophævelse af Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 716/2014 (EØS-relevant tekst) (EUT L 36 af 2.2.2021, s. 10).

Ved anvendelsen af denne aftale tilpasses bilaget til forordningen således:

| a) | Følgende punkt indsættes efter punkt 1.2.1.r): »s) Zürich Kloten« |
| --- | --- |

a)

Følgende punkt indsættes efter punkt 1.2.1.r): »s) Zürich Kloten«

| b) | Følgende punkt indsættes efter punkt 2.2.1.r): »s) Zürich Kloten« |
| --- | --- |

b)

Følgende punkt indsættes efter punkt 2.2.1.r): »s) Zürich Kloten«

| c) | Følgende punkt indsættes efter punkt 2.2.2.r): »s) Zürich Kloten« |
| --- | --- |

c)

Følgende punkt indsættes efter punkt 2.2.2.r): »s) Zürich Kloten«

| d) | Følgende punkt indsættes efter punkt 2.2.3.bb): »cc) Genève dd) Zürich Kloten«. |
| --- | --- |

d)

Følgende punkt indsættes efter punkt 2.2.3.bb): »cc) Genève dd) Zürich Kloten«.

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2018/1048 af 18. juli 2018 om fastlæggelse af krav til udnyttelsen af luftrummet og operationelle procedurer for performancebaseret navigation (EUT L 189 af 26.7.2018, s. 3).

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/123 af 24. januar 2019 om detaljerede bestemmelser for gennemførelsen af netfunktioner for lufttrafikstyring (ATM) og om ophævelse af Kommissionens forordning (EU) nr. 677/2011 (EØS-relevant tekst) (EUT L 28 af 31.1.2019, s. 1).

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/317 af 11. februar 2019 om oprettelse af en præstations- og afgiftsordning for det fælles europæiske luftrum og om ophævelse af gennemførelsesforordning (EU) nr. 390/2013 og (EU) nr. 391/2013 (EØS-relevant tekst) (EUT L 56 af 25.2.2019, s. 1) som ændret ved:

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2021/1880 (EUT L 380 af 27.10.2021, s. 1). |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2021/1880 (EUT L 380 af 27.10.2021, s. 1).

Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2019/709 af 6. maj 2019 om udnævnelse af netforvalteren for det fælles europæiske luftrums (ATM) netfunktioner for lufttrafikstyring (meddelt under nummer C(2019) 3228) (EUT L 120 af 8.5.2019, s. 27).

Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2021/891 af 2. juni 2021 om fastsættelse af reviderede unionsdækkende præstationsmål for lufttrafikstyringsnettet for den tredje referenceperiode (2020-2024) og om ophævelse af gennemførelsesafgørelse (EU) 2019/903 (EØS-relevant tekst) (EUT L 195 af 3.6.2021, s. 3).

Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2019/2167 af 17. december 2019 om godkendelse af netstrategiplanen for lufttrafikstyringsnetfunktionerne i det fælles europæiske luftrum for perioden 2020-2029 (EUT L 328 af 18.12.2019, s. 89).

Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2019/2168 af 17. december 2019 om udnævnelse af formanden, medlemmerne og deres suppleanter i netadministrationsorganet og af medlemmerne og deres suppleanter i krisekoordineringscellen for europæisk luftfart for lufttrafikstyringsnetfunktioner for den tredje referenceperiode 2020-2024 (EUT L 328 af 18.12.2019, s. 90).

Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2019/2012 af 29. november 2019 om fritagelser efter artikel 14 i forordning (EF) nr. 29/2009 om fastlæggelse af krav til datalink-tjenester i det fælles europæiske luftrum (EØS-relevant tekst) (EUT L 312 af 3.12.2019, s. 95).

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2020/1627 af 3. november 2020 om ekstraordinære foranstaltninger for det fælles europæiske luftrums præstations- og afgiftsordnings tredje referenceperiode (2020-2024) på grund af covid-19-pandemien (EUT L 366 af 4.11.2020, s. 7).

6.   Miljø og støj

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/30/EF af 26. marts 2002 med henblik på bestemmelser og procedurer for indførelse af støjrelaterede driftsrestriktioner i Fællesskabets lufthavne (EØS-relevant tekst) (artikel 1-12 og 14-18) (EFT L 85 af 28.3.2002, s. 40).

(De ændringer af bilag I, der hidrører fra kapitel 8 (Transportpolitik), afsnit G (Lufttransport), punkt 2, i bilag II til akten vedrørende vilkårene for Den Tjekkiske Republiks, Republikken Estlands, Republikken Cyperns, Republikken Letlands, Republikken Litauens, Republikken Ungarns, Republikken Maltas, Republikken Polens, Republikken Sloveniens og Den Slovakiske Republiks tiltrædelse og tilpasningerne af de traktater, der danner grundlag for Den Europæiske Union, er gældende).

