# Eiropas Savienības C 239/2017

| | ISSN 1977-0952 |
| --- | --- |
| Eiropas Savienības
  Oficiālais Vēstnesis | C 239 |
| | |
| Izdevums latviešu valodā | Informācija un paziņojumi | 60. gadagājums2017. gada 24. jūlijs |

ISSN 1977-0952

Eiropas Savienības

Oficiālais Vēstnesis

C 239

Izdevums latviešu valodā

Informācija un paziņojumi

60. gadagājums2017. gada 24. jūlijs

---

| Paziņojums Nr. | Saturs | Lappuse |
| --- | --- | --- |
| | IV   Paziņojumi |
| | EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI |
| | Eiropas Savienības Tiesa |
| 2017/C 239/01 | Eiropas Savienības Tiesas jaunākās publikācijas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī | 1 |

Paziņojums Nr.

Saturs

Lappuse

IV   Paziņojumi

EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI

Eiropas Savienības Tiesa

2017/C 239/01

Eiropas Savienības Tiesas jaunākās publikācijas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

1

---

| | V   Atzinumi |
| --- | --- |
| | JURIDISKAS PROCEDŪRAS |
| | Tiesa |
| 2017/C 239/02 | Lieta C-562/14 P: Tiesas (ceturtā palāta) 2017. gada 11. maija spriedums – Zviedrijas Karaliste/Darius Nicolai Spirlea, Mihaela Spirlea, Eiropas Komisija, Čehijas Republika, Dānijas Karaliste, Spānijas Karaliste, Somijas Republika Apelācija — Sabiedrības tiesības piekļūt dokumentiem — Regula (EK) Nr. 1049/2001 — 4. panta 2. punkta trešais ievilkums — Izņēmumi no tiesībām piekļūt dokumentiem — Nepareiza interpretācija — Pārbaužu, izmeklēšanas un revīziju mērķu aizsardzība — Sevišķas sabiedrības intereses, kas pamato dokumentu publiskošanu — Vispārējās konfidencialitātes prezumpcija — Dokumenti, kas attiecas uz EU Pilot procedūru | 2 |
| 2017/C 239/03 | Atzinums 2/15: Tiesas (plēnums) 2017. gada 16. maija atzinums – Eiropas Komisija Atzinums, kas sniegts saskaņā ar LESD 218. panta 11. punktu — Brīvās tirdzniecības nolīgums starp Eiropas Savienību un Singapūras Republiku — Jaunās paaudzes nolīgums, kas apspriests pēc LES un LESD stāšanās spēkā — Kompetence noslēgt nolīgumu — LESD 3. panta 1. punkta e) apakšpunkts — Kopējā tirdzniecības politika — LESD 207. panta 1. punkts — Preču un pakalpojumu tirdzniecība — Ārvalstu tiešie ieguldījumi — Publiski līgumi — Intelektuālā īpašuma komerciālie aspekti — Konkurence — Tirdzniecība ar trešajām valstīm un ilgtspējīga attīstība — Darba ņēmēju sociālā aizsardzība — Vides aizsardzība — LESD 207. panta 5. punkts — Pakalpojumi transporta jomā — LESD 3. panta 2. punkts — Starptautisks nolīgums, kas var ietekmēt kopīgos noteikumus vai mainīt to darbības jomu — Savienības atvasināto tiesību noteikumi par pakalpojumu sniegšanas brīvību transporta jomā — Ārvalstu ieguldījumi, kas nav tiešie ieguldījumi — LESD 216. pants — Nolīgums, kas ir vajadzīgs, lai īstenotu vienu no Līgumu mērķiem — Kapitāla un maksājumu brīva aprite starp dalībvalstīm un trešajām valstīm — Līgumu ieguldījumu jomā pēctecība — Ieguldījumu līgumu, kas noslēgti starp dalībvalstīm un Singapūras Republiku, aizstāšana — Nolīguma institucionālie noteikumi — Ieguldītāja un valsts strīdu izšķiršana — Pušu strīdu izšķiršana | 3 |
| 2017/C 239/04 | Lieta C-68/15: Tiesas (pirmā palāta) 2017. gada 17. maija spriedums (Grondwettelijk Hof (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – X/Ministerraad Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Brīvība veikt uzņēmējdarbību — Mātesuzņēmumu un meitasuzņēmumu direktīva — Nodokļu tiesību akti — Nodoklis, ar kuru apliek sabiedrību peļņu — Dividenžu izmaksāšana — Nodokļa ieturējums ienākumu gūšanas vietā — Nodokļu dubulta uzlikšana — Fairness tax | 3 |
| 2017/C 239/05 | Lieta C-133/15: Tiesas (virspalāta) 2017. gada 10. maija spriedums (Centrale Raad van Beroep (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – H.C. Chavez-Vilchez u.c./Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank u.c. Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Savienības pilsonība — LESD 20. pants — Tiesības uzturēties dalībvalstī kā nosacījums piekļuvei sociālajai palīdzībai un ģimenes pabalstiem — Trešās valsts valstspiederīgais, kura faktiskā un ikdienas apgādībā ir tā nepilngadīgais bērns, šīs dalībvalsts pilsonis — Trešās valsts valstspiederīgā pienākums pierādīt, ka otrs vecāks, minētās dalībvalsts pilsonis, nespēj uzņemties rūpes par bērnu — Uzturēšanās atteikums, kas var radīt pienākumu bērnam pamest dalībvalsts un attiecīgi Savienības teritoriju | 4 |
| 2017/C 239/06 | Lieta C-421/15 P: Tiesas (piektā palāta) 2017. gada 11. maija spriedums – Yoshida Metal Industry Co. Ltd/Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO), Pi-Design AG, Bodum France SAS, Bodum Logistics A/S Apelācija — Eiropas Savienības preču zīme — Tādu apzīmējumu reģistrācija, ko veido virsmas ar melnas krāsas punktiem attēls — Atzīšana par spēkā neesošu — Regula (EK) Nr. 40/94 — 7. panta 1. punkta e) apakšpunkta ii) punkts — 51. panta 3. punkts | 5 |
| 2017/C 239/07 | Lieta C-437/15 P P: Tiesas (trešā palāta) 2017. gada 17. maija spriedums – Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs/Deluxe Entertainment Services Group Inc. Apelācija — Eiropas Savienības preču zīme — Grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu deluxe — Pārbaudītāja sniegts reģistrācijas atteikums | 6 |
| 2017/C 239/08 | Lieta C-617/15: Tiesas (otrā palāta) 2017. gada 18. maija spriedums (Oberlandesgericht Düsseldorf (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Hummel Holding A/S/Nike Inc., Nike Retail B.V. Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Intelektuālais īpašums — Regula (EK) Nr. 207/2009 — Eiropas Savienības preču zīme — 97. panta 1. punkts — Starptautiskā jurisdikcija — Prasība par preču zīmes pārkāpumu, kas celta pret trešajā valstī dibinātu sabiedrību — Zemāka līmeņa meitasuzņēmums, kas nodibināts tās dalībvalsts teritorijā, kuras tiesā ir celta prasība — Uzņēmuma jēdziens | 6 |
| 2017/C 239/09 | Lieta C-624/15: Tiesas (devītā palāta) 2017. gada 18. maija spriedums (Vilniaus apygardos administracinis teismas (Lietuva) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – UAB Litdana/Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Nodokļi — Pievienotās vērtības nodoklis (PVN) — Direktīva 2006/112/EK — 314. pants — Peļņas daļas režīms — Piemērošanas nosacījumi — Valsts nodokļu iestāžu atteikums ļaut nodokļa maksātājam piemērot peļņas daļas režīmu — Norādes rēķinos gan par to, ka piegādātājs ir piemērojis peļņas daļas režīmu, gan par atbrīvojumu no PVN — Piegādātāja veikta peļņas daļas režīma nepiemērošana piegādēm — Norādes, kas rada aizdomas par nelikumībām vai krāpšanu saistībā ar piegādēm | 7 |
| 2017/C 239/10 | Lieta C-682/15: Tiesas (virspalāta) 2017. gada 16. maija spriedums (Cour administrative (Luksemburga) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Berlioz Investment Fund S.A./Directeur de l'administration des Contributions directes Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Direktīva 2011/16/ES — Administratīva sadarbība nodokļu jomā — 1. panta 1. punkts — 5. pants — Trešajai personai adresēts informācijas pieprasījums — Atteikums sniegt atbildi — Sankcija — Pieprasītās informācijas prognozējamā svarīguma jēdziens — Pieprasījuma saņēmējas iestādes veikta pārbaude — Tiesas veiktā pārbaude — Apjoms — Eiropas Savienības Pamattiesību harta — 51. pants — Savienības tiesību īstenošana — 47. pants — Tiesības efektīvi vērsties tiesā — Tiesas un trešās personas piekļuve pieprasījuma iesniedzējas iestādes adresētam informācijas pieprasījumam | 8 |
| 2017/C 239/11 | Lieta C-690/15: Tiesas (virspalāta) 2017. gada 10. maija spriedums (Cour administrative d'appel de Douai (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Wenceslas de Lobkowicz/Ministère des Finances et des Comptes publics Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Eiropas Savienības ierēdnis — Civildienesta noteikumi — Obligāta dalība Eiropas Savienības iestāžu sociālā nodrošinājuma shēmā — Dalībvalstī gūti ienākumi no nekustamā īpašuma — Pienākums atbilstoši dalībvalsts tiesībām maksāt vispārēju sociālo iemaksu, sociālo iemaksu un papildiemaksas — Dalība šīs dalībvalsts sociālā nodrošinājuma pakalpojumu finansēšanā | 9 |
| 2017/C 239/12 | Lieta C-36/16: Tiesas (otrā palāta) 2017. gada 11. maija spriedums (Naczelny Sąd Administracyjny (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Minister Finansów/Posnania Investment SA Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Nodokļi — Kopēja pievienotās vērtības nodokļa sistēma — Direktīva 2006/112/EK — 2. panta 1. punkta a) apakšpunkts — 14. panta 1. punkts — Ar nodokli apliekami darījumi — Jēdziens preču piegāde par atlīdzību — Nekustamā īpašuma atsavināšana valstij vai pašvaldībai, lai samaksātu nodokļu parādu — Izslēgšana | 10 |
| 2017/C 239/13 | Lieta C-44/16 P: Tiesas (devītā palāta) 2017. gada 11. maija spriedums – Dyson Ltd/Komisija Apelācija — Direktīva 2010/30/ES — Energopatēriņa norādīšana, izmantojot etiķetes un standarta informāciju par precēm — Deleģētā regula (ES) Nr. 665/2013 — Putekļsūcēju energomarķējums — Energoefektivitāte — Mērījumu metode — Deleģētās kompetences robežas — Pierādījumu sagrozīšana — Vispārējās tiesas pienākums norādīt pamatojumu | 10 |
| 2017/C 239/14 | Lieta C-48/16: Tiesas (ceturtā palāta) 2017. gada 17. maija spriedums (Okresný súd Dunajská Streda (Slovākija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – ERGO Poist’ovňa, a.s./Alžbeta Barlíková Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Pašnodarbināti tirdzniecības pārstāvji — Direktīva 86/653/EEK — Tirdzniecības pārstāvja komisijas nauda — 11. pants — Starp trešo personu un pilnvarotāju noslēgta līguma daļēja neizpilde — Ietekme uz tiesībām uz komisijas naudu — Jēdziens apstākļi, kuros vainojams pilnvarotājs | 11 |
| 2017/C 239/15 | Lieta C-59/16: Tiesas (desmitā palāta) 2017. gada 11. maija spriedums (Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – The Shirtmakers BV/Staatssecretaris van Financiën Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Muitas savienība — Regula (EEK) Nr. 2913/92 — Kopienas Muitas kodekss — 32. panta 1. punkta e) apakšpunkta i) punkts — Muitas vērtība — Darījuma vērtība — Noteikšana — Jēdziens pārvadāšanas izmaksas | 12 |
| 2017/C 239/16 | Lieta C-99/16: Tiesas (trešā palāta) 2017. gada 18. maija spriedums (Tribunal de grande instance de Lyon (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Jean-Philippe Lahorgue/Ordre des avocats du barreau de Lyon, Conseil national des barreaux CNB, Conseil des barreaux européens CCBE, Ordre des avocats du barreau de Luxembourg Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Pakalpojumu sniegšanas brīvība — Direktīva 77/249/EEK — 4. pants — Advokāta profesionālā darbība — Pieslēguma advokātu privātajam virtuālajam tīklam saskarne (RPVA) — RPVA saskarne — Atteikums piešķirt piekļuvi citas dalībvalsts advokātu kolēģijā reģistrētam advokātam — Diskriminējoši pasākumi | 12 |
| 2017/C 239/17 | Lieta C-131/16: Tiesas (astotā palāta) 2017. gada 11. maija spriedums (Krajowa Izba Odwoławcza (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Archus sp. z o.o., Gama Jacek Lipik/Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S. A. Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Publiski līgumi — Direktīva 2004/17/EK — Iepirkuma principi — 10. pants — Vienlīdzīgas attieksmes pret pretendentiem princips — Līgumslēdzēju iestāžu pienākums lūgt pretendentiem labot vai papildināt savu piedāvājumu — Līgumslēdzējas iestādes tiesības paturēt bankas garantiju atteikuma gadījumā — Direktīva 92/13/EEK — 1. panta 3. punkts — Pārskatīšanas procedūras — Lēmums par publiska līguma slēgšanas tiesību piešķiršanu — Pretendenta izslēgšana — Prasība atcelt tiesību aktu — Interese celt prasību | 13 |
| 2017/C 239/18 | Lieta C-150/16: Tiesas (piektā palāta) 2017. gada 18. maija spriedums (Curtea de Apel Craiova (Rumānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Fondul Proprietatea SA/Complexul Energetic Oltenia SA Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Valsts atbalsts — Sabiedrības, kurā kapitāla vairākums pieder Rumānijas valstij, prasījums pret sabiedrību, kurā šī dalībvalsts ir vienīgais akcionārs — Datio in solutum — Jēdziens valsts atbalsts — Pienākums paziņot Eiropas Komisijai | 14 |
| 2017/C 239/19 | Lieta C-154/16: Tiesas (astotā palāta) 2017. gada 18. maija spriedums (Augstākā tiesa (Latvija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – VAS Latvijas dzelzceļš/Valsts ieņēmumu dienests Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Kopienas Muitas kodekss — Regula (EEK) Nr. 2913/92 — 94. panta 1. punkts un 96. pants — Kopienas ārējā tranzīta procedūra — Principāla atbildība — 203. un 204. pants un 206. panta 1. punkts — Muitas parāda rašanās — Izņemšana no muitas uzraudzības — Viena no pienākumiem, kas izriet no muitas procedūras izmantošanas, neizpilde — Preču pilnīga bojāeja vai neglābjams zudums preču faktiskā rakstura, neparedzamu apstākļu vai nepārvaramas varas dēļ — 213. pants — Muitas parāda solidāra samaksa — Direktīva 2006/112/EK — Pievienotās vērtības nodoklis (PVN) — 2. panta 1. punkts, kā arī 70. un 71. pants — Nodokļa iekasējamības gadījums un nodokļa iekasējamība — 201., 202. un 205. pants — Personas, kurām ir jāsamaksā nodoklis — Galamērķa muitas iestādes konstatēts kravas iztrūkums — Neatbilstoši noslēgta vai bojāta vagona cisternas apakšējā noliešanas ierīce | 15 |
| 2017/C 239/20 | Lieta C-302/16: Tiesas (astotā palāta) 2017. gada 11. maija spriedums (Rechtbank Noord-Nederland (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Bas Jacob Adriaan Krijgsman/Surinaamse Luchtvaart Maatschappij NV Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Gaisa pārvadājumi — Regula (EK) Nr. 261/2004 — 5. panta 1. punkta c) apakšpunkts — Kompensācija un atbalsts pasažieriem sakarā ar lidojuma atcelšanu — Atbrīvojums no kompensācijas izmaksāšanas pienākuma — Ar tiešsaistes tūrisma aģenta starpniecību noslēgts pārvadājuma līgums — Gaisa pārvadātājs, kas savlaicīgi informējis tūrisma aģentu par lidojuma laika izmaiņām — Tūrisma aģents, kas minēto informāciju nosūtījis pasažierim pa e-pastu desmit dienas pirms lidojuma | 16 |
| 2017/C 239/21 | Lieta C-337/16 P: Tiesas (sestā palāta) 2017. gada 17. maija spriedums – Portugāles Republika/Eiropas Komisija Apelācija — ELGF un ELFLA — Eiropas Komisijas Īstenošanas lēmums — Paziņošana adresātam — Pielikuma iespiedformāta vēlāka labošana — Lēmuma publicēšana Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī — Termiņš prasības celšanai — Termiņa sākums — Nokavējums — Nepieņemamība | 17 |
| 2017/C 239/22 | Lieta C-338/16 P: Tiesas (sestā palāta) 2017. gada 17. maija spriedums – Portugāles Republika/Eiropas Komisija Apelācija — ELGF un ELFLA — Eiropas Komisijas Īstenošanas lēmums — Paziņošana adresātam — Pielikuma iespiedformāta vēlāka labošana — Lēmuma publicēšana Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī — Termiņš prasības celšanai — Termiņa sākums — Nokavējums — Nepieņemamība | 17 |
| 2017/C 239/23 | Lieta C-339/16 P: Tiesas (sestā palāta) 2017. gada 17. maija spriedums – Portugāles Republika/Eiropas Komisija Apelācija — ELGF un ELFLA — Eiropas Komisijas Īstenošanas lēmums — Paziņošana adresātam — Pielikuma iespiedformāta vēlāka labošana — Lēmuma publicēšana Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī — Termiņš prasības celšanai — Termiņa sākums — Nokavējums — Nepieņemamība | 18 |
| 2017/C 239/24 | Lieta C-365/16: Tiesas (pirmā palāta) 2017. gada 17. maija spriedums (Conseil d'État (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Association française des entreprises/Ministre des finances et des comptes publics Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Kopēja nodokļu sistēma, ko piemēro mātesuzņēmumiem un meitasuzņēmumiem, kuri atrodas dažādās dalībvalstīs — Direktīva 2011/96/ES — Nodokļu dubultas uzlikšanas novēršana — 3 % iemaksa papildus uzņēmumu ienākuma nodoklim | 18 |
| 2017/C 239/25 | Lieta C-595/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 23. novembrī iesniedza Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia (Itālija) – Emmea Srl, Commercial Hub Srl/Comune di Siracusa u.c. | 19 |
| 2017/C 239/26 | Lieta C-54/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 1. februārī iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato/Wind Telecomunicazioni SpA | 19 |
| 2017/C 239/27 | Lieta C-55/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 1. februārī iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato/Vodafone Omnitel NV | 21 |
| 2017/C 239/28 | Lieta C-162/17 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (devītā palāta) 2017. gada 19. janvāra spriedumu lietā T-701/15 Stock Polska/EUIPO – Lass & Steffen (Lubelska) 2017. gada 30. martā iesniedza Polijas Republika | 22 |
| 2017/C 239/29 | Lieta C-191/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 13. aprīlī iesniedza Oberster Gerichtshof (Austrija) – Bundeskammer für Arbeiter und Angestellte/ING-DiBa Direktbank Austria Niederlassung der ING-DiBa AG | 24 |
| 2017/C 239/30 | Lieta C-213/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 25. aprīlī iesniedza Rechtbank Den Haag, tiesas sēdes vieta – Amsterdama (Nīderlande) – X/Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie | 24 |
| 2017/C 239/31 | Lieta C-220/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 27. aprīlī iesniedza Verwaltungsgericht Berlin (Vācija) – Planta Tabak-Manufaktur Dr. Manfred Obermann GmbH & Co. KG/Land Berlin | 25 |
| 2017/C 239/32 | Lieta C-221/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 27. aprīlī iesniedza Raad van State (Nīderlande) – M. G. Tjebbes u.c./Minister van Buitenlandse Zaken | 26 |
| 2017/C 239/33 | Lieta C-234/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 4. maijā iesniedza Oberster Gerichtshof (Austrija) – XC u.c. | 27 |
| 2017/C 239/34 | Lieta C-236/17 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2017. gada 28. februāra spriedumu lietā T-162/14 Canadian Solar Emea GmbH u.c./Padome 2017. gada 8. maijā iesniedza Canadian Solar Emea GmbH, Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc., Csi Cells Co. Ltd, Csi Solar Power (China), Inc. | 27 |
| 2017/C 239/35 | Lieta C-237/17 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2017. gada 28. februāra spriedumu lietā T-163/14 Canadian Solar Emea u.c./Padome 2017. gada 8. maijā iesniedza Canadian Solar Emea GmbH, Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc., Csi Cells Co. Ltd, Csi Solar Power (China), Inc. | 28 |
| 2017/C 239/36 | Lieta C-244/17: Prasība, kas celta 2017. gada 10. maijā – Eiropas Komisija/Eiropas Savienības Padome | 29 |
| 2017/C 239/37 | Lieta C-247/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 16. maijā iesniedza Korkein oikeus (Somija) – Oikeusministeriö/Denis Raugevicius | 30 |
| 2017/C 239/38 | Lieta C-250/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 12. maijā iesniedza Supremo Tribunal de Justiça (Portugāle) – Virgílio Tarragó da Silveira/Massa Insolvente da Espírito Santo Financial Group, SA | 31 |
| 2017/C 239/39 | Lieta C-260/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 16. maijā iesniedza Symvoulio tis Epikrateias (Grieķija) – Αnodiki Ypiresies Diacheirisis Perivallontos, Oikonomias, Dioikisis EPE (Αnodiki Services EPE)/GNA Ο Εvaggelismos – Ofthalmiatreio Αthinon – Polykliniki Geniko Nosokomeio Athinon Georgios Gennimatas, Geniko Ogkologiko Nosokomeio Kifisias – (GONK), Oi Agioi Anargyroi | 31 |
| 2017/C 239/40 | Lieta C-274/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 18. maijā iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Margarethe Yüce, Ali Yüce, Emin Yüce, Emre Yüce/TUIfly GmbH | 32 |
| 2017/C 239/41 | Lieta C-275/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 18. maijā iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Friedemann Schoen, Brigitta Schoen/TUIfly GmbH | 33 |
| 2017/C 239/42 | Lieta C-276/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 18. maijā iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Michael Siegberg/TUIfly GmbH | 34 |
| 2017/C 239/43 | Lieta C-277/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 18. maijā iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Heinz-Gerhard Albrecht/TUIfly GmbH | 34 |
| 2017/C 239/44 | Lieta C-278/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 18. maijā iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Susanne Meyer u.c./TUIfly GmbH | 35 |
| 2017/C 239/45 | Lieta C-279/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 18. maijā iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Thomas Kiehl/TUIfly GmbH | 36 |
| 2017/C 239/46 | Lieta C-280/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 18. maijā iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Ralph Eßer/TUIfly GmbH | 37 |
| 2017/C 239/47 | Lieta C-281/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 18. maijā iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Thomas Schmidt/TUIfly GmbH | 37 |
| 2017/C 239/48 | Lieta C-282/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 18. maijā iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Werner Ansorge/TUIfly GmbH | 38 |
| 2017/C 239/49 | Lieta C-290/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 22. maijā iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Angelina Fell, Florian Fell, Vincent Fell/TUIfly GmbH | 39 |
| 2017/C 239/50 | Lieta C-291/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 22. maijā iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Helga Jordan-Grompe, Sven Grompe, Yves-Felix Grompe, Justin Joel Grompe/TUIfly GmbH | 40 |
| 2017/C 239/51 | Lieta C-301/17: Prasība, kas celta 2017. gada 23. maijā – Eiropas Komisija/Rumānija | 40 |
| 2017/C 239/52 | Lieta C-313/17 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (septītā palāta) 2017. gada 22. marta spriedumu lietā T-231/15 Haswani/Padome 2017. gada 26. maijā iesniedza George Haswani | 41 |
| | Vispārējā tiesa |
| 2017/C 239/53 | Lieta T-442/12: Vispārējās tiesas 2017. gada 1. jūnija spriedums – Changmao Biochemical Engineering/Padome Dempings — Ķīnas izcelsmes vīnskābes imports — Galīgā antidempinga maksājuma grozīšana — Daļēja starpposma pārskatīšana — Uzņēmuma, kurš darbojas tirgus ekonomikas apstākļos, statuss — Lielāko ieguldījumu izmaksas, kas būtībā atspoguļo tirgus vērtības — Apstākļu maiņa — Pienākums norādīt pamatojumu — Termiņš lēmuma par uzņēmuma, kurš darbojas tirgus ekonomikas apstākļos, statusu pieņemšanai — Tiesības uz aizstāvību — Regulas (EK) Nr. 1225/2009 20. panta 2. punkts | 43 |
| 2017/C 239/54 | Lieta T-341/13 RENV: Vispārējās tiesas 2017. gada 8. jūnija spriedums – Groupe Léa Nature/EUIPO – Debonair Trading Internacional (SO’BiO ētic) Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes SO’BiO ētic reģistrācijas pieteikums — Agrākas Eiropas Savienības un valsts vārdiskas preču zīmes SO...? — Relatīvi atteikuma pamati — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Kaitējums reputācijai — Regulas Nr. 207/2009 8. panta 5. punkts | 44 |
| 2017/C 239/55 | Lieta T-673/15: Vispārējās tiesas 2017. gada 7. jūnija spriedums – Guardian Europe/Eiropas Savienība Ārpuslīgumiskā atbildība — Savienības pārstāvība — Noilgums — Galīga lēmuma tiesisko seku dzēšana — Prasības pieteikuma precizitāte — Pieņemamība — Pamattiesību hartas 47. pants — Saprātīgs lietas izspriešanas termiņš — Vienlīdzīga attieksme — Mantiskais kaitējums — Ciestie zaudējumi — Neiegūtā peļņa — Nemantisks kaitējums — Cēloņsakarība | 44 |
| 2017/C 239/56 | Lieta T-726/15: Vispārējās tiesas 2017. gada 7. jūnija spriedums – Blaž Jamnik un Brina Blaž/Parlaments Publiski pakalpojumu līgumi — Ēku līgums — Iepirkuma procedūra — Sarunu procedūra bez iepriekšējas paziņojuma par līgumu publicēšanas — Eiropas Savienības mājas telpas Ļubļanā — Piedāvājuma noraidījums pēc vietējā tirgus izpētes — Līguma slēgšanas tiesību piešķiršana citam pretendentam — Piedāvājumam pievienoto dokumentu neizvērtēšana — Kļūda tiesību piemērošanā — Acīmredzama kļūda vērtējumā | 45 |
| 2017/C 239/57 | Lieta T-6/16: Vispārējās tiesas 2017. gada 8. jūnija spriedums – AWG/EUIPO – Takko (Southern Territory 23o48′25′′S) Eiropas Savienības preču zīme — Spēkā neesamības atzīšanas process — Eiropas Savienības vārdiska preču zīme Southern Territory 23o48′25′′S — Agrāka Eiropas Savienības vārdiska preču zīme SOUTHERN — Relatīvs atteikuma pamats — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 53. panta 1. punkta a) apakšpunkts | 46 |
| 2017/C 239/58 | Lieta T-294/16: Vispārējās tiesas 2017. gada 8. jūnija spriedums – Kaane American International/EUIPO – Global Tobacco (GOLD MOUNT) Eiropas Savienības preču zīme — Atcelšanas process — Eiropas Savienības grafiska preču zīme GOLD MOUNT — Preču zīmes faktiskas izmantošanas neesamība — Pamatotu neizmantošanas iemeslu neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 51. panta 1. punkta a) apakšpunkts | 46 |
| 2017/C 239/59 | Lieta T-221/17: Prasība, kas celta 2017. gada 15. aprīlī – Mémora Servicios Funerarios/EUIPO –Chatenoud (MEMORAME) | 47 |
| 2017/C 239/60 | Lieta T-262/17: Prasība, kas celta 2017. gada 30. aprīlī – Metrans/Komisija un INEA | 47 |
| 2017/C 239/61 | Lieta T-263/17: Prasība, kas celta 2017. gada 3. maijā – SD/EIGE | 48 |
| 2017/C 239/62 | Lieta T-275/17: Prasība, kas celta 2017. gada 10. maijā – Michela Curto/Parlaments | 49 |
| 2017/C 239/63 | Lieta T-289/17: Prasība, kas celta 2017. gada 15. martā – Keolis CIF u.c./Komisija | 50 |
| 2017/C 239/64 | Lieta T-296/17: Prasība, kas celta 2017. gada 15. maijā – Buck-Chemie/EUIPO – Henkel (Tualetēm paredzētās skalošanas sistēmas attēls) | 51 |
| 2017/C 239/65 | Lieta T-323/17: Prasība, kas celta 2017. gada 29. maijā – Martinair Holland/Komisija | 51 |
| 2017/C 239/66 | Lieta T-324/17: Prasība, kas celta 2017. gada 29. maijā – SAS Cargo Group u.c./Komisija | 53 |
| 2017/C 239/67 | Lieta T-325/17: Prasība, kas celta 2017. gada 29. maijā – Koninklijke Luchtvaart Maatschappij/Komisija | 53 |
| 2017/C 239/68 | Lieta T-326/17: Prasība, kas celta 2017. gada 29. maijā – Air Canada/Komisija | 55 |
| 2017/C 239/69 | Lieta T-328/17: Prasība, kas celta 2017. gada 26. maijā – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi/EUIPO – M. J. Dairies (BBQLOUMI) | 56 |
| 2017/C 239/70 | Lieta T-334/17: Prasība, kas celta 2017. gada 31. maijā – Cargolux Airlines/Komisija | 57 |
| 2017/C 239/71 | Lieta T-335/17: Prasība, kas celta 2017. gada 30. maijā – Help – Hilfe zur Selbsthilfe/Komisija | 59 |
| 2017/C 239/72 | Lieta T-339/17: Prasība, kas celta 2017. gada 31. maijā – Shenzhen Jiayz Photo Industrial/EUIPO – Seven (sevenoak) | 60 |
| 2017/C 239/73 | Lieta T-340/17: Prasība, kas celta 2017. gada 30. maijā – Japan Airlines/Komisija | 60 |
| 2017/C 239/74 | Lieta T-341/17: Prasība, kas celta 2017. gada 31. maijā – British Airways/Komisija | 62 |
| 2017/C 239/75 | Lieta T-342/17: Prasība, kas celta 2017. gada 30. maijā – Deutsche Lufthansa u.c./Komisija | 63 |
| 2017/C 239/76 | Lieta T-343/17: Prasība, kas celta 2017. gada 31. maijā – Cathay Pacific Airways/Komisija | 64 |
| 2017/C 239/77 | Lieta T-344/17: Prasība, kas celta 2017. gada 31. maijā – Latam Airlines Group un Lan Cargo/Komisija | 65 |
| 2017/C 239/78 | Lieta T-346/17: Prasība, kas celta 2017. gada 31. maijā – Hotelbeds Spain/EUIPO – Guidigo Europe (Guidego what to do next) | 68 |
| 2017/C 239/79 | Lieta T-350/17: Prasība, kas celta 2017. gada 1. jūnijā – Singapore Airlines un Singapore Airlines Cargo/Komisija | 68 |
| 2017/C 239/80 | Lieta T-352/17: Prasība, kas celta 2017. gada 2. jūnijā – Janusz-Korwin Mikke/Parlaments | 69 |
| 2017/C 239/81 | Lieta T-355/17: Prasība, kas celta 2017. gada 2. jūnijā – Daico International/EUIPO – American Franchise Marketing (RoB) | 70 |
| 2017/C 239/82 | Lieta T-356/17: Prasība, kas celta 2017. gada 2. jūnijā – Daico International/EUIPO – American Franchise Marketing (RoB) | 71 |
| 2017/C 239/83 | Lieta T-358/17: Prasība, kas celta 2017. gada 31. maijā – Mubarak/Padome | 71 |
| 2017/C 239/84 | Lieta T-226/16: Vispārējās tiesas 2017. gada 24. aprīļa rīkojums – Ipuri/EUIPO – van Graaf (IPURI) | 72 |

V   Atzinumi

JURIDISKAS PROCEDŪRAS

Tiesa

2017/C 239/02

Lieta C-562/14 P: Tiesas (ceturtā palāta) 2017. gada 11. maija spriedums – Zviedrijas Karaliste/Darius Nicolai Spirlea, Mihaela Spirlea, Eiropas Komisija, Čehijas Republika, Dānijas Karaliste, Spānijas Karaliste, Somijas Republika Apelācija — Sabiedrības tiesības piekļūt dokumentiem — Regula (EK) Nr. 1049/2001 — 4. panta 2. punkta trešais ievilkums — Izņēmumi no tiesībām piekļūt dokumentiem — Nepareiza interpretācija — Pārbaužu, izmeklēšanas un revīziju mērķu aizsardzība — Sevišķas sabiedrības intereses, kas pamato dokumentu publiskošanu — Vispārējās konfidencialitātes prezumpcija — Dokumenti, kas attiecas uz EU Pilot procedūru

Darius Nicolai Spirlea

Mihaela Spirlea

2

2017/C 239/03

Atzinums 2/15: Tiesas (plēnums) 2017. gada 16. maija atzinums – Eiropas Komisija Atzinums, kas sniegts saskaņā ar LESD 218. panta 11. punktu — Brīvās tirdzniecības nolīgums starp Eiropas Savienību un Singapūras Republiku — Jaunās paaudzes nolīgums, kas apspriests pēc LES un LESD stāšanās spēkā — Kompetence noslēgt nolīgumu — LESD 3. panta 1. punkta e) apakšpunkts — Kopējā tirdzniecības politika — LESD 207. panta 1. punkts — Preču un pakalpojumu tirdzniecība — Ārvalstu tiešie ieguldījumi — Publiski līgumi — Intelektuālā īpašuma komerciālie aspekti — Konkurence — Tirdzniecība ar trešajām valstīm un ilgtspējīga attīstība — Darba ņēmēju sociālā aizsardzība — Vides aizsardzība — LESD 207. panta 5. punkts — Pakalpojumi transporta jomā — LESD 3. panta 2. punkts — Starptautisks nolīgums, kas var ietekmēt kopīgos noteikumus vai mainīt to darbības jomu — Savienības atvasināto tiesību noteikumi par pakalpojumu sniegšanas brīvību transporta jomā — Ārvalstu ieguldījumi, kas nav tiešie ieguldījumi — LESD 216. pants — Nolīgums, kas ir vajadzīgs, lai īstenotu vienu no Līgumu mērķiem — Kapitāla un maksājumu brīva aprite starp dalībvalstīm un trešajām valstīm — Līgumu ieguldījumu jomā pēctecība — Ieguldījumu līgumu, kas noslēgti starp dalībvalstīm un Singapūras Republiku, aizstāšana — Nolīguma institucionālie noteikumi — Ieguldītāja un valsts strīdu izšķiršana — Pušu strīdu izšķiršana

3

2017/C 239/04

Lieta C-68/15: Tiesas (pirmā palāta) 2017. gada 17. maija spriedums (Grondwettelijk Hof (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – X/Ministerraad Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Brīvība veikt uzņēmējdarbību — Mātesuzņēmumu un meitasuzņēmumu direktīva — Nodokļu tiesību akti — Nodoklis, ar kuru apliek sabiedrību peļņu — Dividenžu izmaksāšana — Nodokļa ieturējums ienākumu gūšanas vietā — Nodokļu dubulta uzlikšana — Fairness tax

Grondwettelijk Hof

X

Ministerraad

3

2017/C 239/05

Lieta C-133/15: Tiesas (virspalāta) 2017. gada 10. maija spriedums (Centrale Raad van Beroep (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – H.C. Chavez-Vilchez u.c./Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank u.c. Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Savienības pilsonība — LESD 20. pants — Tiesības uzturēties dalībvalstī kā nosacījums piekļuvei sociālajai palīdzībai un ģimenes pabalstiem — Trešās valsts valstspiederīgais, kura faktiskā un ikdienas apgādībā ir tā nepilngadīgais bērns, šīs dalībvalsts pilsonis — Trešās valsts valstspiederīgā pienākums pierādīt, ka otrs vecāks, minētās dalībvalsts pilsonis, nespēj uzņemties rūpes par bērnu — Uzturēšanās atteikums, kas var radīt pienākumu bērnam pamest dalībvalsts un attiecīgi Savienības teritoriju

Centrale Raad van Beroep

H.C. Chavez-Vilchez

Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank

4

2017/C 239/06

Lieta C-421/15 P: Tiesas (piektā palāta) 2017. gada 11. maija spriedums – Yoshida Metal Industry Co. Ltd/Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO), Pi-Design AG, Bodum France SAS, Bodum Logistics A/S Apelācija — Eiropas Savienības preču zīme — Tādu apzīmējumu reģistrācija, ko veido virsmas ar melnas krāsas punktiem attēls — Atzīšana par spēkā neesošu — Regula (EK) Nr. 40/94 — 7. panta 1. punkta e) apakšpunkta ii) punkts — 51. panta 3. punkts

Yoshida Metal Industry Co. Ltd

EUIPO

Pi-Design AG

Bodum France SAS

Bodum Logistics A/S

5

2017/C 239/07

Lieta C-437/15 P P: Tiesas (trešā palāta) 2017. gada 17. maija spriedums – Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs/Deluxe Entertainment Services Group Inc. Apelācija — Eiropas Savienības preču zīme — Grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu deluxe — Pārbaudītāja sniegts reģistrācijas atteikums

Deluxe Entertainment Services Group Inc.

6

2017/C 239/08

Lieta C-617/15: Tiesas (otrā palāta) 2017. gada 18. maija spriedums (Oberlandesgericht Düsseldorf (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Hummel Holding A/S/Nike Inc., Nike Retail B.V. Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Intelektuālais īpašums — Regula (EK) Nr. 207/2009 — Eiropas Savienības preču zīme — 97. panta 1. punkts — Starptautiskā jurisdikcija — Prasība par preču zīmes pārkāpumu, kas celta pret trešajā valstī dibinātu sabiedrību — Zemāka līmeņa meitasuzņēmums, kas nodibināts tās dalībvalsts teritorijā, kuras tiesā ir celta prasība — Uzņēmuma jēdziens

Oberlandesgericht Düsseldorf

Hummel Holding A/S

Nike Inc.

Nike Retail B.V.

6

2017/C 239/09

Lieta C-624/15: Tiesas (devītā palāta) 2017. gada 18. maija spriedums (Vilniaus apygardos administracinis teismas (Lietuva) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – UAB Litdana/Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Nodokļi — Pievienotās vērtības nodoklis (PVN) — Direktīva 2006/112/EK — 314. pants — Peļņas daļas režīms — Piemērošanas nosacījumi — Valsts nodokļu iestāžu atteikums ļaut nodokļa maksātājam piemērot peļņas daļas režīmu — Norādes rēķinos gan par to, ka piegādātājs ir piemērojis peļņas daļas režīmu, gan par atbrīvojumu no PVN — Piegādātāja veikta peļņas daļas režīma nepiemērošana piegādēm — Norādes, kas rada aizdomas par nelikumībām vai krāpšanu saistībā ar piegādēm

Vilniaus apygardos administracinis teismas

UAB Litdana

Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

7

2017/C 239/10

Lieta C-682/15: Tiesas (virspalāta) 2017. gada 16. maija spriedums (Cour administrative (Luksemburga) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Berlioz Investment Fund S.A./Directeur de l'administration des Contributions directes Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Direktīva 2011/16/ES — Administratīva sadarbība nodokļu jomā — 1. panta 1. punkts — 5. pants — Trešajai personai adresēts informācijas pieprasījums — Atteikums sniegt atbildi — Sankcija — Pieprasītās informācijas prognozējamā svarīguma jēdziens — Pieprasījuma saņēmējas iestādes veikta pārbaude — Tiesas veiktā pārbaude — Apjoms — Eiropas Savienības Pamattiesību harta — 51. pants — Savienības tiesību īstenošana — 47. pants — Tiesības efektīvi vērsties tiesā — Tiesas un trešās personas piekļuve pieprasījuma iesniedzējas iestādes adresētam informācijas pieprasījumam

Cour administrative

Berlioz Investment Fund S.A.

Directeur de l'administration des Contributions directes

8

2017/C 239/11

Lieta C-690/15: Tiesas (virspalāta) 2017. gada 10. maija spriedums (Cour administrative d'appel de Douai (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Wenceslas de Lobkowicz/Ministère des Finances et des Comptes publics Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Eiropas Savienības ierēdnis — Civildienesta noteikumi — Obligāta dalība Eiropas Savienības iestāžu sociālā nodrošinājuma shēmā — Dalībvalstī gūti ienākumi no nekustamā īpašuma — Pienākums atbilstoši dalībvalsts tiesībām maksāt vispārēju sociālo iemaksu, sociālo iemaksu un papildiemaksas — Dalība šīs dalībvalsts sociālā nodrošinājuma pakalpojumu finansēšanā

Cour administrative d'appel de Douai

Wenceslas de Lobkowicz

Ministère des Finances et des Comptes publics

9

2017/C 239/12

Lieta C-36/16: Tiesas (otrā palāta) 2017. gada 11. maija spriedums (Naczelny Sąd Administracyjny (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Minister Finansów/Posnania Investment SA Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Nodokļi — Kopēja pievienotās vērtības nodokļa sistēma — Direktīva 2006/112/EK — 2. panta 1. punkta a) apakšpunkts — 14. panta 1. punkts — Ar nodokli apliekami darījumi — Jēdziens preču piegāde par atlīdzību — Nekustamā īpašuma atsavināšana valstij vai pašvaldībai, lai samaksātu nodokļu parādu — Izslēgšana

Naczelny Sąd Administracyjny

Minister Finansów

Posnania Investment SA

10

2017/C 239/13

Lieta C-44/16 P: Tiesas (devītā palāta) 2017. gada 11. maija spriedums – Dyson Ltd/Komisija Apelācija — Direktīva 2010/30/ES — Energopatēriņa norādīšana, izmantojot etiķetes un standarta informāciju par precēm — Deleģētā regula (ES) Nr. 665/2013 — Putekļsūcēju energomarķējums — Energoefektivitāte — Mērījumu metode — Deleģētās kompetences robežas — Pierādījumu sagrozīšana — Vispārējās tiesas pienākums norādīt pamatojumu

Dyson Ltd

10

2017/C 239/14

Lieta C-48/16: Tiesas (ceturtā palāta) 2017. gada 17. maija spriedums (Okresný súd Dunajská Streda (Slovākija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – ERGO Poist’ovňa, a.s./Alžbeta Barlíková Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Pašnodarbināti tirdzniecības pārstāvji — Direktīva 86/653/EEK — Tirdzniecības pārstāvja komisijas nauda — 11. pants — Starp trešo personu un pilnvarotāju noslēgta līguma daļēja neizpilde — Ietekme uz tiesībām uz komisijas naudu — Jēdziens apstākļi, kuros vainojams pilnvarotājs

Okresný súd Dunajská Streda

ERGO Poist’ovňa, a.s.

Alžbeta Barlíková

11

2017/C 239/15

Lieta C-59/16: Tiesas (desmitā palāta) 2017. gada 11. maija spriedums (Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – The Shirtmakers BV/Staatssecretaris van Financiën Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Muitas savienība — Regula (EEK) Nr. 2913/92 — Kopienas Muitas kodekss — 32. panta 1. punkta e) apakšpunkta i) punkts — Muitas vērtība — Darījuma vērtība — Noteikšana — Jēdziens pārvadāšanas izmaksas

Hoge Raad der Nederlanden

The Shirtmakers BV

Staatssecretaris van Financiën

12

2017/C 239/16

Lieta C-99/16: Tiesas (trešā palāta) 2017. gada 18. maija spriedums (Tribunal de grande instance de Lyon (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Jean-Philippe Lahorgue/Ordre des avocats du barreau de Lyon, Conseil national des barreaux CNB, Conseil des barreaux européens CCBE, Ordre des avocats du barreau de Luxembourg Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Pakalpojumu sniegšanas brīvība — Direktīva 77/249/EEK — 4. pants — Advokāta profesionālā darbība — Pieslēguma advokātu privātajam virtuālajam tīklam saskarne (RPVA) — RPVA saskarne — Atteikums piešķirt piekļuvi citas dalībvalsts advokātu kolēģijā reģistrētam advokātam — Diskriminējoši pasākumi

Tribunal de grande instance de Lyon

Jean-Philippe Lahorgue

Ordre des avocats du barreau de Lyon

Conseil national des barreaux CNB

Conseil des barreaux européens CCBE

Ordre des avocats du barreau de Luxembourg

12

2017/C 239/17

Lieta C-131/16: Tiesas (astotā palāta) 2017. gada 11. maija spriedums (Krajowa Izba Odwoławcza (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Archus sp. z o.o., Gama Jacek Lipik/Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S. A. Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Publiski līgumi — Direktīva 2004/17/EK — Iepirkuma principi — 10. pants — Vienlīdzīgas attieksmes pret pretendentiem princips — Līgumslēdzēju iestāžu pienākums lūgt pretendentiem labot vai papildināt savu piedāvājumu — Līgumslēdzējas iestādes tiesības paturēt bankas garantiju atteikuma gadījumā — Direktīva 92/13/EEK — 1. panta 3. punkts — Pārskatīšanas procedūras — Lēmums par publiska līguma slēgšanas tiesību piešķiršanu — Pretendenta izslēgšana — Prasība atcelt tiesību aktu — Interese celt prasību

Krajowa Izba Odwoławcza

Archus sp. z o.o.

Gama Jacek Lipik

Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S. A.

13

2017/C 239/18

Lieta C-150/16: Tiesas (piektā palāta) 2017. gada 18. maija spriedums (Curtea de Apel Craiova (Rumānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Fondul Proprietatea SA/Complexul Energetic Oltenia SA Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Valsts atbalsts — Sabiedrības, kurā kapitāla vairākums pieder Rumānijas valstij, prasījums pret sabiedrību, kurā šī dalībvalsts ir vienīgais akcionārs — Datio in solutum — Jēdziens valsts atbalsts — Pienākums paziņot Eiropas Komisijai

Curtea de Apel Craiova

Fondul Proprietatea SA

Complexul Energetic Oltenia SA

14

2017/C 239/19

Lieta C-154/16: Tiesas (astotā palāta) 2017. gada 18. maija spriedums (Augstākā tiesa (Latvija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – VAS Latvijas dzelzceļš/Valsts ieņēmumu dienests Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Kopienas Muitas kodekss — Regula (EEK) Nr. 2913/92 — 94. panta 1. punkts un 96. pants — Kopienas ārējā tranzīta procedūra — Principāla atbildība — 203. un 204. pants un 206. panta 1. punkts — Muitas parāda rašanās — Izņemšana no muitas uzraudzības — Viena no pienākumiem, kas izriet no muitas procedūras izmantošanas, neizpilde — Preču pilnīga bojāeja vai neglābjams zudums preču faktiskā rakstura, neparedzamu apstākļu vai nepārvaramas varas dēļ — 213. pants — Muitas parāda solidāra samaksa — Direktīva 2006/112/EK — Pievienotās vērtības nodoklis (PVN) — 2. panta 1. punkts, kā arī 70. un 71. pants — Nodokļa iekasējamības gadījums un nodokļa iekasējamība — 201., 202. un 205. pants — Personas, kurām ir jāsamaksā nodoklis — Galamērķa muitas iestādes konstatēts kravas iztrūkums — Neatbilstoši noslēgta vai bojāta vagona cisternas apakšējā noliešanas ierīce

15

2017/C 239/20

Lieta C-302/16: Tiesas (astotā palāta) 2017. gada 11. maija spriedums (Rechtbank Noord-Nederland (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Bas Jacob Adriaan Krijgsman/Surinaamse Luchtvaart Maatschappij NV Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Gaisa pārvadājumi — Regula (EK) Nr. 261/2004 — 5. panta 1. punkta c) apakšpunkts — Kompensācija un atbalsts pasažieriem sakarā ar lidojuma atcelšanu — Atbrīvojums no kompensācijas izmaksāšanas pienākuma — Ar tiešsaistes tūrisma aģenta starpniecību noslēgts pārvadājuma līgums — Gaisa pārvadātājs, kas savlaicīgi informējis tūrisma aģentu par lidojuma laika izmaiņām — Tūrisma aģents, kas minēto informāciju nosūtījis pasažierim pa e-pastu desmit dienas pirms lidojuma

Rechtbank Noord-Nederland

Bas Jacob Adriaan Krijgsman

Surinaamse Luchtvaart Maatschappij NV

16

2017/C 239/21

Lieta C-337/16 P: Tiesas (sestā palāta) 2017. gada 17. maija spriedums – Portugāles Republika/Eiropas Komisija Apelācija — ELGF un ELFLA — Eiropas Komisijas Īstenošanas lēmums — Paziņošana adresātam — Pielikuma iespiedformāta vēlāka labošana — Lēmuma publicēšana Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī — Termiņš prasības celšanai — Termiņa sākums — Nokavējums — Nepieņemamība

17

2017/C 239/22

Lieta C-338/16 P: Tiesas (sestā palāta) 2017. gada 17. maija spriedums – Portugāles Republika/Eiropas Komisija Apelācija — ELGF un ELFLA — Eiropas Komisijas Īstenošanas lēmums — Paziņošana adresātam — Pielikuma iespiedformāta vēlāka labošana — Lēmuma publicēšana Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī — Termiņš prasības celšanai — Termiņa sākums — Nokavējums — Nepieņemamība

17

2017/C 239/23

Lieta C-339/16 P: Tiesas (sestā palāta) 2017. gada 17. maija spriedums – Portugāles Republika/Eiropas Komisija Apelācija — ELGF un ELFLA — Eiropas Komisijas Īstenošanas lēmums — Paziņošana adresātam — Pielikuma iespiedformāta vēlāka labošana — Lēmuma publicēšana Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī — Termiņš prasības celšanai — Termiņa sākums — Nokavējums — Nepieņemamība

18

2017/C 239/24

Lieta C-365/16: Tiesas (pirmā palāta) 2017. gada 17. maija spriedums (Conseil d'État (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Association française des entreprises/Ministre des finances et des comptes publics Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Kopēja nodokļu sistēma, ko piemēro mātesuzņēmumiem un meitasuzņēmumiem, kuri atrodas dažādās dalībvalstīs — Direktīva 2011/96/ES — Nodokļu dubultas uzlikšanas novēršana — 3 % iemaksa papildus uzņēmumu ienākuma nodoklim

Conseil d'État

– Association française des entreprises

Ministre des finances et des comptes publics

18

2017/C 239/25

Lieta C-595/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 23. novembrī iesniedza Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia (Itālija) – Emmea Srl, Commercial Hub Srl/Comune di Siracusa u.c.

Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia

Emmea Srl

Commercial Hub Srl

Comune di Siracusa

19

2017/C 239/26

Lieta C-54/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 1. februārī iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato/Wind Telecomunicazioni SpA

Consiglio di Stato

Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

Wind Telecomunicazioni SpA

19

2017/C 239/27

Lieta C-55/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 1. februārī iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato/Vodafone Omnitel NV

Consiglio di Stato

rità Garante della Concorrenza e del Mercato

Vodafone Omnitel NV

21

2017/C 239/28

Lieta C-162/17 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (devītā palāta) 2017. gada 19. janvāra spriedumu lietā T-701/15 Stock Polska/EUIPO – Lass & Steffen (Lubelska) 2017. gada 30. martā iesniedza Polijas Republika

Stock Polska

EUIPO

Lass & Steffen

22

2017/C 239/29

Lieta C-191/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 13. aprīlī iesniedza Oberster Gerichtshof (Austrija) – Bundeskammer für Arbeiter und Angestellte/ING-DiBa Direktbank Austria Niederlassung der ING-DiBa AG

Oberster Gerichtshof

Bundeskammer für Arbeiter und Angestellte

ING-DiBa Direktbank Austria Niederlassung der ING-DiBa AG

24

2017/C 239/30

Lieta C-213/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 25. aprīlī iesniedza Rechtbank Den Haag, tiesas sēdes vieta – Amsterdama (Nīderlande) – X/Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

Rechtbank Den Haag,

X

Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

24

2017/C 239/31

Lieta C-220/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 27. aprīlī iesniedza Verwaltungsgericht Berlin (Vācija) – Planta Tabak-Manufaktur Dr. Manfred Obermann GmbH & Co. KG/Land Berlin

Verwaltungsgericht Berlin

Planta Tabak-Manufaktur Dr. Manfred Obermann GmbH & Co. KG

Land Berlin

25

2017/C 239/32

Lieta C-221/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 27. aprīlī iesniedza Raad van State (Nīderlande) – M. G. Tjebbes u.c./Minister van Buitenlandse Zaken

Raad van State

M. G. Tjebbes

Minister van Buitenlandse Zaken

26

2017/C 239/33

Lieta C-234/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 4. maijā iesniedza Oberster Gerichtshof (Austrija) – XC u.c.

Oberster Gerichtshof

XC

27

2017/C 239/34

Lieta C-236/17 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2017. gada 28. februāra spriedumu lietā T-162/14 Canadian Solar Emea GmbH u.c./Padome 2017. gada 8. maijā iesniedza Canadian Solar Emea GmbH, Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc., Csi Cells Co. Ltd, Csi Solar Power (China), Inc.

Canadian Solar Emea GmbH

Canadian Solar Emea GmbH

Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc.

Canadian Solar Manufacturing (Luoyang)

Inc.

Csi Cells Co. Ltd

Csi Solar Power (China), Inc.

27

2017/C 239/35

Lieta C-237/17 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2017. gada 28. februāra spriedumu lietā T-163/14 Canadian Solar Emea u.c./Padome 2017. gada 8. maijā iesniedza Canadian Solar Emea GmbH, Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc., Csi Cells Co. Ltd, Csi Solar Power (China), Inc.

Canadian Solar Emea

Canadian Solar Emea GmbH

Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc.

Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc.

Csi Cells Co. Ltd

Csi Solar Power (China), Inc.

28

2017/C 239/36

Lieta C-244/17: Prasība, kas celta 2017. gada 10. maijā – Eiropas Komisija/Eiropas Savienības Padome

29

2017/C 239/37

Lieta C-247/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 16. maijā iesniedza Korkein oikeus (Somija) – Oikeusministeriö/Denis Raugevicius

Korkein oikeus

Oikeusministeriö

Denis Raugevicius

30

2017/C 239/38

Lieta C-250/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 12. maijā iesniedza Supremo Tribunal de Justiça (Portugāle) – Virgílio Tarragó da Silveira/Massa Insolvente da Espírito Santo Financial Group, SA

Supremo Tribunal de Justiça

Virgílio Tarragó da Silveira

Massa Insolvente da Espírito Santo Financial Group, SA

31

2017/C 239/39

Lieta C-260/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 16. maijā iesniedza Symvoulio tis Epikrateias (Grieķija) – Αnodiki Ypiresies Diacheirisis Perivallontos, Oikonomias, Dioikisis EPE (Αnodiki Services EPE)/GNA Ο Εvaggelismos – Ofthalmiatreio Αthinon – Polykliniki Geniko Nosokomeio Athinon Georgios Gennimatas, Geniko Ogkologiko Nosokomeio Kifisias – (GONK), Oi Agioi Anargyroi

Symvoulio tis Epikrateias

Αnodiki Ypiresies Diacheirisis Perivallontos

Oikonomias

Dioikisis EPE (Αnodiki Services EPE)

GNA Ο Εvaggelismos – Ofthalmiatreio Αthinon – Polykliniki Geniko Nosokomeio Athinon Georgios Gennimatas

Geniko Ogkologiko Nosokomeio Kifisias – (GONK)

Oi Agioi Anargyroi

31

2017/C 239/40

Lieta C-274/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 18. maijā iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Margarethe Yüce, Ali Yüce, Emin Yüce, Emre Yüce/TUIfly GmbH

Amtsgericht Hannover

Margarethe Yüce

Ali Yüce

Emin Yüce

Emre Yüce

TUIfly GmbH

32

2017/C 239/41

Lieta C-275/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 18. maijā iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Friedemann Schoen, Brigitta Schoen/TUIfly GmbH

Amtsgericht Hannover

Friedemann Schoen

Brigitta Schoen

TUIfly GmbH

33

2017/C 239/42

Lieta C-276/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 18. maijā iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Michael Siegberg/TUIfly GmbH

Amtsgericht Hannover

Michael Siegberg

TUIfly GmbH

34

2017/C 239/43

Lieta C-277/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 18. maijā iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Heinz-Gerhard Albrecht/TUIfly GmbH

Amtsgericht Hannover

Heinz-Gerhard Albrecht

TUIfly GmbH

34

2017/C 239/44

Lieta C-278/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 18. maijā iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Susanne Meyer u.c./TUIfly GmbH

Amtsgericht Hannover

Susanne Meyer

TUIfly GmbH

35

2017/C 239/45

Lieta C-279/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 18. maijā iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Thomas Kiehl/TUIfly GmbH

Amtsgericht Hannover

Thomas Kiehl

TUIfly GmbH

36

2017/C 239/46

Lieta C-280/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 18. maijā iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Ralph Eßer/TUIfly GmbH

Amtsgericht Hannover

Ralph Eßer

TUIfly GmbH

37

2017/C 239/47

Lieta C-281/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 18. maijā iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Thomas Schmidt/TUIfly GmbH

Amtsgericht Hannover

Thomas Schmidt

TUIfly GmbH

37

2017/C 239/48

Lieta C-282/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 18. maijā iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Werner Ansorge/TUIfly GmbH

Amtsgericht Hannover

Werner Ansorge

TUIfly GmbH

38

2017/C 239/49

Lieta C-290/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 22. maijā iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Angelina Fell, Florian Fell, Vincent Fell/TUIfly GmbH

Amtsgericht Hannover

Angelina Fell

Florian Fell

Vincent Fell

TUIfly GmbH

39

2017/C 239/50

Lieta C-291/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 22. maijā iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Helga Jordan-Grompe, Sven Grompe, Yves-Felix Grompe, Justin Joel Grompe/TUIfly GmbH

Amtsgericht Hannover

Helga Jordan-Grompe

Sven Grompe

Yves-Felix Grompe

Justin Joel Grompe

TUIfly GmbH

40

2017/C 239/51

Lieta C-301/17: Prasība, kas celta 2017. gada 23. maijā – Eiropas Komisija/Rumānija

40

2017/C 239/52

Lieta C-313/17 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (septītā palāta) 2017. gada 22. marta spriedumu lietā T-231/15 Haswani/Padome 2017. gada 26. maijā iesniedza George Haswani

Haswani

George Haswani

41

Vispārējā tiesa

2017/C 239/53

Lieta T-442/12: Vispārējās tiesas 2017. gada 1. jūnija spriedums – Changmao Biochemical Engineering/Padome Dempings — Ķīnas izcelsmes vīnskābes imports — Galīgā antidempinga maksājuma grozīšana — Daļēja starpposma pārskatīšana — Uzņēmuma, kurš darbojas tirgus ekonomikas apstākļos, statuss — Lielāko ieguldījumu izmaksas, kas būtībā atspoguļo tirgus vērtības — Apstākļu maiņa — Pienākums norādīt pamatojumu — Termiņš lēmuma par uzņēmuma, kurš darbojas tirgus ekonomikas apstākļos, statusu pieņemšanai — Tiesības uz aizstāvību — Regulas (EK) Nr. 1225/2009 20. panta 2. punkts

Changmao Biochemical Engineering

43

2017/C 239/54

Lieta T-341/13 RENV: Vispārējās tiesas 2017. gada 8. jūnija spriedums – Groupe Léa Nature/EUIPO – Debonair Trading Internacional (SO’BiO ētic) Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes SO’BiO ētic reģistrācijas pieteikums — Agrākas Eiropas Savienības un valsts vārdiskas preču zīmes SO...? — Relatīvi atteikuma pamati — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Kaitējums reputācijai — Regulas Nr. 207/2009 8. panta 5. punkts

Groupe Léa Nature

EUIPO

Debonair Trading Internacional

44

2017/C 239/55

Lieta T-673/15: Vispārējās tiesas 2017. gada 7. jūnija spriedums – Guardian Europe/Eiropas Savienība Ārpuslīgumiskā atbildība — Savienības pārstāvība — Noilgums — Galīga lēmuma tiesisko seku dzēšana — Prasības pieteikuma precizitāte — Pieņemamība — Pamattiesību hartas 47. pants — Saprātīgs lietas izspriešanas termiņš — Vienlīdzīga attieksme — Mantiskais kaitējums — Ciestie zaudējumi — Neiegūtā peļņa — Nemantisks kaitējums — Cēloņsakarība

Guardian Europe

44

2017/C 239/56

Lieta T-726/15: Vispārējās tiesas 2017. gada 7. jūnija spriedums – Blaž Jamnik un Brina Blaž/Parlaments Publiski pakalpojumu līgumi — Ēku līgums — Iepirkuma procedūra — Sarunu procedūra bez iepriekšējas paziņojuma par līgumu publicēšanas — Eiropas Savienības mājas telpas Ļubļanā — Piedāvājuma noraidījums pēc vietējā tirgus izpētes — Līguma slēgšanas tiesību piešķiršana citam pretendentam — Piedāvājumam pievienoto dokumentu neizvērtēšana — Kļūda tiesību piemērošanā — Acīmredzama kļūda vērtējumā

Blaž Jamnik

Brina Blaž

45

2017/C 239/57

Lieta T-6/16: Vispārējās tiesas 2017. gada 8. jūnija spriedums – AWG/EUIPO – Takko (Southern Territory 23o48′25′′S) Eiropas Savienības preču zīme — Spēkā neesamības atzīšanas process — Eiropas Savienības vārdiska preču zīme Southern Territory 23o48′25′′S — Agrāka Eiropas Savienības vārdiska preču zīme SOUTHERN — Relatīvs atteikuma pamats — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 53. panta 1. punkta a) apakšpunkts

AWG

EUIPO – Takko

o

o

46

2017/C 239/58

Lieta T-294/16: Vispārējās tiesas 2017. gada 8. jūnija spriedums – Kaane American International/EUIPO – Global Tobacco (GOLD MOUNT) Eiropas Savienības preču zīme — Atcelšanas process — Eiropas Savienības grafiska preču zīme GOLD MOUNT — Preču zīmes faktiskas izmantošanas neesamība — Pamatotu neizmantošanas iemeslu neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 51. panta 1. punkta a) apakšpunkts

Kaane American International

EUIPO – Global Tobacco

46

2017/C 239/59

Lieta T-221/17: Prasība, kas celta 2017. gada 15. aprīlī – Mémora Servicios Funerarios/EUIPO –Chatenoud (MEMORAME)

Mémora Servicios Funerarios

EUIPO

Chatenoud

47

2017/C 239/60

Lieta T-262/17: Prasība, kas celta 2017. gada 30. aprīlī – Metrans/Komisija un INEA

Metrans

INEA

47

2017/C 239/61

Lieta T-263/17: Prasība, kas celta 2017. gada 3. maijā – SD/EIGE

SD

EIGE

48

2017/C 239/62

Lieta T-275/17: Prasība, kas celta 2017. gada 10. maijā – Michela Curto/Parlaments

Michela Curto

49

2017/C 239/63

Lieta T-289/17: Prasība, kas celta 2017. gada 15. martā – Keolis CIF u.c./Komisija

Keolis CIF

50

2017/C 239/64

Lieta T-296/17: Prasība, kas celta 2017. gada 15. maijā – Buck-Chemie/EUIPO – Henkel (Tualetēm paredzētās skalošanas sistēmas attēls)

Buck-Chemie

EUIPO

Henkel

51

2017/C 239/65

Lieta T-323/17: Prasība, kas celta 2017. gada 29. maijā – Martinair Holland/Komisija

Martinair Holland

51

2017/C 239/66

Lieta T-324/17: Prasība, kas celta 2017. gada 29. maijā – SAS Cargo Group u.c./Komisija

SAS Cargo Group

53

2017/C 239/67

Lieta T-325/17: Prasība, kas celta 2017. gada 29. maijā – Koninklijke Luchtvaart Maatschappij/Komisija

Koninklijke Luchtvaart Maatschappij

53

2017/C 239/68

Lieta T-326/17: Prasība, kas celta 2017. gada 29. maijā – Air Canada/Komisija

Air Canada

55

2017/C 239/69

Lieta T-328/17: Prasība, kas celta 2017. gada 26. maijā – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi/EUIPO – M. J. Dairies (BBQLOUMI)

Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi

EUIPO

M. J. Dairies

56

2017/C 239/70

Lieta T-334/17: Prasība, kas celta 2017. gada 31. maijā – Cargolux Airlines/Komisija

Cargolux Airlines

57

2017/C 239/71

Lieta T-335/17: Prasība, kas celta 2017. gada 30. maijā – Help – Hilfe zur Selbsthilfe/Komisija

Help – Hilfe zur Selbsthilfe

59

2017/C 239/72

Lieta T-339/17: Prasība, kas celta 2017. gada 31. maijā – Shenzhen Jiayz Photo Industrial/EUIPO – Seven (sevenoak)

Shenzhen Jiayz Photo Industrial

EUIPO

Seven

60

2017/C 239/73

Lieta T-340/17: Prasība, kas celta 2017. gada 30. maijā – Japan Airlines/Komisija

Japan Airlines

60

2017/C 239/74

Lieta T-341/17: Prasība, kas celta 2017. gada 31. maijā – British Airways/Komisija

British Airways

62

2017/C 239/75

Lieta T-342/17: Prasība, kas celta 2017. gada 30. maijā – Deutsche Lufthansa u.c./Komisija

Deutsche Lufthansa

63

2017/C 239/76

Lieta T-343/17: Prasība, kas celta 2017. gada 31. maijā – Cathay Pacific Airways/Komisija

Cathay Pacific Airways

64

2017/C 239/77

Lieta T-344/17: Prasība, kas celta 2017. gada 31. maijā – Latam Airlines Group un Lan Cargo/Komisija

Latam Airlines Group

Lan Cargo

65

2017/C 239/78

Lieta T-346/17: Prasība, kas celta 2017. gada 31. maijā – Hotelbeds Spain/EUIPO – Guidigo Europe (Guidego what to do next)

Hotelbeds Spain

EUIPO

Guidigo Europe

68

2017/C 239/79

Lieta T-350/17: Prasība, kas celta 2017. gada 1. jūnijā – Singapore Airlines un Singapore Airlines Cargo/Komisija

Singapore Airlines

Singapore Airlines Cargo

68

2017/C 239/80

Lieta T-352/17: Prasība, kas celta 2017. gada 2. jūnijā – Janusz-Korwin Mikke/Parlaments

Janusz-Korwin Mikke

69

2017/C 239/81

Lieta T-355/17: Prasība, kas celta 2017. gada 2. jūnijā – Daico International/EUIPO – American Franchise Marketing (RoB)

Daico International

EUIPO

American Franchise Marketing

70

2017/C 239/82

Lieta T-356/17: Prasība, kas celta 2017. gada 2. jūnijā – Daico International/EUIPO – American Franchise Marketing (RoB)

Daico International

EUIPO

American Franchise Marketing

71

2017/C 239/83

Lieta T-358/17: Prasība, kas celta 2017. gada 31. maijā – Mubarak/Padome

Mubarak

71

2017/C 239/84

Lieta T-226/16: Vispārējās tiesas 2017. gada 24. aprīļa rīkojums – Ipuri/EUIPO – van Graaf (IPURI)

Ipuri

EUIPO

van Graaf

72

---

| LV | |
| --- | --- |

LV

---

IV Paziņojumi

EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI

Eiropas Savienības Tiesa

| 24.7.2017 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 239/1 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 239/1

---

Eiropas Savienības Tiesas jaunākās publikācijas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

(2017/C 239/01)

Jaunākā publikācija

OV C 231, 17.7.2017.

Iepriekšējās publikācijas

OV C 221, 10.7.2017.

OV C 213, 3.7.2017.

OV C 202, 26.6.2017.

OV C 195, 19.6.2017.

OV C 178, 6.6.2017.

OV C 168, 29.5.2017.

Šie teksti pieejami

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Atzinumi

JURIDISKAS PROCEDŪRAS

Tiesa

| 24.7.2017 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 239/2 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 239/2

---

Tiesas (ceturtā palāta) 2017. gada 11. maija spriedums – Zviedrijas Karaliste/Darius Nicolai Spirlea, Mihaela Spirlea, Eiropas Komisija, Čehijas Republika, Dānijas Karaliste, Spānijas Karaliste, Somijas Republika

(Lieta C-562/14 P) (1)

(Apelācija - Sabiedrības tiesības piekļūt dokumentiem - Regula (EK) Nr. 1049/2001 - 4. panta 2. punkta trešais ievilkums - Izņēmumi no tiesībām piekļūt dokumentiem - Nepareiza interpretācija - Pārbaužu, izmeklēšanas un revīziju mērķu aizsardzība - Sevišķas sabiedrības intereses, kas pamato dokumentu publiskošanu - Vispārējās konfidencialitātes prezumpcija - Dokumenti, kas attiecas uz EU Pilot procedūru)

(2017/C 239/02)

Tiesvedības valoda – vācu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Zviedrijas Karaliste (pārstāvji – A. Falk, C. Meyer-Seitz, U. Persson, N. Otte Widgren, E. Karlsson un L. Swedenborg)

Citi lietas dalībnieki: Darius Nicolai Spirlea, Mihaela Spirlea, Eiropas Komisija (pārstāvji – H. Krämer un P. Costa de Oliveira), Čehijas Republika (pārstāvji – M. Smolek, D. Hadroušek un J. Vláčil), Dānijas Karaliste (pārstāvis – C. Thorning), Spānijas Karaliste (pārstāvis – M. J. García-Valdecasas Dorrego), Somijas Republika (pārstāvis – S. Hartikainen)

Persona, kas iestājusies lietā Eiropas Komisijas prasījumu atbalstam: Vācijas Federatīvā Republika (pārstāvji – T. Henze un A. Lippstreu)

Rezolutīvā daļa:

| 1) | apelācijas sūdzību noraidīt; |
| --- | --- |

1)

apelācijas sūdzību noraidīt;

| 2) | Zviedrijas Karaliste sedz Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus; |
| --- | --- |

2)

Zviedrijas Karaliste sedz Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus;

| 3) | Čehijas Republika, Dānijas Karaliste, Vācijas Federatīvā Republika, Spānijas Karaliste un Somijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas. |
| --- | --- |

3)

Čehijas Republika, Dānijas Karaliste, Vācijas Federatīvā Republika, Spānijas Karaliste un Somijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

---

(1)  OV C 46, 9.2.2015.

---

| 24.7.2017 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 239/3 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 239/3

---

Tiesas (plēnums) 2017. gada 16. maija atzinums – Eiropas Komisija

(Atzinums 2/15) (1)

(Atzinums, kas sniegts saskaņā ar LESD 218. panta 11. punktu - Brīvās tirdzniecības nolīgums starp Eiropas Savienību un Singapūras Republiku - “Jaunās paaudzes” nolīgums, kas apspriests pēc LES un LESD stāšanās spēkā - Kompetence noslēgt nolīgumu - LESD 3. panta 1. punkta e) apakšpunkts - Kopējā tirdzniecības politika - LESD 207. panta 1. punkts - Preču un pakalpojumu tirdzniecība - Ārvalstu tiešie ieguldījumi - Publiski līgumi - Intelektuālā īpašuma komerciālie aspekti - Konkurence - Tirdzniecība ar trešajām valstīm un ilgtspējīga attīstība - Darba ņēmēju sociālā aizsardzība - Vides aizsardzība - LESD 207. panta 5. punkts - Pakalpojumi transporta jomā - LESD 3. panta 2. punkts - Starptautisks nolīgums, kas var ietekmēt kopīgos noteikumus vai mainīt to darbības jomu - Savienības atvasināto tiesību noteikumi par pakalpojumu sniegšanas brīvību transporta jomā - Ārvalstu ieguldījumi, kas nav tiešie ieguldījumi - LESD 216. pants - Nolīgums, kas ir vajadzīgs, lai īstenotu vienu no Līgumu mērķiem - Kapitāla un maksājumu brīva aprite starp dalībvalstīm un trešajām valstīm - Līgumu ieguldījumu jomā pēctecība - Ieguldījumu līgumu, kas noslēgti starp dalībvalstīm un Singapūras Republiku, aizstāšana - Nolīguma institucionālie noteikumi - Ieguldītāja un valsts strīdu izšķiršana - Pušu strīdu izšķiršana)

(2017/C 239/03)

Tiesvedības valoda – visas ES oficiālās valodas

Pieteikuma iesniedzēja

Eiropas Komisija (pārstāvji – U. Wölker, B. De Meester, R. Vidal-Puig un M. Kocjan)

Rezolutīvā daļa

Nolīgums par brīvu tirdzniecību starp Eiropas Savienību un Singapūras Republiku ietilpst Savienības ekskluzīvajā kompetencē, izņemot šādus noteikumus, kas ietilpst Savienības un tās dalībvalstu dalītajā kompetencē:

| — | šī nolīguma devītās nodaļas (Ieguldījumi) A sadaļas (Ieguldījumu aizsardzība) noteikumi, ciktāl tie attiecas uz tādiem ieguldījumiem starp Savienību un Singapūras Republiku, kas nav tiešie ieguldījumi; |
| --- | --- |

—

šī nolīguma devītās nodaļas (Ieguldījumi) A sadaļas (Ieguldījumu aizsardzība) noteikumi, ciktāl tie attiecas uz tādiem ieguldījumiem starp Savienību un Singapūras Republiku, kas nav tiešie ieguldījumi;

| — | minētās devītās nodaļas B sadaļas (Ieguldītāja un valsts strīdu izšķiršana) noteikumi un |
| --- | --- |

—

minētās devītās nodaļas B sadaļas (Ieguldītāja un valsts strīdu izšķiršana) noteikumi un

| — | minētā nolīguma pirmās nodaļas (Mērķi un vispārīgās definīcijas), četrpadsmitās nodaļas (Pārredzamība), piecpadsmitās nodaļas (Strīdu izšķiršana), sešpadsmitās nodaļas (Mediācijas mehānisms) un septiņpadsmitās nodaļas (Institucionāli, vispārīgi un nobeiguma noteikumi) noteikumi, ciktāl tie attiecas uz minētās devītās nodaļas noteikumiem un ciktāl šie pēdējie minētie ietilpst Savienības un tās dalībvalstu dalītajā kompetencē. |
| --- | --- |

—

minētā nolīguma pirmās nodaļas (Mērķi un vispārīgās definīcijas), četrpadsmitās nodaļas (Pārredzamība), piecpadsmitās nodaļas (Strīdu izšķiršana), sešpadsmitās nodaļas (Mediācijas mehānisms) un septiņpadsmitās nodaļas (Institucionāli, vispārīgi un nobeiguma noteikumi) noteikumi, ciktāl tie attiecas uz minētās devītās nodaļas noteikumiem un ciktāl šie pēdējie minētie ietilpst Savienības un tās dalībvalstu dalītajā kompetencē.

---

(1)  OV C 363, 3.11.2015.

---

| 24.7.2017 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 239/3 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 239/3

---

Tiesas (pirmā palāta) 2017. gada 17. maija spriedums (Grondwettelijk Hof (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – X/Ministerraad

(Lieta C-68/15) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Brīvība veikt uzņēmējdarbību - Mātesuzņēmumu un meitasuzņēmumu direktīva - Nodokļu tiesību akti - Nodoklis, ar kuru apliek sabiedrību peļņu - Dividenžu izmaksāšana - Nodokļa ieturējums ienākumu gūšanas vietā - Nodokļu dubulta uzlikšana - Fairness tax)

(2017/C 239/04)

Tiesvedības valoda – holandiešu

Iesniedzējtiesa

Grondwettelijk Hof

Pamatlietas puses

Prasītājs: X

Atbildētāja: Ministerraad

Rezolutīvā daļa:

| 1) | brīvība veikt uzņēmējdarbību ir jāinterpretē tādējādi, ka tai nav pretrunā tādi dalībvalsts nodokļu tiesību akti kā pamatlietā aplūkotie, pamatojoties uz kuriem gan nerezidente sabiedrība, kas saimniecisko darbību šajā dalībvalstī veic ar pastāvīgā uzņēmuma starpniecību, gan rezidente sabiedrība, tai skaitā nerezidentes sabiedrības meitasuzņēmums, kas ir rezidents, tiek aplikti ar tādu nodokli kā fairness tax, kad šīs sabiedrības izmaksā dividendes, kuras noteiktu valsts nodokļu tiesību aktos paredzēto priekšrocību izmantošanas dēļ netiek iekļautas to galīgajā ar nodokli apliekamajā peļņā, ar nosacījumu, ka metode ar šo nodokli apliekamās summas noteikšanai faktiski nerada rezultātu, ka attieksme pret šo nerezidenti sabiedrību ir mazāk labvēlīga nekā pret rezidenti sabiedrību – tas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai; |
| --- | --- |

1)

brīvība veikt uzņēmējdarbību ir jāinterpretē tādējādi, ka tai nav pretrunā tādi dalībvalsts nodokļu tiesību akti kā pamatlietā aplūkotie, pamatojoties uz kuriem gan nerezidente sabiedrība, kas saimniecisko darbību šajā dalībvalstī veic ar pastāvīgā uzņēmuma starpniecību, gan rezidente sabiedrība, tai skaitā nerezidentes sabiedrības meitasuzņēmums, kas ir rezidents, tiek aplikti ar tādu nodokli kā fairness tax, kad šīs sabiedrības izmaksā dividendes, kuras noteiktu valsts nodokļu tiesību aktos paredzēto priekšrocību izmantošanas dēļ netiek iekļautas to galīgajā ar nodokli apliekamajā peļņā, ar nosacījumu, ka metode ar šo nodokli apliekamās summas noteikšanai faktiski nerada rezultātu, ka attieksme pret šo nerezidenti sabiedrību ir mazāk labvēlīga nekā pret rezidenti sabiedrību – tas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai;

| 2) | Padomes 2011. gada 30. novembra Direktīvas 2011/96/ES par kopējo sistēmu nodokļu uzlikšanai, ko piemēro mātesuzņēmumiem un meitasuzņēmumiem, kuri atrodas dažādās dalībvalstīs, 5. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tam nav pretrunā tādi dalībvalsts nodokļu tiesību akti kā pamatlietā aplūkotie, kuros ir paredzēts tāds nodoklis kā fairness tax, kas ir jāmaksā nerezidentēm sabiedrībām, kuras saimniecisko darbību šajā dalībvalstī veic ar pastāvīgā uzņēmuma starpniecību, kā arī rezidentēm sabiedrībām, tai skaitā nerezidentes sabiedrības meitasuzņēmumam, kas ir rezidents, kad tie izmaksā dividendes, kuras noteiktu valsts nodokļu tiesību aktos paredzētu priekšrocību izmantošanas dēļ nav iekļautas galīgajā ar nodokli apliekamajā peļņā; |
| --- | --- |

2)

Padomes 2011. gada 30. novembra Direktīvas 2011/96/ES par kopējo sistēmu nodokļu uzlikšanai, ko piemēro mātesuzņēmumiem un meitasuzņēmumiem, kuri atrodas dažādās dalībvalstīs, 5. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tam nav pretrunā tādi dalībvalsts nodokļu tiesību akti kā pamatlietā aplūkotie, kuros ir paredzēts tāds nodoklis kā fairness tax, kas ir jāmaksā nerezidentēm sabiedrībām, kuras saimniecisko darbību šajā dalībvalstī veic ar pastāvīgā uzņēmuma starpniecību, kā arī rezidentēm sabiedrībām, tai skaitā nerezidentes sabiedrības meitasuzņēmumam, kas ir rezidents, kad tie izmaksā dividendes, kuras noteiktu valsts nodokļu tiesību aktos paredzētu priekšrocību izmantošanas dēļ nav iekļautas galīgajā ar nodokli apliekamajā peļņā;

| 3) | Direktīvas 2011/96 4. panta 1. punkta a) apakšpunkts, lasot to kopsakarā ar minētā panta 3. punktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka šai tiesību normai ir pretrunā tādi valsts nodokļu tiesību akti kā pamatlietā aplūkotie, ciktāl šajos tiesību aktos tādā situācijā, kad peļņu, ko mātesuzņēmums saņēmis no sava meitasuzņēmuma, šis mātesuzņēmums sadala vēlāk nekā tajā gadā, kurā tā tika saņemta, šī peļņa tiek aplikta ar nodokli, kas pārsniedz minētajā tiesību normā paredzēto 5 % maksimālo robežu. |
| --- | --- |

3)

Direktīvas 2011/96 4. panta 1. punkta a) apakšpunkts, lasot to kopsakarā ar minētā panta 3. punktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka šai tiesību normai ir pretrunā tādi valsts nodokļu tiesību akti kā pamatlietā aplūkotie, ciktāl šajos tiesību aktos tādā situācijā, kad peļņu, ko mātesuzņēmums saņēmis no sava meitasuzņēmuma, šis mātesuzņēmums sadala vēlāk nekā tajā gadā, kurā tā tika saņemta, šī peļņa tiek aplikta ar nodokli, kas pārsniedz minētajā tiesību normā paredzēto 5 % maksimālo robežu.

---

(1)  OV C 146, 4.5.2015.

---

| 24.7.2017 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 239/4 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 239/4

---

Tiesas (virspalāta) 2017. gada 10. maija spriedums (Centrale Raad van Beroep (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – H.C. Chavez-Vilchez u.c./Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank u.c.