Rådets direktiv 89/629/EØF af 4. december 1989 om begrænsning af støjemissionen fra civile subsoniske jetfly (EFT L 363 af 13.12.1989, s. 27).

(Artikel 1-8).

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/93/EF af 12. december 2006 om regulering af operationen af flyvemaskiner, der henhører under bind 1, del II, kapitel 3, i bilag 16 til konventionen angående international civil luftfart, anden udgave (1988) (kodificeret udgave) (EØS-relevant tekst) (EUT L 374 af 27.12.2006, s. 1).

7.   Forbrugerbeskyttelse

Rådets direktiv 90/314/EØF af 13. juni 1990 om pakkerejser, herunder pakkeferier og pakketure (EFT L 158 af 23.6.1990, s. 59) (artikel 1-10).

Rådets direktiv 93/13/EØF af 5. april 1993 om urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler (EFT L 95 af 21.4.1993, s. 29) (artikel 1-11) som ændret ved:

| — | direktiv 2011/83/EU (EUT L 304 af 22.11.2011, s. 64). |
| --- | --- |

—

direktiv 2011/83/EU (EUT L 304 af 22.11.2011, s. 64).

Rådets forordning (EF) nr. 2027/97 af 9. oktober 1997 om luftfartsselskabers erstatningsansvar for så vidt angår lufttransport af passagerer og deres bagage (EFT L 285 af 17.10.1997, s. 1) (artikel 1-8) som ændret ved:

| — | forordning (EF) nr. 889/2002 (EFT L 140 af 30.5.2002, s. 2). |
| --- | --- |

—

forordning (EF) nr. 889/2002 (EFT L 140 af 30.5.2002, s. 2).

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 261/2004 af 11. februar 2004 om fælles bestemmelser om kompensation og bistand til luftfartspassagerer ved boardingafvisning og ved aflysning eller lange forsinkelser og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 295/91 (EØS-relevant tekst) (EUT L 46 af 17.2.2004, s. 1). (Artikel 1-18).

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2006 af 5. juli 2006 om handicappede og bevægelseshæmmede personers rettigheder, når de rejser med fly (EØS-relevant tekst) (EUT L 204 af 26.7.2006, s. 1).

8.   Diverse

Rådets direktiv 2003/96/EF af 27. oktober 2003 om omstrukturering af EF-bestemmelserne for beskatning af energiprodukter og elektricitet (EØS-relevant tekst) (EUT L 283 af 31.10.2003, s. 51).

(Artikel 14, stk. 1, litra b), og artikel 14, stk. 2).

9.   Bilag:

| A | : | Protokol vedrørende Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter |
| --- | --- | --- |
| B | : | Bestemmelser om Den Europæiske Unions finanskontrol af schweiziske deltagere i EASA's aktiviteter |

A

:

Protokol vedrørende Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter

B

:

Bestemmelser om Den Europæiske Unions finanskontrol af schweiziske deltagere i EASA's aktiviteter

---

(1)  
  EUT L 224 af 21.8.2012, s. 1.

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 765/2008 af 9. juli 2008 om kravene til akkreditering og markedsovervågning i forbindelse med markedsføring af produkter og om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 339/93 (EUT L 218 af 13.8.2008, s. 30) som ændret ved forordning (EU) 2019/1020 (EUT L 169 af 25.6.2019, s. 1).

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1025/2012 af 25. oktober 2012 om europæisk standardisering, om ændring af Rådets direktiv 89/686/EØF og 93/15/EØF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/9/EF, 94/25/EF, 95/16/EF, 97/23/EF, 98/34/EF, 2004/22/EF, 2007/23/EF, 2009/23/EF og 2009/105/EF og om ophævelse af Rådets afgørelse 87/95/EØF og Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1673/2006/EF (EUT L 316 af 14.11.2012, s. 12,) senest ændret ved direktiv (EU) 2015/1535 (EUT L 241 af 17.9.2015, s. 1).

(4)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/48/EF af 18. juni 2009 om sikkerhedskrav til legetøj (EUT L 170 af 30.6.2009, s. 1) senest ændret ved Kommissionens direktiv (EU) 2021/903 (EUT L 197 af 4.6.2021, s. 110).

(5)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/42/EF af 17. maj 2006 om maskiner og om ændring af direktiv 95/16/EF (omarbejdning) (EUT L 157 af 9.6.2006, s. 24) senest ændret ved forordning (EU) 2019/1243 (EUT L 198 af 25.7.2019, s. 241).