(Lieta C-133/15) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Savienības pilsonība - LESD 20. pants - Tiesības uzturēties dalībvalstī kā nosacījums piekļuvei sociālajai palīdzībai un ģimenes pabalstiem - Trešās valsts valstspiederīgais, kura faktiskā un ikdienas apgādībā ir tā nepilngadīgais bērns, šīs dalībvalsts pilsonis - Trešās valsts valstspiederīgā pienākums pierādīt, ka otrs vecāks, minētās dalībvalsts pilsonis, nespēj uzņemties rūpes par bērnu - Uzturēšanās atteikums, kas var radīt pienākumu bērnam pamest dalībvalsts un attiecīgi Savienības teritoriju)

(2017/C 239/05)

Tiesvedības valoda – holandiešu

Iesniedzējtiesa

Centrale Raad van Beroep

Pamatlietas puses

Prasītāji: H.C. Chavez-Vilchez, P. Pinas, U. Nikolic, X.V. Garcia Perez, J. Uwituze, I.O. Enowassam, A.E. Guerrero Chavez, Y.R.L. Wip

Atbildētāji: Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank, College van burgemeester en wethouders van de gemeente Arnhem, College van burgemeester en wethouders van de gemeente ’s-Gravenhage, College van burgemeester en wethouders van de gemeente ’s-Hertogenbosch, College van burgemeester en wethouders van de gemeente Amsterdam, College van burgemeester en wethouders van de gemeente Rijswijk, College van burgemeester en wethouders van de gemeente Rotterdam

Rezolutīvā daļa:

| 1) | LESD 20. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka, lai izvērtētu, vai bērnam, Eiropas Savienības pilsonim, būtu jāatstāj Savienības teritorija un tādējādi tam tiktu liegts efektīvi izmantot būtiskās tiesības, kas tam piešķirtas ar šo pantu, ja viņa vecākam, kas ir trešās valsts valstspiederīgais, tiktu atteiktas uzturēšanās tiesības attiecīgajā dalībvalstī, apstāklis, ka otrs vecāks, Savienības pilsonis, faktiski spēj un vēlas viens pats uzņemties bērna ikdienas un faktisko aizgādību, ir atbilstošs elements, bet ar to nav pietiekami, lai konstatētu, ka starp bērnu un vecāku, kas ir trešās valsts valstspiederīgais, nepastāv tāda atkarības saikne, kuras rezultātā bērnam šāda atteikuma gadījumā tāpat nāktos pamest Savienības teritoriju. Šādam vērtējumam saskaņā ar attiecīgā bērna interešu prioritāti ir jābūt balstītam uz visu lietas apstākļu ņemšanu vērā, īpaši bērna vecumu, viņa fizisko un emocionālo attīstību, viņa emocionālo attiecību līmeni gan ar vecāku, kas ir Savienības pilsonis, gan ar vecāku, kas ir trešās valsts valstspiederīgais, kā arī risku, ka viņa nošķiršana no pēdējā minētā vecāka varētu ietekmēt šī bērna emocionālo līdzsvaru; |
| --- | --- |

1)

LESD 20. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka, lai izvērtētu, vai bērnam, Eiropas Savienības pilsonim, būtu jāatstāj Savienības teritorija un tādējādi tam tiktu liegts efektīvi izmantot būtiskās tiesības, kas tam piešķirtas ar šo pantu, ja viņa vecākam, kas ir trešās valsts valstspiederīgais, tiktu atteiktas uzturēšanās tiesības attiecīgajā dalībvalstī, apstāklis, ka otrs vecāks, Savienības pilsonis, faktiski spēj un vēlas viens pats uzņemties bērna ikdienas un faktisko aizgādību, ir atbilstošs elements, bet ar to nav pietiekami, lai konstatētu, ka starp bērnu un vecāku, kas ir trešās valsts valstspiederīgais, nepastāv tāda atkarības saikne, kuras rezultātā bērnam šāda atteikuma gadījumā tāpat nāktos pamest Savienības teritoriju. Šādam vērtējumam saskaņā ar attiecīgā bērna interešu prioritāti ir jābūt balstītam uz visu lietas apstākļu ņemšanu vērā, īpaši bērna vecumu, viņa fizisko un emocionālo attīstību, viņa emocionālo attiecību līmeni gan ar vecāku, kas ir Savienības pilsonis, gan ar vecāku, kas ir trešās valsts valstspiederīgais, kā arī risku, ka viņa nošķiršana no pēdējā minētā vecāka varētu ietekmēt šī bērna emocionālo līdzsvaru;

| 2) | LESD 20. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tam nav pretrunā, ja dalībvalsts nepilngadīga bērna, šīs dalībvalsts pilsoņa, vecāka, trešās valsts valstspiederīgā, kurš uzņēmies tā ikdienas un faktisko aizgādību, uzturēšanās tiesībām savā teritorijā izvirza nosacījumu, ka šim valstspiederīgajam ir jāsniedz informācija, kas pierāda, ka gadījumā, ja tiktu pieņemts lēmums, ar kuru šim vecākam, trešās valsts valstspiederīgajam, tiek atteiktas uzturēšanās tiesības, bērnam tiktu liegts izmantot no viņa kā Savienības pilsoņa statusa izrietošās būtiskās tiesības, jo viņam nāktos pamest Savienības teritoriju. Tomēr attiecīgās dalībvalsts kompetentajām iestādēm katrā ziņā, pamatojoties uz trešās valsts valstspiederīgā sniegto informāciju, ir jāveic nepieciešamās darbības, lai, ņemot vērā visus konkrētās lietas apstākļus, izvērtētu, vai lēmumam par atteikumu tiešām būtu šādas sekas. |
| --- | --- |

2)

LESD 20. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tam nav pretrunā, ja dalībvalsts nepilngadīga bērna, šīs dalībvalsts pilsoņa, vecāka, trešās valsts valstspiederīgā, kurš uzņēmies tā ikdienas un faktisko aizgādību, uzturēšanās tiesībām savā teritorijā izvirza nosacījumu, ka šim valstspiederīgajam ir jāsniedz informācija, kas pierāda, ka gadījumā, ja tiktu pieņemts lēmums, ar kuru šim vecākam, trešās valsts valstspiederīgajam, tiek atteiktas uzturēšanās tiesības, bērnam tiktu liegts izmantot no viņa kā Savienības pilsoņa statusa izrietošās būtiskās tiesības, jo viņam nāktos pamest Savienības teritoriju. Tomēr attiecīgās dalībvalsts kompetentajām iestādēm katrā ziņā, pamatojoties uz trešās valsts valstspiederīgā sniegto informāciju, ir jāveic nepieciešamās darbības, lai, ņemot vērā visus konkrētās lietas apstākļus, izvērtētu, vai lēmumam par atteikumu tiešām būtu šādas sekas.

---

(1)  OV C 178, 1.6.2015.

---

| 24.7.2017 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 239/5 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 239/5

---

Tiesas (piektā palāta) 2017. gada 11. maija spriedums – Yoshida Metal Industry Co. Ltd/Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO), Pi-Design AG, Bodum France SAS, Bodum Logistics A/S

(Lieta C-421/15 P) (1)

(Apelācija - Eiropas Savienības preču zīme - Tādu apzīmējumu reģistrācija, ko veido virsmas ar melnas krāsas punktiem attēls - Atzīšana par spēkā neesošu - Regula (EK) Nr. 40/94 - 7. panta 1. punkta e) apakšpunkta ii) punkts - 51. panta 3. punkts)

(2017/C 239/06)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Yoshida Metal Industry Co. Ltd (pārstāvji – J. Cohen, Solicitor, T. St Quintin, Barrister, G. Hobbs QC)

Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji – A. Folliard-Monguiral, D. Gaja un J. Crespo Carrillo), Pi-Design AG, Bodum France SAS, Bodum Logistics A/S (pārstāvji – H. Pernez, avocate un R. Löhr, Rechtsanwalt)

Rezolutīvā daļa:

| 1) | apelācijas sūdzību noraidīt; |
| --- | --- |

1)

apelācijas sūdzību noraidīt;

| 2) | Yoshida Metal Industry Co. Ltd atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Yoshida Metal Industry Co. Ltd atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 389, 23.11.2015.

---

| 24.7.2017 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 239/6 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 239/6

---

Tiesas (trešā palāta) 2017. gada 17. maija spriedums – Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs/Deluxe Entertainment Services Group Inc.

(Lieta C-437/15 P P) (1)

(Apelācija - Eiropas Savienības preču zīme - Grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu “deluxe” - Pārbaudītāja sniegts reģistrācijas atteikums)

(2017/C 239/07)

Tiesvedības valoda – spāņu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis – S. Palmero Cabezas)

Otra lietas dalībniece: Deluxe Entertainment Services Group Inc. (pārstāvji – L. Gellman, advocate, un M. Esteve Sanz, abogada)

Rezolutīvā daļa:

| 1) | atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2015. gada 4. jūnija spriedumu lietā Deluxe Laboratories/ITSB (“deluxe”) (T-222/14, nav publicēts, EU:T:2015:364); |
| --- | --- |

1)

atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2015. gada 4. jūnija spriedumu lietā Deluxe Laboratories/ITSB (“deluxe”) (T-222/14, nav publicēts, EU:T:2015:364);

| 2) | nodot lietu atpakaļ Eiropas Savienības Vispārējai tiesai; |
| --- | --- |

2)

nodot lietu atpakaļ Eiropas Savienības Vispārējai tiesai;

| 3) | lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt. |
| --- | --- |

3)

lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.

---

(1)  OV C 346, 19.10.2015.

---

| 24.7.2017 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 239/6 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 239/6

---

Tiesas (otrā palāta) 2017. gada 18. maija spriedums (Oberlandesgericht Düsseldorf (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Hummel Holding A/S/Nike Inc., Nike Retail B.V.

(Lieta C-617/15) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Intelektuālais īpašums - Regula (EK) Nr. 207/2009 - Eiropas Savienības preču zīme - 97. panta 1. punkts - Starptautiskā jurisdikcija - Prasība par preču zīmes pārkāpumu, kas celta pret trešajā valstī dibinātu sabiedrību - Zemāka līmeņa meitasuzņēmums, kas nodibināts tās dalībvalsts teritorijā, kuras tiesā ir celta prasība - “Uzņēmuma” jēdziens)

(2017/C 239/08)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Oberlandesgericht Düsseldorf

Pamatlietas puses

Prasītāja: Hummel Holding A/S

Atbildētājas: Nike Inc., Nike Retail B.V.

Rezolutīvā daļa:

Padomes 2009. gada 26. februāra Regulas (EK) Nr. 207/2009 par Eiropas Savienības preču zīmi 97. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka dalībvalstī reģistrēta juridiski neatkarīga sabiedrība, kas ir mātesuzņēmuma bez juridiskās adreses Savienībā zemāka līmeņa meitasuzņēmums, ir šī mātesuzņēmuma “uzņēmums” šīs normas izpratnē, ja šis meitasuzņēmums ir darījumu veikšanas centrs, kuram tajā dalībvalstī, kurā tas atrodas, ir patiesa un stabila klātbūtne, no kura tiek veikta komercdarbība un kas ilgtermiņā uz ārpusi izpaužas kā mātesuzņēmuma atvasinājums.

---

(1)  OV C 38, 1.2.2016.

---

| 24.7.2017 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 239/7 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 239/7

---

Tiesas (devītā palāta) 2017. gada 18. maija spriedums (Vilniaus apygardos administracinis teismas (Lietuva) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – UAB “Litdana”/Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

(Lieta C-624/15) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Nodokļi - Pievienotās vērtības nodoklis (PVN) - Direktīva 2006/112/EK - 314. pants - Peļņas daļas režīms - Piemērošanas nosacījumi - Valsts nodokļu iestāžu atteikums ļaut nodokļa maksātājam piemērot peļņas daļas režīmu - Norādes rēķinos gan par to, ka piegādātājs ir piemērojis peļņas daļas režīmu, gan par atbrīvojumu no PVN - Piegādātāja veikta peļņas daļas režīma nepiemērošana piegādēm - Norādes, kas rada aizdomas par nelikumībām vai krāpšanu saistībā ar piegādēm)

(2017/C 239/09)

Tiesvedības valoda – lietuviešu

Iesniedzējtiesa

Vilniaus apygardos administracinis teismas

Pamatlietas puses

Prasītāja: UAB “Litdana”

Atbildētāja: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

Piedaloties: Klaipėdos apskrities valstybinė mokesčių inspekcija

Rezolutīvā daļa:

Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu, kas grozīta ar Padomes 2010. gada 13. jūlija Direktīvu 2010/45/ES, 314. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nepieļauj, ka dalībvalsts kompetentās iestādes nodokļa maksātājam, kurš ir saņēmis rēķinu, kurā ir ietvertas norādes gan par peļņas daļas režīmu, gan par atbrīvojumu no pievienotās vērtības nodokļa (PVN), liedz tiesības piemērot peļņas daļas režīmu, pat ja no šo iestāžu veiktas vēlākas pārbaudes izriet, ka lietotās preces piegādājušais tirgotājs, kas ir nodokļa maksātājs, šo preču piegādei šo režīmu faktiski nebija piemērojis, ja vien kompetentās iestādes nepierāda, ka nodokļa maksātājs nav rīkojies labticīgi vai ka tas nav veicis visus saprātīgos pasākumus, kas bija viņa spēkos, lai pārliecinātos, ka tā veiktais darījums nav saistīts ar dalību krāpšanā nodokļu jomā; tas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai.

---

(1)  OV C 48, 8.2.2016.

---

| 24.7.2017 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 239/8 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 239/8

---

Tiesas (virspalāta) 2017. gada 16. maija spriedums (Cour administrative (Luksemburga) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Berlioz Investment Fund S.A./Directeur de l'administration des Contributions directes

(Lieta C-682/15) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Direktīva 2011/16/ES - Administratīva sadarbība nodokļu jomā - 1. panta 1. punkts - 5. pants - Trešajai personai adresēts informācijas pieprasījums - Atteikums sniegt atbildi - Sankcija - Pieprasītās informācijas “prognozējamā svarīguma” jēdziens - Pieprasījuma saņēmējas iestādes veikta pārbaude - Tiesas veiktā pārbaude - Apjoms - Eiropas Savienības Pamattiesību harta - 51. pants - Savienības tiesību īstenošana - 47. pants - Tiesības efektīvi vērsties tiesā - Tiesas un trešās personas piekļuve pieprasījuma iesniedzējas iestādes adresētam informācijas pieprasījumam)

(2017/C 239/10)

Tiesvedības valoda – franču

Iesniedzējtiesa

Cour administrative

Pamatlietas puses

Prasītāja: Berlioz Investment Fund S.A.

Atbildētājs: Directeur de l'administration des Contributions directes

Rezolutīvā daļa:

| 1) | Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 51. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka dalībvalsts īsteno Savienības tiesības šīs normas izpratnē un ka tādējādi Eiropas Savienības Pamattiesību harta ir piemērojama, ja dalībvalsts savos tiesību aktos paredz finansiālu sankciju administrācijai pakļautai personai, kura atsakās sniegt informāciju, kad starp nodokļu iestādēm notiek apmaiņa, pamatojoties uz Padomes 2011. gada 15. februāra Direktīvu 2011/16/ES par administratīvu sadarbību nodokļu jomā un ar ko atceļ Direktīvu 77/799/EEK; |
| --- | --- |

1)

Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 51. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka dalībvalsts īsteno Savienības tiesības šīs normas izpratnē un ka tādējādi Eiropas Savienības Pamattiesību harta ir piemērojama, ja dalībvalsts savos tiesību aktos paredz finansiālu sankciju administrācijai pakļautai personai, kura atsakās sniegt informāciju, kad starp nodokļu iestādēm notiek apmaiņa, pamatojoties uz Padomes 2011. gada 15. februāra Direktīvu 2011/16/ES par administratīvu sadarbību nodokļu jomā un ar ko atceļ Direktīvu 77/799/EEK;

| 2) | Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka administrācijai pakļauta persona, kurai ir piemērota finansiāla sankcija par to, ka tā nav izpildījusi administratīvu lēmumu, ar ko tai saistībā ar informācijas apmaiņu starp valstu nodokļu iestādēm atbilstoši Direktīvai 2011/16 ir uzdots sniegt informāciju, ir tiesīga apstrīdēt šī lēmuma likumību; |
| --- | --- |

2)

Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka administrācijai pakļauta persona, kurai ir piemērota finansiāla sankcija par to, ka tā nav izpildījusi administratīvu lēmumu, ar ko tai saistībā ar informācijas apmaiņu starp valstu nodokļu iestādēm atbilstoši Direktīvai 2011/16 ir uzdots sniegt informāciju, ir tiesīga apstrīdēt šī lēmuma likumību;

| 3) | Direktīvas 2011/16 1. panta 1. punkts un 5. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka vienas dalībvalsts citai dalībvalstij pieprasītās informācijas “prognozējamais svarīgums” ir nosacījums, kuram informācijas pieprasījumam ir jāatbilst, lai pieprasījuma saņēmējai dalībvalstij rastos pienākums to izpildīt, un tādējādi tam ir jāatbilst nosacījumam par šīs dalībvalsts izdota administrācijai pakļautai personai adresēta lēmuma par rīkojuma izdošanu un sankcijas pasākuma, kas tai piemērots par šī lēmuma neizpildi, likumību; |
| --- | --- |

3)

Direktīvas 2011/16 1. panta 1. punkts un 5. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka vienas dalībvalsts citai dalībvalstij pieprasītās informācijas “prognozējamais svarīgums” ir nosacījums, kuram informācijas pieprasījumam ir jāatbilst, lai pieprasījuma saņēmējai dalībvalstij rastos pienākums to izpildīt, un tādējādi tam ir jāatbilst nosacījumam par šīs dalībvalsts izdota administrācijai pakļautai personai adresēta lēmuma par rīkojuma izdošanu un sankcijas pasākuma, kas tai piemērots par šī lēmuma neizpildi, likumību;

| 4) | Direktīvas 2011/16 1. panta 1. punkts un 5. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka pārbaude, ko veic pieprasījuma saņēmēja iestāde, kad pieprasījuma iesniedzēja iestāde tai iesniedz informācijas pieprasījumu atbilstoši šai direktīvai, neaprobežojas ar šī pieprasījuma formālu atbilstību, bet tai ir jāļauj pieprasījuma saņēmējai iestādei pārliecināties, ka nav tā, ka pieprasītajai informācijai nebūtu nekāda prognozējamā svarīguma, ņemot vērā attiecīgā nodokļu maksātāja identitāti un, iespējams, informētās trešās personas identitāti, kā arī attiecīgās nodokļu izmeklēšanas vajadzības. Tās pašas Direktīvas 2011/16 normas un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. panta normas ir jāinterpretē tādējādi, ka saistībā ar prasību, ko administrācijai pakļauta persona ir cēlusi par sankcijas pasākumu, kuru pieprasījuma saņēmēja iestāde tai ir piemērojusi par to, ka tā nav izpildījusi lēmumu par rīkojuma izdošanu, ko šī iestāde ir pieņēmusi pēc informācijas pieprasījuma, kuru pieprasījuma iesniedzēja iestāde ir iesniegusi atbilstoši Direktīvai 2011/16, valsts tiesai ir neierobežota kompetence pārbaudīt šī lēmuma par rīkojuma izdošanu likumību. Attiecībā uz nosacījumu par minētā lēmuma likumību, kas izriet no pieprasītās informācijas prognozējamā svarīguma, pārbaude tiesā aprobežojas ar pārbaudi par to, ka šāda svarīguma acīmredzami netrūkst; |
| --- | --- |

4)

Direktīvas 2011/16 1. panta 1. punkts un 5. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka pārbaude, ko veic pieprasījuma saņēmēja iestāde, kad pieprasījuma iesniedzēja iestāde tai iesniedz informācijas pieprasījumu atbilstoši šai direktīvai, neaprobežojas ar šī pieprasījuma formālu atbilstību, bet tai ir jāļauj pieprasījuma saņēmējai iestādei pārliecināties, ka nav tā, ka pieprasītajai informācijai nebūtu nekāda prognozējamā svarīguma, ņemot vērā attiecīgā nodokļu maksātāja identitāti un, iespējams, informētās trešās personas identitāti, kā arī attiecīgās nodokļu izmeklēšanas vajadzības. Tās pašas Direktīvas 2011/16 normas un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. panta normas ir jāinterpretē tādējādi, ka saistībā ar prasību, ko administrācijai pakļauta persona ir cēlusi par sankcijas pasākumu, kuru pieprasījuma saņēmēja iestāde tai ir piemērojusi par to, ka tā nav izpildījusi lēmumu par rīkojuma izdošanu, ko šī iestāde ir pieņēmusi pēc informācijas pieprasījuma, kuru pieprasījuma iesniedzēja iestāde ir iesniegusi atbilstoši Direktīvai 2011/16, valsts tiesai ir neierobežota kompetence pārbaudīt šī lēmuma par rīkojuma izdošanu likumību. Attiecībā uz nosacījumu par minētā lēmuma likumību, kas izriet no pieprasītās informācijas prognozējamā svarīguma, pārbaude tiesā aprobežojas ar pārbaudi par to, ka šāda svarīguma acīmredzami netrūkst;

| 5) | Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. panta otrā daļa ir jāinterpretē tādējādi, ka, veicot pārbaudi tiesā, pieprasījuma saņēmējas dalībvalsts tiesai ir jābūt piekļuvei informācijas pieprasījumam, kuru pieprasījuma iesniedzēja dalībvalsts ir iesniegusi pieprasījuma saņēmējai dalībvalstij. Savukārt attiecīgajai administrācijai pakļautajai personai nav tiesību piekļūt visam šim informācijas pieprasījumam, kas joprojām ir slepens dokuments saskaņā ar Direktīvas 2011/16 16. pantu. Lai pilnībā izskatītu tās lietu saistībā ar pieprasītās informācijas prognozējamā svarīguma neesamību, principā pietiek ar to, ka šai personai ir šīs direktīvas 20. panta 2. punktā minētā informācija. |
| --- | --- |

5)

Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. panta otrā daļa ir jāinterpretē tādējādi, ka, veicot pārbaudi tiesā, pieprasījuma saņēmējas dalībvalsts tiesai ir jābūt piekļuvei informācijas pieprasījumam, kuru pieprasījuma iesniedzēja dalībvalsts ir iesniegusi pieprasījuma saņēmējai dalībvalstij. Savukārt attiecīgajai administrācijai pakļautajai personai nav tiesību piekļūt visam šim informācijas pieprasījumam, kas joprojām ir slepens dokuments saskaņā ar Direktīvas 2011/16 16. pantu. Lai pilnībā izskatītu tās lietu saistībā ar pieprasītās informācijas prognozējamā svarīguma neesamību, principā pietiek ar to, ka šai personai ir šīs direktīvas 20. panta 2. punktā minētā informācija.

---

(1)  OV C 78, 29.2.2016.

---

| 24.7.2017 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 239/9 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 239/9

---

Tiesas (virspalāta) 2017. gada 10. maija spriedums (Cour administrative d'appel de Douai (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Wenceslas de Lobkowicz/Ministère des Finances et des Comptes publics

(Lieta C-690/15) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Eiropas Savienības ierēdnis - Civildienesta noteikumi - Obligāta dalība Eiropas Savienības iestāžu sociālā nodrošinājuma shēmā - Dalībvalstī gūti ienākumi no nekustamā īpašuma - Pienākums atbilstoši dalībvalsts tiesībām maksāt vispārēju sociālo iemaksu, sociālo iemaksu un papildiemaksas - Dalība šīs dalībvalsts sociālā nodrošinājuma pakalpojumu finansēšanā)

(2017/C 239/11)

Tiesvedības valoda – franču

Iesniedzējtiesa

Cour administrative d'appel de Douai

Pamatlietas puses

Prasītājs: Wenceslas de Lobkowicz

Atbildētāja: Ministère des Finances et des Comptes publics

Rezolutīvā daļa:

Protokola (Nr. 7) par privilēģijām un imunitāti Eiropas Savienībā, kas pievienots LES, LESD un EAEK līguma pielikumā, 14. pants, kā arī Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu tiesību normas par Savienības iestāžu kopējo sociālā nodrošinājuma sistēmu ir jāinterpretē tādējādi, ka tie nepieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu kā pamatlietā, kurā paredzēts, ka par ienākumiem no nekustamā īpašuma, kurus dalībvalstī ir guvis Savienības ierēdnis, kura nodokļu rezidence ir šajā dalībvalstī, ir jāmaksā sociālās iemaksas, kas tiek izmantotas šīs pašas dalībvalsts sociālā nodrošinājuma sistēmas finansēšanai.

---

(1)  OV C 98, 14.3.2016.

---

| 24.7.2017 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 239/10 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 239/10

---

Tiesas (otrā palāta) 2017. gada 11. maija spriedums (Naczelny Sąd Administracyjny (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Minister Finansów/Posnania Investment SA

(Lieta C-36/16) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Nodokļi - Kopēja pievienotās vērtības nodokļa sistēma - Direktīva 2006/112/EK - 2. panta 1. punkta a) apakšpunkts - 14. panta 1. punkts - Ar nodokli apliekami darījumi - Jēdziens “preču piegāde par atlīdzību” - Nekustamā īpašuma atsavināšana valstij vai pašvaldībai, lai samaksātu nodokļu parādu - Izslēgšana)

(2017/C 239/12)

Tiesvedības valoda – poļu

Iesniedzējtiesa

Naczelny Sąd Administracyjny

Pamatlietas puses

Prasītājs: Minister Finansów

Atbildētāja: Posnania Investment SA

Rezolutīvā daļa:

Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 2. panta 1. punkta a) apakšpunkts un 14. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka pievienotās vērtības nodokļa maksātāja īstenota īpašumtiesību uz nekustamo īpašumu nodošana dalībvalsts Valsts kasei vai šādas valsts pašvaldībai, samaksājot nenomaksātu nodokli, kā tas ir pamatlietā, nav preču piegāde par atlīdzību, kurai uzliek pievienotās vērtības nodokli.

---

(1)  OV C 145, 25.4.2016.

---

| 24.7.2017 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 239/10 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 239/10

---

Tiesas (devītā palāta) 2017. gada 11. maija spriedums – Dyson Ltd/Komisija

(Lieta C-44/16 P) (1)

(Apelācija - Direktīva 2010/30/ES - Energopatēriņa norādīšana, izmantojot etiķetes un standarta informāciju par precēm - Deleģētā regula (ES) Nr. 665/2013 - Putekļsūcēju energomarķējums - Energoefektivitāte - Mērījumu metode - Deleģētās kompetences robežas - Pierādījumu sagrozīšana - Vispārējās tiesas pienākums norādīt pamatojumu)

(2017/C 239/13)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Dyson Ltd (pārstāvji – E. Batchelor un M. Healy, solicitors, F. Carlin, barrister, A. Patsa, advokāte)

Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji – K. Herrmann un E. White)

Rezolutīvā daļa:

| 1) | atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2015. gada 11. novembra spriedumu Dyson/Komisija (T-544/13, EU:T:2015:836) daļā, kurā tā ir noraidījusi pirmajā instancē izvirzītā pirmā pamata pirmo daļu un trešo pamatu; |
| --- | --- |

1)

atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2015. gada 11. novembra spriedumu Dyson/Komisija (T-544/13, EU:T:2015:836) daļā, kurā tā ir noraidījusi pirmajā instancē izvirzītā pirmā pamata pirmo daļu un trešo pamatu;

| 2) | nodot lietu atpakaļ Eiropas Savienības Vispārējai tiesai, lai tā lemtu par pirmajā instancē izvirzītā pirmā pamata pirmo daļu un trešo pamatu; |
| --- | --- |

2)

nodot lietu atpakaļ Eiropas Savienības Vispārējai tiesai, lai tā lemtu par pirmajā instancē izvirzītā pirmā pamata pirmo daļu un trešo pamatu;

| 3) | lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt. |
| --- | --- |

3)

lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.

---

(1)  OV C 145, 25.4.2016.

---

| 24.7.2017 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 239/11 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 239/11

---

Tiesas (ceturtā palāta) 2017. gada 17. maija spriedums (Okresný súd Dunajská Streda (Slovākija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – ERGO Poist’ovňa, a.s./Alžbeta Barlíková

(Lieta C-48/16) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Pašnodarbināti tirdzniecības pārstāvji - Direktīva 86/653/EEK - Tirdzniecības pārstāvja komisijas nauda - 11. pants - Starp trešo personu un pilnvarotāju noslēgta līguma daļēja neizpilde - Ietekme uz tiesībām uz komisijas naudu - Jēdziens “apstākļi, kuros vainojams pilnvarotājs”)

(2017/C 239/14)

Tiesvedības valoda – slovāku

Iesniedzējtiesa

Okresný súd Dunajská Streda

Pamatlietas puses

Prasītāja: ERGO Poist’ovňa, a.s.

Atbildētāja: Alžbeta Barlíková

Rezolutīvā daļa:

| 1) | Padomes 1986. gada 18. decembra Direktīvas 86/653/EEK par dalībvalstu tiesību aktu koordinēšanu attiecībā uz pašnodarbinātiem tirdzniecības pārstāvjiem 11. panta 1. punkta pirmais ievilkums ir interpretējams tādējādi, ka tas attiecas ne tikai uz līguma starp trešo personu un pilnvarotāju pilnīgu neizpildes gadījumu, bet arī uz šī līguma daļējas neizpildes gadījumu, piemēram, minētajā līgumā paredzētā darījumu apjoma vai termiņa neievērošanu; |
| --- | --- |

1)

Padomes 1986. gada 18. decembra Direktīvas 86/653/EEK par dalībvalstu tiesību aktu koordinēšanu attiecībā uz pašnodarbinātiem tirdzniecības pārstāvjiem 11. panta 1. punkta pirmais ievilkums ir interpretējams tādējādi, ka tas attiecas ne tikai uz līguma starp trešo personu un pilnvarotāju pilnīgu neizpildes gadījumu, bet arī uz šī līguma daļējas neizpildes gadījumu, piemēram, minētajā līgumā paredzētā darījumu apjoma vai termiņa neievērošanu;

| 2) | Direktīvas 86/653 11. panta 2. un 3. punkts ir interpretējams tādējādi, ka tirdzniecības pārstāvības līguma noteikums, saskaņā ar kuru pārstāvim ir jāatmaksā proporcionāla savas komisijas naudas daļa starp pilnvarotāju un trešo personu noslēgtā līguma daļējas neizpildes gadījumā, nav “atkāpe, kas kaitē tirdzniecības pārstāvim”, šīs direktīvas 11. panta 3. punkta izpratnē, ja atmaksājamās komisijas naudas daļa ir proporcionāla minētā līguma neizpildes apjomam, un ar nosacījumu, ka šī neizpilde nav notikusi tādu apstākļu dēļ, kuros ir vainojams pilnvarotājs; |
| --- | --- |

2)

Direktīvas 86/653 11. panta 2. un 3. punkts ir interpretējams tādējādi, ka tirdzniecības pārstāvības līguma noteikums, saskaņā ar kuru pārstāvim ir jāatmaksā proporcionāla savas komisijas naudas daļa starp pilnvarotāju un trešo personu noslēgtā līguma daļējas neizpildes gadījumā, nav “atkāpe, kas kaitē tirdzniecības pārstāvim”, šīs direktīvas 11. panta 3. punkta izpratnē, ja atmaksājamās komisijas naudas daļa ir proporcionāla minētā līguma neizpildes apjomam, un ar nosacījumu, ka šī neizpilde nav notikusi tādu apstākļu dēļ, kuros ir vainojams pilnvarotājs;

| 3) | Direktīvas 86/653 11. panta 1. punkta otrais ievilkums ir interpretējams tādējādi, ka jēdziens “apstākļi, kuros ir vainojams pilnvarotājs” nav saistīts vienīgi ar tiesiskiem apstākļiem, kas tieši izraisījuši starp pilnvarotāju un trešo personu noslēgtā līguma pārtraukšanu, bet tas attiecas uz visiem tiesiskiem un faktiskiem apstākļiem, kuros ir vainojams pilnvarotājs un kuri ir izraisījuši šī līguma neizpildi. |
| --- | --- |

3)

Direktīvas 86/653 11. panta 1. punkta otrais ievilkums ir interpretējams tādējādi, ka jēdziens “apstākļi, kuros ir vainojams pilnvarotājs” nav saistīts vienīgi ar tiesiskiem apstākļiem, kas tieši izraisījuši starp pilnvarotāju un trešo personu noslēgtā līguma pārtraukšanu, bet tas attiecas uz visiem tiesiskiem un faktiskiem apstākļiem, kuros ir vainojams pilnvarotājs un kuri ir izraisījuši šī līguma neizpildi.

---

(1)  OV C 136, 18.4.2016.

---

| 24.7.2017 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 239/12 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 239/12

---

Tiesas (desmitā palāta) 2017. gada 11. maija spriedums (Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – The Shirtmakers BV/Staatssecretaris van Financiën

(Lieta C-59/16) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Muitas savienība - Regula (EEK) Nr. 2913/92 - Kopienas Muitas kodekss - 32. panta 1. punkta e) apakšpunkta i) punkts - Muitas vērtība - Darījuma vērtība - Noteikšana - Jēdziens “pārvadāšanas izmaksas”)

(2017/C 239/15)

Tiesvedības valoda – holandiešu

Iesniedzējtiesa

Hoge Raad der Nederlanden

Pamatlietas puses

Prasītāja: The Shirtmakers BV

Atbildētājs: Staatssecretaris van Financiën

Rezolutīvā daļa:

Padomes 1992. gada 12. oktobra Regulas (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi 32. panta 1. punkta e) apakšpunkta i) punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka jēdziens “pārvadāšanas izmaksas” šīs tiesību normas izpratnē ietver papildmaksājumu, ko piegādātājs ir norādījis importētājam izsniegtajā rēķinā un kas atbilst šī piegādātāja peļņas maržai un izmaksām saistībā ar importēto preču pārvadāšanas organizēšanu uz Savienības muitas teritoriju.

---

(1)  OV C 145, 25.4.2016.

---

| 24.7.2017 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 239/12 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 239/12

---

Tiesas (trešā palāta) 2017. gada 18. maija spriedums (Tribunal de grande instance de Lyon (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Jean-Philippe Lahorgue/Ordre des avocats du barreau de Lyon, Conseil national des barreaux “CNB”, Conseil des barreaux européens “CCBE”, Ordre des avocats du barreau de Luxembourg

(Lieta C-99/16) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Pakalpojumu sniegšanas brīvība - Direktīva 77/249/EEK - 4. pants - Advokāta profesionālā darbība - Pieslēguma advokātu privātajam virtuālajam tīklam saskarne (RPVA) - “RPVA” saskarne - Atteikums piešķirt piekļuvi citas dalībvalsts advokātu kolēģijā reģistrētam advokātam - Diskriminējoši pasākumi)

(2017/C 239/16)

Tiesvedības valoda – franču

Iesniedzējtiesa

Tribunal de grande instance de Lyon

Pamatlietas puses

Prasītājs: Jean-Philippe Lahorgue

Atbildētāji: Ordre des avocats du barreau de Lyon, Conseil national des barreaux “CNB”, Conseil des barreaux européens “CCBE”, Ordre des avocats du barreau de Luxembourg

Piedaloties: Ministère public

Rezolutīvā daļa:

Kompetento iestāžu atteikums piešķirt pieslēguma advokātu privātajam virtuālajam tīklam saskarni advokātam, kas ir pienācīgi reģistrēts citas dalībvalsts advokātu kolēģijā, tikai tādēļ, ka šis advokāts nav reģistrēts pirmās dalībvalsts advokātu kolēģijā, kurā viņš vēlas veikt savu profesionālo darbību brīva pakalpojumu sniedzēja statusā, gadījumā, kad pienākums izmantot sadarbības advokātu nav noteikts likumā, ir pakalpojumu sniegšanas brīvības ierobežojums Padomes 1977. gada 22. marta Direktīvas 77/249/EEK par pasākumiem, kas palīdz advokātiem sekmīgi īstenot brīvību sniegt pakalpojumus, 4. panta, skatīta LESD 56. panta un 57. panta trešās daļas gaismā, izpratnē. Iesniedzējtiesai ir jāpārbauda, vai šāds atteikums, ņemot vērā konkrētus tā piemērošanas apstākļus, patiešām atbilst patērētāju aizsardzības un pareizas tiesvedības mērķiem, kas var to attaisnot, un vai ar to uzliktie ierobežojumi nešķiet nesamērīgi ar šiem mērķiem.

---

(1)  OV C 165, 10.5.2016.

---

| 24.7.2017 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 239/13 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 239/13

---

Tiesas (astotā palāta) 2017. gada 11. maija spriedums (Krajowa Izba Odwoławcza (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Archus sp. z o.o., Gama Jacek Lipik/Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S. A.

(Lieta C-131/16) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Publiski līgumi - Direktīva 2004/17/EK - Iepirkuma principi - 10. pants - Vienlīdzīgas attieksmes pret pretendentiem princips - Līgumslēdzēju iestāžu pienākums lūgt pretendentiem labot vai papildināt savu piedāvājumu - Līgumslēdzējas iestādes tiesības paturēt bankas garantiju atteikuma gadījumā - Direktīva 92/13/EEK - 1. panta 3. punkts - Pārskatīšanas procedūras - Lēmums par publiska līguma slēgšanas tiesību piešķiršanu - Pretendenta izslēgšana - Prasība atcelt tiesību aktu - Interese celt prasību)

(2017/C 239/17)

Tiesvedības valoda – poļu

Iesniedzējtiesa

Krajowa Izba Odwoławcza

Pamatlietas puses

Prasītāji: Archus sp. z o.o., Gama Jacek Lipik

Atbildētāja: Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S. A.

Piedaloties: Digital-Center sp. z o.o.

Rezolutīvā daļa:

| 1) | vienlīdzīgas attieksmes pret saimnieciskās darbības subjektiem princips, kas paredzēts Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīvas 2004/17/EK, ar ko koordinē iepirkuma procedūras, kuras piemēro subjekti, kas darbojas ūdensapgādes, enerģētikas, transporta un pasta pakalpojumu nozarēs, 10. pantā, ir jāinterpretē tādējādi, ka tam ir pretrunā tas, ka saistībā ar iepirkuma procedūru līgumslēdzēja iestāde aicina kādu pretendentu iesniegt deklarācijas vai dokumentus, kas bija jāiesniedz atbilstoši specifikācijām un kas nav iesniegti piedāvājumu iesniegšanai noteiktajā termiņā. Turpretī šim pantam nav pretrunā tas, ka līgumslēdzēja iestāde aicina kādu pretendentu paskaidrot piedāvājumu vai izlabot tajā pieļautu acīmredzamu kļūdu pēc būtības, tomēr ar nosacījumu, ka šis aicinājums tiek adresēts visiem pretendentiem, kas ir vienādā situācijā, ka pret visiem pretendentiem attieksme ir vienlīdzīga un lojāla un ka šis paskaidrojums vai labojums nevar tikt pielīdzināts jauna piedāvājuma iesniegšanai; tas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai; |
| --- | --- |

1)

vienlīdzīgas attieksmes pret saimnieciskās darbības subjektiem princips, kas paredzēts Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīvas 2004/17/EK, ar ko koordinē iepirkuma procedūras, kuras piemēro subjekti, kas darbojas ūdensapgādes, enerģētikas, transporta un pasta pakalpojumu nozarēs, 10. pantā, ir jāinterpretē tādējādi, ka tam ir pretrunā tas, ka saistībā ar iepirkuma procedūru līgumslēdzēja iestāde aicina kādu pretendentu iesniegt deklarācijas vai dokumentus, kas bija jāiesniedz atbilstoši specifikācijām un kas nav iesniegti piedāvājumu iesniegšanai noteiktajā termiņā. Turpretī šim pantam nav pretrunā tas, ka līgumslēdzēja iestāde aicina kādu pretendentu paskaidrot piedāvājumu vai izlabot tajā pieļautu acīmredzamu kļūdu pēc būtības, tomēr ar nosacījumu, ka šis aicinājums tiek adresēts visiem pretendentiem, kas ir vienādā situācijā, ka pret visiem pretendentiem attieksme ir vienlīdzīga un lojāla un ka šis paskaidrojums vai labojums nevar tikt pielīdzināts jauna piedāvājuma iesniegšanai; tas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai;

| 2) | Padomes 1992. gada 25. februāra Direktīvā 92/13/EEK, ar ko koordinē normatīvos un administratīvos aktus par to, kā piemēro Kopienas noteikumus par līgumu piešķiršanas procedūrām, ko piemēro subjekti, kuri darbojas ūdensapgādes, enerģētikas, transporta un telekomunikāciju nozarē, ar grozījumiem, kas izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 11. decembra Direktīvu 2007/66/EK, ir jāinterpretē tādējādi, ka tādā situācijā kā pamatlietā aplūkotā, kurā publiskā iepirkuma procedūrā iesniegti divi piedāvājumi un līgumslēdzēja iestāde vienlaikus ir pieņēmusi divus lēmumus attiecīgi par viena no pretendentiem piedāvājuma noraidīšanu un līguma slēgšanas tiesību piešķiršanu otrajam, atraidītajam pretendentam, kurš ir cēlis prasību par šiem abiem lēmumiem, ir jāvar lūgt izslēgt izraudzītā pretendenta piedāvājumu, un tādēļ jēdziens “konkrēta līguma slēgšanas tiesības” Direktīvas 92/13 ar grozījumiem, kas izdarīti ar Direktīvu 2007/66, 1. panta 3. punkta izpratnē attiecīgajā gadījumā var attiekties uz iespējamo jaunas publiskā iepirkuma procedūras uzsākšanu. |
| --- | --- |

2)

Padomes 1992. gada 25. februāra Direktīvā 92/13/EEK, ar ko koordinē normatīvos un administratīvos aktus par to, kā piemēro Kopienas noteikumus par līgumu piešķiršanas procedūrām, ko piemēro subjekti, kuri darbojas ūdensapgādes, enerģētikas, transporta un telekomunikāciju nozarē, ar grozījumiem, kas izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 11. decembra Direktīvu 2007/66/EK, ir jāinterpretē tādējādi, ka tādā situācijā kā pamatlietā aplūkotā, kurā publiskā iepirkuma procedūrā iesniegti divi piedāvājumi un līgumslēdzēja iestāde vienlaikus ir pieņēmusi divus lēmumus attiecīgi par viena no pretendentiem piedāvājuma noraidīšanu un līguma slēgšanas tiesību piešķiršanu otrajam, atraidītajam pretendentam, kurš ir cēlis prasību par šiem abiem lēmumiem, ir jāvar lūgt izslēgt izraudzītā pretendenta piedāvājumu, un tādēļ jēdziens “konkrēta līguma slēgšanas tiesības” Direktīvas 92/13 ar grozījumiem, kas izdarīti ar Direktīvu 2007/66, 1. panta 3. punkta izpratnē attiecīgajā gadījumā var attiekties uz iespējamo jaunas publiskā iepirkuma procedūras uzsākšanu.

---

(1)  OV C 211, 13.6.2016.