(6)  Rådets direktiv 73/23/EØF af 19. februar 1973 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om elektrisk materiel bestemt til anvendelse inden for visse spændingsgrænser (EFT L 77 af 26.3.1973, s. 29) som ophævet ved:

| — | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/95/EF af 12. december 2006 (EUT L 374 af 27.12.2006, s. 10) som ophævet ved: |
| --- | --- |

—

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/95/EF af 12. december 2006 (EUT L 374 af 27.12.2006, s. 10) som ophævet ved:

| — | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/35/EU af 26. februar 2014 (EUT L 96 af 29.3.2014, s. 357). |
| --- | --- |

—

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/35/EU af 26. februar 2014 (EUT L 96 af 29.3.2014, s. 357).

(7)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/35/EU af 26. februar 2014 om harmonisering af medlemsstaternes love om tilgængeliggørelse på markedet af elektrisk materiel bestemt til anvendelse inden for visse spændingsgrænser (EUT L 96 af 29.3.2014, s. 357).

(8)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/1020 af 20. juni 2019 om markedsovervågning og produktoverensstemmelse og om ændring af direktiv 2004/42/EF og forordning (EF) nr. 765/2008 og (EU) nr. 305/2011 (EUT L 169 af 25.6.2019, s. 1).

(9)  Jf. artikel 39 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/1020 af 20. juni 2019 om markedsovervågning og produktoverensstemmelse og om ændring af direktiv 2004/42/EF og forordning (EF) nr. 765/2008 og (EU) nr. 305/2011.

(10)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/515 af 19. marts 2019 om gensidig anerkendelse af varer, der lovligt markedsføres i en anden medlemsstat, og om ophævelse af forordning (EF) nr. 764/2008 (EUT L 91 af 29.3.2019, s. 1).

(11)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/95/EF af 3. december 2001 om produktsikkerhed i almindelighed (EFT L 11 af 15.1.2002, s. 4) senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 596/2009 (EUT L 188 af 18.7.2009, s. 14).

(12)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/48/EF af 18. juni 2009 om sikkerhedskrav til legetøj (EUT L 170 af 30.6.2009, s. 1) senest ændret ved Kommissionens direktiv (EU) 2021/903 (EUT L 197 af 4.6.2021, s. 110).

(13)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/679 af 27. april 2016 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger og om ophævelse af direktiv 95/46/EF (generel forordning om databeskyttelse) (EUT L 119 af 4.5.2016, s. 1).

---

BILAG A

Protokol vedrørende Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter

DE HØJE KONTRAHERENDE PARTER,

(2)

SOM TAGER I BETRAGTNING, at Den Europæiske Union og Euratom i henhold til artikel 343 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og artikel 191 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab (Euratom) på medlemsstaternes områder nyder de for opfyldelsen af deres opgaver nødvendige privilegier og immuniteter,

ER BLEVET ENIGE OM følgende bestemmelser, der knyttes som bilag til traktaten om Den Europæiske Union, traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab:

KAPITEL I

Den Europæiske Unions ejendom, pengemidler, aktiver og forretninger

Den Europæiske Unions ejendom, pengemidler, aktiver og forretninger

Artikel 1

Unionens lokaler og bygninger er ukrænkelige. De er fritaget for ransagning, rekvisition, beslaglæggelse og ekspropriation. Unionens ejendom og aktiver kan ikke uden bemyndigelse fra Domstolen gøres til genstand for tvangsforanstaltninger, hvad enten disse er af administrativ eller judiciel art.

Artikel 2

Unionens arkiver er ukrænkelige.

Artikel 3

Unionen, dens aktiver, indtægter og øvrige ejendom er fritaget for alle direkte skatter.

Medlemsstaternes regeringer skal, hver gang det er muligt, træffe egnede forholdsregler med henblik på eftergivelse eller tilbagebetaling af indirekte skatter og afgifter, der indgår i prisen for fast ejendom eller løsøre, når Unionen til tjenestebrug foretager større indkøb, hvis pris omfatter skatter og afgifter af denne art. Anvendelsen af disse bestemmelser må dog ikke fordreje konkurrencevilkårene inden for Unionen.

Der indrømmes ingen fritagelse for skatter, afgifter og gebyrer, som blot udgør betaling for almennyttige offentlige ydelser.

Artikel 4

Unionen er fritaget for al told, såvel som for forbud og restriktioner vedrørende indførsel og udførsel af genstande, der er bestemt til tjenestebrug; de således indførte genstande må ikke afhændes i det land, til hvilket de er blevet importeret — hverken mod eller uden vederlag — medmindre det sker på betingelser, som godkendes af det pågældende lands regering.

Unionen er endvidere fritaget for al told samt for forbud og restriktioner vedrørende indførsel og udførsel af dens publikationer.

KAPITEL II

Meddelelser og passérsedler

Meddelelser og passérsedler

Artikel 5

Unionens institutioner skal med hensyn til deres tjenstlige meddelelser og forsendelse af alle deres dokumenter på enhver medlemsstats område tilstås samme behandling, som den pågældende stat tilstår diplomatiske repræsentationer.

Unionens institutioners tjenstlige korrespondance og andre tjenstlige meddelelser må ikke være genstand for censur.

Artikel 6

Formændene for Unionens institutioner kan for disse institutioners medlemmer og ansatte udstede passérsedler, hvis form bestemmes af Rådet, der træffer afgørelse med simpelt flertal, og som skal anerkendes af medlemsstaternes myndigheder som gyldig rejselegitimation. Disse passérsedler udstedes til tjenestemænd og øvrige ansatte i henhold til de betingelser, der er fastsat i vedtægten for tjenestemænd og i ansættelsesvilkårene for andre ansatte i Unionen.

Kommissionen kan indgå aftaler om anerkendelse af disse passérsedler som gyldig rejselegitimation på tredjelands område.

KAPITEL III

Medlemmer af Europa-Parlamentet

Medlemmer af Europa-Parlamentet

Artikel 7

Europa-Parlamentets medlemmer er hverken administrativt eller på anden måde undergivet nogen begrænsning i deres bevægelsesfrihed på vej til eller fra Europa-Parlamentets mødested.

Med hensyn til toldforhold og valutakontrol tilstås Europa-Parlamentets medlemmer:

| a) | af deres egen regering samme lettelser, som tilstås højere tjenestemænd, der begiver sig til udlandet i midlertidigt officielt hverv |
| --- | --- |

a)

af deres egen regering samme lettelser, som tilstås højere tjenestemænd, der begiver sig til udlandet i midlertidigt officielt hverv

| b) | af de øvrige medlemsstaters regeringer samme lettelser, som tilstås repræsentanter fra fremmede regeringer i midlertidigt officielt hverv. |
| --- | --- |

b)

af de øvrige medlemsstaters regeringer samme lettelser, som tilstås repræsentanter fra fremmede regeringer i midlertidigt officielt hverv.

Artikel 8

Europa-Parlamentets medlemmer kan hverken eftersøges, tilbageholdes eller retsforfølges på grund af meningstilkendegivelser eller stemmeafgivelser under udøvelsen af deres hverv.

Artikel 9

Under Europa-Parlamentets mødeperioder nyder medlemmerne:

| a) | på deres eget lands område de immuniteter, der tilstås medlemmerne af deres lands lovgivende forsamling |
| --- | --- |

a)

på deres eget lands område de immuniteter, der tilstås medlemmerne af deres lands lovgivende forsamling

| b) | på en anden medlemsstats område fritagelse for enhver form for tilbageholdelse og retsforfølgning. |
| --- | --- |

b)

på en anden medlemsstats område fritagelse for enhver form for tilbageholdelse og retsforfølgning.

De er ligeledes dækket af immuniteten på vej til eller fra Europa-Parlamentets mødested.

Immuniteten kan ikke påberåbes af et medlem, som gribes på fersk gerning, og kan ikke hindre Europa-Parlamentets ret til at ophæve et af dets medlemmers immunitet.

KAPITEL IV

Repræsentanter for medlemsstaterne, som deltager i arbejdet i Den Europæiske Unions institutioner

Repræsentanter for medlemsstaterne, som deltager i arbejdet i Den Europæiske Unions institutioner

Artikel 10

Repræsentanterne for medlemsstaterne, som deltager i arbejdet i Unionens institutioner, såvel som deres rådgivere og tekniske eksperter, nyder under udøvelsen af deres hverv og under rejse til og fra mødestedet sædvanlige privilegier, immuniteter og lettelser.

Denne artikel finder ligeledes anvendelse på medlemmerne af Unionens rådgivende organer.

KAPITEL V

Den Europæiske Unions tjenestemænd og øvrige ansatte

Den Europæiske Unions tjenestemænd og øvrige ansatte

Artikel 11

Unionens tjenestemænd og øvrige ansatte skal uanset deres nationalitet på hver medlemsstats område nyde følgende privilegier og immuniteter:

| a) | fritagelse for retsforfølgning for de i embeds medfør foretagne handlinger, herunder mundtlige og skriftlige ytringer, dog med det forbehold, at bestemmelserne i traktaterne dels om reglerne vedrørende tjenestemænds og øvrige ansattes ansvar over for Unionen, dels om Den Europæiske Unions Domstols kompetence til at afgøre tvister mellem Unionen og dens tjenestemænd og øvrige ansatte, finder anvendelse. Denne fritagelse gælder også efter tjenesteforholdets ophør |
| --- | --- |

a)

fritagelse for retsforfølgning for de i embeds medfør foretagne handlinger, herunder mundtlige og skriftlige ytringer, dog med det forbehold, at bestemmelserne i traktaterne dels om reglerne vedrørende tjenestemænds og øvrige ansattes ansvar over for Unionen, dels om Den Europæiske Unions Domstols kompetence til at afgøre tvister mellem Unionen og dens tjenestemænd og øvrige ansatte, finder anvendelse. Denne fritagelse gælder også efter tjenesteforholdets ophør