---

| 24.7.2017 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 239/14 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 239/14

---

Tiesas (piektā palāta) 2017. gada 18. maija spriedums (Curtea de Apel Craiova (Rumānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Fondul Proprietatea SA/Complexul Energetic Oltenia SA

(Lieta C-150/16) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Valsts atbalsts - Sabiedrības, kurā kapitāla vairākums pieder Rumānijas valstij, prasījums pret sabiedrību, kurā šī dalībvalsts ir vienīgais akcionārs - Datio in solutum - Jēdziens “valsts atbalsts” - Pienākums paziņot Eiropas Komisijai)

(2017/C 239/18)

Tiesvedības valoda – rumāņu

Iesniedzējtiesa

Curtea de Apel Craiova

Pamatlietas puses

Prasītāja: Fondul Proprietatea SA

Atbildētāja: Complexul Energetic Oltenia SA

Rezolutīvā daļa:

| 1) | tādos apstākļos, kādi ir pamatlietā, sabiedrības, kurā vairākums daļu pieder valstij, lēmums pieņemt aktīva, kas ir citas sabiedrības, kurā šī dalībvalsts ir vienīgā akcionāre, īpašums, datio in solutum, lai izbeigtu prasījumu, un samaksāt summu, kas ir starpība starp šī aktīva paredzamo vērtību un šī prasījuma summu, var būt valsts atbalsts LESD 107. panta izpratnē, ja:






  — | šis lēmums ir priekšrocība, kas tieši vai netieši piešķirta no valsts līdzekļiem un ir piedēvējama valstij, |
| --- | --- | --- |

1)

tādos apstākļos, kādi ir pamatlietā, sabiedrības, kurā vairākums daļu pieder valstij, lēmums pieņemt aktīva, kas ir citas sabiedrības, kurā šī dalībvalsts ir vienīgā akcionāre, īpašums, datio in solutum, lai izbeigtu prasījumu, un samaksāt summu, kas ir starpība starp šī aktīva paredzamo vērtību un šī prasījuma summu, var būt valsts atbalsts LESD 107. panta izpratnē, ja:

—

šis lēmums ir priekšrocība, kas tieši vai netieši piešķirta no valsts līdzekļiem un ir piedēvējama valstij,

| — | uzņēmums saņēmējs nebūtu guvis salīdzināmus atvieglojumus no privāta kreditora un |
| --- | --- |

—

uzņēmums saņēmējs nebūtu guvis salīdzināmus atvieglojumus no privāta kreditora un

| — | šis lēmums varētu iespaidot tirdzniecību starp dalībvalstīm un radīt konkurences izkropļojumus. |
| --- | --- |

—

šis lēmums varētu iespaidot tirdzniecību starp dalībvalstīm un radīt konkurences izkropļojumus.

Valsts tiesu uzdevums ir izvērtēt, vai šie nosacījumi ir izpildīti.

| 2) | Tad, ja valsts tiesa kvalificē par valsts atbalstu sabiedrības, kurā vairākums daļu pieder valstij, lēmumu pieņemt aktīva, kas ir citas sabiedrības, kurā šī dalībvalsts ir vienīgā akcionāre, īpašums, datio in solutum, lai izbeigtu prasījumu, un samaksāt summu, kas ir starpība starp šī aktīva paredzamo vērtību un šī prasījuma summu, šīs dalībvalsts iestādēm ir jāpaziņo šis atbalsts Eiropas Komisijai pirms tā īstenošanas atbilstoši LESD 108. panta 3. punktam. |
| --- | --- |

2)

Tad, ja valsts tiesa kvalificē par valsts atbalstu sabiedrības, kurā vairākums daļu pieder valstij, lēmumu pieņemt aktīva, kas ir citas sabiedrības, kurā šī dalībvalsts ir vienīgā akcionāre, īpašums, datio in solutum, lai izbeigtu prasījumu, un samaksāt summu, kas ir starpība starp šī aktīva paredzamo vērtību un šī prasījuma summu, šīs dalībvalsts iestādēm ir jāpaziņo šis atbalsts Eiropas Komisijai pirms tā īstenošanas atbilstoši LESD 108. panta 3. punktam.

---

(1)  OV C 200, 6.6.2016.

---

| 24.7.2017 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 239/15 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 239/15

---

Tiesas (astotā palāta) 2017. gada 18. maija spriedums (Augstākā tiesa (Latvija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – VAS “Latvijas dzelzceļš”/Valsts ieņēmumu dienests

(Lieta C-154/16) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Kopienas Muitas kodekss - Regula (EEK) Nr. 2913/92 - 94. panta 1. punkts un 96. pants - Kopienas ārējā tranzīta procedūra - Principāla atbildība - 203. un 204. pants un 206. panta 1. punkts - Muitas parāda rašanās - Izņemšana no muitas uzraudzības - Viena no pienākumiem, kas izriet no muitas procedūras izmantošanas, neizpilde - Preču pilnīga bojāeja vai neglābjams zudums preču faktiskā rakstura, neparedzamu apstākļu vai nepārvaramas varas dēļ - 213. pants - Muitas parāda solidāra samaksa - Direktīva 2006/112/EK - Pievienotās vērtības nodoklis (PVN) - 2. panta 1. punkts, kā arī 70. un 71. pants - Nodokļa iekasējamības gadījums un nodokļa iekasējamība - 201., 202. un 205. pants - Personas, kurām ir jāsamaksā nodoklis - Galamērķa muitas iestādes konstatēts kravas iztrūkums - Neatbilstoši noslēgta vai bojāta vagona cisternas apakšējā noliešanas ierīce)

(2017/C 239/19)

Tiesvedības valoda – latviešu

Iesniedzējtiesa

Augstākā tiesa

Pamatlietas puses

Prasītāja: VAS “Latvijas dzelzceļš”

Atbildētājs: Valsts ieņēmumu dienests

Rezolutīvā daļa:

| 1) | Padomes 1992. gada 12. oktobra Regulas (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi, kurā grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 13. aprīļa Regulu (EK) Nr. 648/2006, 203. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka šī tiesību norma nav piemērojama gadījumā, kad pienācīgi pierādītas preču daļas bojāejas un neglābjama zuduma dēļ galamērķa muitas iestādē netiek uzrādīts viss tādas preces daudzums, kurai piemērota Kopienas ārējā tranzīta procedūra; |
| --- | --- |

1)

Padomes 1992. gada 12. oktobra Regulas (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi, kurā grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 13. aprīļa Regulu (EK) Nr. 648/2006, 203. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka šī tiesību norma nav piemērojama gadījumā, kad pienācīgi pierādītas preču daļas bojāejas un neglābjama zuduma dēļ galamērķa muitas iestādē netiek uzrādīts viss tādas preces daudzums, kurai piemērota Kopienas ārējā tranzīta procedūra;

| 2) | Regulas Nr. 2913/92, kurā grozījumi ir izdarīti ar Regulu Nr. 648/2005, 204. panta 1. punkta a) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tad, ja pienācīgi pierādītas preču daļas bojāejas un neglābjama zuduma dēļ attiecīgajā procedūrā paredzētajā galamērķa muitas iestādē netiek uzrādīts viss tādas preces daudzums, kurai piemērota Kopienas ārējā tranzīta procedūra, šī situācija – kas veido kāda no pienākumiem, kurus uzliek šīs procedūras izmantošana, proti, pienākuma preces neskartas nogādāt galamērķa muitas iestādē, neizpildi – principā rada ievedmuitas parādu attiecībā uz to preču daļu, kas nav nogādāta šajā iestādē. Valsts tiesai ir jāpārliecinās, vai tāds apstāklis kā noliešanas ierīces bojājums šajā gadījumā atbilst kritērijiem, kas raksturo “nepārvaramas varas” un “neparedzamu apstākļu” jēdzienus Regulas Nr. 2913/92, kurā grozījumi ir izdarīti ar Regulu Nr. 648/2005, 206. panta 1. punkta izpratnē, proti, vai tas ir neparasts un ārpus uzņēmēja, kurš darbojas šķidrumu transportēšanas jomā, ietekmes un vai no tā sekām nebūtu varēts izvairīties, neraugoties uz pienācīgu rūpību. Šīs pārbaudes ietvaros šai tiesai ir it īpaši jāņem vērā tas, kā uzņēmēji, proti, principāls un pārvadātājs, ir ievērojuši spēkā esošos noteikumus un prasības par cisternu tehnisko stāvokli un tādu šķidrumu kā šķīdinātājs pārvadājumu drošību; |
| --- | --- |

2)

Regulas Nr. 2913/92, kurā grozījumi ir izdarīti ar Regulu Nr. 648/2005, 204. panta 1. punkta a) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tad, ja pienācīgi pierādītas preču daļas bojāejas un neglābjama zuduma dēļ attiecīgajā procedūrā paredzētajā galamērķa muitas iestādē netiek uzrādīts viss tādas preces daudzums, kurai piemērota Kopienas ārējā tranzīta procedūra, šī situācija – kas veido kāda no pienākumiem, kurus uzliek šīs procedūras izmantošana, proti, pienākuma preces neskartas nogādāt galamērķa muitas iestādē, neizpildi – principā rada ievedmuitas parādu attiecībā uz to preču daļu, kas nav nogādāta šajā iestādē. Valsts tiesai ir jāpārliecinās, vai tāds apstāklis kā noliešanas ierīces bojājums šajā gadījumā atbilst kritērijiem, kas raksturo “nepārvaramas varas” un “neparedzamu apstākļu” jēdzienus Regulas Nr. 2913/92, kurā grozījumi ir izdarīti ar Regulu Nr. 648/2005, 206. panta 1. punkta izpratnē, proti, vai tas ir neparasts un ārpus uzņēmēja, kurš darbojas šķidrumu transportēšanas jomā, ietekmes un vai no tā sekām nebūtu varēts izvairīties, neraugoties uz pienācīgu rūpību. Šīs pārbaudes ietvaros šai tiesai ir it īpaši jāņem vērā tas, kā uzņēmēji, proti, principāls un pārvadātājs, ir ievērojuši spēkā esošos noteikumus un prasības par cisternu tehnisko stāvokli un tādu šķidrumu kā šķīdinātājs pārvadājumu drošību;

| 3) | Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 2. panta 1. punkta d) apakšpunkts, kā arī 70. un 71. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka šis nodoklis nav jāmaksā par to preču, kurām piemērota Kopienas ārējā tranzīta procedūra, daļu, kas ir gājusi bojā vai neglābjami zudusi; |
| --- | --- |

3)

Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 2. panta 1. punkta d) apakšpunkts, kā arī 70. un 71. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka šis nodoklis nav jāmaksā par to preču, kurām piemērota Kopienas ārējā tranzīta procedūra, daļu, kas ir gājusi bojā vai neglābjami zudusi;

| 4) | Regulas Nr. 2913/92, kurā grozījumi ir izdarīti ar Regulu Nr. 648/2005, 96. panta 1. punkta a) apakšpunkts, to skatot kopā ar tā 204. panta 1. punkta a) apakšpunktu un 3. punktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka principāls ir atbildīgs par tāda muitas parāda samaksu, kas radies attiecībā uz precēm, kurām piemērota Kopienas ārējā tranzīta procedūra, pat tad, ja pārvadātājs nav ievērojis tam šīs regulas 96. panta 2. punktā noteiktos pienākumus, it īpaši – pienākumu noteiktajā termiņā šīs preces neskartas nogādāt galamērķa muitas iestādē; |
| --- | --- |

4)

Regulas Nr. 2913/92, kurā grozījumi ir izdarīti ar Regulu Nr. 648/2005, 96. panta 1. punkta a) apakšpunkts, to skatot kopā ar tā 204. panta 1. punkta a) apakšpunktu un 3. punktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka principāls ir atbildīgs par tāda muitas parāda samaksu, kas radies attiecībā uz precēm, kurām piemērota Kopienas ārējā tranzīta procedūra, pat tad, ja pārvadātājs nav ievērojis tam šīs regulas 96. panta 2. punktā noteiktos pienākumus, it īpaši – pienākumu noteiktajā termiņā šīs preces neskartas nogādāt galamērķa muitas iestādē;

| 5) | Regulas Nr. 2913/92, kurā grozījumi ir izdarīti ar Regulu Nr. 648/2005, 96. panta 1. punkta a) apakšpunkts un 2. punkts, 204. panta 1. punkta a) apakšpunkts un 3. punkts, kā arī 213. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka dalībvalsts muitas iestādei nav pienākuma noteikt solidāru atbildību pārvadātājam, kurš līdz ar principālu ir uzskatāms par atbildīgu par muitas parādu. |
| --- | --- |

5)

Regulas Nr. 2913/92, kurā grozījumi ir izdarīti ar Regulu Nr. 648/2005, 96. panta 1. punkta a) apakšpunkts un 2. punkts, 204. panta 1. punkta a) apakšpunkts un 3. punkts, kā arī 213. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka dalībvalsts muitas iestādei nav pienākuma noteikt solidāru atbildību pārvadātājam, kurš līdz ar principālu ir uzskatāms par atbildīgu par muitas parādu.

---

(1)  OV C 191, 30.5.2016.

---

| 24.7.2017 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 239/16 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 239/16

---

Tiesas (astotā palāta) 2017. gada 11. maija spriedums (Rechtbank Noord-Nederland (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Bas Jacob Adriaan Krijgsman/Surinaamse Luchtvaart Maatschappij NV

(Lieta C-302/16) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Gaisa pārvadājumi - Regula (EK) Nr. 261/2004 - 5. panta 1. punkta c) apakšpunkts - Kompensācija un atbalsts pasažieriem sakarā ar lidojuma atcelšanu - Atbrīvojums no kompensācijas izmaksāšanas pienākuma - Ar tiešsaistes tūrisma aģenta starpniecību noslēgts pārvadājuma līgums - Gaisa pārvadātājs, kas savlaicīgi informējis tūrisma aģentu par lidojuma laika izmaiņām - Tūrisma aģents, kas minēto informāciju nosūtījis pasažierim pa e-pastu desmit dienas pirms lidojuma)

(2017/C 239/20)

Tiesvedības valoda – holandiešu

Iesniedzējtiesa

Rechtbank Noord-Nederland

Pamatlietas puses

Prasītājs: Bas Jacob Adriaan Krijgsman

Atbildētāja: Surinaamse Luchtvaart Maatschappij NV

Rezolutīvā daļa:

Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 11. februāra Regulas (EK) Nr. 261/2004, ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91, 5. panta 1. punkta c) apakšpunkts un 7. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka kompensāciju – kas šīs regulas tiesību normās paredzēta gadījumā, ja par lidojuma atcelšanu pasažierim netiek paziņots vismaz divas nedēļas pirms paredzētā izlidošanas laika, – apkalpojošajam gaisa pārvadātājam ir pienākums maksāt arī tad, ja šis pārvadātājs par šo atcelšanu vismaz divas nedēļas pirms šā laika ir informējis tūrisma aģentu, ar kura starpniecību ir ticis noslēgts pārvadājuma līgums ar attiecīgo pasažieri, taču šis aģents attiecīgajā termiņā nav informējis šo pasažieri.

---

(1)  OV C 326, 5.9.2016.

---

| 24.7.2017 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 239/17 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 239/17

---

Tiesas (sestā palāta) 2017. gada 17. maija spriedums – Portugāles Republika/Eiropas Komisija

(Lieta C-337/16 P) (1)

(Apelācija - ELGF un ELFLA - Eiropas Komisijas Īstenošanas lēmums - Paziņošana adresātam - Pielikuma iespiedformāta vēlāka labošana - Lēmuma publicēšana Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī - Termiņš prasības celšanai - Termiņa sākums - Nokavējums - Nepieņemamība)

(2017/C 239/21)

Tiesvedības valoda – portugāļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Portugāles Republika (pārstāvji – L. Inez Fernandes, M. Figueiredo, J. Saraiva de Almeida un P. Estêvão)

Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji – D. Triantafyllou un M. França)

Rezolutīvā daļa:

| 1) | apelācijas sūdzību noraidīt; |
| --- | --- |

1)

apelācijas sūdzību noraidīt;

| 2) | Portugāles Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Portugāles Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 326, 5.9.2016.

---

| 24.7.2017 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 239/17 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 239/17

---

Tiesas (sestā palāta) 2017. gada 17. maija spriedums – Portugāles Republika/Eiropas Komisija

(Lieta C-338/16 P) (1)

(Apelācija - ELGF un ELFLA - Eiropas Komisijas Īstenošanas lēmums - Paziņošana adresātam - Pielikuma iespiedformāta vēlāka labošana - Lēmuma publicēšana Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī - Termiņš prasības celšanai - Termiņa sākums - Nokavējums - Nepieņemamība)

(2017/C 239/22)

Tiesvedības valoda – portugāļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Portugāles Republika (pārstāvji – L. Inez Fernandes, M. Figueiredo, J. Saraiva de Almeida un P. Estêvão)

Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji – D. Triantafyllou un M. França)

Rezolutīvā daļa:

| 1) | apelācijas sūdzību noraidīt; |
| --- | --- |

1)

apelācijas sūdzību noraidīt;

| 2) | Portugāles Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Portugāles Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 326, 5.9.2016.

---

| 24.7.2017 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 239/18 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 239/18

---

Tiesas (sestā palāta) 2017. gada 17. maija spriedums – Portugāles Republika/Eiropas Komisija

(Lieta C-339/16 P) (1)

(Apelācija - ELGF un ELFLA - Eiropas Komisijas Īstenošanas lēmums - Paziņošana adresātam - Pielikuma iespiedformāta vēlāka labošana - Lēmuma publicēšana Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī - Termiņš prasības celšanai - Termiņa sākums - Nokavējums - Nepieņemamība)

(2017/C 239/23)

Tiesvedības valoda – portugāļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Portugāles Republika (pārstāvji – L. Inez Fernandes, M. Figueiredo, J. Saraiva de Almeida un P. Estêvão)

Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji – D. Triantafyllou un M. França)

Rezolutīvā daļa:

| 1) | apelācijas sūdzību noraidīt; |
| --- | --- |

1)

apelācijas sūdzību noraidīt;

| 2) | Portugāles Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Portugāles Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 326, 5.9.2016.

---

| 24.7.2017 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 239/18 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 239/18

---

Tiesas (pirmā palāta) 2017. gada 17. maija spriedums (Conseil d'État (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Association française des entreprises/Ministre des finances et des comptes publics

(Lieta C-365/16) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Kopēja nodokļu sistēma, ko piemēro mātesuzņēmumiem un meitasuzņēmumiem, kuri atrodas dažādās dalībvalstīs - Direktīva 2011/96/ES - Nodokļu dubultas uzlikšanas novēršana - 3 % iemaksa papildus uzņēmumu ienākuma nodoklim)

(2017/C 239/24)

Tiesvedības valoda – franču

Iesniedzējtiesa

Conseil d'État

Pamatlietas puses

Prasītājas: Association française des entreprises privées (AFEP), Axa, Compagnie générale des établissements Michelin, Danone, ENGIE, iepriekš – GDF Suez, Eutelsat Communications, LVMH Moët Hennessy-Louis Vuitton SA, Orange SA, Sanofi SA, Suez Environnement Company, Technip, Total SA, Vivendi, Eurazeo, Safran, Scor SE, Unibail-Rodamco SE, Zodiac Aerospace

Atbildētājs: Ministre des finances et des comptes publics

Rezolutīvā daļa:

Padomes 2011. gada 30. novembra Direktīvas 2011/96/ES par kopējo sistēmu nodokļu uzlikšanai, ko piemēro mātesuzņēmumiem un meitasuzņēmumiem, kuri atrodas dažādās dalībvalstīs, kurā grozījumi izdarīti ar Padomes 2014. gada 8. jūlija Direktīvu 2014/86/ES, 4. panta 1. punkta a) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nepieļauj tādu mātesuzņēmuma dalībvalsts noteiktu nodokļu pasākumu kā pamatlietā aplūkotais, ar kuru ir paredzēts iekasēt nodokli saistībā ar mātesuzņēmuma veikto dividenžu sadali, ja šī nodokļa bāzi veido sadalīto dividenžu summas, tostarp tās, kas nāk no šī uzņēmuma meitasuzņēmumiem nerezidentiem.

---

(1)  OV C 335, 12.9.2016.

---

| 24.7.2017 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 239/19 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 239/19

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 23. novembrī iesniedza Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia (Itālija) – Emmea Srl, Commercial Hub Srl/Comune di Siracusa u.c.

(Lieta C-595/16)

(2017/C 239/25)

Tiesvedības valoda – itāļu

Iesniedzējtiesa

Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia

Pamatlietas puses

Prasītājas: Emmea Srl un Commercial Hub Srl

Atbildētāji: Comune di Siracusa, Assessorato delle Attività Produttive per la Regione Siciliana, Libero Consorzio Comunale – agrāk Provincia di Siracusa un Camera di Commercio di Siracusa

Ar 2017. gada 27. aprīļa rīkojumu Tiesa (desmitā palāta) ir atzinusi, ka lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko Tribunale amministrativo regionale per la Sicilia iesniegusi ar 2016. gada 20. oktobra rīkojumu, ir acīmredzami nepieņemams.

---

| 24.7.2017 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 239/19 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 239/19

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 1. februārī iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato/Wind Telecomunicazioni SpA

(Lieta C-54/17)

(2017/C 239/26)

Tiesvedības valoda – itāļu

Iesniedzējtiesa

Consiglio di Stato

Pamatlietas puses

Prasītāja: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

Atbildētāja: Wind Telecomunicazioni SpA

Prejudiciālie jautājumi
   (1)

| 1) | Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 11. maija Direktīvas 2005/29/EK (2) 8. un 9. pants liedz interpretēt atbilstošās valsts normas, ar kurām direktīva transponēta – attiecīgi Codice del consumo [Patērētāju kodeksa] 24. un 25. pantu – tādējādi, ka ir jākvalificē kā “nesamērīga ietekme” un tātad kā “agresīva komercprakse”, kas var “būtiski” ietekmēt [ierobežot] vidusmēra patērētāja izvēles vai rīcības brīvību, tāda telefonsakaru operatora rīcība, ka viņš nesniedz informāciju par noteiktu telefona pakalpojumu (proti, automātisko atbildētāju pakalpojuma vai interneta pārlūkošanas pakalpojuma) priekšiestatīšanu uz SIM [kartēm], konkrēti apstākļos, kuros pašam telefonsakaru operatoram netiek pārmesta nekāda turpmāka un konkrēta faktiska rīcība? |
| --- | --- |

1)

Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 11. maija Direktīvas 2005/29/EK (2) 8. un 9. pants liedz interpretēt atbilstošās valsts normas, ar kurām direktīva transponēta – attiecīgi Codice del consumo [Patērētāju kodeksa] 24. un 25. pantu – tādējādi, ka ir jākvalificē kā “nesamērīga ietekme” un tātad kā “agresīva komercprakse”, kas var “būtiski” ietekmēt [ierobežot] vidusmēra patērētāja izvēles vai rīcības brīvību, tāda telefonsakaru operatora rīcība, ka viņš nesniedz informāciju par noteiktu telefona pakalpojumu (proti, automātisko atbildētāju pakalpojuma vai interneta pārlūkošanas pakalpojuma) priekšiestatīšanu uz SIM [kartēm], konkrēti apstākļos, kuros pašam telefonsakaru operatoram netiek pārmesta nekāda turpmāka un konkrēta faktiska rīcība?

| 2) | Vai Direktīvas 2005/29/EK [..] I pielikuma 29. punkts var tikt interpretēts tādējādi, ka pastāv “nepasūtītu preču pārdošana”, ja mobilo telefonsakaru operators prasa savam klientam atlīdzību par automātisko atbildētāju pakalpojumiem vai interneta pārlūkošanas pakalpojumiem, apstākļos, ko raksturo šādi elementi:






  — | telefonsakaru operators mobilo telefonsakaru līguma parakstīšanas brīdī neesot pareizi informējis patērētāju par apstākli, ka automātisko atbildētāju pakalpojumi un interneta pārlūkošanas pakalpojumi ir priekšiestatīti uz SIM [kartes], tā, ka pašam patērētājam attiecīgi ir iespēja izmantot minētos pakalpojumus, neveicot ad hoc iestatīšanas (setting) darbību; |
| --- | --- | --- |

2)

Vai Direktīvas 2005/29/EK [..] I pielikuma 29. punkts var tikt interpretēts tādējādi, ka pastāv “nepasūtītu preču pārdošana”, ja mobilo telefonsakaru operators prasa savam klientam atlīdzību par automātisko atbildētāju pakalpojumiem vai interneta pārlūkošanas pakalpojumiem, apstākļos, ko raksturo šādi elementi:

—

telefonsakaru operators mobilo telefonsakaru līguma parakstīšanas brīdī neesot pareizi informējis patērētāju par apstākli, ka automātisko atbildētāju pakalpojumi un interneta pārlūkošanas pakalpojumi ir priekšiestatīti uz SIM [kartes], tā, ka pašam patērētājam attiecīgi ir iespēja izmantot minētos pakalpojumus, neveicot ad hoc iestatīšanas (setting) darbību;

| — | lai faktiski izmantotu tādus pakalpojumus, patērētājam vienalga ir jāveic tam nepieciešamās darbības (piemēram, jāievada automātiskā atbildētāja numurs vai jāiedarbina komandas, kas aktivizē interneta pārlūkošanu); |
| --- | --- |

—

lai faktiski izmantotu tādus pakalpojumus, patērētājam vienalga ir jāveic tam nepieciešamās darbības (piemēram, jāievada automātiskā atbildētāja numurs vai jāiedarbina komandas, kas aktivizē interneta pārlūkošanu);

| — | netiek nekas pārmests saistībā ar tehnisko un operatīvo kārtību, kādā patērētājs konkrēti izmanto pakalpojumus, nedz saistībā ar informāciju par šādu kārtību un par pašu pakalpojumu cenu, bet operatoram tiek pārmests tikai tas, ka nav sniegta informācija par pakalpojumu priekšiestatīšanu uz SIM kartes? |
| --- | --- |

—

netiek nekas pārmests saistībā ar tehnisko un operatīvo kārtību, kādā patērētājs konkrēti izmanto pakalpojumus, nedz saistībā ar informāciju par šādu kārtību un par pašu pakalpojumu cenu, bet operatoram tiek pārmests tikai tas, ka nav sniegta informācija par pakalpojumu priekšiestatīšanu uz SIM kartes?

| 3) | Vai “vispārējās” Direktīvas 2005/29/EK kā “drošības tīkla” patērētāju aizsardzībai mērķim, kā arī tās pašas Direktīvas 2005/29/EK preambulas 10. apsvērumam un 3. panta 4. punktam ir pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums, kas novirza nozares Direktīvā 2002/22/EK (3) paredzēto specifisko pienākumu ievērošanas vērtējumu uz lietotāju aizsardzību, vispārējās Direktīvas 2005/29/EK par negodīgu komercpraksi piemērošanas jomā, attiecīgi izslēdzot par nozares direktīvas pārkāpumu sodīt kompetentās iestādes iejaukšanos, ikvienā gadījumā, kas var tikt uzskatīts arī par negodīgu komercpraksi? |
| --- | --- |

3)

Vai “vispārējās” Direktīvas 2005/29/EK kā “drošības tīkla” patērētāju aizsardzībai mērķim, kā arī tās pašas Direktīvas 2005/29/EK preambulas 10. apsvērumam un 3. panta 4. punktam ir pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums, kas novirza nozares Direktīvā 2002/22/EK (3) paredzēto specifisko pienākumu ievērošanas vērtējumu uz lietotāju aizsardzību, vispārējās Direktīvas 2005/29/EK par negodīgu komercpraksi piemērošanas jomā, attiecīgi izslēdzot par nozares direktīvas pārkāpumu sodīt kompetentās iestādes iejaukšanos, ikvienā gadījumā, kas var tikt uzskatīts arī par negodīgu komercpraksi?

| 4) | Vai Direktīvas 2005/29/EK 3. panta 4. punktā noteiktais specialitātes princips ir jāsaprot kā princips, kas regulē saistību starp tiesiskajiem regulējumiem (vispārējo regulējumu un nozaru regulējumiem), vai saistību starp tiesību normām (vispārējām normām un speciālajām normām), vai arī sadarbību starp iestādēm, kuru uzdevums ir regulēt un uzraudzīt attiecīgās nozares? |
| --- | --- |

4)

Vai Direktīvas 2005/29/EK 3. panta 4. punktā noteiktais specialitātes princips ir jāsaprot kā princips, kas regulē saistību starp tiesiskajiem regulējumiem (vispārējo regulējumu un nozaru regulējumiem), vai saistību starp tiesību normām (vispārējām normām un speciālajām normām), vai arī sadarbību starp iestādēm, kuru uzdevums ir regulēt un uzraudzīt attiecīgās nozares?

| 5) | Vai Direktīvas 2005/29/EK 3. panta 4. punktā minēto “pretrunas” jēdzienu var uzskatīt par izpildītu tikai gadījumā, kad pastāv radikāla nesaderība starp tiesiskā regulējuma par negodīgu komercpraksi noteikumiem un citām no Eiropas tiesībām atvasinātām tiesību normām, kas regulē specifiskus komercprakses aspektus konkrētās nozarēs, vai arī pietiek ar to, ka konkrētās tiesību normas nosaka regulējumu, kas atšķiras no negodīgas komercprakses tiesiskā regulējuma specifiskā nozarē, tā, ka tiek radīta tiesību normu kolīzija (Normenkollision) saistībā ar vienu un to pašu konkrētu gadījumu? |
| --- | --- |

5)

Vai Direktīvas 2005/29/EK 3. panta 4. punktā minēto “pretrunas” jēdzienu var uzskatīt par izpildītu tikai gadījumā, kad pastāv radikāla nesaderība starp tiesiskā regulējuma par negodīgu komercpraksi noteikumiem un citām no Eiropas tiesībām atvasinātām tiesību normām, kas regulē specifiskus komercprakses aspektus konkrētās nozarēs, vai arī pietiek ar to, ka konkrētās tiesību normas nosaka regulējumu, kas atšķiras no negodīgas komercprakses tiesiskā regulējuma specifiskā nozarē, tā, ka tiek radīta tiesību normu kolīzija (Normenkollision) saistībā ar vienu un to pašu konkrētu gadījumu?

| 6) | Vai Direktīvas 2005/29/EK 3. panta 4. punktā minētais Kopienas noteikumu jēdziens attiecas tikai uz Eiropas regulās un direktīvās ietvertajiem noteikumiem, kā arī uz tiesību normām, ar kurām tās tiek tieši transponētas, vai tomēr tas ietver arī leģislatīvus un regulējošus noteikumus, ar kuriem īsteno Eiropas tiesību principus? |
| --- | --- |

6)

Vai Direktīvas 2005/29/EK 3. panta 4. punktā minētais Kopienas noteikumu jēdziens attiecas tikai uz Eiropas regulās un direktīvās ietvertajiem noteikumiem, kā arī uz tiesību normām, ar kurām tās tiek tieši transponētas, vai tomēr tas ietver arī leģislatīvus un regulējošus noteikumus, ar kuriem īsteno Eiropas tiesību principus?

| 7) | Vai specialitātes principam, kas noteikts Direktīvas 2005/29/EK preambulas 10. apsvērumā un 3. panta 4. punktā, un Direktīvas 2002/22/EK 20. un 21. pantā, un Direktīvas 2002/21/EK (4) 3. un 4. pantā, ir pretrunā tāda attiecīgo valsts tiesību normu, ar kurām minētās direktīvas tiek transponētas, interpretācija, atbilstīgi kurai tiktu uzskatīts, ka ikreiz, kad regulētā nozarē, kurā pastāv nozares regulējums attiecībā uz patērētājiem un kurā regulēšanas un sodīšanas pilnvaras ir piešķirtas nozares iestādei, tiek konstatēta rīcība, kuru var uzskatīt par “agresīvu [komerc]praksi” saskaņā ar Direktīvas 2005/29/EK 8. un 9. pantu, vai par “visos apstākļos par agresīvu uzskatāmu” komercpraksi saskaņā ar Direktīvas 2005/29/EK I pielikumu, vienmēr ir jāpiemēro vispārējais tiesiskais regulējums par negodīgu [komerc]praksi – pat tādā gadījumā, ja pastāv patērētāju aizsardzībai pieņemts un uz Savienības tiesību noteikumiem balstīts nozaru tiesiskais regulējums, kas pilnīgi regulē jau minēto “agresīvo [komerc]praksi” un “visos apstākļos par agresīvu uzskatāmo [komerc]praksi” vai, katrā ziņā, jau minēto “negodīgo [komerc]praksi”? |
| --- | --- |

7)

Vai specialitātes principam, kas noteikts Direktīvas 2005/29/EK preambulas 10. apsvērumā un 3. panta 4. punktā, un Direktīvas 2002/22/EK 20. un 21. pantā, un Direktīvas 2002/21/EK (4) 3. un 4. pantā, ir pretrunā tāda attiecīgo valsts tiesību normu, ar kurām minētās direktīvas tiek transponētas, interpretācija, atbilstīgi kurai tiktu uzskatīts, ka ikreiz, kad regulētā nozarē, kurā pastāv nozares regulējums attiecībā uz patērētājiem un kurā regulēšanas un sodīšanas pilnvaras ir piešķirtas nozares iestādei, tiek konstatēta rīcība, kuru var uzskatīt par “agresīvu [komerc]praksi” saskaņā ar Direktīvas 2005/29/EK 8. un 9. pantu, vai par “visos apstākļos par agresīvu uzskatāmu” komercpraksi saskaņā ar Direktīvas 2005/29/EK I pielikumu, vienmēr ir jāpiemēro vispārējais tiesiskais regulējums par negodīgu [komerc]praksi – pat tādā gadījumā, ja pastāv patērētāju aizsardzībai pieņemts un uz Savienības tiesību noteikumiem balstīts nozaru tiesiskais regulējums, kas pilnīgi regulē jau minēto “agresīvo [komerc]praksi” un “visos apstākļos par agresīvu uzskatāmo [komerc]praksi” vai, katrā ziņā, jau minēto “negodīgo [komerc]praksi”?

---

(1)  N.B. Šī secīgā prejudiciālo jautājumu numerācija atšķiras no numerācijas lūgumā sniegt prejudiciālu nolēmumu, kurā bija ietvertas divas jautājumu grupas, kuru numerācija nebija secīga.

(2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 11. maija Direktīva 2005/29/EK, kas attiecas uz uzņēmēju negodīgu komercpraksi iekšējā tirgū attiecībā pret patērētājiem un ar ko groza Padomes Direktīvu 84/450/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 97/7/EK, 98/27/EK un 2002/65/EK un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 2006/2004 (“Negodīgas komercprakses direktīva”) (OV L 149, 22. lpp.).

(3)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīva 2002/22/EK par universālo pakalpojumu un lietotāju tiesībām attiecībā uz elektronisko sakaru tīkliem un pakalpojumiem (“Universālā pakalpojuma direktīva”) (OV L 108, 51. lpp.).

(4)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīva 2002/21/EK par kopējiem reglamentējošiem noteikumiem attiecībā uz elektronisko komunikāciju tīkliem un pakalpojumiem (“Pamatdirektīva”) (OV L 108, 33. lpp.).

---

| 24.7.2017 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 239/21 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 239/21

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 1. februārī iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato/Vodafone Omnitel NV

(Lieta C-55/17)

(2017/C 239/27)

Tiesvedības valoda – itāļu

Iesniedzējtiesa

Consiglio di Stato

Pamatlietas puses

Prasītāja: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

Atbildētāja: Vodafone Omnitel NV

Prejudiciālie jautājumi
   (1)

| 1) | Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 11. maija Direktīvas 2005/29/EK (2) 8. un 9. pants liedz interpretēt atbilstošās valsts normas, ar kurām direktīva transponēta – attiecīgi Codice del consumo [Patērētāju kodeksa] 24. un 25. pantu – tādējādi, ka ir jākvalificē kā “nesamērīga ietekme” un tātad kā “agresīva komercprakse”, kas var “būtiski” ietekmēt [ierobežot] vidusmēra patērētāja izvēles vai rīcības brīvību, tāda telefonsakaru operatora rīcība, ka viņš nesniedz informāciju par noteiktu telefona pakalpojumu (proti, automātisko atbildētāju pakalpojuma vai interneta pārlūkošanas pakalpojuma) priekšiestatīšanu uz SIM [kartēm], konkrēti apstākļos, kuros pašam telefonsakaru operatoram netiek pārmesta nekāda turpmāka un konkrēta faktiska rīcība? |
| --- | --- |

1)

Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 11. maija Direktīvas 2005/29/EK (2) 8. un 9. pants liedz interpretēt atbilstošās valsts normas, ar kurām direktīva transponēta – attiecīgi Codice del consumo [Patērētāju kodeksa] 24. un 25. pantu – tādējādi, ka ir jākvalificē kā “nesamērīga ietekme” un tātad kā “agresīva komercprakse”, kas var “būtiski” ietekmēt [ierobežot] vidusmēra patērētāja izvēles vai rīcības brīvību, tāda telefonsakaru operatora rīcība, ka viņš nesniedz informāciju par noteiktu telefona pakalpojumu (proti, automātisko atbildētāju pakalpojuma vai interneta pārlūkošanas pakalpojuma) priekšiestatīšanu uz SIM [kartēm], konkrēti apstākļos, kuros pašam telefonsakaru operatoram netiek pārmesta nekāda turpmāka un konkrēta faktiska rīcība?

| 2) | Vai Direktīvas 2005/29/EK [..] I pielikuma 29. punkts var tikt interpretēts tādējādi, ka pastāv “nepasūtītu preču pārdošana”, ja mobilo telefonsakaru operators prasa savam klientam atlīdzību par automātisko atbildētāju pakalpojumiem vai interneta pārlūkošanas pakalpojumiem, apstākļos, ko raksturo šādi elementi:






  — | telefonsakaru operators mobilo telefonsakaru līguma parakstīšanas brīdī neesot pareizi informējis patērētāju par apstākli, ka automātisko atbildētāju pakalpojumi un interneta pārlūkošanas pakalpojumi ir priekšiestatīti uz SIM [kartes], tā, ka pašam patērētājam attiecīgi ir iespēja izmantot minētos pakalpojumus, neveicot ad hoc iestatīšanas (setting) darbību; |
| --- | --- | --- |

2)

Vai Direktīvas 2005/29/EK [..] I pielikuma 29. punkts var tikt interpretēts tādējādi, ka pastāv “nepasūtītu preču pārdošana”, ja mobilo telefonsakaru operators prasa savam klientam atlīdzību par automātisko atbildētāju pakalpojumiem vai interneta pārlūkošanas pakalpojumiem, apstākļos, ko raksturo šādi elementi:

—

telefonsakaru operators mobilo telefonsakaru līguma parakstīšanas brīdī neesot pareizi informējis patērētāju par apstākli, ka automātisko atbildētāju pakalpojumi un interneta pārlūkošanas pakalpojumi ir priekšiestatīti uz SIM [kartes], tā, ka pašam patērētājam attiecīgi ir iespēja izmantot minētos pakalpojumus, neveicot ad hoc iestatīšanas (setting) darbību;

| — | lai faktiski izmantotu tādus pakalpojumus, patērētājam vienalga ir jāveic tam nepieciešamās darbības (piemēram, jāievada automātiskā atbildētāja numurs vai jāiedarbina komandas, kas aktivizē interneta pārlūkošanu); |
| --- | --- |

—

lai faktiski izmantotu tādus pakalpojumus, patērētājam vienalga ir jāveic tam nepieciešamās darbības (piemēram, jāievada automātiskā atbildētāja numurs vai jāiedarbina komandas, kas aktivizē interneta pārlūkošanu);

| — | netiek nekas pārmests saistībā ar tehnisko un operatīvo kārtību, kādā patērētājs konkrēti izmanto pakalpojumus, nedz saistībā ar informāciju par šādu kārtību un par pašu pakalpojumu cenu, bet operatoram tiek pārmests tikai tas, ka nav sniegta informācija par pakalpojumu priekšiestatīšanu uz SIM kartes? |
| --- | --- |

—

netiek nekas pārmests saistībā ar tehnisko un operatīvo kārtību, kādā patērētājs konkrēti izmanto pakalpojumus, nedz saistībā ar informāciju par šādu kārtību un par pašu pakalpojumu cenu, bet operatoram tiek pārmests tikai tas, ka nav sniegta informācija par pakalpojumu priekšiestatīšanu uz SIM kartes?

| 3) | Vai “vispārējās” Direktīvas 2005/29/EK kā “drošības tīkla” patērētāju aizsardzībai mērķim, kā arī tās pašas Direktīvas 2005/29/EK preambulas 10. apsvērumam un 3. panta 4. punktam ir pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums, kas novirza nozares Direktīvā 2002/22/EK (3) paredzēto specifisko pienākumu ievērošanas vērtējumu uz lietotāju aizsardzību, vispārējās Direktīvas 2005/29/EK par negodīgu komercpraksi piemērošanas jomā, attiecīgi izslēdzot par nozares direktīvas pārkāpumu sodīt kompetentās iestādes iejaukšanos, ikvienā gadījumā, kas var tikt uzskatīts arī par negodīgu komercpraksi? |
| --- | --- |

3)

Vai “vispārējās” Direktīvas 2005/29/EK kā “drošības tīkla” patērētāju aizsardzībai mērķim, kā arī tās pašas Direktīvas 2005/29/EK preambulas 10. apsvērumam un 3. panta 4. punktam ir pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums, kas novirza nozares Direktīvā 2002/22/EK (3) paredzēto specifisko pienākumu ievērošanas vērtējumu uz lietotāju aizsardzību, vispārējās Direktīvas 2005/29/EK par negodīgu komercpraksi piemērošanas jomā, attiecīgi izslēdzot par nozares direktīvas pārkāpumu sodīt kompetentās iestādes iejaukšanos, ikvienā gadījumā, kas var tikt uzskatīts arī par negodīgu komercpraksi?

| 4) | Vai Direktīvas 2005/29/EK 3. panta 4. punktā noteiktais specialitātes princips ir jāsaprot kā princips, kas regulē saistību starp tiesiskajiem regulējumiem (vispārējo regulējumu un nozaru regulējumiem), vai saistību starp tiesību normām (vispārējām normām un speciālajām normām), vai arī sadarbību starp iestādēm, kuru uzdevums ir regulēt un uzraudzīt attiecīgās nozares? |
| --- | --- |

4)

Vai Direktīvas 2005/29/EK 3. panta 4. punktā noteiktais specialitātes princips ir jāsaprot kā princips, kas regulē saistību starp tiesiskajiem regulējumiem (vispārējo regulējumu un nozaru regulējumiem), vai saistību starp tiesību normām (vispārējām normām un speciālajām normām), vai arī sadarbību starp iestādēm, kuru uzdevums ir regulēt un uzraudzīt attiecīgās nozares?

| 5) | Vai Direktīvas 2005/29/EK 3. panta 4. punktā minēto “pretrunas” jēdzienu var uzskatīt par izpildītu tikai gadījumā, kad pastāv radikāla nesaderība starp tiesiskā regulējuma par negodīgu komercpraksi noteikumiem un citām no Eiropas tiesībām atvasinātām tiesību normām, kas regulē specifiskus komercprakses aspektus konkrētās nozarēs, vai arī pietiek ar to, ka konkrētās tiesību normas nosaka regulējumu, kas atšķiras no negodīgas komercprakses tiesiskā regulējuma specifiskā nozarē, tā, ka tiek radīta tiesību normu kolīzija (Normenkollision) saistībā ar vienu un to pašu konkrētu gadījumu? |
| --- | --- |

5)

Vai Direktīvas 2005/29/EK 3. panta 4. punktā minēto “pretrunas” jēdzienu var uzskatīt par izpildītu tikai gadījumā, kad pastāv radikāla nesaderība starp tiesiskā regulējuma par negodīgu komercpraksi noteikumiem un citām no Eiropas tiesībām atvasinātām tiesību normām, kas regulē specifiskus komercprakses aspektus konkrētās nozarēs, vai arī pietiek ar to, ka konkrētās tiesību normas nosaka regulējumu, kas atšķiras no negodīgas komercprakses tiesiskā regulējuma specifiskā nozarē, tā, ka tiek radīta tiesību normu kolīzija (Normenkollision) saistībā ar vienu un to pašu konkrētu gadījumu?

| 6) | Vai Direktīvas 2005/29/EK 3. panta 4. punktā minētais Kopienas noteikumu jēdziens attiecas tikai uz Eiropas regulās un direktīvās ietvertajiem noteikumiem, kā arī uz tiesību normām, ar kurām tās tiek tieši transponētas, vai tomēr tas ietver arī leģislatīvus un regulējošus noteikumus, ar kuriem īsteno Eiropas tiesību principus? |
| --- | --- |

6)

Vai Direktīvas 2005/29/EK 3. panta 4. punktā minētais Kopienas noteikumu jēdziens attiecas tikai uz Eiropas regulās un direktīvās ietvertajiem noteikumiem, kā arī uz tiesību normām, ar kurām tās tiek tieši transponētas, vai tomēr tas ietver arī leģislatīvus un regulējošus noteikumus, ar kuriem īsteno Eiropas tiesību principus?

| 7) | Vai specialitātes principam, kas noteikts Direktīvas 2005/29/EK preambulas 10. apsvērumā un 3. panta 4. punktā, un Direktīvas 2002/22/EK 20. un 21. pantā, un Direktīvas 2002/21/EK (4) 3. un 4. pantā, ir pretrunā tāda attiecīgo valsts tiesību normu, ar kurām minētās direktīvas tiek transponētas, interpretācija, atbilstīgi kurai tiktu uzskatīts, ka ikreiz, kad regulētā nozarē, kurā pastāv nozares regulējums attiecībā uz patērētājiem un kurā regulēšanas un sodīšanas pilnvaras ir piešķirtas nozares iestādei, tiek konstatēta rīcība, kuru var uzskatīt par “agresīvu [komerc]praksi” saskaņā ar Direktīvas 2005/29/EK 8. un 9. pantu, vai par “visos apstākļos par agresīvu uzskatāmu” komercpraksi saskaņā ar Direktīvas 2005/29/EK I pielikumu, vienmēr ir jāpiemēro vispārējais tiesiskais regulējums par negodīgu [komerc]praksi – pat tādā gadījumā, ja pastāv patērētāju aizsardzībai pieņemts un uz Savienības tiesību noteikumiem balstīts nozaru tiesiskais regulējums, kas pilnīgi regulē jau minēto “agresīvo [komerc]praksi” un “visos apstākļos par agresīvu uzskatāmo [komerc]praksi” vai, katrā ziņā, jau minēto “negodīgo [komerc]praksi”? |
| --- | --- |

7)

Vai specialitātes principam, kas noteikts Direktīvas 2005/29/EK preambulas 10. apsvērumā un 3. panta 4. punktā, un Direktīvas 2002/22/EK 20. un 21. pantā, un Direktīvas 2002/21/EK (4) 3. un 4. pantā, ir pretrunā tāda attiecīgo valsts tiesību normu, ar kurām minētās direktīvas tiek transponētas, interpretācija, atbilstīgi kurai tiktu uzskatīts, ka ikreiz, kad regulētā nozarē, kurā pastāv nozares regulējums attiecībā uz patērētājiem un kurā regulēšanas un sodīšanas pilnvaras ir piešķirtas nozares iestādei, tiek konstatēta rīcība, kuru var uzskatīt par “agresīvu [komerc]praksi” saskaņā ar Direktīvas 2005/29/EK 8. un 9. pantu, vai par “visos apstākļos par agresīvu uzskatāmu” komercpraksi saskaņā ar Direktīvas 2005/29/EK I pielikumu, vienmēr ir jāpiemēro vispārējais tiesiskais regulējums par negodīgu [komerc]praksi – pat tādā gadījumā, ja pastāv patērētāju aizsardzībai pieņemts un uz Savienības tiesību noteikumiem balstīts nozaru tiesiskais regulējums, kas pilnīgi regulē jau minēto “agresīvo [komerc]praksi” un “visos apstākļos par agresīvu uzskatāmo [komerc]praksi” vai, katrā ziņā, jau minēto “negodīgo [komerc]praksi”?