| b) | fritagelse sammen med deres ægtefæller og familiemedlemmer, der forsørges af dem, for indvandringsrestriktioner og bestemmelser om registrering af udlændinge |
| --- | --- |

b)

fritagelse sammen med deres ægtefæller og familiemedlemmer, der forsørges af dem, for indvandringsrestriktioner og bestemmelser om registrering af udlændinge

| c) | med hensyn til valuta- og omvekslingsbestemmelser de samme lettelser, som sædvanligvis indrømmes tjenestemænd i internationale organisationer |
| --- | --- |

c)

med hensyn til valuta- og omvekslingsbestemmelser de samme lettelser, som sædvanligvis indrømmes tjenestemænd i internationale organisationer

| d) | ret til ved deres tiltræden af stillingen i det pågældende land toldfrit at indføre deres bohave og ejendele samt ret til ved udløbet af deres tjenestetid i det pågældende land toldfrit at genudføre deres bohave og ejendele, i begge tilfælde under forbehold af de betingelser, som regeringen i det land, hvori retten udøves, måtte finde fornødne |
| --- | --- |

d)

ret til ved deres tiltræden af stillingen i det pågældende land toldfrit at indføre deres bohave og ejendele samt ret til ved udløbet af deres tjenestetid i det pågældende land toldfrit at genudføre deres bohave og ejendele, i begge tilfælde under forbehold af de betingelser, som regeringen i det land, hvori retten udøves, måtte finde fornødne

| e) | ret til toldfrit til personligt brug at indføre deres motorkøretøj, såfremt det er erhvervet i deres sidste bopælsland eller i det land, hvor de er statsborgere, under de vilkår, der gælder på dette lands hjemmemarked, samt ret til toldfrit at genudføre det, i begge tilfælde under forbehold af de betingelser, som regeringen i det pågældende land måtte finde fornødne. |
| --- | --- |

e)

ret til toldfrit til personligt brug at indføre deres motorkøretøj, såfremt det er erhvervet i deres sidste bopælsland eller i det land, hvor de er statsborgere, under de vilkår, der gælder på dette lands hjemmemarked, samt ret til toldfrit at genudføre det, i begge tilfælde under forbehold af de betingelser, som regeringen i det pågældende land måtte finde fornødne.

Artikel 12

Løn, vederlag og honorarer, som Unionen udbetaler sine tjenestemænd og øvrige ansatte, beskattes til fordel for Unionen på de betingelser og efter den fremgangsmåde, der fastsættes af Europa-Parlamentet og Rådet ved forordning efter den almindelige lovgivningsprocedure og efter høring af de berørte institutioner.

Tjenestemændene og de øvrige ansatte fritages for national beskatning af løn, vederlag og honorarer, som de modtager fra Unionen.

Artikel 13

Unionens tjenestemænd og øvrige ansatte, som udelukkende med henblik på virksomhed i Unionens tjeneste tager ophold på en anden medlemsstats område end den stat, hvori de ved deres tiltræden i Unionens tjeneste havde bopæl i skattemæssig henseende, skal med hensyn til beskatning af indkomst og formue og til arveafgift samt til anvendelsen af de mellem Unionens medlemsstater indgåede overenskomster til undgåelse af dobbeltbeskatning af begge de nævnte stater betragtes, som om de havde bevaret deres tidligere bopæl, under forudsætning af at denne var beliggende i en af Unionens medlemsstater. Denne bestemmelse finder ligeledes anvendelse på ægtefællen, i det omfang denne ikke er selverhvervende, og på børn, som de i denne artikel nævnte personer tager vare på og forsørger.

Løsøre, der tilhører de i foregående stykke omhandlede personer, og som befinder sig på opholdslandets område, fritages for arveafgift i denne stat; ved fastsættelsen af sådan afgift betragtes løsøret, under forbehold af tredjelands ret og af eventuel anvendelse af bestemmelser i internationale overenskomster vedrørende dobbeltbeskatning, som om det befandt sig i den stat, hvor det skattemæssige hjemsted findes.

En bopæl, der udelukkende er erhvervet med henblik på virksomhed i andre internationale organisationers tjeneste, tages ikke i betragtning ved anvendelsen af denne artikels bestemmelser.

Artikel 14

Europa-Parlamentet og Rådet fastlægger ved forordning efter den almindelige lovgivningsprocedure og efter høring af de berørte institutioner den ordning for sociale ydelser, som skal gælde for Unionens tjenestemænd og øvrige ansatte.

Artikel 15

Europa-Parlamentet og Rådet bestemmer ved forordning efter den almindelige lovgivningsprocedure og efter høring af andre interesserede institutioner, hvilke grupper af Unionens tjenestemænd og øvrige ansatte bestemmelserne i artikel 11, artikel 12, andet afsnit, og artikel 13 finder anvendelse på helt eller delvist.

Medlemsstaternes regeringer vil med regelmæssige mellemrum blive underrettet om navn, stilling og adresse på de tjenestemænd og øvrige ansatte, der tilhører disse grupper.

KAPITEL VI

Privilegier og immuniteter for de repræsentationer for tredjelande, der er akkrediteret hos Unionen

Privilegier og immuniteter for de repræsentationer for tredjelande, der er akkrediteret hos Unionen

Artikel 16

Den medlemsstat, på hvis område Unionens hovedsæde befinder sig, indrømmer tredjelandes repræsentationer, der er akkrediteret hos Unionen, sædvanlige diplomatiske privilegier og immuniteter.

KAPITEL VII

Almindelige bestemmelser

Almindelige bestemmelser

Artikel 17

Privilegier, immuniteter og lettelser indrømmes Unionens tjenestemænd og øvrige ansatte udelukkende i Unionens interesse.

Enhver af Unionens institutioner skal ophæve den immunitet, der er tilstået en tjenestemand eller anden ansat, såfremt den skønner, at ophævelse af immuniteten ikke strider mod Unionens interesser.

Artikel 18

Ved anvendelse af denne protokol handler Unionens institutioner i gensidig forståelse med de pågældende medlemsstaters ansvarlige myndigheder.

Artikel 19

Artikel 11-14 og 17 finder anvendelse på Kommissionens medlemmer.

Artikel 20

Artikel 11-14 og 17 finder anvendelse på Den Europæiske Unions Domstols dommere, generaladvokater, justitssekretærer og assisterende referenter under forbehold af bestemmelserne i artikel 3 i protokollen om statutten for Den Europæiske Unions Domstol vedrørende dommernes og generaladvokaternes fritagelse for retsforfølgning.

Artikel 21

Denne protokol finder ligeledes anvendelse på Den Europæiske Investeringsbank, på medlemmerne af dens organer, på dens personale og på de repræsentanter for medlemsstaterne, der deltager i dens arbejde, dog under forbehold af bestemmelserne i protokollen om Bankens vedtægter.

Den Europæiske Investeringsbank er i øvrigt fritaget for alle skatter og lignende afgifter i anledning af udvidelser af dens kapital, såvel som for de forskellige formaliteter, som måtte være forbundet hermed i det land, hvor den har sit sæde. Tilsvarende skal dens opløsning og likvidation heller ikke give anledning til nogen skatteopkrævning. Endelig skal Bankens og dens organers arbejde, for så vidt det udøves på de i vedtægterne fastlagte betingelser, ikke medføre pålæggelse af omsætningsafgifter.

Artikel 22

Denne protokol gælder også for Den Europæiske Centralbank, for medlemmerne af dens besluttende organer og for dens personale under forbehold af bestemmelserne i protokollen om statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank.

Den Europæiske Centralbank er i øvrigt fritaget for alle skatter og lignende afgifter i anledning af udvidelser af dens kapital, såvel som for de forskellige formaliteter, som måtte være forbundet hermed i det land, hvor den har sit sæde. Bankens og dens besluttende organers virksomhed i henhold til statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank pålægges ikke nogen form for omsætningsafgift.

---

Tillæg til BILAG A

NÆRMERE BESTEMMELSER FOR ANVENDELSEN AF PROTOKOLLEN VEDRØRENDE DEN EUROPÆISKE UNIONS PRIVILEGIER OG IMMUNITETER I SCHWEIZ

1.   Udvidelse af anvendelsen til Schweiz

Henvisninger til medlemsstaterne i protokollen om Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter (i det følgende benævnt »protokollen«) omfatter også Schweiz, medmindre andet udtrykkeligt fastsættes i de følgende bestemmelser.

2.   Agenturets fritagelse for indirekte skatter (herunder moms)

Der opkræves ikke moms i Schweiz for varer og tjenesteydelser, der eksporteres fra Schweiz. Moms, der opkræves ved levering af varer og tjenesteydelser til tjenestebrug til agenturet i Schweiz, skal ifølge protokollens artikel 3, andet afsnit, tilbagebetales. Der indrømmes momsfritagelse, hvis den samlede købspris på de varer eller tjenesteydelser, der er angivet på fakturaen eller på et tilsvarende dokument, udgør mindst 100 CHF (inkl. skatter og afgifter).

Momsen tilbagebetales efter indsendelse af de relevante schweiziske formularer til »Administration fédérale des contributions, Division principale de la TVA«. Ansøgningerne behandles i princippet inden for tre måneder fra indsendelsen af ansøgningen og de nødvendige bilag.