---

(1)  N.B. Šī secīgā prejudiciālo jautājumu numerācija atšķiras no numerācijas lūgumā sniegt prejudiciālu nolēmumu, kurā bija ietvertas divas jautājumu grupas, kuru numerācija nebija secīga.

(2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 11. maija Direktīva 2005/29/EK, kas attiecas uz uzņēmēju negodīgu komercpraksi iekšējā tirgū attiecībā pret patērētājiem un ar ko groza Padomes Direktīvu 84/450/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 97/7/EK, 98/27/EK un 2002/65/EK un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 2006/2004 (“Negodīgas komercprakses direktīva”) (OV L 149, 22. lpp.).

(3)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīva 2002/22/EK par universālo pakalpojumu un lietotāju tiesībām attiecībā uz elektronisko sakaru tīkliem un pakalpojumiem (“Universālā pakalpojuma direktīva”) (OV L 108, 51. lpp.).

(4)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīva 2002/21/EK par kopējiem reglamentējošiem noteikumiem attiecībā uz elektronisko komunikāciju tīkliem un pakalpojumiem (“Pamatdirektīva”) (OV L 108, 33. lpp.).

---

| 24.7.2017 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 239/22 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 239/22

---

Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (devītā palāta) 2017. gada 19. janvāra spriedumu lietā T-701/15 Stock Polska/EUIPO – Lass & Steffen (“Lubelska”) 2017. gada 30. martā iesniedza Polijas Republika

(Lieta C-162/17 P)

(2017/C 239/28)

Tiesvedības valoda – poļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Polijas Republika (pārstāvis – Bogusław Majczyna)

Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs

Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

| — | pilnībā atcelt Vispārējās tiesas (devītā palāta) 2017. gada 19. janvāra spriedumu lietā T-701/15 Stock Polska/EUIPO – Lass & Steffen (“Lubelska”); |
| --- | --- |

—

pilnībā atcelt Vispārējās tiesas (devītā palāta) 2017. gada 19. janvāra spriedumu lietā T-701/15 Stock Polska/EUIPO – Lass & Steffen (“Lubelska”);

| — | nodot lietu atpakaļ Vispārējai tiesai jaunai izskatīšanai; |
| --- | --- |

—

nodot lietu atpakaļ Vispārējai tiesai jaunai izskatīšanai;

| — | piespriest katram lietas dalībniekam pašam segt savus tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest katram lietas dalībniekam pašam segt savus tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Polijas Republika lūdz pilnībā atcelt Vispārējās tiesas (devītā palāta) 2017. gada 19. janvāra spriedumu lietā T-701/15 Stock Polska/EUIPO – Lass & Steffen (“Lubelska”) un nodot lietu atpakaļ Vispārējai tiesai jaunai izskatīšanai.

Ar pārsūdzēto spriedumu Vispārējā tiesa noraidīja Stock Polska z o.o. ar juridisko adresi Ļubļinā [Lublin] prasību par Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (ITSB, šobrīd pēc nosaukuma maiņas: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs – EUIPO) Apelācijas padomes 2015. gada 24. septembra lēmumu lietā R 1788/2014-5, ar kuru tika apstiprināts EUIPO2015. gada 14. maija lēmums par Stock Polska z o.o. iesniegtā Eiropas Savienības preču zīmes reģistrācijas pieteikuma noraidīšanu.

Ar Vispārējās tiesas spriedumu un iepriekš pieņemto EUIPO lēmumu preču zīmes “Lubelska” reģistrācijas pieteikums tika noraidīts saskaņā ar Padomes 2009. gada 26. februāra Regulas (ES) Nr. 207/2009 par Savienības preču zīmi 8. panta 1. punkta b) apakšpunktu, pamatojoties uz tās līdzību ar preču zīmi “Lubeca”, kura sabiedrībai Vācijā, kur ir aizsargāta agrākā preču zīme “Lubeca”, rada sajaukšanas iespēju attiecībā uz ar šo apzīmējumu aptvertajām precēm.

Polijas Republika pret pārsūdzēto spriedumu izvirza šādus apelācijas sūdzības pamatus:

| 1. | Padomes 2009. gada 26. februāra Regulas (ES) Nr. 207/2009 par Savienības preču zīmi (1) 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo sajaukšanas iespējas esamības vērtējums neesot ticis veikts, pamatojoties uz kopējo iespaidu no atšķirtspējīgo un dominējošo sastāvdaļu viedokļa, ievērojot, ka apzīmējuma līdzības ar agrāko preču zīmi vērtējums it īpaši esot ticis nepamatoti ierobežots ar vienu šī apzīmējuma sastāvdaļu (vārdisko sastāvdaļu).
  Vispārējā tiesa esot prettiesiski apstiprinājusi iespēju divu preču zīmju līdzību vērtējumā ņemt vērā tikai vienu kombinētas preču zīmes sastāvdaļu (vārdisko sastāvdaļu) un salīdzināt to ar citu preču zīmi, izslēdzot grafisko sastāvdaļu, lai gan iepriekš neesot ticis konstatēts, ka vārdiskā sastāvdaļa būtu dominējoša un grafiskajai sastāvdaļai nebūtu nozīmes. Vispārējā tiesa esot vienīgi konstatējusi, ka grafiskajai sastāvdaļai ir neliela atšķirtspēja, un tā neesot ņēmusi vērā, ka šīs apzīmējuma sastāvdaļas neliela atšķirtspēja ne obligāti nozīmē, ka šī sastāvdaļa nav dominējoša. |
| --- | --- |

1.

Padomes 2009. gada 26. februāra Regulas (ES) Nr. 207/2009 par Savienības preču zīmi (1) 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo sajaukšanas iespējas esamības vērtējums neesot ticis veikts, pamatojoties uz kopējo iespaidu no atšķirtspējīgo un dominējošo sastāvdaļu viedokļa, ievērojot, ka apzīmējuma līdzības ar agrāko preču zīmi vērtējums it īpaši esot ticis nepamatoti ierobežots ar vienu šī apzīmējuma sastāvdaļu (vārdisko sastāvdaļu).

Vispārējā tiesa esot prettiesiski apstiprinājusi iespēju divu preču zīmju līdzību vērtējumā ņemt vērā tikai vienu kombinētas preču zīmes sastāvdaļu (vārdisko sastāvdaļu) un salīdzināt to ar citu preču zīmi, izslēdzot grafisko sastāvdaļu, lai gan iepriekš neesot ticis konstatēts, ka vārdiskā sastāvdaļa būtu dominējoša un grafiskajai sastāvdaļai nebūtu nozīmes. Vispārējā tiesa esot vienīgi konstatējusi, ka grafiskajai sastāvdaļai ir neliela atšķirtspēja, un tā neesot ņēmusi vērā, ka šīs apzīmējuma sastāvdaļas neliela atšķirtspēja ne obligāti nozīmē, ka šī sastāvdaļa nav dominējoša.

| 2. | Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta un vienlīdzīgas attieksmes, labas pārvaldības un tiesiskās noteiktības principu pārkāpums, jo neesot ticis ņemts vērā, ka EUIPO ir atkāpies no savas vadlīnijās paredzētās agrākās lēmumpieņemšanas prakses, un tādējādi esot ticis apstiprināta pretruna tā lēmumpieņemšanas praksei.
  Vispārējā tiesa neesot ievērojusi, ka EUIPO ir atkāpies no savas vadlīnijās paredzētās agrākās lēmumpieņemšanas prakses attiecībā uz Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta piemērošanu, un neesot bijis nekādu īpaši apstākļu, kas varētu pamatot šo atkāpi. |
| --- | --- |

2.

Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta un vienlīdzīgas attieksmes, labas pārvaldības un tiesiskās noteiktības principu pārkāpums, jo neesot ticis ņemts vērā, ka EUIPO ir atkāpies no savas vadlīnijās paredzētās agrākās lēmumpieņemšanas prakses, un tādējādi esot ticis apstiprināta pretruna tā lēmumpieņemšanas praksei.

Vispārējā tiesa neesot ievērojusi, ka EUIPO ir atkāpies no savas vadlīnijās paredzētās agrākās lēmumpieņemšanas prakses attiecībā uz Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta piemērošanu, un neesot bijis nekādu īpaši apstākļu, kas varētu pamatot šo atkāpi.

| 3. | Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo, novērtējot sajaukšanas iespēju, par pareiziem esot tikuši uzskatīti fakti, kas nav vispārēji zināmi, un neesot tikuši izskatīti vispārēji zināmi, būtiski fakti, kā rezultātā esot tikuši sagrozīti fakti un pierādījumi, it īpaši tāpēc, ka:






  a) | par acīmredzamu faktu esot ticis uzskatīts, ka Vācijas vidusmēra patērētājs nepazīst nosaukuma “Lubeca” nozīmi, jo pilsētu latīņu nosaukumu (piemēram, Lubeca) pazīstamības pakāpe nav saistīta ar latīņu valodas kā tādas zināšanu pakāpi, un ka alkoholisko dzērienu patērētājs īpašu nozīmi piešķir šo dzērienu ģeogrāfiskai izcelsmei; |
| --- | --- | --- |

3.

Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo, novērtējot sajaukšanas iespēju, par pareiziem esot tikuši uzskatīti fakti, kas nav vispārēji zināmi, un neesot tikuši izskatīti vispārēji zināmi, būtiski fakti, kā rezultātā esot tikuši sagrozīti fakti un pierādījumi, it īpaši tāpēc, ka:

a)

par acīmredzamu faktu esot ticis uzskatīts, ka Vācijas vidusmēra patērētājs nepazīst nosaukuma “Lubeca” nozīmi, jo pilsētu latīņu nosaukumu (piemēram, Lubeca) pazīstamības pakāpe nav saistīta ar latīņu valodas kā tādas zināšanu pakāpi, un ka alkoholisko dzērienu patērētājs īpašu nozīmi piešķir šo dzērienu ģeogrāfiskai izcelsmei;

| b) | par acīmredzamu faktu esot ticis uzskatīts, ka, apzīmējot alkoholiskos dzērienus, attēla sastāvdaļa kroņa veidā ir vispārīgi izplatīta. |
| --- | --- |

b)

par acīmredzamu faktu esot ticis uzskatīts, ka, apzīmējot alkoholiskos dzērienus, attēla sastāvdaļa kroņa veidā ir vispārīgi izplatīta.

| 4. | Pienākuma norādīt pamatojumu pārkāpums, piemērojot Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunktu, jo:






  a) | neesot ticis norādīts, kuru apzīmējuma sastāvdaļu Vispārējā tiesa ir uzskatījusi par dominējošo, |
| --- | --- | --- |

4.

Pienākuma norādīt pamatojumu pārkāpums, piemērojot Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunktu, jo:

a)

neesot ticis norādīts, kuru apzīmējuma sastāvdaļu Vispārējā tiesa ir uzskatījusi par dominējošo,

| b) | nesot tikuši norādīti apstākļi, kas pamato tēzi, ka vārda “Lubeca” nozīme Vācijas vidusmēra patērētājam nav zināma. |
| --- | --- |

b)

nesot tikuši norādīti apstākļi, kas pamato tēzi, ka vārda “Lubeca” nozīme Vācijas vidusmēra patērētājam nav zināma.

---

(1)  OV L 78, 1. lpp.

---

| 24.7.2017 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 239/24 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 239/24

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 13. aprīlī iesniedza Oberster Gerichtshof (Austrija) – Bundeskammer für Arbeiter und Angestellte/ING-DiBa Direktbank Austria Niederlassung der ING-DiBa AG

(Lieta C-191/17)

(2017/C 239/29)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Oberster Gerichtshof

Pamatlietas puses

Prasītāja: Bundeskammer für Arbeiter und Angestellte

Atbildētāja: ING-DiBa Direktbank Austria Niederlassung der ING-DiBa AG

Prejudiciālie jautājumi

Vai Direktīvas 2007/64/EK par maksājumu pakalpojumiem iekšējā tirgū (1) 4. panta 14. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka arī tiešsaistes krājkonts, saistībā ar kuru attiecīgais klients (ar iespēju ikdienā izņemt līdzekļus un bez bankas īpašas līdzdalības) ar telefonbankas starpniecību var veikt iemaksas un izņemt līdzekļus no references [norēķinu] konta (Referenzkonto, norēķinu konts Austrijā), kas atvērts uz viņa vārda, ir iekļaujams “maksājumu konta” definīcijā (4. panta 14. punkts) un tādēļ ietilpst direktīvas piemērošanas jomā?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 13. novembra Direktīva 2007/64/EK par maksājumu pakalpojumiem iekšējā tirgū, ar ko groza Direktīvas 97/7/EK, 2002/65/EK, 2005/60/EK un 2006/48/EK un atceļ Direktīvu 97/5/EK (OV L 319, 1. lpp.).

---

| 24.7.2017 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 239/24 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 239/24

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 25. aprīlī iesniedza Rechtbank Den Haag, tiesas sēdes vieta – Amsterdama (Nīderlande) – X/Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

(Lieta C-213/17)

(2017/C 239/30)

Tiesvedības valoda – holandiešu

Iesniedzējtiesa

Rechtbank Den Haag, tiesas sēdes vieta – Amsterdama

Pamatlietas puses

Prasītājs: X

Atbildētājs: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai Dublinas regulas (1) 23. panta 3. punkts ir jāsaprot tādējādi, ka Itālija ir kļuvusi atbildīga par prasītāja tajā 2014. gada 23. oktobrī iesniegtā pieteikuma par starptautiskās aizsardzības piešķiršanu izskatīšanu, lai gan Nīderlande bija sākotnējā atbildīgā dalībvalsts, pamatojoties uz tajā pirms tam iesniegtajiem pieteikumiem par starptautiskās aizsardzības piešķiršanu Dublinas regulas 2. panta d) punkta izpratnē, no kuriem pēdējais iesniegtais pieteikums tobrīd vēl tika izskatīts Nīderlandē, jo Afdeling bestuursrechtspraak van de Raad van State [Valsts Padomes Administratīvo tiesību nodaļa] vēl nebija pieņēmusi nolēmumu par prasītāja iesniegto apelācijas sūdzību par [..] Rechtbank [Den Haag [Hāgas tiesa], tiesas sēdes vieta – Midelburga] 2014. gada 7. jūlija nolēmumu [AWB 14/13866]? |
| --- | --- |

1)

Vai Dublinas regulas (1) 23. panta 3. punkts ir jāsaprot tādējādi, ka Itālija ir kļuvusi atbildīga par prasītāja tajā 2014. gada 23. oktobrī iesniegtā pieteikuma par starptautiskās aizsardzības piešķiršanu izskatīšanu, lai gan Nīderlande bija sākotnējā atbildīgā dalībvalsts, pamatojoties uz tajā pirms tam iesniegtajiem pieteikumiem par starptautiskās aizsardzības piešķiršanu Dublinas regulas 2. panta d) punkta izpratnē, no kuriem pēdējais iesniegtais pieteikums tobrīd vēl tika izskatīts Nīderlandē, jo Afdeling bestuursrechtspraak van de Raad van State [Valsts Padomes Administratīvo tiesību nodaļa] vēl nebija pieņēmusi nolēmumu par prasītāja iesniegto apelācijas sūdzību par [..] Rechtbank [Den Haag [Hāgas tiesa], tiesas sēdes vieta – Midelburga] 2014. gada 7. jūlija nolēmumu [AWB 14/13866]?

| 2) | Vai no Dublinas regulas 18. panta 2. punkta izriet, ka Nīderlandes iestādēm nekavējoties pēc pieprasījuma par atbildības atzīšanu iesniegšanas bija jāaptur pieteikuma par starptautiskās aizsardzības piešķiršanu izskatīšana, kas vēl norisinājās Nīderlandē, kad 2015. gada 5. martā šis pieteikums tika iesniegts, un pēc 24. pantā paredzētā termiņa, atsaucot vai grozot iepriekš pieņemto 2014. gada 11. jūnija lēmumu, ar kuru 2014. gada 4. jūnija patvēruma pieteikums tika noraidīts, tā bija jāizbeidz? |
| --- | --- |

2)

Vai no Dublinas regulas 18. panta 2. punkta izriet, ka Nīderlandes iestādēm nekavējoties pēc pieprasījuma par atbildības atzīšanu iesniegšanas bija jāaptur pieteikuma par starptautiskās aizsardzības piešķiršanu izskatīšana, kas vēl norisinājās Nīderlandē, kad 2015. gada 5. martā šis pieteikums tika iesniegts, un pēc 24. pantā paredzētā termiņa, atsaucot vai grozot iepriekš pieņemto 2014. gada 11. jūnija lēmumu, ar kuru 2014. gada 4. jūnija patvēruma pieteikums tika noraidīts, tā bija jāizbeidz?

| 3) | Ja uz otro jautājumu ir jāatbild apstiprinoši, vai atbildība par prasītāja iesniegtā pieteikuma par starptautiskās aizsardzības piešķiršanu izskatīšanu nav pārgājusi uz Itāliju, bet gan atbildīgas joprojām ir Nīderlandes iestādes, jo atbildētājs 2014. gada 11. jūnija lēmumu nav atsaucis vai grozījis? |
| --- | --- |

3)

Ja uz otro jautājumu ir jāatbild apstiprinoši, vai atbildība par prasītāja iesniegtā pieteikuma par starptautiskās aizsardzības piešķiršanu izskatīšanu nav pārgājusi uz Itāliju, bet gan atbildīgas joprojām ir Nīderlandes iestādes, jo atbildētājs 2014. gada 11. jūnija lēmumu nav atsaucis vai grozījis?

| 4) | Vai Nīderlandes iestādes, neinformējot par to, ka Nīderlandē Afdeling izskatīšanā atradās vēl viena apelācijas sūdzība saistībā ar otro patvēruma piešķiršanas tiesvedību, nav izpildījušas to pienākumu saskaņā ar Dublinas regulas 24. panta 5. punktu sniegt Itālijas iestādēm informāciju, pamatojoties uz kuru tās varēja pārbaudīt, vai to valsts, pamatojoties uz šajā regulā paredzētajiem kritērijiem, ir atbildīga? |
| --- | --- |

4)

Vai Nīderlandes iestādes, neinformējot par to, ka Nīderlandē Afdeling izskatīšanā atradās vēl viena apelācijas sūdzība saistībā ar otro patvēruma piešķiršanas tiesvedību, nav izpildījušas to pienākumu saskaņā ar Dublinas regulas 24. panta 5. punktu sniegt Itālijas iestādēm informāciju, pamatojoties uz kuru tās varēja pārbaudīt, vai to valsts, pamatojoties uz šajā regulā paredzētajiem kritērijiem, ir atbildīga?

| 5) | Ja uz ceturto jautājumu ir jāatbild apstiprinoši, vai šī pienākuma neizpildes dēļ ir jāsecina, ka tādējādi atbildība izskatīt prasītāja pieteikumu par starptautiskās aizsardzības piešķiršanu nav pārgājusi uz Itāliju, bet gan atbildīgas joprojām ir Nīderlandes iestādes? |
| --- | --- |

5)

Ja uz ceturto jautājumu ir jāatbild apstiprinoši, vai šī pienākuma neizpildes dēļ ir jāsecina, ka tādējādi atbildība izskatīt prasītāja pieteikumu par starptautiskās aizsardzības piešķiršanu nav pārgājusi uz Itāliju, bet gan atbildīgas joprojām ir Nīderlandes iestādes?

| 6) | Ja Nīderlandes iestādes vairs nebija atbildīgas, vai Nīderlandes iestādēm sakarā ar Itālijas izpildīto prasītāja izdošanu Nīderlandei saistībā ar tā krimināllietu, pamatojoties uz Dublinas regulas 17. panta 1. punktu un atkāpjoties no Dublinas regulas 3. panta 1. punkta, bija jāpārbauda viņa Itālijā iesniegtais pieteikums par starptautiskās aizsardzības piešķiršanu, un vai tāpēc tās, rīkojoties saprātīgi, nedrīkstēja izmantot Dublinas regulas 24. panta 1. punktā paredzētās tiesības iesniegt Itālijas iestādēm pieprasījumu par prasītāja atpakaļuzņemšanu? |
| --- | --- |

6)

Ja Nīderlandes iestādes vairs nebija atbildīgas, vai Nīderlandes iestādēm sakarā ar Itālijas izpildīto prasītāja izdošanu Nīderlandei saistībā ar tā krimināllietu, pamatojoties uz Dublinas regulas 17. panta 1. punktu un atkāpjoties no Dublinas regulas 3. panta 1. punkta, bija jāpārbauda viņa Itālijā iesniegtais pieteikums par starptautiskās aizsardzības piešķiršanu, un vai tāpēc tās, rīkojoties saprātīgi, nedrīkstēja izmantot Dublinas regulas 24. panta 1. punktā paredzētās tiesības iesniegt Itālijas iestādēm pieprasījumu par prasītāja atpakaļuzņemšanu?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 26. jūnija Regula (ES) Nr. 604/2013, ar ko paredz kritērijus un mehānismus, lai noteiktu dalībvalsti, kura ir atbildīga par trešās valsts valstspiederīgā vai bezvalstnieka starptautiskās aizsardzības pieteikuma izskatīšanu, kas iesniegts kādā no dalībvalstīm (OV 2013, L 180, 31. lpp.).

---

| 24.7.2017 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 239/25 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 239/25

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 27. aprīlī iesniedza Verwaltungsgericht Berlin (Vācija) – Planta Tabak-Manufaktur Dr. Manfred Obermann GmbH & Co. KG/Land Berlin

(Lieta C-220/17)

(2017/C 239/31)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Verwaltungsgericht Berlin

Pamatlietas puses

Prasītāja: Planta Tabak-Manufaktur Dr. Manfred Obermann GmbH & Co. KG

Atbildētāja: Land Berlin

Prejudiciālie jautājumi

| 1. | a) | Vai Direktīvas 2014/40/ES (1) 7. panta 1. un 7. punkts, tos lasot kopā ar Direktīvas 2014/40/ES 7. panta 14. punktu, nav spēkā tiesiskās noteiktības principa pārkāpuma dēļ, jo tie nosaka dalībvalstīm pienākumu aizliegt laist tirgū noteikta veida tabakas izstrādājumus, neprecizējot, kuri no šiem tabakas izstrādājumiem jāaizliedz jau no 2016. gada 20. maija un kuri – tikai no 2020. gada 20. maija? |
| --- | --- | --- |

1.

a)

Vai Direktīvas 2014/40/ES (1) 7. panta 1. un 7. punkts, tos lasot kopā ar Direktīvas 2014/40/ES 7. panta 14. punktu, nav spēkā tiesiskās noteiktības principa pārkāpuma dēļ, jo tie nosaka dalībvalstīm pienākumu aizliegt laist tirgū noteikta veida tabakas izstrādājumus, neprecizējot, kuri no šiem tabakas izstrādājumiem jāaizliedz jau no 2016. gada 20. maija un kuri – tikai no 2020. gada 20. maija?

| b) | Vai Direktīvas 2014/40/ES 7. panta 1. un 7. punkts, tos lasot kopā ar Direktīvas 2014/40/ES 7. panta 14. punktu, nav spēkā vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpuma dēļ, jo tie bez attaisnojoša iemesla pakārto aizliegumus, kas jāpieņem dalībvalstīm, pārdošanas apjomam? |
| --- | --- |

b)

Vai Direktīvas 2014/40/ES 7. panta 1. un 7. punkts, tos lasot kopā ar Direktīvas 2014/40/ES 7. panta 14. punktu, nav spēkā vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpuma dēļ, jo tie bez attaisnojoša iemesla pakārto aizliegumus, kas jāpieņem dalībvalstīm, pārdošanas apjomam?

| c) | Vai Direktīvas 2014/40/ES 7. panta 1. un 7. punkts nav spēkā samērīguma principa un/vai LESD 34. panta pārkāpuma dēļ, jo tie nosaka dalībvalstīm pienākumu jau no 2016. gada 20. maija aizliegt laist tirgū tabakas izstrādājumus, kuriem piemīt raksturīgs aromāts un kuru pārdošanas apjoms Savienībā attiecīgā produktu kategorijā ir mazāks par 3 %? |
| --- | --- |

c)

Vai Direktīvas 2014/40/ES 7. panta 1. un 7. punkts nav spēkā samērīguma principa un/vai LESD 34. panta pārkāpuma dēļ, jo tie nosaka dalībvalstīm pienākumu jau no 2016. gada 20. maija aizliegt laist tirgū tabakas izstrādājumus, kuriem piemīt raksturīgs aromāts un kuru pārdošanas apjoms Savienībā attiecīgā produktu kategorijā ir mazāks par 3 %?

| d) | Gadījumā, ja atbilde uz pirmā jautājuma a), b) un c) daļu ir noliedzoša, kā ir jāinterpretē Direktīvas 2014/40/ES 7. panta 14. punktā ietvertais “produktu kategorijas” jēdziens? Vai klasifikācija “produktu kategorijās” jāveic pēc raksturīgā aromāta veida vai pēc (aromatizētā) tabakas izstrādājuma veida vai, pamatojoties uz abu kritēriju kombināciju? |
| --- | --- |

d)

Gadījumā, ja atbilde uz pirmā jautājuma a), b) un c) daļu ir noliedzoša, kā ir jāinterpretē Direktīvas 2014/40/ES 7. panta 14. punktā ietvertais “produktu kategorijas” jēdziens? Vai klasifikācija “produktu kategorijās” jāveic pēc raksturīgā aromāta veida vai pēc (aromatizētā) tabakas izstrādājuma veida vai, pamatojoties uz abu kritēriju kombināciju?

| e) | Gadījumā, ja atbilde uz pirmā jautājuma a), b) un c) daļu ir noliedzoša, kā ir jākonstatē, vai attiecīgā tabakas izstrādājuma gadījumā ir sasniegta 3 % robeža atbilstoši Direktīvas 2014/40/ES 7. panta 14. punktam, ja par to nav oficiālu un publiski pieejamu datu un statistikas? |
| --- | --- |

e)

Gadījumā, ja atbilde uz pirmā jautājuma a), b) un c) daļu ir noliedzoša, kā ir jākonstatē, vai attiecīgā tabakas izstrādājuma gadījumā ir sasniegta 3 % robeža atbilstoši Direktīvas 2014/40/ES 7. panta 14. punktam, ja par to nav oficiālu un publiski pieejamu datu un statistikas?

| 2. | a) | Vai, transponējot valsts tiesībās Direktīvas 2014/40/ES 8.–11. pantu, dalībvalstis var paredzēt papildu pārejas noteikumus? |
| --- | --- | --- |

2.

a)

Vai, transponējot valsts tiesībās Direktīvas 2014/40/ES 8.–11. pantu, dalībvalstis var paredzēt papildu pārejas noteikumus?

| b) | Gadījumā, ja atbilde uz otrā jautājuma a) daļu ir noliedzoša:






  (1) | Vai Direktīvas 2014/40/ES 9. panta 6. punkts un 10. panta 1. punkta otrā teikuma f) apakšpunkts nav spēkā samērīguma principa un/vai LESD 34. panta pārkāpuma dēļ, jo tie deleģē Komisijai tiesības noteikt attiecīgas marķēšanas un iepakošanas prasības, nenosakot tai konkrētu izpildes termiņu un neparedzot detalizētākus pārejas noteikumus vai termiņus, kuri nodrošinātu, ka ieinteresētiem uzņēmumiem ir pietiekami daudz laika pielāgoties direktīvas prasībām? |
| --- | --- | --- |

b)

Gadījumā, ja atbilde uz otrā jautājuma a) daļu ir noliedzoša:

(1)

Vai Direktīvas 2014/40/ES 9. panta 6. punkts un 10. panta 1. punkta otrā teikuma f) apakšpunkts nav spēkā samērīguma principa un/vai LESD 34. panta pārkāpuma dēļ, jo tie deleģē Komisijai tiesības noteikt attiecīgas marķēšanas un iepakošanas prasības, nenosakot tai konkrētu izpildes termiņu un neparedzot detalizētākus pārejas noteikumus vai termiņus, kuri nodrošinātu, ka ieinteresētiem uzņēmumiem ir pietiekami daudz laika pielāgoties direktīvas prasībām?

| (2) | Vai Direktīvas 2014/40/ES 9. panta 1. punkta otrais teikums (brīdinājuma teksts) un 4. punkta a) apakšpunkta otrais teikums (burtu izmērs), 10. panta 1. punkta otrā teikuma b) apakšpunkts (informācija par smēķēšanas atmešanu) un e) apakšpunkts (brīdinājumu izvietojums), kā arī 11. panta 1. punkta pirmais teikums (marķējums) nav spēkā samērīguma principa un/vai LESD 34. panta pārkāpuma dēļ, jo tajos dalībvalstīm ir paredzētas daudzas izvēles tiesības un tiesības izstrādāt noteikumus, nenosakot tām konkrētu izpildes termiņu un neparedzot detalizētākus pārejas noteikumus vai termiņus, kuri nodrošinātu, ka ieinteresētiem uzņēmumiem ir pietiekami daudz laika pielāgoties direktīvas prasībām? |
| --- | --- |

(2)

Vai Direktīvas 2014/40/ES 9. panta 1. punkta otrais teikums (brīdinājuma teksts) un 4. punkta a) apakšpunkta otrais teikums (burtu izmērs), 10. panta 1. punkta otrā teikuma b) apakšpunkts (informācija par smēķēšanas atmešanu) un e) apakšpunkts (brīdinājumu izvietojums), kā arī 11. panta 1. punkta pirmais teikums (marķējums) nav spēkā samērīguma principa un/vai LESD 34. panta pārkāpuma dēļ, jo tajos dalībvalstīm ir paredzētas daudzas izvēles tiesības un tiesības izstrādāt noteikumus, nenosakot tām konkrētu izpildes termiņu un neparedzot detalizētākus pārejas noteikumus vai termiņus, kuri nodrošinātu, ka ieinteresētiem uzņēmumiem ir pietiekami daudz laika pielāgoties direktīvas prasībām?

| 3. | a) | Vai Direktīvas 2014/40/ES 13. panta 1. punkta c) apakšpunkts, to lasot kopā ar 3. punktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to dalībvalstīm ir noteikts pienākums aizliegt izmantot informāciju par garšu, smaržu, jebkādiem aromatizētājiem vai citām piedevām arī tad, ja tā nav reklāmas informācija un sastāvdaļu izmantošana joprojām ir atļauta? |
| --- | --- | --- |

3.

a)

Vai Direktīvas 2014/40/ES 13. panta 1. punkta c) apakšpunkts, to lasot kopā ar 3. punktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to dalībvalstīm ir noteikts pienākums aizliegt izmantot informāciju par garšu, smaržu, jebkādiem aromatizētājiem vai citām piedevām arī tad, ja tā nav reklāmas informācija un sastāvdaļu izmantošana joprojām ir atļauta?

| b) | Vai Direktīvas 2014/40/ES 13. panta 1. punkta c) apakšpunkts nav spēkā, jo ar to tiek pārkāpts Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 17. pants? |
| --- | --- |

b)

Vai Direktīvas 2014/40/ES 13. panta 1. punkta c) apakšpunkts nav spēkā, jo ar to tiek pārkāpts Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 17. pants?

---

(1)  Eiropas parlaments un Padomes 2014. gada 3. aprīļa Direktīva 2014/40/ES par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz tabakas un saistīto izstrādājumu ražošanu, noformēšanu un pārdošanu un ar ko atceļ Direktīvu 2001/37/EK (OV L 127, 1. lpp.)

---

| 24.7.2017 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 239/26 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 239/26

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 27. aprīlī iesniedza Raad van State (Nīderlande) – M. G. Tjebbes u.c./Minister van Buitenlandse Zaken

(Lieta C-221/17)

(2017/C 239/32)

Tiesvedības valoda – holandiešu

Iesniedzējtiesa

Raad van State

Pamatlietas puses

Prasītājas: M. G. Tjebbes, G. J. M. Koopman, E. Saleh Abady, L. Duboux

Atbildētājs: Minister van Buitenlandse Zaken

Prejudiciālie jautājumi

Vai Līguma par Eiropas Savienības darbību 20. un 21. pants, tostarp, ņemot vērā Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 7. pantu, ir jāinterpretē tādējādi, ka sakarā ar individuālā gadījuma neizvērtēšanu atbilstoši samērīguma principam, ciktāl runa ir par valstspiederības zaudēšanas sekām attiecībā uz tiesību subjekta situāciju no Savienības tiesību viedokļa, tie nepieļauj tādus tiesiskos regulējumus kā tie, kas tiek izskatīti pamatlietā, kuri paredz, ka:

| a) | pilngadīga persona, kurai vienlaicīgi ir trešās valsts valstspiederība, zaudē savas dalībvalsts valstspiederību un tādējādi Savienības pilsonību ex lege, jo nepārtrauktā desmit gadu laikposmā tā ir pastāvīgi uzturējusies ārvalstīs un ārpus Eiropas Savienības, lai gan pastāv iespējas pārtraukt šo desmit gadu termiņu? |
| --- | --- |

a)

pilngadīga persona, kurai vienlaicīgi ir trešās valsts valstspiederība, zaudē savas dalībvalsts valstspiederību un tādējādi Savienības pilsonību ex lege, jo nepārtrauktā desmit gadu laikposmā tā ir pastāvīgi uzturējusies ārvalstīs un ārpus Eiropas Savienības, lai gan pastāv iespējas pārtraukt šo desmit gadu termiņu?

| b) | nepilngadīga persona tās vecāka valstspiederības zaudēšanas dēļ a) punktā minēto apsvērumu izpratnē noteiktos apstākļos zaudē savas dalībvalsts valstspiederību un tādējādi Savienības pilsonību ex lege? |
| --- | --- |

b)

nepilngadīga persona tās vecāka valstspiederības zaudēšanas dēļ a) punktā minēto apsvērumu izpratnē noteiktos apstākļos zaudē savas dalībvalsts valstspiederību un tādējādi Savienības pilsonību ex lege?

---

| 24.7.2017 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 239/27 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 239/27

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 4. maijā iesniedza Oberster Gerichtshof (Austrija) – XC u.c.

(Lieta C-234/17)

(2017/C 239/33)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Oberster Gerichtshof

Pamatlietas puses

Atjaunošanas pieteikumu iesniedzēji: XC, YB, ZA

Prejudiciālais jautājums

Vai Savienības tiesības, it īpaši LES 4. panta 3. punkts kopsakarā ar no tā izrietošajiem līdzvērtības un efektivitātes principiem, ir jāinterpretē tādējādi, ka Oberster Gerichtshof ir pienākums pēc skartās personas pieteikuma pārbaudīt spēkā esošu krimināltiesas nolēmumu saistībā ar iespējamu Savienības tiesību (šajā gadījumā – Pamattiesību hartas 50. pants, Šengenas nolīguma īstenošanas konvencijas 54. pants) pārkāpumu, ja valsts tiesībās (Strafprozessordnung [Kriminālprocesa kodeksa] 363.a pants) šāda pārbaude ir paredzēta tikai attiecībā uz iespējamu ECPAK vai kāda no tās papildprotokoliem pārkāpumu?

---

| 24.7.2017 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 239/27 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 239/27

---

Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2017. gada 28. februāra spriedumu lietā T-162/14 Canadian Solar Emea GmbH u.c./Padome 2017. gada 8. maijā iesniedza Canadian Solar Emea GmbH, Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc., Csi Cells Co. Ltd, Csi Solar Power (China), Inc.