3.   Procedurer for anvendelsen af reglerne for agenturets personale

For så vidt angår protokollens artikel 12, andet afsnit, fritager Schweiz ifølge egne retsprincipper agenturets tjenestemænd og øvrige ansatte, jf. artikel 2 i Rådets forordning (EKSF, Euratom, EØF) nr. 549/69 (1), for alle skatter, der opkræves af de føderale, kantonale og kommunale myndigheder af lønninger, vederlag og honorarer, der udbetales af Den Europæiske Union, og som beskattes til fordel for Den Europæiske Union.

Schweiz betragtes ikke som en medlemsstat i betydningen i punkt 1 ovenfor med henblik på anvendelsen af protokollens artikel 13.

Agenturets tjenestemænd og øvrige ansatte samt de medlemmer af deres familie, der er tilsluttet socialsikringsordningen for Den Europæiske Unions tjenestemænd og øvrige ansatte, har ikke pligt til at være tilsluttet den schweiziske socialsikringsordning.

Den Europæiske Unions Domstol har enekompetence i alle spørgsmål vedrørende forholdet mellem agenturet eller Kommissionen og dets personale med hensyn til anvendelsen af Rådets forordning (EØF, Euratom, EKSF) nr. 259/68 (2) og andre bestemmelser i EU-retten om arbejdsforhold.

---

(1)  Rådets forordning (Euratom, EKSF, EØF) nr. 549/69 af 25. marts 1969 om fastsættelse af de grupper af De Europæiske Fællesskabers tjenestemænd og øvrige ansatte, på hvilke bestemmelserne i artikel 12, artikel 13, andet afsnit, og artikel 14 i protokollen vedrørende Fællesskabernes privilegier og immuniteter skal finde anvendelse (EFT L 74 af 27.3.1969, s. 1). Senest ændret ved Kommissionen forordning (EF) nr. 1749/2002 (EFT L 264 af 2.10.2002, s. 13).

(2)  Rådets forordning (EØF, Euratom, EKSF) nr. 259/68 af 29. februar 1968 om vedtægten for tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber og om ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i disse Fællesskaber samt om særlige midlertidige foranstaltninger for tjenestemænd i Kommissionen (Vilkårene for de øvrige ansatte) (EFT L 56 af 4.3.1968, s. 1). Senest ændret ved Kommissionen forordning (EF) nr. 2104/2005 (EUT L 337 af 22.12.2005, s. 7).

---

BILAG B

Finanskontrol af schweiziske deltagere i Det Europæiske Luftfartssikkerhedsagenturs aktiviteter

Artikel 1

Direkte kommunikation

Agenturet og Kommissionen kommunikerer direkte med alle personer eller enheder, der er hjemmehørende i Schweiz, og som deltager i agenturets aktiviteter, enten som kontrahenter, som deltagere i agenturets programmer, som modtagere af en betaling over agenturets eller Fællesskabets budget eller som underkontrahenter. De pågældende kan direkte til Kommissionen og agenturet sende alle oplysninger og relevante dokumenter, som de skal meddele i henhold til de bestemmelser, der henvises til i denne afgørelse, samt til de kontrakter eller aftaler, der er indgået, og de afgørelser, der er truffet i medfør af disse.

Artikel 2

Kontrol

1.   Ifølge Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (1) og den finansforordning, som agenturets bestyrelse vedtog den 26. marts 2003, ifølge Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 23. december 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (2), og ifølge de øvrige bestemmelser, som nærværende afgørelse henviser til, kan det i kontrakter og aftaler, der indgås, og afgørelser, der træffes med modtagere hjemmehørende i Schweiz, fastsættes, at ansatte i agenturet eller Kommissionen eller andre personer, der er bemyndiget af agenturet eller Kommissionen, til enhver tid kan foretage videnskabelig, finansiel, teknologisk og anden revision hos modtagerne og deres underkontrahenter.

2.   Ansatte i agenturet eller Kommissionen eller andre personer, der er bemyndiget af agenturet eller Kommissionen, skal have uhindret adgang til arbejdssteder, lokaler og dokumenter samt alle nødvendige informationer, herunder også i elektronisk form, med henblik på gennemførelse af denne revision. Denne adgangsret skal udtrykkeligt fremgå af kontrakter eller aftaler, der indgås ifølge de bestemmelser, som nærværende afgørelse henviser til.

3.   Den Europæiske Revisionsret har samme rettigheder som Kommissionen.

4.   Revisionen kan finde sted fem år efter nærværende afgørelses udløb eller i overensstemmelse med betingelserne i de kontrakter og aftaler, der er indgået, eller de afgørelser, der er truffet.