(Lieta C-236/17 P)

(2017/C 239/34)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzējas: Canadian Solar Emea GmbH, Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc., Csi Cells Co. Ltd, Csi Solar Power (China), Inc. (pārstāvji – J. Bourgeois, advokāts, S. De Knop, advokāts, M. Meulenbelt, advokāts, A. Willems, advokāts)

Pārējās lietas dalībnieces: Eiropas Savienības Padome un Eiropas Komisija

Apelācijas sūdzības iesniedzēju prasījumi:

| — | atcelt Vispārējās tiesas spriedumu lietā T-162/14; |
| --- | --- |

—

atcelt Vispārējās tiesas spriedumu lietā T-162/14;

| — | apmierināt pirmajā instancē celto prasību un atcelt apstrīdēto regulu, ciktāl tā attiecas uz apelācijas sūdzības iesniedzējiem; |
| --- | --- |

—

apmierināt pirmajā instancē celto prasību un atcelt apstrīdēto regulu, ciktāl tā attiecas uz apelācijas sūdzības iesniedzējiem;

| — | piespriest pretējai pusei apelācijas tiesvedībā atlīdzināt apelācijas sūdzību iesniedzēju, kā arī segt savus tiesāšanas izdevumus gan pirmajā, gan apelācijas instancē; |
| --- | --- |

—

piespriest pretējai pusei apelācijas tiesvedībā atlīdzināt apelācijas sūdzību iesniedzēju, kā arī segt savus tiesāšanas izdevumus gan pirmajā, gan apelācijas instancē;

| — | piespriest visām pārējām apelācijas procesā iesaistītajām pusēm segt savus tiesāšanas izdevumus; |
| --- | --- |

—

piespriest visām pārējām apelācijas procesā iesaistītajām pusēm segt savus tiesāšanas izdevumus;

pakārtoti:

| — | atcelt Vispārējās tiesas spriedumu lietā T-162/14; |
| --- | --- |

—

atcelt Vispārējās tiesas spriedumu lietā T-162/14;

| — | nodot lietu atpakaļ nolēmuma pieņemšanai Vispārējā tiesā; |
| --- | --- |

—

nodot lietu atpakaļ nolēmuma pieņemšanai Vispārējā tiesā;

| — | atlikt lēmuma pieņemšanu par tiesāšanās izdevumiem pirmajā un apelācijas instance līdz Vispārējās tiesas galīgām spriedumam; |
| --- | --- |

—

atlikt lēmuma pieņemšanu par tiesāšanās izdevumiem pirmajā un apelācijas instance līdz Vispārējās tiesas galīgām spriedumam;

| — | piespriest visām pārējām apelācijas procesā iesaistītajām pusēm segt savus tiesāšanas izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest visām pārējām apelācijas procesā iesaistītajām pusēm segt savus tiesāšanas izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

| 1. | Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, lūdzot apelācijas sūdzības iesniedzējām pierādīt interesi pirmā un otrā pamata izvirzīšanai; jebkurā gadījumā Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu faktu juridiskajā raksturojumā, jo apelācijas sūdzības iesniedzējām ir šāda interese. |
| --- | --- |

1.

Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, lūdzot apelācijas sūdzības iesniedzējām pierādīt interesi pirmā un otrā pamata izvirzīšanai; jebkurā gadījumā Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu faktu juridiskajā raksturojumā, jo apelācijas sūdzības iesniedzējām ir šāda interese.

| 2. | Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, lūdzot apelācijas sūdzības iesniedzējām pierādīt interesi trešā pamata izvirzīšanai; Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu Regulas 1225/2009 (“Pamatregula”) (1) 2. panta 7. punkta a) apakšpunkta interpretācijā. |
| --- | --- |

2.

Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, lūdzot apelācijas sūdzības iesniedzējām pierādīt interesi trešā pamata izvirzīšanai; Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu Regulas 1225/2009 (“Pamatregula”) (1) 2. panta 7. punkta a) apakšpunkta interpretācijā.

| 3. | Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, secinot, ka Regula 1168/2012 ir piemērojama šajā antidempinga izmeklēšanā (2); Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, secinot, ka Komisijas nepieņemtais lēmums saistībā ar apelācijas sūdzības iesniedzēju lūgumu par uzņēmuma, kas darbojas tirgus ekonomikas apstākļos, statusa iegūšanu, neietekmē apstrīdēto regulu. |
| --- | --- |

3.

Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, secinot, ka Regula 1168/2012 ir piemērojama šajā antidempinga izmeklēšanā (2); Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, secinot, ka Komisijas nepieņemtais lēmums saistībā ar apelācijas sūdzības iesniedzēju lūgumu par uzņēmuma, kas darbojas tirgus ekonomikas apstākļos, statusa iegūšanu, neietekmē apstrīdēto regulu.

| 4. | Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, ļaujot iestādēm noteikt antidempinga maksājumu tādā līmenī, lai novērstu kaitējumu, ko ir izraisījuši citi faktori, kuri nav saistīti ar importu par dempinga cenām; Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, nepamatoti apgriežot pierādīšanas pienākumu. |
| --- | --- |

4.

Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, ļaujot iestādēm noteikt antidempinga maksājumu tādā līmenī, lai novērstu kaitējumu, ko ir izraisījuši citi faktori, kuri nav saistīti ar importu par dempinga cenām; Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, nepamatoti apgriežot pierādīšanas pienākumu.

---

(1)  Padomes 2009. gada 30. novembra Regula (EK) Nr. 1225/2009 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (OV 2009, L 343, 51.lpp.). Pamatregulas 2. panta 7. punkta a) apakšpunkts ir ticis aizstāts ar identisku Eiropas Parlamenta un Padomes 2016. gada 8. jūnija Regulas (ES) 2016/1036 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Savienības dalībvalstis (OV 2016, L 176, 21. lpp.), 2. panta 7. punktu a) apakšpunktu.

(2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 12. decembra Regula (ES) Nr. 1168/2012, ar ko groza Padomes Regulu (EK) Nr. 1225/2009 (OV 2012, L 344, 1. lpp.).

---

| 24.7.2017 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 239/28 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 239/28

---

Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2017. gada 28. februāra spriedumu lietā T-163/14 Canadian Solar Emea u.c./Padome 2017. gada 8. maijā iesniedza Canadian Solar Emea GmbH, Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc., Csi Cells Co. Ltd, Csi Solar Power (China), Inc.

(Lieta C-237/17 P)

(2017/C 239/35)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzējas: Canadian Solar Emea GmbH, Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc., Csi Cells Co. Ltd, Csi Solar Power (China), Inc. (pārstāvji – J. Bourgeois, advokāts, S. De Knop, advokāts, M. Meulenbelt, advokāts, A. Willems, advokāts)

Pārējās lietas dalībnieces: Eiropas Savienības Padome, Eiropas Komisija

Apelācijas sūdzības iesniedzēju prasījumi:

| — | atcelt Vispārējās tiesas spriedumu lietā T-163/14; |
| --- | --- |

—

atcelt Vispārējās tiesas spriedumu lietā T-163/14;

| — | apmierināt pirmajā instancē celto prasību un atcelt apstrīdēto regulu tiktāl, ciktāl tā attiecas uz apelācijas sūdzības iesniedzējām; |
| --- | --- |

—

apmierināt pirmajā instancē celto prasību un atcelt apstrīdēto regulu tiktāl, ciktāl tā attiecas uz apelācijas sūdzības iesniedzējām;

| — | piespriest pretējai pusei apelācija tiesvedībā segt savus, kā arī atlīdzināt prasītāju tiesāšanas izdevumus gan pirmajā instance, gan apelācijas tiesvedībā; |
| --- | --- |

—

piespriest pretējai pusei apelācija tiesvedībā segt savus, kā arī atlīdzināt prasītāju tiesāšanas izdevumus gan pirmajā instance, gan apelācijas tiesvedībā;

| — | piespriest visām pārējām apelācijas procesā iesaistītām dalībniecēm pašām segt savus tiesāšanas izdevumus; |
| --- | --- |

—

piespriest visām pārējām apelācijas procesā iesaistītām dalībniecēm pašām segt savus tiesāšanas izdevumus;

pakārtoti,

| — | atcelt Vispārējās tiesas spriedumu lietā T-163/14; |
| --- | --- |

—

atcelt Vispārējās tiesas spriedumu lietā T-163/14;

| — | nodot lietu atpakaļ Vispārējai tiesai nolēmuma pieņemšanai; |
| --- | --- |

—

nodot lietu atpakaļ Vispārējai tiesai nolēmuma pieņemšanai;

| — | atlikt lēmuma pieņemšanu par tiesāšanās izdevumiem pirmajā un apelācijas instance līdz Vispārējās tiesas galīgā sprieduma pieņemšanai; |
| --- | --- |

—

atlikt lēmuma pieņemšanu par tiesāšanās izdevumiem pirmajā un apelācijas instance līdz Vispārējās tiesas galīgā sprieduma pieņemšanai;

| — | piespriest visām pārējām apelācijas procesā iesaistītām dalībniecēm pašām segt savus tiesāšanas izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest visām pārējām apelācijas procesā iesaistītām dalībniecēm pašām segt savus tiesāšanas izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Vispārēja tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, lūdzot apelācijas sūdzības iesniedzējām pierādīt savu interesi attiecībā uz izvirzīto pirmo un otro pamatu; katrā gadījumā Vispārēja tiesa esot pieļāvusi kļūdu, nepareizi juridiski izvērtējot faktus, jo apelācijas sūdzības iesniedzējām ir šāda interese.

---

| 24.7.2017 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 239/29 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 239/29

---

Prasība, kas celta 2017. gada 10. maijā – Eiropas Komisija/Eiropas Savienības Padome

(Lieta C-244/17)

(2017/C 239/36)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – L. Gussetti, P. Aalto un L. Havas)

Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

Prasītājas prasījumi:

| — | atcelt Padomes 2017. gada 3. marta Lēmumu (ES) 2017/477 par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā ir jāieņem Sadarbības padomē, kura izveidota saskaņā ar Padziļinātas partnerības un sadarbības nolīgumu starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Kazahstānas Republiku, no otras puses, attiecībā uz Sadarbības padomes, Sadarbības komitejas, specializētu apakškomiteju vai struktūru darba kārtību (1); |
| --- | --- |

—

atcelt Padomes 2017. gada 3. marta Lēmumu (ES) 2017/477 par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā ir jāieņem Sadarbības padomē, kura izveidota saskaņā ar Padziļinātas partnerības un sadarbības nolīgumu starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Kazahstānas Republiku, no otras puses, attiecībā uz Sadarbības padomes, Sadarbības komitejas, specializētu apakškomiteju vai struktūru darba kārtību (1);

| — | piespriest Eiropas Savienības Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Eiropas Savienības Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Komisija argumentē, ka kopējās ārpolitikas un drošības politikas (KĀDP) jomā paredzot papildu procesuālo juridisko pamatu, it īpaši LES 31. pantu, kurā ir prasīta vienprātība, ir pārkāpts Līgums, kā tas ir interpretēts Tiesas judikatūrā.

Šis pamats ir pamatots ar diviem argumentiem.

Pirmkārt, atbilstoši iedibinātajai Tiesas judikatūrai lēmums, kas ir pamatots ar LESD 218. panta 9. punktu, ir jāpieņem ar kvalificētu balsu vairākumu, pat ja vienā vai vairākos materiālajos juridiskajos pamatos starptautiska nolīguma noslēgšanai citādi būtu prasīta vienprātība. Jebkāda tāda papildu juridiskā pamata paredzēšana, kura mērķis ir citos gadījumos nodrošināt vienprātību, neietekmē procedūru, atbilstoši kurai šis lēmums ir ticis pieņemts Padomē.

Padomes lēmuma, kas ir pieņemts atbilstoši LESD 218. panta 9. punktā izklāstītajai procedūrai, mērķis nav vis papildināt vai grozīt attiecīgajā nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu, vai izmainīt tā struktūru, – un tas tādējādi nevar tikt pielīdzināts starptautiska nolīguma noslēgšanai vai grozīšanai, – bet gan nodrošināt šī nolīguma efektīvu īstenošanu. Šāds lēmums saskaņā ar 218. panta 8. punkta pirmo daļu un 218. panta 9. punktu būtu jāpieņem ar kvalificētu balsu vairākumu. Prasīt, lai lēmums tiktu pieņemts vienprātīgi, ir prettiesiski.

Otrkārt, kā ir ticis izskaidrots arī Tiesas judikatūrā, LESD 218. pantā ir paredzēta “vienota un vispārēji piemērojama procedūra, kas attiecas uz sarunām par starptautiskiem nolīgumiem un to slēgšanu, kurus Savienībai ir kompetence noslēgt tās darbības jomās, ieskaitot KĀDP”. KĀDP īpašo raksturu atspoguļo arī fakts, ka priekšlikumu kopīgi izsaka Komisija (ar KĀDP nesaistīto elementu dēļ) un Augstais pārstāvis (ar KĀDP saistīto elementu dēļ). Tas tomēr nevar grozīt secinājumu, ka lēmums atbilstoši LESD 218. panta 9. punktam ir jāpieņem ar kvalificētu balsu vairākumu.

Savienojot šos abus judikatūras pavedienus, ir jāizdara secinājums, ka vienotā procedūra, kas ir paredzēta LESD 218. pantā – šajā gadījumā LESD 218. panta 9. punktā, kurā ir paredzēta lēmumu pieņemšana ar kvalificētu balsu vairākumu, – attiecas ne vien uz sarunām par starptautiskiem nolīgumiem un to noslēgšanu, bet arī par nostāju ieņemšanu saistībā ar šāda nolīguma īstenošanu. Papildu procedūras noteikumi nevar tikt paredzēti. Arī tad, ja Padome šādus papildu noteikumus paredz, tas nevar izraisīt izmaiņas lēmumu pieņemšanas procesā.

---

(1)  OV 2017, L 73, 15. lpp.

---

| 24.7.2017 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 239/30 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 239/30

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 16. maijā iesniedza Korkein oikeus (Somija) – Oikeusministeriö/Denis Raugevicius

(Lieta C-247/17)

(2017/C 239/37)

Tiesvedības valoda – somu

Iesniedzējtiesa

Korkein oikeus

Pamatlietas puses

Prasītājs: Oikeusministeriö

Atbildētājs: Denis Raugevicius

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai valsts tiesību normas par izdošanu noziedzīga nodarījuma dēļ, ņemot vērā citas dalībvalsts pilsoņu brīvu pārvietošanos, neatkarīgi no tā, vai uz konvencijas par izdošanu balstīts trešās valsts izdošanas lūgums tiek iesniegts ar mērķi izpildīt sodu vai – kā lietā Petruhhin
   (1)– veikt kriminālvajāšanu, ir jāvērtē vienādi? Vai nozīme ir tam, ka persona, kuras izdošana tiek lūgta, ir ne tikai Savienības pilsonis, bet arī tās valsts pilsonis, kas ir iesniegusi izdošanas lūgumu? |
| --- | --- |

1)

Vai valsts tiesību normas par izdošanu noziedzīga nodarījuma dēļ, ņemot vērā citas dalībvalsts pilsoņu brīvu pārvietošanos, neatkarīgi no tā, vai uz konvencijas par izdošanu balstīts trešās valsts izdošanas lūgums tiek iesniegts ar mērķi izpildīt sodu vai – kā lietā Petruhhin
   (1)– veikt kriminālvajāšanu, ir jāvērtē vienādi? Vai nozīme ir tam, ka persona, kuras izdošana tiek lūgta, ir ne tikai Savienības pilsonis, bet arī tās valsts pilsonis, kas ir iesniegusi izdošanas lūgumu?

| 2) | Vai ar valsts tiesisko regulējumu, saskaņā ar kuru tikai savas valsts pilsoņi netiek izdoti soda izpildei ārpus Savienības, citas dalībvalsts pilsoņiem nepamatoti tiek radīta nelabvēlīgāka situācija? Vai arī gadījumā, kad runa ir par izpildi, ir jāpiemēro Savienības tiesību mehānismi, ar kuriem leģitīms mērķis kā tāds var tikt sasniegts mazāk ierobežojošā veidā? Kā ir jāatbild uz izdošanas lūgumu, ja tas ir ticis paziņots citai dalībvalstij, izmantojot šādus mehānismus, taču tā, piemēram, juridisku šķēršļu dēļ neveic pasākumus attiecībā uz savas valsts pilsoņiem? |
| --- | --- |

2)

Vai ar valsts tiesisko regulējumu, saskaņā ar kuru tikai savas valsts pilsoņi netiek izdoti soda izpildei ārpus Savienības, citas dalībvalsts pilsoņiem nepamatoti tiek radīta nelabvēlīgāka situācija? Vai arī gadījumā, kad runa ir par izpildi, ir jāpiemēro Savienības tiesību mehānismi, ar kuriem leģitīms mērķis kā tāds var tikt sasniegts mazāk ierobežojošā veidā? Kā ir jāatbild uz izdošanas lūgumu, ja tas ir ticis paziņots citai dalībvalstij, izmantojot šādus mehānismus, taču tā, piemēram, juridisku šķēršļu dēļ neveic pasākumus attiecībā uz savas valsts pilsoņiem?

---

(1)  spriedums, 2016. gada 6. septembris, C-182/15, ECLI:EU:C:2016:630.

---

| 24.7.2017 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 239/31 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 239/31

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 12. maijā iesniedza Supremo Tribunal de Justiça (Portugāle) – Virgílio Tarragó da Silveira/Massa Insolvente da Espírito Santo Financial Group, SA

(Lieta C-250/17)

(2017/C 239/38)

Tiesvedības valoda – portugāļu

Iesniedzējtiesa

Supremo Tribunal de Justiça

Pamatlietas puses

Prasītājs: Virgílio Tarragó da Silveira

Atbildētāja: Massa Insolvente da Espírito Santo Financial Group, SA

Prejudiciālais jautājums

Vai 2000. gada 29. maija Regulas (EK) Nr. 1346/2000 (1) 15. pantā paredzētais noteikums ir interpretējams tādējādi, ka tas attiecas arī uz tādu tiesvedībā esošu lietu dalībvalsts tiesā, kurā tiek prasīts atzīt, ka parādniekam ir jāizpilda naudas samaksas pienākums, kuru tas ir parādā, pamatojoties uz pakalpojumu sniegšanas līgumu, un jāsamaksā atlīdzība par šī pienākuma neizpildi, ņemot vērā, ka: a) parādnieks ir atzīts par maksātnespējīgu tiesvedībā, kura ir uzsākta citas dalībvalsts tiesā, un b) maksātnespējas atzinums attiecas uz visu parādnieka mantu?

---

(1)  Padomes 2000. gada 29. maija Regula (EK) Nr. 1346/2000 par maksātnespējas procedūrām.

---

| 24.7.2017 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 239/31 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 239/31

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 16. maijā iesniedza Symvoulio tis Epikrateias (Grieķija) – Αnodiki Ypiresies Diacheirisis Perivallontos, Oikonomias, Dioikisis EPE (Αnodiki Services EPE)/GNA “Ο Εvaggelismos – Ofthalmiatreio Αthinon – Polykliniki” Geniko Nosokomeio Athinon “Georgios Gennimatas”, Geniko Ogkologiko Nosokomeio Kifisias – (GONK), “Oi Agioi Anargyroi”

(Lieta C-260/17)

(2017/C 239/39)

Tiesvedības valoda – grieķu

Iesniedzējtiesa

Symvoulio tis Epikrateias

Pamatlietas puses

Prasītāji: Αnodiki Ypiresies Diacheirisis Perivallontos, Oikonomias, Dioikisis EPE (Αnodiki Services EPE)

Atbildētāji: GNA “Ο Εvaggelismos – Ofthalmiatreio Αthinon – Polykliniki” Geniko Nosokomeio Athinon “Georgios Gennimatas”, Geniko Ogkologiko Nosokomeio Kifisias – (GONK), “Oi Agioi Anargyroi”

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai saskaņā ar Direktīvas 2014/24 (1) 10. panta g) punktu, lai kādu līgumu kvalificētu kā “darba līgumu”, ir pietiekami, ka tas ir tāds darba līgums, kas ietver pakļautības attiecības, vai tomēr tādam līgumam ir jābūt ar specifiskām pazīmēm (piemēram, attiecībā uz darba veidu, parakstīšanas nosacījumiem, kandidātu kvalificēšanas un viņu atlases procedūras elementiem), tā, ka ikviena darbinieka atlase tiek veikta pēc tam, kad darba devējs ir individuāli izvērtējis un subjektīvi novērtējis viņa personību? Vai uz noteiktu laiku slēgti darba līgumi, kas noslēgti, pamatojoties uz objektīviem kritērijiem, tādiem kā kandidāta bezdarba laikposms, agrākā pieredze vai nepilngadīgo bērnu skaits, vispirms formāli pārbaudot attaisnojošos dokumentus un atbilstoši iepriekš noteiktai punktu piešķiršanas atkarībā no minētajiem kritērijiem procedūrai, kādi ir Likuma Nr. 4430/2016 63. pantā minētie līgumi, var tikt uzskatīti par “darba līgumiem” Direktīvas 2014/24 10. panta g) punkta nozīmē? |
| --- | --- |

1)

Vai saskaņā ar Direktīvas 2014/24 (1) 10. panta g) punktu, lai kādu līgumu kvalificētu kā “darba līgumu”, ir pietiekami, ka tas ir tāds darba līgums, kas ietver pakļautības attiecības, vai tomēr tādam līgumam ir jābūt ar specifiskām pazīmēm (piemēram, attiecībā uz darba veidu, parakstīšanas nosacījumiem, kandidātu kvalificēšanas un viņu atlases procedūras elementiem), tā, ka ikviena darbinieka atlase tiek veikta pēc tam, kad darba devējs ir individuāli izvērtējis un subjektīvi novērtējis viņa personību? Vai uz noteiktu laiku slēgti darba līgumi, kas noslēgti, pamatojoties uz objektīviem kritērijiem, tādiem kā kandidāta bezdarba laikposms, agrākā pieredze vai nepilngadīgo bērnu skaits, vispirms formāli pārbaudot attaisnojošos dokumentus un atbilstoši iepriekš noteiktai punktu piešķiršanas atkarībā no minētajiem kritērijiem procedūrai, kādi ir Likuma Nr. 4430/2016 63. pantā minētie līgumi, var tikt uzskatīti par “darba līgumiem” Direktīvas 2014/24 10. panta g) punkta nozīmē?

| 2) | Vai saskaņā ar Direktīvas 2014/24 noteikumiem (1. panta 4. punkts, 18. panta 1. un 2. punkts, 19. panta 1. punkts, 32. un 57. pants, lasot tos kopā ar preambulas 5. apsvērumu), Līguma par Eiropas Savienības darbību noteikumiem (49. un 56. pants) un Pamattiesību hartas noteikumiem (16. un 52. pants), kā arī vienlīdzīgas attieksmes, pārskatāmības un samērīguma principu valsts iestādēm ir atļauts – un, ja tā, tad ar kādiem nosacījumiem – izmantot citus līdzekļus, tostarp darba līgumus, nevis publisko iepirkumu, lai izpildītu savus uzdevumus sabiedrības interesēs, – ja tāda izmantošana nevis izraisa pastāvīgu publiskā pakalpojuma organizēšanu, bet gan – kā gadījumā, kas noteikts ar Likuma Nr. 4430/2016 63. pantu – notiek noteiktu laikposmu un lai rīkotos ārkārtas apstākļos, kā arī tādu iemeslu dēļ, kurus var attiecināt uz konkurences efektivitāti vai uz uzņēmumu, kuri darbojas publiskā iepirkuma tirgū, darbības tiesiskumu? Vai tādus apsvērumus un apstākļus kā neiespējamība bez šķēršļiem īstenot publisko iepirkumu vai vēlme panākt lielāku saimniecisko ieguvumu salīdzinājumā ar (to, kas būtu iespējams ar) publisko iepirkumu, var uzskatīt par primāriem vispārējo interešu apsvērumiem, kuri attaisno tāda pasākuma veikšanu, kura dēļ publiskā iepirkuma nozarē uzņēmējdarbībai tiks nodarīts apjoma un ilguma ziņā būtisks ierobežojums? |
| --- | --- |

2)

Vai saskaņā ar Direktīvas 2014/24 noteikumiem (1. panta 4. punkts, 18. panta 1. un 2. punkts, 19. panta 1. punkts, 32. un 57. pants, lasot tos kopā ar preambulas 5. apsvērumu), Līguma par Eiropas Savienības darbību noteikumiem (49. un 56. pants) un Pamattiesību hartas noteikumiem (16. un 52. pants), kā arī vienlīdzīgas attieksmes, pārskatāmības un samērīguma principu valsts iestādēm ir atļauts – un, ja tā, tad ar kādiem nosacījumiem – izmantot citus līdzekļus, tostarp darba līgumus, nevis publisko iepirkumu, lai izpildītu savus uzdevumus sabiedrības interesēs, – ja tāda izmantošana nevis izraisa pastāvīgu publiskā pakalpojuma organizēšanu, bet gan – kā gadījumā, kas noteikts ar Likuma Nr. 4430/2016 63. pantu – notiek noteiktu laikposmu un lai rīkotos ārkārtas apstākļos, kā arī tādu iemeslu dēļ, kurus var attiecināt uz konkurences efektivitāti vai uz uzņēmumu, kuri darbojas publiskā iepirkuma tirgū, darbības tiesiskumu? Vai tādus apsvērumus un apstākļus kā neiespējamība bez šķēršļiem īstenot publisko iepirkumu vai vēlme panākt lielāku saimniecisko ieguvumu salīdzinājumā ar (to, kas būtu iespējams ar) publisko iepirkumu, var uzskatīt par primāriem vispārējo interešu apsvērumiem, kuri attaisno tāda pasākuma veikšanu, kura dēļ publiskā iepirkuma nozarē uzņēmējdarbībai tiks nodarīts apjoma un ilguma ziņā būtisks ierobežojums?

| 3) | Vai pret valsts iestādes lēmumu, kādi ir pamatlietā apstrīdētie lēmumi, par līgumu, kas it kā neietilpst Direktīvas 2014/24 piemērošanas jomā (piemēram, tāpēc, ka tas ir “darba līgums”), nav iespējas izmantot Direktīvā 89/665 noteikto tiesību aizsardzību tiesā, kas definēta tās 1. pantā, tā spēkā esošajā redakcijā, ja prasību ceļ saimnieciskās darbības veicējs, kuram ir likumīga interese, lai viņam tiktu piešķirtas tiesības slēgt valsts līgumu par tādu pašu priekšmetu, un kurš apgalvo, ka Direktīva 2014/24 prettiesiski nav tikusi īstenota tāpēc, ka tika uzskatīts, ka tā nav piemērojama? |
| --- | --- |

3)

Vai pret valsts iestādes lēmumu, kādi ir pamatlietā apstrīdētie lēmumi, par līgumu, kas it kā neietilpst Direktīvas 2014/24 piemērošanas jomā (piemēram, tāpēc, ka tas ir “darba līgums”), nav iespējas izmantot Direktīvā 89/665 noteikto tiesību aizsardzību tiesā, kas definēta tās 1. pantā, tā spēkā esošajā redakcijā, ja prasību ceļ saimnieciskās darbības veicējs, kuram ir likumīga interese, lai viņam tiktu piešķirtas tiesības slēgt valsts līgumu par tādu pašu priekšmetu, un kurš apgalvo, ka Direktīva 2014/24 prettiesiski nav tikusi īstenota tāpēc, ka tika uzskatīts, ka tā nav piemērojama?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 26. februāra Direktīva 2014/24/ES par publisko iepirkumu un ar ko atceļ Direktīvu 2004/18/EK (OV 2014, L 94, 65. lpp.).

---

| 24.7.2017 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 239/32 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 239/32

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 18. maijā iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Margarethe Yüce, Ali Yüce, Emin Yüce, Emre Yüce/TUIfly GmbH

(Lieta C-274/17)

(2017/C 239/40)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Amtsgericht Hannover

Pamatlietas puses

Prasītāji: Margarethe Yüce, Ali Yüce, Emin Yüce, Emre Yüce

Atbildētāja: TUIfly GmbH

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai apkalpojošā gaisa pārvadātāja lidojumu veikšanai nepieciešamā personāla ievērojamas daļas prombūtne saslimšanas dēļ ir ārkārtējs apstāklis Regulas (EK) Nr. 261/2004 (1) 5. panta 3. punkta izpratnē? Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, kādam ir jābūt prombūtnē esošo darbinieku īpatsvaram, lai varētu uzskatīt, ka pastāv šāds apstāklis? |
| --- | --- |

1)

Vai apkalpojošā gaisa pārvadātāja lidojumu veikšanai nepieciešamā personāla ievērojamas daļas prombūtne saslimšanas dēļ ir ārkārtējs apstāklis Regulas (EK) Nr. 261/2004 (1) 5. panta 3. punkta izpratnē? Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, kādam ir jābūt prombūtnē esošo darbinieku īpatsvaram, lai varētu uzskatīt, ka pastāv šāds apstāklis?

| 2) | Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir noliedzoša, vai apkalpojošā gaisa pārvadātāja lidojumu veikšanai nepieciešamā personāla ievērojamas daļas spontāna prombūtne no darba tiesību un koplīguma viedokļa neleģitīma streika (“neorganizēts streiks”) dēļ ir ārkārtējs apstāklis Regulas (EK) Nr. 261/2004 5. panta 3. punkta izpratnē? Ja atbilde uz otro jautājumu ir apstiprinoša, kādam ir jābūt prombūtnē esošo darbinieku īpatsvaram, lai varētu uzskatīt, ka pastāv šāds apstāklis? |
| --- | --- |

2)

Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir noliedzoša, vai apkalpojošā gaisa pārvadātāja lidojumu veikšanai nepieciešamā personāla ievērojamas daļas spontāna prombūtne no darba tiesību un koplīguma viedokļa neleģitīma streika (“neorganizēts streiks”) dēļ ir ārkārtējs apstāklis Regulas (EK) Nr. 261/2004 5. panta 3. punkta izpratnē? Ja atbilde uz otro jautājumu ir apstiprinoša, kādam ir jābūt prombūtnē esošo darbinieku īpatsvaram, lai varētu uzskatīt, ka pastāv šāds apstāklis?

| 3) | Ja atbilde uz pirmo vai otro jautājumu ir apstiprinoša, vai ārkārtējam apstāklim bija jāpastāv attiecībā uz pašu atcelto reisu vai arī apkalpojošajam gaisa pārvadātājam ir tiesības komerciālu apsvērumu dēļ noteikt jaunu lidojumu sarakstu? |
| --- | --- |

3)

Ja atbilde uz pirmo vai otro jautājumu ir apstiprinoša, vai ārkārtējam apstāklim bija jāpastāv attiecībā uz pašu atcelto reisu vai arī apkalpojošajam gaisa pārvadātājam ir tiesības komerciālu apsvērumu dēļ noteikt jaunu lidojumu sarakstu?

| 4) | Ja atbilde uz pirmo vai otro jautājumu ir apstiprinoša, vai iespēja izvairīties attiecas tikai uz ārkārtējo apstākli vai arī uz ārkārtējā apstākļa iestāšanās sekām? |
| --- | --- |

4)

Ja atbilde uz pirmo vai otro jautājumu ir apstiprinoša, vai iespēja izvairīties attiecas tikai uz ārkārtējo apstākli vai arī uz ārkārtējā apstākļa iestāšanās sekām?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 11. februāra Regula (EK) Nr. 261/2004, ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91 (OV L 46, 1. lpp.).

---

| 24.7.2017 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 239/33 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 239/33

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 18. maijā iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Friedemann Schoen, Brigitta Schoen/TUIfly GmbH

(Lieta C-275/17)

(2017/C 239/41)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Amtsgericht Hannover

Pamatlietas puses

Prasītāji: Friedemann Schoen, Brigitta Schoen

Atbildētāja: TUIfly GmbH

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai apkalpojošā gaisa pārvadātāja lidojumu veikšanai nepieciešamā personāla ievērojamas daļas prombūtne saslimšanas dēļ ir ārkārtējs apstāklis Regulas (EK) Nr. 261/2004 (1) 5. panta 3. punkta izpratnē? Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, kādam ir jābūt prombūtnē esošo darbinieku īpatsvaram, lai varētu uzskatīt, ka pastāv šāds apstāklis? |
| --- | --- |

1)

Vai apkalpojošā gaisa pārvadātāja lidojumu veikšanai nepieciešamā personāla ievērojamas daļas prombūtne saslimšanas dēļ ir ārkārtējs apstāklis Regulas (EK) Nr. 261/2004 (1) 5. panta 3. punkta izpratnē? Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, kādam ir jābūt prombūtnē esošo darbinieku īpatsvaram, lai varētu uzskatīt, ka pastāv šāds apstāklis?

| 2) | Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir noliedzoša, vai apkalpojošā gaisa pārvadātāja lidojumu veikšanai nepieciešamā personāla ievērojamas daļas spontāna prombūtne no darba tiesību un koplīguma viedokļa neleģitīma streika (“neorganizēts streiks”) dēļ ir ārkārtējs apstāklis Regulas (EK) Nr. 261/2004 5. panta 3. punkta izpratnē? Ja atbilde uz otro jautājumu ir apstiprinoša, kādam ir jābūt prombūtnē esošo darbinieku īpatsvaram, lai varētu uzskatīt, ka pastāv šāds apstāklis? |
| --- | --- |

2)

Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir noliedzoša, vai apkalpojošā gaisa pārvadātāja lidojumu veikšanai nepieciešamā personāla ievērojamas daļas spontāna prombūtne no darba tiesību un koplīguma viedokļa neleģitīma streika (“neorganizēts streiks”) dēļ ir ārkārtējs apstāklis Regulas (EK) Nr. 261/2004 5. panta 3. punkta izpratnē? Ja atbilde uz otro jautājumu ir apstiprinoša, kādam ir jābūt prombūtnē esošo darbinieku īpatsvaram, lai varētu uzskatīt, ka pastāv šāds apstāklis?

| 3) | Ja atbilde uz pirmo vai otro jautājumu ir apstiprinoša, vai ārkārtējam apstāklim bija jāpastāv attiecībā uz pašu atcelto reisu vai arī apkalpojošajam gaisa pārvadātājam ir tiesības komerciālu apsvērumu dēļ noteikt jaunu lidojumu sarakstu? |
| --- | --- |

3)

Ja atbilde uz pirmo vai otro jautājumu ir apstiprinoša, vai ārkārtējam apstāklim bija jāpastāv attiecībā uz pašu atcelto reisu vai arī apkalpojošajam gaisa pārvadātājam ir tiesības komerciālu apsvērumu dēļ noteikt jaunu lidojumu sarakstu?

| 4) | Ja atbilde uz pirmo vai otro jautājumu ir apstiprinoša, vai iespēja izvairīties attiecas tikai uz ārkārtējo apstākli vai arī uz ārkārtējā apstākļa iestāšanās sekām? |
| --- | --- |

4)

Ja atbilde uz pirmo vai otro jautājumu ir apstiprinoša, vai iespēja izvairīties attiecas tikai uz ārkārtējo apstākli vai arī uz ārkārtējā apstākļa iestāšanās sekām?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 11. februāra Regula (EK) Nr. 261/2004, ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91 (OV L 46, 1. lpp.).

---

| 24.7.2017 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 239/34 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 239/34

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 18. maijā iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Michael Siegberg/TUIfly GmbH

(Lieta C-276/17)

(2017/C 239/42)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Amtsgericht Hannover

Pamatlietas puses

Prasītājs: Michael Siegberg

Atbildētāja: TUIfly GmbH

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai apkalpojošā gaisa pārvadātāja lidojumu veikšanai nepieciešamā personāla ievērojamas daļas prombūtne saslimšanas dēļ ir ārkārtējs apstāklis Regulas (EK) Nr. 261/2004 (1) 5. panta 3. punkta izpratnē? Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, kādam ir jābūt prombūtnē esošo darbinieku īpatsvaram, lai varētu uzskatīt, ka pastāv šāds apstāklis? |
| --- | --- |

1)

Vai apkalpojošā gaisa pārvadātāja lidojumu veikšanai nepieciešamā personāla ievērojamas daļas prombūtne saslimšanas dēļ ir ārkārtējs apstāklis Regulas (EK) Nr. 261/2004 (1) 5. panta 3. punkta izpratnē? Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, kādam ir jābūt prombūtnē esošo darbinieku īpatsvaram, lai varētu uzskatīt, ka pastāv šāds apstāklis?

| 2) | Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir noliedzoša, vai apkalpojošā gaisa pārvadātāja lidojumu veikšanai nepieciešamā personāla ievērojamas daļas spontāna prombūtne no darba tiesību un koplīguma viedokļa neleģitīma streika (“neorganizēts streiks”) dēļ ir ārkārtējs apstāklis Regulas (EK) Nr. 261/2004 5. panta 3. punkta izpratnē? Ja atbilde uz otro jautājumu ir apstiprinoša, kādam ir jābūt prombūtnē esošo darbinieku īpatsvaram, lai varētu uzskatīt, ka pastāv šāds apstāklis? |
| --- | --- |

2)

Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir noliedzoša, vai apkalpojošā gaisa pārvadātāja lidojumu veikšanai nepieciešamā personāla ievērojamas daļas spontāna prombūtne no darba tiesību un koplīguma viedokļa neleģitīma streika (“neorganizēts streiks”) dēļ ir ārkārtējs apstāklis Regulas (EK) Nr. 261/2004 5. panta 3. punkta izpratnē? Ja atbilde uz otro jautājumu ir apstiprinoša, kādam ir jābūt prombūtnē esošo darbinieku īpatsvaram, lai varētu uzskatīt, ka pastāv šāds apstāklis?

| 3) | Ja atbilde uz pirmo vai otro jautājumu ir apstiprinoša, vai ārkārtējam apstāklim bija jāpastāv attiecībā uz pašu atcelto reisu vai arī apkalpojošajam gaisa pārvadātājam ir tiesības komerciālu apsvērumu dēļ noteikt jaunu lidojumu sarakstu? |
| --- | --- |

3)

Ja atbilde uz pirmo vai otro jautājumu ir apstiprinoša, vai ārkārtējam apstāklim bija jāpastāv attiecībā uz pašu atcelto reisu vai arī apkalpojošajam gaisa pārvadātājam ir tiesības komerciālu apsvērumu dēļ noteikt jaunu lidojumu sarakstu?

| 4) | Ja atbilde uz pirmo vai otro jautājumu ir apstiprinoša, vai iespēja izvairīties attiecas tikai uz ārkārtējo apstākli vai arī uz ārkārtējā apstākļa iestāšanās sekām? |
| --- | --- |

4)

Ja atbilde uz pirmo vai otro jautājumu ir apstiprinoša, vai iespēja izvairīties attiecas tikai uz ārkārtējo apstākli vai arī uz ārkārtējā apstākļa iestāšanās sekām?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 11. februāra Regula (EK) Nr. 261/2004, ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91 (OV L 46, 1. lpp.).

---

| 24.7.2017 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 239/34 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 239/34

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 18. maijā iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Heinz-Gerhard Albrecht/TUIfly GmbH

(Lieta C-277/17)

(2017/C 239/43)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Amtsgericht Hannover

Pamatlietas puses

Prasītājs: Heinz-Gerhard Albrecht

Atbildētāja: TUIfly GmbH

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai apkalpojošā gaisa pārvadātāja lidojumu veikšanai nepieciešamā personāla ievērojamas daļas prombūtne saslimšanas dēļ ir ārkārtējs apstāklis Regulas (EK) Nr. 261/2004 (1) 5. panta 3. punkta izpratnē? Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, kādam ir jābūt prombūtnē esošo darbinieku īpatsvaram, lai varētu uzskatīt, ka pastāv šāds apstāklis? |
| --- | --- |

1)

Vai apkalpojošā gaisa pārvadātāja lidojumu veikšanai nepieciešamā personāla ievērojamas daļas prombūtne saslimšanas dēļ ir ārkārtējs apstāklis Regulas (EK) Nr. 261/2004 (1) 5. panta 3. punkta izpratnē? Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, kādam ir jābūt prombūtnē esošo darbinieku īpatsvaram, lai varētu uzskatīt, ka pastāv šāds apstāklis?

| 2) | Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir noliedzoša, vai apkalpojošā gaisa pārvadātāja lidojumu veikšanai nepieciešamā personāla ievērojamas daļas spontāna prombūtne no darba tiesību un koplīguma viedokļa neleģitīma streika (“neorganizēts streiks”) dēļ ir ārkārtējs apstāklis Regulas (EK) Nr. 261/2004 5. panta 3. punkta izpratnē? Ja atbilde uz otro jautājumu ir apstiprinoša, kādam ir jābūt prombūtnē esošo darbinieku īpatsvaram, lai varētu uzskatīt, ka pastāv šāds apstāklis? |
| --- | --- |

2)

Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir noliedzoša, vai apkalpojošā gaisa pārvadātāja lidojumu veikšanai nepieciešamā personāla ievērojamas daļas spontāna prombūtne no darba tiesību un koplīguma viedokļa neleģitīma streika (“neorganizēts streiks”) dēļ ir ārkārtējs apstāklis Regulas (EK) Nr. 261/2004 5. panta 3. punkta izpratnē? Ja atbilde uz otro jautājumu ir apstiprinoša, kādam ir jābūt prombūtnē esošo darbinieku īpatsvaram, lai varētu uzskatīt, ka pastāv šāds apstāklis?

| 3) | Ja atbilde uz pirmo vai otro jautājumu ir apstiprinoša, vai ārkārtējam apstāklim bija jāpastāv attiecībā uz pašu atcelto reisu vai arī apkalpojošajam gaisa pārvadātājam ir tiesības komerciālu apsvērumu dēļ noteikt jaunu lidojumu sarakstu? |
| --- | --- |

3)

Ja atbilde uz pirmo vai otro jautājumu ir apstiprinoša, vai ārkārtējam apstāklim bija jāpastāv attiecībā uz pašu atcelto reisu vai arī apkalpojošajam gaisa pārvadātājam ir tiesības komerciālu apsvērumu dēļ noteikt jaunu lidojumu sarakstu?

| 4) | Ja atbilde uz pirmo vai otro jautājumu ir apstiprinoša, vai iespēja izvairīties attiecas tikai uz ārkārtējo apstākli vai arī uz ārkārtējā apstākļa iestāšanās sekām? |
| --- | --- |

4)

Ja atbilde uz pirmo vai otro jautājumu ir apstiprinoša, vai iespēja izvairīties attiecas tikai uz ārkārtējo apstākli vai arī uz ārkārtējā apstākļa iestāšanās sekām?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 11. februāra Regula (EK) Nr. 261/2004, ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91 (OV L 46, 1. lpp.).

---

| 24.7.2017 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 239/35 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 239/35

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 18. maijā iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Susanne Meyer u.c./TUIfly GmbH

(Lieta C-278/17)

(2017/C 239/44)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Amtsgericht Hannover

Pamatlietas puses

Prasītāji: Susanne Meyer, Sophie Meyer, Jan Meyer

Atbildētāja: TUIfly GmbH

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai apkalpojošā gaisa pārvadātāja lidojumu veikšanai nepieciešamā personāla ievērojamas daļas prombūtne saslimšanas dēļ ir ārkārtējs apstāklis Regulas (EK) Nr. 261/2004 (1) 5. panta 3. punkta izpratnē? Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, kādam ir jābūt prombūtnē esošo darbinieku īpatsvaram, lai varētu uzskatīt, ka pastāv šāds apstāklis? |
| --- | --- |

1)

Vai apkalpojošā gaisa pārvadātāja lidojumu veikšanai nepieciešamā personāla ievērojamas daļas prombūtne saslimšanas dēļ ir ārkārtējs apstāklis Regulas (EK) Nr. 261/2004 (1) 5. panta 3. punkta izpratnē? Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, kādam ir jābūt prombūtnē esošo darbinieku īpatsvaram, lai varētu uzskatīt, ka pastāv šāds apstāklis?

| 2) | Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir noliedzoša, vai apkalpojošā gaisa pārvadātāja lidojumu veikšanai nepieciešamā personāla ievērojamas daļas spontāna prombūtne no darba tiesību un koplīguma viedokļa neleģitīma streika (“neorganizēts streiks”) dēļ ir ārkārtējs apstāklis Regulas (EK) Nr. 261/2004 5. panta 3. punkta izpratnē? Ja atbilde uz otro jautājumu ir apstiprinoša, kādam ir jābūt prombūtnē esošo darbinieku īpatsvaram, lai varētu uzskatīt, ka pastāv šāds apstāklis? |
| --- | --- |

2)

Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir noliedzoša, vai apkalpojošā gaisa pārvadātāja lidojumu veikšanai nepieciešamā personāla ievērojamas daļas spontāna prombūtne no darba tiesību un koplīguma viedokļa neleģitīma streika (“neorganizēts streiks”) dēļ ir ārkārtējs apstāklis Regulas (EK) Nr. 261/2004 5. panta 3. punkta izpratnē? Ja atbilde uz otro jautājumu ir apstiprinoša, kādam ir jābūt prombūtnē esošo darbinieku īpatsvaram, lai varētu uzskatīt, ka pastāv šāds apstāklis?

| 3) | Ja atbilde uz pirmo vai otro jautājumu ir apstiprinoša, vai ārkārtējam apstāklim bija jāpastāv attiecībā uz pašu atcelto reisu vai arī apkalpojošajam gaisa pārvadātājam ir tiesības komerciālu apsvērumu dēļ noteikt jaunu lidojumu sarakstu? |
| --- | --- |

3)

Ja atbilde uz pirmo vai otro jautājumu ir apstiprinoša, vai ārkārtējam apstāklim bija jāpastāv attiecībā uz pašu atcelto reisu vai arī apkalpojošajam gaisa pārvadātājam ir tiesības komerciālu apsvērumu dēļ noteikt jaunu lidojumu sarakstu?

| 4) | Ja atbilde uz pirmo vai otro jautājumu ir apstiprinoša, vai iespēja izvairīties attiecas tikai uz ārkārtējo apstākli vai arī uz ārkārtējā apstākļa iestāšanās sekām? |
| --- | --- |

4)

Ja atbilde uz pirmo vai otro jautājumu ir apstiprinoša, vai iespēja izvairīties attiecas tikai uz ārkārtējo apstākli vai arī uz ārkārtējā apstākļa iestāšanās sekām?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 11. februāra Regula (EK) Nr. 261/2004, ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91 (OV L 46, 1. lpp.).

---

| 24.7.2017 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 239/36 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 239/36

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 18. maijā iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Thomas Kiehl/TUIfly GmbH

(Lieta C-279/17)

(2017/C 239/45)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Amtsgericht Hannover

Pamatlietas puses

Prasītājs: Thomas Kiehl

Atbildētāja: TUIfly GmbH

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai apkalpojošā gaisa pārvadātāja lidojumu veikšanai nepieciešamā personāla ievērojamas daļas prombūtne saslimšanas dēļ ir ārkārtējs apstāklis Regulas (EK) Nr. 261/2004 (1) 5. panta 3. punkta izpratnē? Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, kādam ir jābūt prombūtnē esošo darbinieku īpatsvaram, lai varētu uzskatīt, ka pastāv šāds apstāklis? |
| --- | --- |

1)

Vai apkalpojošā gaisa pārvadātāja lidojumu veikšanai nepieciešamā personāla ievērojamas daļas prombūtne saslimšanas dēļ ir ārkārtējs apstāklis Regulas (EK) Nr. 261/2004 (1) 5. panta 3. punkta izpratnē? Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, kādam ir jābūt prombūtnē esošo darbinieku īpatsvaram, lai varētu uzskatīt, ka pastāv šāds apstāklis?

| 2) | Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir noliedzoša, vai apkalpojošā gaisa pārvadātāja lidojumu veikšanai nepieciešamā personāla ievērojamas daļas spontāna prombūtne no darba tiesību un koplīguma viedokļa neleģitīma streika (“neorganizēts streiks”) dēļ ir ārkārtējs apstāklis Regulas (EK) Nr. 261/2004 5. panta 3. punkta izpratnē? Ja atbilde uz otro jautājumu ir apstiprinoša, kādam ir jābūt prombūtnē esošo darbinieku īpatsvaram, lai varētu uzskatīt, ka pastāv šāds apstāklis? |
| --- | --- |

2)

Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir noliedzoša, vai apkalpojošā gaisa pārvadātāja lidojumu veikšanai nepieciešamā personāla ievērojamas daļas spontāna prombūtne no darba tiesību un koplīguma viedokļa neleģitīma streika (“neorganizēts streiks”) dēļ ir ārkārtējs apstāklis Regulas (EK) Nr. 261/2004 5. panta 3. punkta izpratnē? Ja atbilde uz otro jautājumu ir apstiprinoša, kādam ir jābūt prombūtnē esošo darbinieku īpatsvaram, lai varētu uzskatīt, ka pastāv šāds apstāklis?

| 3) | Ja atbilde uz pirmo vai otro jautājumu ir apstiprinoša, vai ārkārtējam apstāklim bija jāpastāv attiecībā uz pašu atcelto reisu vai arī apkalpojošajam gaisa pārvadātājam ir tiesības komerciālu apsvērumu dēļ noteikt jaunu lidojumu sarakstu? |
| --- | --- |

3)

Ja atbilde uz pirmo vai otro jautājumu ir apstiprinoša, vai ārkārtējam apstāklim bija jāpastāv attiecībā uz pašu atcelto reisu vai arī apkalpojošajam gaisa pārvadātājam ir tiesības komerciālu apsvērumu dēļ noteikt jaunu lidojumu sarakstu?

| 4) | Ja atbilde uz pirmo vai otro jautājumu ir apstiprinoša, vai iespēja izvairīties attiecas tikai uz ārkārtējo apstākli vai arī uz ārkārtējā apstākļa iestāšanās sekām? |
| --- | --- |

4)

Ja atbilde uz pirmo vai otro jautājumu ir apstiprinoša, vai iespēja izvairīties attiecas tikai uz ārkārtējo apstākli vai arī uz ārkārtējā apstākļa iestāšanās sekām?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 11. februāra Regula (EK) Nr. 261/2004, ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91 (OV L 46, 1. lpp.).

---

| 24.7.2017 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 239/37 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 239/37

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 18. maijā iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Ralph Eßer/TUIfly GmbH

(Lieta C-280/17)

(2017/C 239/46)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Amtsgericht Hannover

Pamatlietas puses

Prasītājs: Ralph Eßer

Atbildētāja: TUIfly GmbH

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai apkalpojošā gaisa pārvadātāja lidojumu veikšanai nepieciešamā personāla ievērojamas daļas prombūtne saslimšanas dēļ ir ārkārtējs apstāklis Regulas (EK) Nr. 261/2004 (1) 5. panta 3. punkta izpratnē? Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, kādam ir jābūt prombūtnē esošo darbinieku īpatsvaram, lai varētu uzskatīt, ka pastāv šāds apstāklis? |
| --- | --- |

1)

Vai apkalpojošā gaisa pārvadātāja lidojumu veikšanai nepieciešamā personāla ievērojamas daļas prombūtne saslimšanas dēļ ir ārkārtējs apstāklis Regulas (EK) Nr. 261/2004 (1) 5. panta 3. punkta izpratnē? Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, kādam ir jābūt prombūtnē esošo darbinieku īpatsvaram, lai varētu uzskatīt, ka pastāv šāds apstāklis?

| 2) | Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir noliedzoša, vai apkalpojošā gaisa pārvadātāja lidojumu veikšanai nepieciešamā personāla ievērojamas daļas spontāna prombūtne no darba tiesību un koplīguma viedokļa neleģitīma streika (“neorganizēts streiks”) dēļ ir ārkārtējs apstāklis Regulas (EK) Nr. 261/2004 5. panta 3. punkta izpratnē? Ja atbilde uz otro jautājumu ir apstiprinoša, kādam ir jābūt prombūtnē esošo darbinieku īpatsvaram, lai varētu uzskatīt, ka pastāv šāds apstāklis? |
| --- | --- |

2)

Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir noliedzoša, vai apkalpojošā gaisa pārvadātāja lidojumu veikšanai nepieciešamā personāla ievērojamas daļas spontāna prombūtne no darba tiesību un koplīguma viedokļa neleģitīma streika (“neorganizēts streiks”) dēļ ir ārkārtējs apstāklis Regulas (EK) Nr. 261/2004 5. panta 3. punkta izpratnē? Ja atbilde uz otro jautājumu ir apstiprinoša, kādam ir jābūt prombūtnē esošo darbinieku īpatsvaram, lai varētu uzskatīt, ka pastāv šāds apstāklis?

| 3) | Ja atbilde uz pirmo vai otro jautājumu ir apstiprinoša, vai ārkārtējam apstāklim bija jāpastāv attiecībā uz pašu atcelto reisu vai arī apkalpojošajam gaisa pārvadātājam ir tiesības komerciālu apsvērumu dēļ noteikt jaunu lidojumu sarakstu? |
| --- | --- |

3)

Ja atbilde uz pirmo vai otro jautājumu ir apstiprinoša, vai ārkārtējam apstāklim bija jāpastāv attiecībā uz pašu atcelto reisu vai arī apkalpojošajam gaisa pārvadātājam ir tiesības komerciālu apsvērumu dēļ noteikt jaunu lidojumu sarakstu?

| 4) | Ja atbilde uz pirmo vai otro jautājumu ir apstiprinoša, vai iespēja izvairīties attiecas tikai uz ārkārtējo apstākli vai arī uz ārkārtējā apstākļa iestāšanās sekām? |
| --- | --- |

4)

Ja atbilde uz pirmo vai otro jautājumu ir apstiprinoša, vai iespēja izvairīties attiecas tikai uz ārkārtējo apstākli vai arī uz ārkārtējā apstākļa iestāšanās sekām?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 11. februāra Regula (EK) Nr. 261/2004, ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91 (OV L 46, 1. lpp.).

---

| 24.7.2017 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 239/37 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 239/37

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 18. maijā iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Thomas Schmidt/TUIfly GmbH

(Lieta C-281/17)

(2017/C 239/47)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Amtsgericht Hannover

Pamatlietas puses

Prasītājs: Thomas Schmidt

Atbildētāja: TUIfly GmbH

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai apkalpojošā gaisa pārvadātāja lidojumu veikšanai nepieciešamā personāla ievērojamas daļas prombūtne saslimšanas dēļ ir ārkārtējs apstāklis Regulas (EK) Nr. 261/2004 (1) 5. panta 3. punkta izpratnē? Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, kādam ir jābūt prombūtnē esošo darbinieku īpatsvaram, lai varētu uzskatīt, ka pastāv šāds apstāklis? |
| --- | --- |

1)

Vai apkalpojošā gaisa pārvadātāja lidojumu veikšanai nepieciešamā personāla ievērojamas daļas prombūtne saslimšanas dēļ ir ārkārtējs apstāklis Regulas (EK) Nr. 261/2004 (1) 5. panta 3. punkta izpratnē? Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, kādam ir jābūt prombūtnē esošo darbinieku īpatsvaram, lai varētu uzskatīt, ka pastāv šāds apstāklis?

| 2) | Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir noliedzoša, vai apkalpojošā gaisa pārvadātāja lidojumu veikšanai nepieciešamā personāla ievērojamas daļas spontāna prombūtne no darba tiesību un koplīguma viedokļa neleģitīma streika (“neorganizēts streiks”) dēļ ir ārkārtējs apstāklis Regulas (EK) Nr. 261/2004 5. panta 3. punkta izpratnē? Ja atbilde uz otro jautājumu ir apstiprinoša, kādam ir jābūt prombūtnē esošo darbinieku īpatsvaram, lai varētu uzskatīt, ka pastāv šāds apstāklis? |
| --- | --- |

2)

Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir noliedzoša, vai apkalpojošā gaisa pārvadātāja lidojumu veikšanai nepieciešamā personāla ievērojamas daļas spontāna prombūtne no darba tiesību un koplīguma viedokļa neleģitīma streika (“neorganizēts streiks”) dēļ ir ārkārtējs apstāklis Regulas (EK) Nr. 261/2004 5. panta 3. punkta izpratnē? Ja atbilde uz otro jautājumu ir apstiprinoša, kādam ir jābūt prombūtnē esošo darbinieku īpatsvaram, lai varētu uzskatīt, ka pastāv šāds apstāklis?

| 3) | Ja atbilde uz pirmo vai otro jautājumu ir apstiprinoša, vai ārkārtējam apstāklim bija jāpastāv attiecībā uz pašu atcelto reisu vai arī apkalpojošajam gaisa pārvadātājam ir tiesības komerciālu apsvērumu dēļ noteikt jaunu lidojumu sarakstu? |
| --- | --- |

3)

Ja atbilde uz pirmo vai otro jautājumu ir apstiprinoša, vai ārkārtējam apstāklim bija jāpastāv attiecībā uz pašu atcelto reisu vai arī apkalpojošajam gaisa pārvadātājam ir tiesības komerciālu apsvērumu dēļ noteikt jaunu lidojumu sarakstu?

| 4) | Ja atbilde uz pirmo vai otro jautājumu ir apstiprinoša, vai iespēja izvairīties attiecas tikai uz ārkārtējo apstākli vai arī uz ārkārtējā apstākļa iestāšanās sekām? |
| --- | --- |

4)

Ja atbilde uz pirmo vai otro jautājumu ir apstiprinoša, vai iespēja izvairīties attiecas tikai uz ārkārtējo apstākli vai arī uz ārkārtējā apstākļa iestāšanās sekām?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 11. februāra Regula (EK) Nr. 261/2004, ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91 (OV L 46, 1. lpp.).

---

| 24.7.2017 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 239/38 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 239/38

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 18. maijā iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Werner Ansorge/TUIfly GmbH

(Lieta C-282/17)

(2017/C 239/48)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Amtsgericht Hannover

Pamatlietas puses

Prasītājs: Werner Ansorge

Atbildētāja: TUIfly GmbH

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai apkalpojošā gaisa pārvadātāja lidojumu veikšanai nepieciešamā personāla ievērojamas daļas prombūtne saslimšanas dēļ ir ārkārtējs apstāklis Regulas (EK) Nr. 261/2004 (1) 5. panta 3. punkta izpratnē? Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, kādam ir jābūt prombūtnē esošo darbinieku īpatsvaram, lai varētu uzskatīt, ka pastāv šāds apstāklis? |
| --- | --- |

1)

Vai apkalpojošā gaisa pārvadātāja lidojumu veikšanai nepieciešamā personāla ievērojamas daļas prombūtne saslimšanas dēļ ir ārkārtējs apstāklis Regulas (EK) Nr. 261/2004 (1) 5. panta 3. punkta izpratnē? Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, kādam ir jābūt prombūtnē esošo darbinieku īpatsvaram, lai varētu uzskatīt, ka pastāv šāds apstāklis?

| 2) | Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir noliedzoša, vai apkalpojošā gaisa pārvadātāja lidojumu veikšanai nepieciešamā personāla ievērojamas daļas spontāna prombūtne no darba tiesību un koplīguma viedokļa neleģitīma streika (“neorganizēts streiks”) dēļ ir ārkārtējs apstāklis Regulas (EK) Nr. 261/2004 5. panta 3. punkta izpratnē? Ja atbilde uz otro jautājumu ir apstiprinoša, kādam ir jābūt prombūtnē esošo darbinieku īpatsvaram, lai varētu uzskatīt, ka pastāv šāds apstāklis? |
| --- | --- |

2)

Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir noliedzoša, vai apkalpojošā gaisa pārvadātāja lidojumu veikšanai nepieciešamā personāla ievērojamas daļas spontāna prombūtne no darba tiesību un koplīguma viedokļa neleģitīma streika (“neorganizēts streiks”) dēļ ir ārkārtējs apstāklis Regulas (EK) Nr. 261/2004 5. panta 3. punkta izpratnē? Ja atbilde uz otro jautājumu ir apstiprinoša, kādam ir jābūt prombūtnē esošo darbinieku īpatsvaram, lai varētu uzskatīt, ka pastāv šāds apstāklis?

| 3) | Ja atbilde uz pirmo vai otro jautājumu ir apstiprinoša, vai ārkārtējam apstāklim bija jāpastāv attiecībā uz pašu atcelto reisu vai arī apkalpojošajam gaisa pārvadātājam ir tiesības komerciālu apsvērumu dēļ noteikt jaunu lidojumu sarakstu? |
| --- | --- |

3)

Ja atbilde uz pirmo vai otro jautājumu ir apstiprinoša, vai ārkārtējam apstāklim bija jāpastāv attiecībā uz pašu atcelto reisu vai arī apkalpojošajam gaisa pārvadātājam ir tiesības komerciālu apsvērumu dēļ noteikt jaunu lidojumu sarakstu?

| 4) | Ja atbilde uz pirmo vai otro jautājumu ir apstiprinoša, vai iespēja izvairīties attiecas tikai uz ārkārtējo apstākli vai arī uz ārkārtējā apstākļa iestāšanās sekām? |
| --- | --- |

4)

Ja atbilde uz pirmo vai otro jautājumu ir apstiprinoša, vai iespēja izvairīties attiecas tikai uz ārkārtējo apstākli vai arī uz ārkārtējā apstākļa iestāšanās sekām?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 11. februāra Regula (EK) Nr. 261/2004, ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91 (OV L 46, 1. lpp.).

---

| 24.7.2017 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 239/39 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 239/39

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 22. maijā iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Angelina Fell, Florian Fell, Vincent Fell/TUIfly GmbH

(Lieta C-290/17)

(2017/C 239/49)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Amtsgericht Hannover

Pamatlietas puses

Prasītāji: Angelina Fell, Florian Fell, Vincent Fell

Atbildētāja: TUIfly GmbH

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai apkalpojošā gaisa pārvadātāja lidojumu veikšanai nepieciešamā personāla ievērojamas daļas prombūtne saslimšanas dēļ ir ārkārtējs apstāklis Regulas (EK) Nr. 261/2004 (1) 5. panta 3. punkta izpratnē? Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, kādam ir jābūt prombūtnē esošo darbinieku īpatsvaram, lai varētu uzskatīt, ka pastāv šāds apstāklis? |
| --- | --- |

1)

Vai apkalpojošā gaisa pārvadātāja lidojumu veikšanai nepieciešamā personāla ievērojamas daļas prombūtne saslimšanas dēļ ir ārkārtējs apstāklis Regulas (EK) Nr. 261/2004 (1) 5. panta 3. punkta izpratnē? Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, kādam ir jābūt prombūtnē esošo darbinieku īpatsvaram, lai varētu uzskatīt, ka pastāv šāds apstāklis?

| 2) | Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir noliedzoša, vai apkalpojošā gaisa pārvadātāja lidojumu veikšanai nepieciešamā personāla ievērojamas daļas spontāna prombūtne no darba tiesību un koplīguma viedokļa neleģitīma streika (“neorganizēts streiks”) dēļ ir ārkārtējs apstāklis Regulas (EK) Nr. 261/2004 5. panta 3. punkta izpratnē? Ja atbilde uz otro jautājumu ir apstiprinoša, kādam ir jābūt prombūtnē esošo darbinieku īpatsvaram, lai varētu uzskatīt, ka pastāv šāds apstāklis? |
| --- | --- |

2)

Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir noliedzoša, vai apkalpojošā gaisa pārvadātāja lidojumu veikšanai nepieciešamā personāla ievērojamas daļas spontāna prombūtne no darba tiesību un koplīguma viedokļa neleģitīma streika (“neorganizēts streiks”) dēļ ir ārkārtējs apstāklis Regulas (EK) Nr. 261/2004 5. panta 3. punkta izpratnē? Ja atbilde uz otro jautājumu ir apstiprinoša, kādam ir jābūt prombūtnē esošo darbinieku īpatsvaram, lai varētu uzskatīt, ka pastāv šāds apstāklis?

| 3) | Ja atbilde uz pirmo vai otro jautājumu ir apstiprinoša, vai ārkārtējam apstāklim bija jāpastāv attiecībā uz pašu atcelto reisu vai arī apkalpojošajam gaisa pārvadātājam ir tiesības komerciālu apsvērumu dēļ noteikt jaunu lidojumu sarakstu? |
| --- | --- |

3)

Ja atbilde uz pirmo vai otro jautājumu ir apstiprinoša, vai ārkārtējam apstāklim bija jāpastāv attiecībā uz pašu atcelto reisu vai arī apkalpojošajam gaisa pārvadātājam ir tiesības komerciālu apsvērumu dēļ noteikt jaunu lidojumu sarakstu?

| 4) | Ja atbilde uz pirmo vai otro jautājumu ir apstiprinoša, vai iespēja izvairīties attiecas tikai uz ārkārtējo apstākli vai arī uz ārkārtējā apstākļa iestāšanās sekām? |
| --- | --- |

4)

Ja atbilde uz pirmo vai otro jautājumu ir apstiprinoša, vai iespēja izvairīties attiecas tikai uz ārkārtējo apstākli vai arī uz ārkārtējā apstākļa iestāšanās sekām?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 11. februāra Regula (EK) Nr. 261/2004, ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91 (OV L 46, 1. lpp.).

---

| 24.7.2017 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 239/40 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 239/40

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 22. maijā iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Helga Jordan-Grompe, Sven Grompe, Yves-Felix Grompe, Justin Joel Grompe/TUIfly GmbH

(Lieta C-291/17)

(2017/C 239/50)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Amtsgericht Hannover

Pamatlietas puses

Prasītāji: Helga Jordan-Grompe, Sven Grompe, Yves-Felix Grompe, Justin Joel Grompe

Atbildētāja: TUIfly GmbH

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai apkalpojošā gaisa pārvadātāja lidojumu veikšanai nepieciešamā personāla ievērojamas daļas prombūtne saslimšanas dēļ ir ārkārtējs apstāklis Regulas (EK) Nr. 261/2004 (1) 5. panta 3. punkta izpratnē? Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, kādam ir jābūt prombūtnē esošo darbinieku īpatsvaram, lai varētu uzskatīt, ka pastāv šāds apstāklis? |
| --- | --- |

1)

Vai apkalpojošā gaisa pārvadātāja lidojumu veikšanai nepieciešamā personāla ievērojamas daļas prombūtne saslimšanas dēļ ir ārkārtējs apstāklis Regulas (EK) Nr. 261/2004 (1) 5. panta 3. punkta izpratnē? Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, kādam ir jābūt prombūtnē esošo darbinieku īpatsvaram, lai varētu uzskatīt, ka pastāv šāds apstāklis?

| 2) | Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir noliedzoša, vai apkalpojošā gaisa pārvadātāja lidojumu veikšanai nepieciešamā personāla ievērojamas daļas spontāna prombūtne no darba tiesību un koplīguma viedokļa neleģitīma streika (“neorganizēts streiks”) dēļ ir ārkārtējs apstāklis Regulas (EK) Nr. 261/2004 5. panta 3. punkta izpratnē? Ja atbilde uz otro jautājumu ir apstiprinoša, kādam ir jābūt prombūtnē esošo darbinieku īpatsvaram, lai varētu uzskatīt, ka pastāv šāds apstāklis? |
| --- | --- |

2)

Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir noliedzoša, vai apkalpojošā gaisa pārvadātāja lidojumu veikšanai nepieciešamā personāla ievērojamas daļas spontāna prombūtne no darba tiesību un koplīguma viedokļa neleģitīma streika (“neorganizēts streiks”) dēļ ir ārkārtējs apstāklis Regulas (EK) Nr. 261/2004 5. panta 3. punkta izpratnē? Ja atbilde uz otro jautājumu ir apstiprinoša, kādam ir jābūt prombūtnē esošo darbinieku īpatsvaram, lai varētu uzskatīt, ka pastāv šāds apstāklis?

| 3) | Ja atbilde uz pirmo vai otro jautājumu ir apstiprinoša, vai ārkārtējam apstāklim bija jāpastāv attiecībā uz pašu atcelto reisu vai arī apkalpojošajam gaisa pārvadātājam ir tiesības komerciālu apsvērumu dēļ noteikt jaunu lidojumu sarakstu? |
| --- | --- |

3)

Ja atbilde uz pirmo vai otro jautājumu ir apstiprinoša, vai ārkārtējam apstāklim bija jāpastāv attiecībā uz pašu atcelto reisu vai arī apkalpojošajam gaisa pārvadātājam ir tiesības komerciālu apsvērumu dēļ noteikt jaunu lidojumu sarakstu?

| 4) | Ja atbilde uz pirmo vai otro jautājumu ir apstiprinoša, vai iespēja izvairīties attiecas tikai uz ārkārtējo apstākli vai arī uz ārkārtējā apstākļa iestāšanās sekām? |
| --- | --- |

4)

Ja atbilde uz pirmo vai otro jautājumu ir apstiprinoša, vai iespēja izvairīties attiecas tikai uz ārkārtējo apstākli vai arī uz ārkārtējā apstākļa iestāšanās sekām?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 11. februāra Regula (EK) Nr. 261/2004, ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91 (OV L 46, 1. lpp.).

---

| 24.7.2017 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 239/40 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 239/40

---

Prasība, kas celta 2017. gada 23. maijā – Eiropas Komisija/Rumānija

(Lieta C-301/17)

(2017/C 239/51)

Tiesvedības valoda – rumāņu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – L. Nicolae un E. Sanfrutos Cano)

Atbildētāja: Rumānija

Prasītājas prasījumi:

| — | atbilstoši LESD 258. pantam atzīt, ka, saistībā ar 68 atkritumu poligoniem neizpildot pienākumu veikt visus pasākumus, kas ir vajadzīgi, lai cik vien iespējams drīz saskaņā ar 7. panta g) punktu un 13. pantu tiktu slēgti poligoni, attiecībā uz kuriem atbilstoši 8. pantam nav saņemta atļauja darbības turpināšanai, Rumānija nav izpildījusi pienākumus, kas tai ir paredzēti saskaņā ar Padomes 1999. gada 29. aprīļa Direktīvas 1999/31/EK par atkritumu poligoniem 14. panta b) punktu, aplūkojot to kopā ar tās 13. pantu; |
| --- | --- |

—

atbilstoši LESD 258. pantam atzīt, ka, saistībā ar 68 atkritumu poligoniem neizpildot pienākumu veikt visus pasākumus, kas ir vajadzīgi, lai cik vien iespējams drīz saskaņā ar 7. panta g) punktu un 13. pantu tiktu slēgti poligoni, attiecībā uz kuriem atbilstoši 8. pantam nav saņemta atļauja darbības turpināšanai, Rumānija nav izpildījusi pienākumus, kas tai ir paredzēti saskaņā ar Padomes 1999. gada 29. aprīļa Direktīvas 1999/31/EK par atkritumu poligoniem 14. panta b) punktu, aplūkojot to kopā ar tās 13. pantu;

| — | piespriest Rumānijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Rumānijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Eiropas Komisijas celtā prasība pret Rumāniju attiecas uz to pienākumu neizpildi, kas pēdējai minētajai ir noteikti ar Direktīvas 1999/31/EK 14. panta b) punktu, aplūkojot to kopā ar 13. pantu, ciktāl šī neizpilde ir saistīta ar 68 poligoniem, attiecībā uz kuriem 8. panta izpratnē nav saņemta atļauja darbības turpināšanai un kas tādējādi saskaņā ar direktīvas 7. panta g) punktu un 13. pantu bija jāslēdz.

Komisija apgalvo, ka ar Direktīvas 1999/31/EK 14. pantu ir ieviesti izņēmuma pārejas noteikumi attiecībā uz poligoniem, attiecībā uz kuriem jau bija saņemta atļauja vai kuri jau darbojās direktīvas transponēšanas brīdī, lai, vēlākais, līdz 2009. gada 16. jūlijam panāktu, ka šādi poligoni atbilst jaunajām prasībām vides jomā, kas ir paredzētas šīs pašas direktīvas 8. pantā. Saskaņā ar 14. panta b) punktu pēc darbības uzlabošanas plāna iesniegšanas kompetentās iestādes, pamatojoties uz minēto plānu un uz šo direktīvu, pieņem galīgu lēmumu par iespējamu darbības turpināšanu. Dalībvalstīm ir jāveic pasākumi, kas ir vajadzīgi, lai saskaņā ar 7. panta g) punktu un 13. pantu cik vien iespējams drīz tiktu slēgti poligoni, attiecībā uz kuriem atbilstoši 8. pantam nav saņemta atļauja darbības turpināšanai.

Saskaņā ar 13. pantu poligonu vai tā daļu var uzskatīt par galīgi slēgtu tikai pēc tam, kad kompetentā iestāde ir veikusi galīgo pārbaudi uz vietas, ir novērtējusi visus apsaimniekotāja iesniegtos ziņojumus un darījusi pēdējam minētajam zināmu savu piekrišanu slēgšanai.

Runājot par 68 atkritumu poligoniem, kas ir norādīti prasībā, Komisija apgalvo, ka Rumānija tai nav sniegusi datus, kuri ļautu pārbaudīt, vai papildus šo poligonu darbības izbeigšanai slēgšanas process faktiski tika pabeigts saskaņā ar Direktīvā 1999/31/EK noteiktajām prasībām. Šajā ziņā Komisija apgalvo, ka, lai pamatotu no direktīvas izrietošo pienākumu neizpildi, Rumānija nevar atsaukties uz pilnībā valstiska rakstura situācijām, piemēram, uzņēmumu maksātnespēju, ar īpašumtiesībām saistītiem strīdiem, administratīva procesa norisi vai vietējo iestāžu atbildību.

Termiņš direktīvas transponēšana valsts tiesībās beidzās 2009. gada 16. jūlijā.

---

| 24.7.2017 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 239/41 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 239/41

---

Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (septītā palāta) 2017. gada 22. marta spriedumu lietā T-231/15 Haswani/Padome 2017. gada 26. maijā iesniedza George Haswani

(Lieta C-313/17 P)

(2017/C 239/52)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzējs: George Haswani (pārstāvis – G. Karouni, advokāts)

Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Savienības Padome, Eiropas Komisija

Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi:

| — | atcelt Vispārējās tiesas 2017. gada 22. marta sprieduma (lieta T-231/15) 39.–47. punktu, kuros par nepieņemamu ir atzīta prasība atcelt Padomes 2016. gada 27. maija Lēmumu (KĀDP) 2016/850, ar ko groza Lēmumu 2013/255/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju (1), un Padomes 2016. gada 27. maija Īstenošanas regulu (ES) 2016/840, ar ko īsteno Regulu (ES) Nr. 36/2012 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Sīrijā (2), un tā rezolutīvās daļas 1), 3), 4) un 5) punktu; |
| --- | --- |

—

atcelt Vispārējās tiesas 2017. gada 22. marta sprieduma (lieta T-231/15) 39.–47. punktu, kuros par nepieņemamu ir atzīta prasība atcelt Padomes 2016. gada 27. maija Lēmumu (KĀDP) 2016/850, ar ko groza Lēmumu 2013/255/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju (1), un Padomes 2016. gada 27. maija Īstenošanas regulu (ES) 2016/840, ar ko īsteno Regulu (ES) Nr. 36/2012 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Sīrijā (2), un tā rezolutīvās daļas 1), 3), 4) un 5) punktu;

| — | rezultātā likt svītrot George Haswani vārdu no iepriekš minēto aktu pielikumiem; |
| --- | --- |

—

rezultātā likt svītrot George Haswani vārdu no iepriekš minēto aktu pielikumiem;

| — | izspriest lietu un atcelt Lēmumu 2015/1836 (3) un Īstenošanas regulu 2015/1828 (4); |
| --- | --- |

—

izspriest lietu un atcelt Lēmumu 2015/1836 (3) un Īstenošanas regulu 2015/1828 (4);

| — | izspriest lietu un piespriest Padomei samaksāt 700 000 euro kā atlīdzinājumu par visu nodarīto kaitējumu kopumā; |
| --- | --- |

—

izspriest lietu un piespriest Padomei samaksāt 700 000 euro kā atlīdzinājumu par visu nodarīto kaitējumu kopumā;

| — | atcelt pārsūdzētā sprieduma rezolutīvās daļas 4) un 5) punktu un tā 91.–93. punktu, ciktāl tajos George Haswani papildus izdevumiem saistībā ar viņa paša prasījumiem ir piespriests atlīdzināt divas trešdaļas no Padomes izdevumiem; |
| --- | --- |

—

atcelt pārsūdzētā sprieduma rezolutīvās daļas 4) un 5) punktu un tā 91.–93. punktu, ciktāl tajos George Haswani papildus izdevumiem saistībā ar viņa paša prasījumiem ir piespriests atlīdzināt divas trešdaļas no Padomes izdevumiem;

| — | piespriest Padomei atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus atbilstoši Tiesas Reglamenta 184. panta 4. punktam. |
| --- | --- |

—

piespriest Padomei atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus atbilstoši Tiesas Reglamenta 184. panta 4. punktam.

Pamati un galvenie argumenti

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ir pieļauta kļūda tiesību piemērošanā, jo Vispārējā tiesa sprieduma 39.–47. punktā, ņemot vērā tās Reglamenta 86. panta 4. punkta prasības, ir atzinusi par nepieņemamiem George Haswani prasījumus, kuros ir lūgts atcelt Lēmumu 2016/850 un Īstenošanas regulu 2016/840 un kuri tika izvirzīti ar otro grozījumu rakstu. Šī kļūda tiesību piemērošanā ir īpaši zīmīga pārsūdzētā sprieduma 45. punktā.

Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ir pieļauta kļūda tiesību piemērošanā, jo Vispārējā tiesa sprieduma 39.–47. punktā – it īpaši 47. punktā – ir uzskatījusi, ka gadījumā, ja nav izpildīti tās Reglamenta 86. panta 4. punktā minētie priekšraksti, tā var noraidīt kā nepieņemamus grozījumu rakstā izvirzītos prasījumus, pat nepārbaudot, vai Vispārējās tiesas sekretārs ir vai nav prasītājam nosūtījis lūgumu novērst trūkumus.

Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka pārsūdzētā sprieduma 39.–47. punktā, it īpaši tā 46. punktā, ir pieļauta kļūda tiesību piemērošanā, jo Vispārējā tiesa ir uzskatījusi, ka George Haswani savā grozījumu rakstā papildus grozītajiem prasījumiem bija no jauna jāizklāsta arī grozītie pamati.

Ceturtkārt, Tiesai piešķirto lietas izspriešanas pilnvaru ietvaros tā var vien konstatēt, ka 2015. gada lēmums un īstenošanas regula (2015/1836 un 2015/1828), saskaņā ar kuriem ir iesaldēti Sīrijā darbību veicošu ietekmīgu uzņēmēju līdzekļi un saimnieciskie resursi, ir prettiesisks.

---

(1)  OV 2016, L 141, 125. lpp.

(2)  OV 2016, L 141, 30. lpp.

(3)  OV 2015, L 266, 75. lpp.

(4)  OV 2015, L 266, 1. lpp.

---

Vispārējā tiesa

| 24.7.2017 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 239/43 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 239/43

---

Vispārējās tiesas 2017. gada 1. jūnija spriedums – Changmao Biochemical Engineering/Padome

(Lieta T-442/12) (1)

(Dempings - Ķīnas izcelsmes vīnskābes imports - Galīgā antidempinga maksājuma grozīšana - Daļēja starpposma pārskatīšana - Uzņēmuma, kurš darbojas tirgus ekonomikas apstākļos, statuss - Lielāko ieguldījumu izmaksas, kas būtībā atspoguļo tirgus vērtības - Apstākļu maiņa - Pienākums norādīt pamatojumu - Termiņš lēmuma par uzņēmuma, kurš darbojas tirgus ekonomikas apstākļos, statusu pieņemšanai - Tiesības uz aizstāvību - Regulas (EK) Nr. 1225/2009 20. panta 2. punkts)

(2017/C 239/53)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Changmao Biochemical Engineering Co. Ltd (Čandžou, Ķīna) (pārstāvji – E. Vermulst, S. Van Cutsem, F. Graafsma un J. Cornelis, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – S. Boelaert, pārstāve, kam sākotnēji palīdzēja G. Berrisch, advokāts, un N. Chesaites, barrister, vēlāk – G. Berrisch un B. Byrne, solicitor, un visbeidzot – N. Tuominen, advokāts)

Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Eiropas Komisija (pārstāvji – sākotnēji M. França un A. Stobiecka-Kuik, vēlāk – M. França un J.-F. Brakeland) un Distillerie Bonollo SpA (Formidžīne, Itālija), Industria Chimica Valenzana SpA (Borgoriko, Itālija), Distillerie Mazzari SpA (San’Agata sul Santerno, Itālija), Caviro Distillerie Srl (Faenca, Itālija) un Comercial Química Sarasa, SL (Madride, Spānija) (pārstāvis – R. MacLean, solicitor)

Priekšmets

Prasība, kura ir pamatota ar LESD 263. pantu un kurā tiek lūgts atcelt Padomes 2012. gada 26. jūnija Īstenošanas regulu (ES) Nr. 626/2012, ar kuru groza Īstenošanas regulu (ES) Nr. 349/2012, ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes vīnskābes importam (OV 2012, L 182, 1. lpp.), ciktāl tā ir piemērojama prasītājai

Rezolutīvā daļa:

| 1) | atcelt Padomes 2012. gada 26. jūnija Īstenošanas regulu (ES) Nr. 626/2012, ar kuru groza Īstenošanas regulu (ES) Nr. 349/2012, ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes vīnskābes importam, ciktāl tā ir piemērojama Changmao Biochemical Engineering Co. Ltd.; |
| --- | --- |

1)

atcelt Padomes 2012. gada 26. jūnija Īstenošanas regulu (ES) Nr. 626/2012, ar kuru groza Īstenošanas regulu (ES) Nr. 349/2012, ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes vīnskābes importam, ciktāl tā ir piemērojama Changmao Biochemical Engineering Co. Ltd.;

| 2) | Eiropas Savienības Padome atlīdzina pusi no Changmao Biochemical Engineering tiesāšanās izdevumiem un sedz savus tiesāšanās izdevumus pati; |
| --- | --- |

2)

Eiropas Savienības Padome atlīdzina pusi no Changmao Biochemical Engineering tiesāšanās izdevumiem un sedz savus tiesāšanās izdevumus pati;

| 3) | Changmao Biochemical Engineering sedz pusi no saviem tiesāšanās izdevumiem; |
| --- | --- |

3)

Changmao Biochemical Engineering sedz pusi no saviem tiesāšanās izdevumiem;

| 4) | Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pati; |
| --- | --- |

4)

Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pati;

| 5) | Distillerie Bonollo SpA, Industria Chimica Valenzana SpA, Distillerie Mazzari SpA, Caviro Distillerie Srl un Comercial Química Sarasa, SL sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas. |
| --- | --- |

5)

Distillerie Bonollo SpA, Industria Chimica Valenzana SpA, Distillerie Mazzari SpA, Caviro Distillerie Srl un Comercial Química Sarasa, SL sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

---

(1)  OV C 366, 24.11.2012.

---

| 24.7.2017 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 239/44 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 239/44

---

Vispārējās tiesas 2017. gada 8. jūnija spriedums – Groupe Léa Nature/EUIPO – Debonair Trading Internacional (“SO’BiO ētic”)

(Lieta T-341/13 RENV) (1)

(Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “SO’BiO ētic” reģistrācijas pieteikums - Agrākas Eiropas Savienības un valsts vārdiskas preču zīmes “SO...?” - Relatīvi atteikuma pamati - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Kaitējums reputācijai - Regulas Nr. 207/2009 8. panta 5. punkts)

(2017/C 239/54)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Groupe Léa Nature SA (Périgny, Francija) (pārstāvis – S. Arnaud, advokāts)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis – D. Gája)

Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Debonair Trading Internacional Lda. (Funchal, Portugāle) (pārstāvis – T. Alkin, barrister)

Priekšmets

Prasība par EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2013. gada 26. marta lēmumu lietā R 203/2011-1 attiecībā uz iebildumu procesu starp Debonair Trading Internacional un Groupe Léa Nature

Rezolutīvā daļa:

| 1) | prasību noraidīt; |
| --- | --- |

1)

prasību noraidīt;

| 2) | Groupe Léa Nature SA sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) un personas, kas iestājusies lietā, tiesāšanās izdevumus, kas radušies tiesvedībā Vispārējā tiesā un Tiesā. |
| --- | --- |

2)

Groupe Léa Nature SA sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) un personas, kas iestājusies lietā, tiesāšanās izdevumus, kas radušies tiesvedībā Vispārējā tiesā un Tiesā.

---

(1)  OV C 260, 7.9.2013.