5.   Den schweiziske forbundsfinanskontrol underrettes på forhånd om revisioner, der gennemføres på schweizisk område. Denne underretning er ikke en retlig forudsætning for gennemførelsen af revisionerne.

Artikel 3

Kontrol på stedet

1.   Som led i denne aftale bemyndiges Kommissionen (OLAF) til at foretage kontrol og inspektion på stedet på schweizisk område i overensstemmelse med betingelserne og reglerne i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2185/96 af 11. november 1996 om Kommissionens kontrol og inspektion på stedet med henblik på beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser mod svig og andre uregelmæssigheder (3).

2.   Kommissionen forbereder og gennemfører kontrol og inspektion på stedet i nært samarbejde med den schweiziske forbundsfinanskontrol eller andre kompetente schweiziske myndigheder, der er udpeget af forbundsfinanskontrollen, og som underrettes i god tid om kontrollens og inspektionens indhold, formål og retsgrundlag, således at de kan yde den fornødne bistand. Med henblik herpå kan de kompetente schweiziske myndigheder deltage i kontrollen og inspektionen på stedet.

3.   Hvis de berørte kompetente schweiziske myndigheder ønsker det, gennemføres den pågældende kontrol og inspektion på stedet af Kommissionen og de kompetente schweiziske myndigheder i fællesskab.

4.   Hvis deltagerne i programmet modsætter sig kontrol eller inspektion på stedet, yder de schweiziske myndigheder i overensstemmelse med de nationale bestemmelser Kommissionens inspektører den bistand, der er nødvendig for, at de kan udføre den kontrol og inspektion på stedet, som de er blevet pålagt.

5.   Kommissionen meddeler så hurtigt som muligt den schweiziske forbundsfinanskontrol alle oplysninger om uregelmæssigheder eller mistanke om uregelmæssigheder, som den har fået kendskab til under gennemførelsen af kontrollen eller inspektionen på stedet. Kommissionen skal under alle omstændigheder underrette ovennævnte myndighed om resultatet af sådanne kontroller og inspektioner.

Artikel 4

Information og samråd

1.   For at sikre, at dette bilag gennemføres korrekt, udveksler de kompetente myndigheder i Schweiz og i Fællesskabet jævnligt oplysninger, og de iværksætter samråd, når den ene eller den anden af parterne anmoder herom.

2.   De kompetente schweiziske myndigheder underretter straks agenturet og Kommissionen om alle elementer, de får kendskab til, som kan give formodning om eventuelle uregelmæssigheder i forbindelse med indgåelsen og gennemførelsen af kontrakter og aftaler, der indgås i henhold til de bestemmelser, som denne afgørelse henviser til.

Artikel 5

Fortrolighed

Alle oplysninger, der er blevet meddelt eller modtaget i medfør af dette bilag, er, uanset formen, omfattet af tavshedspligt og nyder den samme beskyttelse som den, lignende oplysninger har efter den schweiziske lovgivning og efter de tilsvarende bestemmelser, der gælder for Fællesskabets institutioner. Oplysningerne må ikke meddeles til andre end dem, der i fællesskabsinstitutionerne, medlemsstaterne eller Schweiz i kraft af deres hverv skal have kendskab til dem, eller anvendes til andre formål end til at sikre en effektiv beskyttelse af de kontraherende parters finansielle interesser.

Artikel 6

Administrative foranstaltninger og sanktioner

Uden at det berører anvendelsen af den schweiziske strafferet, kan agenturet eller Kommissionen pålægge administrative foranstaltninger og sanktioner i overensstemmelse med Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 og Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2342/2002 af 23. december 2002 samt Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 af 18. december 1995 om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser (4).

Artikel 7

Inddrivelse og tvangsfuldbyrdelse

Agenturets eller Kommissionens afgørelser, der vedtages som led i anvendelsen af denne afgørelse, og som indebærer en forpligtelse for andre end stater til at betale en pengeydelse, kan tvangsfuldbyrdes i Schweiz.

Fuldbyrdelsespåtegning skal efter en kontrol, der kun omfatter ægtheden af det pågældende fuldbyrdelsesgrundlag, påføres af den myndighed, som den schweiziske regering har udpeget og anmeldt for agenturet og Kommissionen. Tvangsfuldbyrdelsen skal finde sted efter de schweiziske retsplejeregler. Lovligheden af den afgørelse, der udgør fuldbyrdelsesgrundlaget, er underlagt Den Europæiske Unions Domstols kontrol.

Afgørelser, der træffes af Den Europæiske Unions Domstol i medfør af en voldgiftsbestemmelse, har fuldbyrdelseskraft på samme betingelser.

---

(1)  
  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

1

(2)  
  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.

2

(3)  
  EFT L 292 af 15.11.1996, s. 2.

3

(4)  
  EFT L 312 af 23.12.1995, s. 1.

4

---