---

| 24.7.2017 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 239/44 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 239/44

---

Vispārējās tiesas 2017. gada 7. jūnija spriedums – Guardian Europe/Eiropas Savienība

(Lieta T-673/15) (1)

(Ārpuslīgumiskā atbildība - Savienības pārstāvība - Noilgums - Galīga lēmuma tiesisko seku dzēšana - Prasības pieteikuma precizitāte - Pieņemamība - Pamattiesību hartas 47. pants - Saprātīgs lietas izspriešanas termiņš - Vienlīdzīga attieksme - Mantiskais kaitējums - Ciestie zaudējumi - Neiegūtā peļņa - Nemantisks kaitējums - Cēloņsakarība)

(2017/C 239/55)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Guardian Europe Sàrl, (Bertranža, Luksemburga) (pārstāvji – F. Louis, avocat, un C. O’Daly, solicitor)

Atbildētāja: Eiropas Savienība, ko pārstāv Eiropas Komisija (pārstāvji – N. Khan, A. Dawes un P. van Nuffel) un Eiropas Savienības Tiesa (pārstāvji – J. Inghelram un K. Sawyer)

Priekšmets

Par prasību, pamatojoties uz LESD 268. pantu, par zaudējumu atlīdzību saistībā ar kaitējumu, kas prasītājai esot radušies, pirmkārt, tiesvedības ilguma dēļ saistībā ar lietu, kurā tika pieņemts 2012. gada 27. septembra spriedums Guardian Industries un Guardian Europe/Komisija (T-82/08, EU:T:2012:494), un, otrkārt, vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpuma dēļ, kurš pieļauts Komisijas 2007. gada 28. novembra Lēmumā C(2007) 5791, galīgā redakcija, par procesu saskaņā ar [LESD 101.] pantu un EEZ līguma 53. pantu (Lieta COMP/39165 – Lokšņu stikls) un 2012. gada 27. septembra spriedumā Guardian Industries un Guardian Europe/Komisija (T-82/08, EU:T:2012:494)

Rezolutīvā daļa:

| 1) | Eiropas Savienība, ko pārstāv Eiropas Savienības Tiesa, samaksā Guardian Europe Sàrl zaudējumu atlīdzību EUR 654 523,43 apmērā par ciesto mantisko kaitējumu, kas šai sabiedrībai nodarīts ar saprātīga lietas izspriešanas termiņa neievērošanu lietā, kurā ir taisīts 2012. gada 27. septembra spriedums Guardian Industries un Guardian Europe/Komisija (T-82/08, EU:T:2012:494). Šī zaudējumu atlīdzība jāpārvērtē, pieskaitot kompensācijas procentus, sākot no 2010. gada 27. jūlija līdz šī sprieduma pasludināšanai, gada inflācijas līmenī, kādu Eurostat (Eiropas Savienības Statistikas birojs) attiecīgajā periodā ir konstatējis dalībvalstī, kurā šī sabiedrība ir reģistrēta; |
| --- | --- |

1)

Eiropas Savienība, ko pārstāv Eiropas Savienības Tiesa, samaksā Guardian Europe Sàrl zaudējumu atlīdzību EUR 654 523,43 apmērā par ciesto mantisko kaitējumu, kas šai sabiedrībai nodarīts ar saprātīga lietas izspriešanas termiņa neievērošanu lietā, kurā ir taisīts 2012. gada 27. septembra spriedums Guardian Industries un Guardian Europe/Komisija (T-82/08, EU:T:2012:494). Šī zaudējumu atlīdzība jāpārvērtē, pieskaitot kompensācijas procentus, sākot no 2010. gada 27. jūlija līdz šī sprieduma pasludināšanai, gada inflācijas līmenī, kādu Eurostat (Eiropas Savienības Statistikas birojs) attiecīgajā periodā ir konstatējis dalībvalstī, kurā šī sabiedrība ir reģistrēta;

| 2) | iepriekš 1) punktā minētajai zaudējumu atlīdzībai pieskaita nokavējuma procentus, sākot no šī sprieduma pasludināšanas līdz pilnīgai samaksai, kas aprēķināti atbilstoši Eiropas Centrālas bankas (ECB) savām galvenajām kapitāla refinansēšanas operācijām piemērotajai likmei, to palielinot par diviem procentpunktiem; |
| --- | --- |

2)

iepriekš 1) punktā minētajai zaudējumu atlīdzībai pieskaita nokavējuma procentus, sākot no šī sprieduma pasludināšanas līdz pilnīgai samaksai, kas aprēķināti atbilstoši Eiropas Centrālas bankas (ECB) savām galvenajām kapitāla refinansēšanas operācijām piemērotajai likmei, to palielinot par diviem procentpunktiem;

| 3) | prasību pārējā daļā noraidīt; |
| --- | --- |

3)

prasību pārējā daļā noraidīt;

| 4) | Guardian Europe atlīdzina Savienības, ko pārstāv Komisija, tiesāšanās izdevumus; |
| --- | --- |

4)

Guardian Europe atlīdzina Savienības, ko pārstāv Komisija, tiesāšanās izdevumus;

| 5) | pirmkārt, Guardian Europe un, otrkārt, Savienība, ko pārstāv Eiropas Savienības Tiesa, sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas. |
| --- | --- |

5)

pirmkārt, Guardian Europe un, otrkārt, Savienība, ko pārstāv Eiropas Savienības Tiesa, sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

---

(1)  OV C 59, 15.2.2016.

---

| 24.7.2017 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 239/45 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 239/45

---

Vispārējās tiesas 2017. gada 7. jūnija spriedums – Blaž Jamnik un Brina Blaž/Parlaments

(Lieta T-726/15) (1)

(Publiski pakalpojumu līgumi - Ēku līgums - Iepirkuma procedūra - Sarunu procedūra bez iepriekšējas paziņojuma par līgumu publicēšanas - Eiropas Savienības mājas telpas Ļubļanā - Piedāvājuma noraidījums pēc vietējā tirgus izpētes - Līguma slēgšanas tiesību piešķiršana citam pretendentam - Piedāvājumam pievienoto dokumentu neizvērtēšana - Kļūda tiesību piemērošanā - Acīmredzama kļūda vērtējumā)

(2017/C 239/56)

Tiesvedības valoda – slovēņu

Lietas dalībnieki

Prasītāji: Jožica Blaž Jamnik un Brina Blaž (Ļubļana, Slovēnija) (pārstāvis – D. Mihevc, advokāts)

Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji – V. Naglič, P. López Carceller un B. Simon)

Priekšmets

Prasība, prioritāri, saskaņā ar LESD 263. pantu atcelt Parlamenta 2015. gada 12. oktobra lēmumu, ar kuru pēc vietējā tirgus izpētes noraidīts piedāvājums, kuru prasītājas iesniegušas saistībā ar ēku līgumu INLO.AO-2013-051-LUX-UGIMBI-06 attiecībā uz paredzēto Eiropas Savienības māju Ļubļanā, un lēmumu piešķirt līguma slēgšanas tiesības citam pretendentam un, pakārtoti, prasība saskaņā ar LESD 268. pantu atlīdzināt prasītājām šķietami nodarīto kaitējumu

Rezolutīvā daļa:

| 1) | prasību noraidīt; |
| --- | --- |

1)

prasību noraidīt;

| 2) | Jožica Blaž Jamnik un Brina Blaž sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas. |
| --- | --- |

2)

Jožica Blaž Jamnik un Brina Blaž sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

---

(1)  OV C 98, 14.3.2016.

---

| 24.7.2017 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 239/46 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 239/46

---

Vispārējās tiesas 2017. gada 8. jūnija spriedums – AWG/EUIPO – Takko (“Southern Territory 23o48′25′′S”)

(Lieta T-6/16) (1)

(Eiropas Savienības preču zīme - Spēkā neesamības atzīšanas process - Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “Southern Territory 23o48′25′′S” - Agrāka Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “SOUTHERN” - Relatīvs atteikuma pamats - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 53. panta 1. punkta a) apakšpunkts)

(2017/C 239/57)

Tiesvedības valoda – vācu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: AWG Allgemeine Warenvertriebs GmbH (Köngen, Vācija) (pārstāvis – T. Sambuc, advokāts)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis – A. Schifko)

Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Takko Holding GmbH (Telgte, Vācija)

Priekšmets

Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2015. gada 10. novembra lēmumu lietā R 735/2015-4 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Takko Holding un AWG

Rezolutīvā daļa:

| 1) | prasību noraidīt; |
| --- | --- |

1)

prasību noraidīt;

| 2) | AWG Allgemeine Warenvertriebs GmbH sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

AWG Allgemeine Warenvertriebs GmbH sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 98, 14.3.2016.

---

| 24.7.2017 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 239/46 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 239/46

---

Vispārējās tiesas 2017. gada 8. jūnija spriedums – Kaane American International/EUIPO – Global Tobacco (“GOLD MOUNT”)

(Lieta T-294/16) (1)

(Eiropas Savienības preču zīme - Atcelšanas process - Eiropas Savienības grafiska preču zīme “GOLD MOUNT” - Preču zīmes faktiskas izmantošanas neesamība - Pamatotu neizmantošanas iemeslu neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 51. panta 1. punkta a) apakšpunkts)

(2017/C 239/58)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Kaane American International Tobacco Company FZE, iepriekš Kaane American International Tobacco Co. Ltd. (Jebel Ali, Apvienotie Arābu Emirāti) (pārstāvji – G. Hinarejos Mulliez un I. Valdelomar, advokāti)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis – H. O’Neill)

Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Global Tobacco FZCO (Dubaija, Apvienotie Arābu Emirāti) (pārstāvji – G. Hussey, solicitor, un B. Brandreth, barrister)

Priekšmets

Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2016. gada 8. aprīļa lēmumu lietā R 1857/2015-4 attiecībā uz atcelšanas procesu starp Global Tobacco FZCO un Kaane American International Tobacco Company

Rezolutīvā daļa:

| 1) | prasību noraidīt; |
| --- | --- |

1)

prasību noraidīt;

| 2) | Kaane American International Tobacco Company FZE atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Kaane American International Tobacco Company FZE atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 279, 1.8.2016.

---

| 24.7.2017 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 239/47 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 239/47

---

Prasība, kas celta 2017. gada 15. aprīlī – Mémora Servicios Funerarios/EUIPO –Chatenoud (“MEMORAME”)

(Lieta T-221/17)

(2017/C 239/59)

Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – spāņu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Mémora Servicios Funerarios SLU (Saragosa, Spānija) (pārstāvji – C. Marí Aguilar un J. Gallego Jiménez, advokāti)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

Otrs procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībnieks: Georges Chatenoud (Thiviers, Francija)

Informācija par procesu EUIPO

Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzējs: otrs procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībnieks

Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “MEMORAME” – reģistrācijas pieteikums Nr. 12 929 071

Process EUIPO: iebildumu process

Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2017. gada 10. februāra lēmums lietā R 1308/2016-4,

Prasītājas prasījumi:

| — | pasludināt spriedumu par EUIPO2017. gada 10. februāra lēmuma atcelšanu, ar ko, izskatot lietu R 1308/2016-4, tika daļēji atļauta Eiropas Savienības preču zīmes “MEMORAME” pieteikuma Nr. 12929071 reģistrācija, un attiecīgi pilnībā noraidīt Eiropas Savienības preču zīmes “MEMORAME” pieteikuma Nr. 12929071 reģistrāciju |
| --- | --- |

—

pasludināt spriedumu par EUIPO2017. gada 10. februāra lēmuma atcelšanu, ar ko, izskatot lietu R 1308/2016-4, tika daļēji atļauta Eiropas Savienības preču zīmes “MEMORAME” pieteikuma Nr. 12929071 reģistrācija, un attiecīgi pilnībā noraidīt Eiropas Savienības preču zīmes “MEMORAME” pieteikuma Nr. 12929071 reģistrāciju

| — | pasludināt spriedumu, uzliekot par pienākumu atbildētājam atlīdzināt prasītājam izdevumus saskaņā ar Reglamenta 87. panta 2. un 3. punktu |
| --- | --- |

—

pasludināt spriedumu, uzliekot par pienākumu atbildētājam atlīdzināt prasītājam izdevumus saskaņā ar Reglamenta 87. panta 2. un 3. punktu

Izvirzītie pamati:

| — | Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta un 8. panta 5. punkta pārkāpums; |
| --- | --- |

—

Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta un 8. panta 5. punkta pārkāpums;

| — | prasītāja uzsver, ka atbildētāja attiecīgā apelācijas padome neesot ņēmusi vērā to, ka pretstatītā preču zīme “MEMORA” ir ieguvusi īpašu atpazīstamības pakāpi visā Eiropas Savienības teritorijā. |
| --- | --- |

—

prasītāja uzsver, ka atbildētāja attiecīgā apelācijas padome neesot ņēmusi vērā to, ka pretstatītā preču zīme “MEMORA” ir ieguvusi īpašu atpazīstamības pakāpi visā Eiropas Savienības teritorijā.

---

| 24.7.2017 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 239/47 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 239/47

---

Prasība, kas celta 2017. gada 30. aprīlī – Metrans/Komisija un INEA

(Lieta T-262/17)

(2017/C 239/60)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieces

Prasītāja: Metrans a.s. (Prāga, Čehijas Republika) (pārstāvis – A. Schwarz, advokāts)

Atbildētājas: Eiropas Komisija un Inovācijas un tīklu izpildaģentūra (INEA)

Prasītājas prasījumi:

| — | ar tūlītēju spēku atcelt ierakstu ar kodu 2015-CZ-TM-0330-M “Multimodal Container Terminal Paskov, Phase III” un ierakstu ar kodu 2015-CZ-TM-0406-W “Intermodal Terminal Melnik, Phases 2 and 3” pielikumā Komisijas 2016. gada 5. augusta īstenošanas lēmumam, ar ko izveido atlasīto piedāvājumu sarakstu Savienības finansiālā atbalsta saņemšanai Eiropas infrastruktūras savienošanas instrumenta (EISI) jomā –Transporta nozare pēc 2015. gada 5. novembra uzaicinājuma iesniegt piedāvājumus, pamatojoties uz daudzgadu darbības programmu; |
| --- | --- |

—

ar tūlītēju spēku atcelt ierakstu ar kodu 2015-CZ-TM-0330-M “Multimodal Container Terminal Paskov, Phase III” un ierakstu ar kodu 2015-CZ-TM-0406-W “Intermodal Terminal Melnik, Phases 2 and 3” pielikumā Komisijas 2016. gada 5. augusta īstenošanas lēmumam, ar ko izveido atlasīto piedāvājumu sarakstu Savienības finansiālā atbalsta saņemšanai Eiropas infrastruktūras savienošanas instrumenta (EISI) jomā –Transporta nozare pēc 2015. gada 5. novembra uzaicinājuma iesniegt piedāvājumus, pamatojoties uz daudzgadu darbības programmu;

| — | atcelt vai, pakārtoti, atzīt, ka dotācijas nolīgums atbilstoši Eiropas infrastruktūras savienošanas instrumenta (EISI) – Transporta nozare Nr. INEA/CEF/TRAN/M2015/1133813, ko noslēgusi Inovācijas un tīklu izpildaģentūra (INEA) un Advanced World Transport a.s. (AWT) (attiecībā uz akciju 2015-CZ-TM-0330-M “Multimodal Container Terminal Paskov”) nav spēkā no pieņemšanas datuma vai piespriest INEA izbeigt minēto dotācijas nolīgumu attiecībā uz Paskov; |
| --- | --- |

—

atcelt vai, pakārtoti, atzīt, ka dotācijas nolīgums atbilstoši Eiropas infrastruktūras savienošanas instrumenta (EISI) – Transporta nozare Nr. INEA/CEF/TRAN/M2015/1133813, ko noslēgusi Inovācijas un tīklu izpildaģentūra (INEA) un Advanced World Transport a.s. (AWT) (attiecībā uz akciju 2015-CZ-TM-0330-M “Multimodal Container Terminal Paskov”) nav spēkā no pieņemšanas datuma vai piespriest INEA izbeigt minēto dotācijas nolīgumu attiecībā uz Paskov;

| — | atcelt vai, pakārtoti, atzīt, ka dotācijas nolīgums atbilstoši Eiropas infrastruktūras savienošanas instrumenta (EISI) – Transporta nozare Nr. INEA/CEF/TRAN/M2015/1138714, ko noslēgusi Inovācijas un tīklu izpildaģentūra un České přístavy, a.s. (Čehijas ostas) (attiecībā uz akciju 2015-CZ-TM-0406-W “Intermodal Terminal Melnik, Phases 2 and 3”) nav spēkā no pieņemšanas datuma vai piespriest INEA izbeigt minēto dotācijas nolīgumu attiecībā uz Melnik; |
| --- | --- |

—

atcelt vai, pakārtoti, atzīt, ka dotācijas nolīgums atbilstoši Eiropas infrastruktūras savienošanas instrumenta (EISI) – Transporta nozare Nr. INEA/CEF/TRAN/M2015/1138714, ko noslēgusi Inovācijas un tīklu izpildaģentūra un České přístavy, a.s. (Čehijas ostas) (attiecībā uz akciju 2015-CZ-TM-0406-W “Intermodal Terminal Melnik, Phases 2 and 3”) nav spēkā no pieņemšanas datuma vai piespriest INEA izbeigt minēto dotācijas nolīgumu attiecībā uz Melnik;

| — | piespriest INEA un Komisijai solidāri un atsevišķi atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest INEA un Komisijai solidāri un atsevišķi atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītāja izvirza trīs pamatus.

| 1. | Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ar apstrīdēto pasākumu tiek pārkāpti ES līgumu pamatprincipi, kas attiecas uz brīvā tirgus aizsardzību un konkurenci iekšējā tirgū.






  — | Prasītāja tostarp apgalvo, ka iekšējā tirgus izveidošana un tā darbības nodrošināšana ir pamatprincipi un pienākumi, uz ko esot balstīta Savienība (LESD 26. pants). Jebkādiem pasākumiem, kas pieņemti Savienības līmenī, vienmēr esot jābūt saderīgiem ar šo definējošo principu, un jebkādi tam pretēji pasākumi esot vienmēr jānosaka samērīgi un pakārtoti. |
| --- | --- | --- |

1.

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ar apstrīdēto pasākumu tiek pārkāpti ES līgumu pamatprincipi, kas attiecas uz brīvā tirgus aizsardzību un konkurenci iekšējā tirgū.

—

Prasītāja tostarp apgalvo, ka iekšējā tirgus izveidošana un tā darbības nodrošināšana ir pamatprincipi un pienākumi, uz ko esot balstīta Savienība (LESD 26. pants). Jebkādiem pasākumiem, kas pieņemti Savienības līmenī, vienmēr esot jābūt saderīgiem ar šo definējošo principu, un jebkādi tam pretēji pasākumi esot vienmēr jānosaka samērīgi un pakārtoti.

| 2. | Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ar apstrīdēto pasākumu tiek pārkāpts LESD 93. pants, kā arī citi LESD panti (3., 26., 93., 107., 119., 170. panta 2. punkts, 171. panta 1. punkts, 8. protokols un tā 1. pants, 27. protokols).






  — | Prasītāja tostarp apgalvo, ka apstrīdētais pasākums ir atbalsts, kas neatbilstot transporta koordinēšanas vajadzībām. |
| --- | --- | --- |

2.

Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ar apstrīdēto pasākumu tiek pārkāpts LESD 93. pants, kā arī citi LESD panti (3., 26., 93., 107., 119., 170. panta 2. punkts, 171. panta 1. punkts, 8. protokols un tā 1. pants, 27. protokols).

—

Prasītāja tostarp apgalvo, ka apstrīdētais pasākums ir atbalsts, kas neatbilstot transporta koordinēšanas vajadzībām.

| 3. | Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka ar apstrīdēto pasākumu tiek pārkāpta Regula (ES) Nr. 1316/2013 un Regula (ES) Nr. 1315/2013, kā arī papildinošie tiesību akti.






  — | Prasītāja tostarp apgalvo, ka dotācijas nolīguma slēgšanas tiesību piešķiršana nav atbildusi visiem priekšnoteikumiem (pat ja tā atbildusi citiem ES tiesību aktiem), un līdz ar to dotācijas neesot bijušas piešķiramas. |
| --- | --- | --- |

3.

Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka ar apstrīdēto pasākumu tiek pārkāpta Regula (ES) Nr. 1316/2013 un Regula (ES) Nr. 1315/2013, kā arī papildinošie tiesību akti.

—

Prasītāja tostarp apgalvo, ka dotācijas nolīguma slēgšanas tiesību piešķiršana nav atbildusi visiem priekšnoteikumiem (pat ja tā atbildusi citiem ES tiesību aktiem), un līdz ar to dotācijas neesot bijušas piešķiramas.

---

| 24.7.2017 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 239/48 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 239/48

---

Prasība, kas celta 2017. gada 3. maijā – SD/EIGE

(Lieta T-263/17)

(2017/C 239/61)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītājs: SD (pārstāvji – L. Levi un A. Blot, advokāti)

Atbildētājs: Eiropas Dzimumu līdztiesības institūts (EIGE)

Prasītāja prasījumi:

| — | atcelt EIGE2016. gada 26. augusta netiešo lēmumu noraidīt prasītāja 2016. gada 26. aprīļa lūgumu par viņa darba līguma otrreizēju pagarināšanu; |
| --- | --- |

—

atcelt EIGE2016. gada 26. augusta netiešo lēmumu noraidīt prasītāja 2016. gada 26. aprīļa lūgumu par viņa darba līguma otrreizēju pagarināšanu;

| — | ciktāl nepieciešams atcelt arī EIGE2017. gada 20. janvāra lēmumu, kas paziņots prasītājam 2017. gada 3. janvārī un ar kuru noraidīta prasītāja 2016. gada 3. oktobrī iesniegtā sūdzību par EIGE netiešo lēmumu; |
| --- | --- |

—

ciktāl nepieciešams atcelt arī EIGE2017. gada 20. janvāra lēmumu, kas paziņots prasītājam 2017. gada 3. janvārī un ar kuru noraidīta prasītāja 2016. gada 3. oktobrī iesniegtā sūdzību par EIGE netiešo lēmumu;

| — | piespriest atlīdzināt prasītājam par nodarītajiem materiālajiem zaudējumiem un morālo kaitējumu; |
| --- | --- |

—

piespriest atlīdzināt prasītājam par nodarītajiem materiālajiem zaudējumiem un morālo kaitējumu;

| — | piespriest atlīdzināt visus tiesāšanas izdevumus šajā apelācijas tiesvedībā. |
| --- | --- |

—

piespriest atlīdzināt visus tiesāšanas izdevumus šajā apelācijas tiesvedībā.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītājs izvirza trīs pamatus.

| 1. | Ar pirmo pamatu tiek apgalvota pienākuma norādīt pamatojumu neizpilde un attiecīgi labas pārvaldības principa pārkāpums.






  — | Atbildētājs neesot pieņēmis pamatotu lēmumu par prasītāja lūguma un vēlāk iesniegtās sūdzības būtību. Šī pamatojuma neesamība esot pienākuma norādīt pamatojumu neizpilde un labas pārvaldības principa pārkāpums. |
| --- | --- | --- |

1.

Ar pirmo pamatu tiek apgalvota pienākuma norādīt pamatojumu neizpilde un attiecīgi labas pārvaldības principa pārkāpums.

—

Atbildētājs neesot pieņēmis pamatotu lēmumu par prasītāja lūguma un vēlāk iesniegtās sūdzības būtību. Šī pamatojuma neesamība esot pienākuma norādīt pamatojumu neizpilde un labas pārvaldības principa pārkāpums.

| 2. | Ar otro pamatu tiek apgalvots Eiropas Savienības Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 8. panta un EIGE2014. gada 28. jūlija Lēmuma Nr. 82 par līgumu pagarināšanas/nepagarināšanas procedūru, ko piemēro pagaidu darbiniekiem un līgumdarbiniekiem (“Lēmums Nr. 82”) pārkāpums.






  — | Atbildētājs neesot pienācīgā kārtā izmantojis uz iepriekšminēto noteikumu pamata tam piešķirto rīcības brīvību un neesot veicis lietas būtisko faktu pilnīgu vai detalizētu izpēti. |
| --- | --- | --- |

2.

Ar otro pamatu tiek apgalvots Eiropas Savienības Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 8. panta un EIGE2014. gada 28. jūlija Lēmuma Nr. 82 par līgumu pagarināšanas/nepagarināšanas procedūru, ko piemēro pagaidu darbiniekiem un līgumdarbiniekiem (“Lēmums Nr. 82”) pārkāpums.

—

Atbildētājs neesot pienācīgā kārtā izmantojis uz iepriekšminēto noteikumu pamata tam piešķirto rīcības brīvību un neesot veicis lietas būtisko faktu pilnīgu vai detalizētu izpēti.

| 3. | Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka esot pieļauti procesuālie pārkāpumi, tostarp Lēmumā Nr. 82 paredzēto iekšējo procesuālo noteikumu, tiesību uz aizstāvību, tiesību tikt uzklausītam, labas pārvaldības principa un rūpības pienākuma pārkāpums.






  — | Atbildētājs ne vien neesot ievērojis Lēmumā Nr. 82 noteikto procedūru, bet arī neesot efektīvi jebkādā citā veidā uzklausījis prasītāja pausto viedokli. Tādējādi tas pirms 2016. gada 26. augusta lēmuma pieņemšanas neesot no prasītāja ieguvis informāciju par viņa interesēm un neesot ļāvis prasītājam pienācīgi sagatavot savu aizstāvību. |
| --- | --- | --- |

3.

Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka esot pieļauti procesuālie pārkāpumi, tostarp Lēmumā Nr. 82 paredzēto iekšējo procesuālo noteikumu, tiesību uz aizstāvību, tiesību tikt uzklausītam, labas pārvaldības principa un rūpības pienākuma pārkāpums.

—

Atbildētājs ne vien neesot ievērojis Lēmumā Nr. 82 noteikto procedūru, bet arī neesot efektīvi jebkādā citā veidā uzklausījis prasītāja pausto viedokli. Tādējādi tas pirms 2016. gada 26. augusta lēmuma pieņemšanas neesot no prasītāja ieguvis informāciju par viņa interesēm un neesot ļāvis prasītājam pienācīgi sagatavot savu aizstāvību.

---

| 24.7.2017 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 239/49 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 239/49

---

Prasība, kas celta 2017. gada 10. maijā – Michela Curto/Parlaments

(Lieta T-275/17)

(2017/C 239/62)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Michela Curto (Dženova, Itālija) (pārstāvji – L. Levi un C. Bernard-Glanz, advokāti)

Atbildētājs: Eiropas Parlaments

Prasītājas prasījumi:

| — | atcelt apstrīdēto 2016. gada 30. jūnija lēmumu, ar kuru ir noraidīts prasītājas lūgums sniegt palīdzību, un vajadzības gadījumā – lēmumu, ar ko ir noraidīta sūdzība; |
| --- | --- |

—

atcelt apstrīdēto 2016. gada 30. jūnija lēmumu, ar kuru ir noraidīts prasītājas lūgums sniegt palīdzību, un vajadzības gadījumā – lēmumu, ar ko ir noraidīta sūdzība;

| — | piespriest atbildētājam samaksāt prasītājai naudas summu EUR 10 000 apmērā vai jebkuru citu naudas summu, ko Tiesa atzītu par piemērotu, kā atlīdzību par radīto nemantisko kaitējumu, ar procentiem atbilstoši likumā noteiktajai likmei līdz naudas summas pilnīgai samaksai; |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājam samaksāt prasītājai naudas summu EUR 10 000 apmērā vai jebkuru citu naudas summu, ko Tiesa atzītu par piemērotu, kā atlīdzību par radīto nemantisko kaitējumu, ar procentiem atbilstoši likumā noteiktajai likmei līdz naudas summas pilnīgai samaksai;

| — | piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītāja izvirza divus pamatus.

| 1. | Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ir pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā.






  — | Prasītāja apgalvo, ka atbildētājs ir kļūdījies uzskatīdams, ka strīdīgā rīcība nav bijusi nepiedienīga, un turklāt ir kļūdījies konstatēdams, ka ar to nav radīts kaitējums prasītājas personībai, cieņai vai fiziskai vai psiholoģiskai integritātei. |
| --- | --- | --- |

1.

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ir pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā.

—

Prasītāja apgalvo, ka atbildētājs ir kļūdījies uzskatīdams, ka strīdīgā rīcība nav bijusi nepiedienīga, un turklāt ir kļūdījies konstatēdams, ka ar to nav radīts kaitējums prasītājas personībai, cieņai vai fiziskai vai psiholoģiskai integritātei.

| 2. | Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts Civildienesta noteikumu 24. pants un pienākums sniegt palīdzību.






  — | Prasītāja apgalvo tostarp, ka atbildētājs uz lūgumu sniegt palīdzību nereaģēja nopietni un ātri, kā ir noteikts piemērojamajā judikatūrā. |
| --- | --- | --- |

2.

Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts Civildienesta noteikumu 24. pants un pienākums sniegt palīdzību.

—

Prasītāja apgalvo tostarp, ka atbildētājs uz lūgumu sniegt palīdzību nereaģēja nopietni un ātri, kā ir noteikts piemērojamajā judikatūrā.

---

| 24.7.2017 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 239/50 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 239/50

---

Prasība, kas celta 2017. gada 15. martā – Keolis CIF u.c./Komisija

(Lieta T-289/17)

(2017/C 239/63)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītājas: Keolis CIF (Le Mesnil-Amelot, Francija), Keolis Val d’Oise (Bernes-sur-Oise, Francija), Keolis Seine Sénart (Draveil, Francija), Keolis Seine Val de Marne (Athis-Mons, Francija), Keolis Seine Esonne (Ormoy, Francija), Keolis Vélizy (Versaļa, Francija), Keolis Yvelines (Versaļa) un Keolis Versailles (Versaļa) (pārstāvji – D. Epaud un R. Sermier, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasītāju prasījumi:

| — | galvenokārt, daļēji atcelt Eiropas Komisijas 2017. gada 2. februāra lēmumu SA.26763 2014/C (ex 2012/NN) par Francijas īstenotajām atbalsta shēmām Île-de-France reģiona sabiedriskā transporta uzņēmumiem, ciktāl tā 1. pantā tiek atzīts, ka attiecīgā atbalsta shēma tika īstenota “prettiesiski”, lai gan ir runa par jau pastāvošu atbalsta shēmu; |
| --- | --- |

—

galvenokārt, daļēji atcelt Eiropas Komisijas 2017. gada 2. februāra lēmumu SA.26763 2014/C (ex 2012/NN) par Francijas īstenotajām atbalsta shēmām Île-de-France reģiona sabiedriskā transporta uzņēmumiem, ciktāl tā 1. pantā tiek atzīts, ka attiecīgā atbalsta shēma tika īstenota “prettiesiski”, lai gan ir runa par jau pastāvošu atbalsta shēmu;

| — | pakārtoti, daļēji atcelt Eiropas Komisijas 2017. gada 2. februāra lēmumu SA.26763 2014/C (ex 2012/NN) par Francijas īstenotajām atbalsta shēmām Île-de-France reģiona sabiedriskā transporta uzņēmumiem, ciktāl tā 1. pantā tiek atzīts, ka attiecīgā atbalsta shēma tika īstenota prettiesiski attiecībā uz laikposmu pirms 1998. gada 25. novembra. |
| --- | --- |

—

pakārtoti, daļēji atcelt Eiropas Komisijas 2017. gada 2. februāra lēmumu SA.26763 2014/C (ex 2012/NN) par Francijas īstenotajām atbalsta shēmām Île-de-France reģiona sabiedriskā transporta uzņēmumiem, ciktāl tā 1. pantā tiek atzīts, ka attiecīgā atbalsta shēma tika īstenota prettiesiski attiecībā uz laikposmu pirms 1998. gada 25. novembra.

| — | piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt visus tiesāšanas izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt visus tiesāšanas izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītājas izvirza divus pamatus.

| 1. | Pirmais pamats, kas ir izvirzīts prioritāri, attiecas uz to, ka attiecīgā reģionālā atbalsta shēma, neesot prettiesiski īstenota, jo tā neesot pakļauta nosacījumam par iepriekšējas paziņošanas pienākumu. Attiecīgā reģionālā atbalsta shēma būtībā būtu uzskatāma par jau pastāvošu atbalsta shēmu LESD 108. panta 1. punkta un Padomes 2015. gada 13. jūlija Regulas (ES) 2015/1589, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus Līguma par Eiropas Savienības darbību 108. panta piemērošanai (OV 2015, L 248, 9. lpp.) (turpmāk tekstā – “Regula Nr. 2015/1589”) 1. panta b) punkta noteikumu un VI nodaļas izpratnē. Saskaņā ar jau pastāvošajām atbalsta shēmām piemērojamiem noteikumiem, to īstenošana neesot uzskatāma par prettiesisku, taču Komisija vajadzības gadījumā var noteikt nepieciešamos pasākumus, lai tās mainītos vai izzustu nākotnē. |
| --- | --- |

1.

Pirmais pamats, kas ir izvirzīts prioritāri, attiecas uz to, ka attiecīgā reģionālā atbalsta shēma, neesot prettiesiski īstenota, jo tā neesot pakļauta nosacījumam par iepriekšējas paziņošanas pienākumu. Attiecīgā reģionālā atbalsta shēma būtībā būtu uzskatāma par jau pastāvošu atbalsta shēmu LESD 108. panta 1. punkta un Padomes 2015. gada 13. jūlija Regulas (ES) 2015/1589, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus Līguma par Eiropas Savienības darbību 108. panta piemērošanai (OV 2015, L 248, 9. lpp.) (turpmāk tekstā – “Regula Nr. 2015/1589”) 1. panta b) punkta noteikumu un VI nodaļas izpratnē. Saskaņā ar jau pastāvošajām atbalsta shēmām piemērojamiem noteikumiem, to īstenošana neesot uzskatāma par prettiesisku, taču Komisija vajadzības gadījumā var noteikt nepieciešamos pasākumus, lai tās mainītos vai izzustu nākotnē.

| 2. | Otrais pamats, kas ir izvirzīts pakārtoti, attiecas uz to, ka pat pieņemot to, ka attiecīgā atbalsta shēma nebūtu uzskatāma par pastāvošu atbalsta shēmu, Komisija vairs neesot varējusi izvērst pārbaudi arī pēc 10 gadu termiņa, kas bijis pirms 2008. gada 25. novembra, proti, datuma, kad Komisija bija vērsusies pie Francijas iestādēm ar informācijas pieprasījumu. Regulas Nr. 2015/1589 17. pantā ir paredzēts, ka desmit gadu noilguma termiņš tiek pārtraukts vienīgi ar darbību, kuru pēc Komisijas lūguma veic Komisija vai dalībvalsts. Tādējādi prasītājas uzskata, ka Komisija varot izvērst savu pārbaudi tikai līdz 1998. gada 25. novembrim. |
| --- | --- |

2.

Otrais pamats, kas ir izvirzīts pakārtoti, attiecas uz to, ka pat pieņemot to, ka attiecīgā atbalsta shēma nebūtu uzskatāma par pastāvošu atbalsta shēmu, Komisija vairs neesot varējusi izvērst pārbaudi arī pēc 10 gadu termiņa, kas bijis pirms 2008. gada 25. novembra, proti, datuma, kad Komisija bija vērsusies pie Francijas iestādēm ar informācijas pieprasījumu. Regulas Nr. 2015/1589 17. pantā ir paredzēts, ka desmit gadu noilguma termiņš tiek pārtraukts vienīgi ar darbību, kuru pēc Komisijas lūguma veic Komisija vai dalībvalsts. Tādējādi prasītājas uzskata, ka Komisija varot izvērst savu pārbaudi tikai līdz 1998. gada 25. novembrim.

---

| 24.7.2017 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 239/51 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 239/51

---

Prasība, kas celta 2017. gada 15. maijā – Buck-Chemie/EUIPO – Henkel (Tualetēm paredzētās skalošanas sistēmas attēls)

(Lieta T-296/17)

(2017/C 239/64)

Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – vācu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Buck-Chemie GmbH (Herrenberg, Vācija) (pārstāvji – C. Schultze, J. Ossing, R.-D. Härer, C. Weber, H. Ranzinger, C. Brockmann un C. Gehweiler, advokāti)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Henkel AG & Co. KGaA (Diseldorfa, Vācija)

Informācija par procesu EUIPO

Strīdus dizainparauga īpašniece: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

Attiecīgais strīdus dizainparaugs: Kopienas dizainparaugs Nr. 1663618-0003

Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas trešās padomes 2017. gada 8. marta lēmums lietā R 2113/2015-3

Prasītājas prasījumi:

| — | atcelt apstrīdēto lēmumu; |
| --- | --- |

—

atcelt apstrīdēto lēmumu;

| — | piespriest atbildētājam un otrai procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniecei atlīdzināt prasītājas izdevumus, kas radušies tiesvedībā Vispārējā tiesā un procesā Apelācijas padomē. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājam un otrai procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniecei atlīdzināt prasītājas izdevumus, kas radušies tiesvedībā Vispārējā tiesā un procesā Apelācijas padomē.

Izvirzītie pamati:

| — | Regulas Nr. 6/2002 62. un 63. panta pārkāpums; |
| --- | --- |

—

Regulas Nr. 6/2002 62. un 63. panta pārkāpums;

| — | Regulas Nr. 6/2002 25. panta 1. punkta a) un b) apakšpunkta pārkāpums; |
| --- | --- |

—

Regulas Nr. 6/2002 25. panta 1. punkta a) un b) apakšpunkta pārkāpums;

| — | Regulas Nr. 6/2002 3. panta a) punkta pārkāpums; |
| --- | --- |

—

Regulas Nr. 6/2002 3. panta a) punkta pārkāpums;

| — | Regulas Nr. 6/2002 4. panta 1. punkta pārkāpums; |
| --- | --- |

—

Regulas Nr. 6/2002 4. panta 1. punkta pārkāpums;

| — | Regulas Nr. 6/2002 5. un 6. panta pārkāpums. |
| --- | --- |

—

Regulas Nr. 6/2002 5. un 6. panta pārkāpums.

---

| 24.7.2017 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 239/51 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 239/51

---

Prasība, kas celta 2017. gada 29. maijā – Martinair Holland/Komisija

(Lieta T-323/17)

(2017/C 239/65)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Martinair Holland NV (Haarlemmermeer, Nīderlande) (pārstāvis – M. Smeets, advokāts)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasītāja prasījumi:

| — | pilnībā atcelt Komisijas 2017. gada 17. marta Lēmumu C(2017) 1742, final, par LESD 101. panta, EEZ līguma 53. panta un Eiropas Kopienas un Šveices Konfederācijas Nolīguma par gaisa transportu 8. panta piemērošanu (Lieta COMP/39258 – Kravu aviopārvadājumi) patvaļas aizlieguma un vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpuma dēļ, atbilstoši pirmajam pamatam; kompetences neesamības dēļ attiecībā uz gaisa transportu no lidostām ārpus EEZ uz lidostām EEZ iekšienē, atbilstoši otrajam pamatam (galvenokārt); |
| --- | --- |

—

pilnībā atcelt Komisijas 2017. gada 17. marta Lēmumu C(2017) 1742, final, par LESD 101. panta, EEZ līguma 53. panta un Eiropas Kopienas un Šveices Konfederācijas Nolīguma par gaisa transportu 8. panta piemērošanu (Lieta COMP/39258 – Kravu aviopārvadājumi) patvaļas aizlieguma un vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpuma dēļ, atbilstoši pirmajam pamatam; kompetences neesamības dēļ attiecībā uz gaisa transportu no lidostām ārpus EEZ uz lidostām EEZ iekšienē, atbilstoši otrajam pamatam (galvenokārt);

| — | atcelt apstrīdētā lēmuma 1. panta 2. punkta d) apakšpunktu un 1. panta 3. punkta d) apakšpunktu, ciktāl šajās tiesību normās ir konstatēts, ka prasītājs ir izdarījis pārkāpumu saistībā ar gaisa pārvadājumiem no lidostām ārpus EEZ uz lidostām EEZ iekšienē, atbilstoši otrajam pamatam (pakārtoti); un |
| --- | --- |

—

atcelt apstrīdētā lēmuma 1. panta 2. punkta d) apakšpunktu un 1. panta 3. punkta d) apakšpunktu, ciktāl šajās tiesību normās ir konstatēts, ka prasītājs ir izdarījis pārkāpumu saistībā ar gaisa pārvadājumiem no lidostām ārpus EEZ uz lidostām EEZ iekšienē, atbilstoši otrajam pamatam (pakārtoti); un

| — | atcelt apstrīdētā lēmuma 1. pantu, 1. panta 1. punkta d) apakšpunktu, 1. panta 2. punkta d) apakšpunktu, 1. panta 3. punkta d) apakšpunktu, 1. panta 4. punkta d) apakšpunktu, ciktāl šajās tiesību normās ir konstatēts, ka vienotajā un turpinātajā pārkāpumā ietilpa komisijas maksas nepiemērošana papildmaksai, atbilstoši trešajam pamatam; un |
| --- | --- |

—

atcelt apstrīdētā lēmuma 1. pantu, 1. panta 1. punkta d) apakšpunktu, 1. panta 2. punkta d) apakšpunktu, 1. panta 3. punkta d) apakšpunktu, 1. panta 4. punkta d) apakšpunktu, ciktāl šajās tiesību normās ir konstatēts, ka vienotajā un turpinātajā pārkāpumā ietilpa komisijas maksas nepiemērošana papildmaksai, atbilstoši trešajam pamatam; un

| — | piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā, ja Vispārējā tiesa pilnībā vai daļēji atcels apstrīdēto lēmumu. |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā, ja Vispārējā tiesa pilnībā vai daļēji atcels apstrīdēto lēmumu.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītājs izvirza trīs pamatus

| 1. | Ar pirmo pamatu tiek apgalvots patvaļas aizlieguma un vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpums.






  — | Prasītājs apgalvo, ka ar apstrīdēto lēmumu ir pārkāpts patvaļas aizliegums, no apstrīdētā lēmuma rezolutīvās daļas izslēdzot uzņēmumus, kuri saskaņā ar lēmuma pamatojumu ir piedalījušies tajās pašās darbībās, kurās ir piedalījušies apstrīdētā lēmuma adresāti. |
| --- | --- | --- |

1.

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots patvaļas aizlieguma un vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpums.

—

Prasītājs apgalvo, ka ar apstrīdēto lēmumu ir pārkāpts patvaļas aizliegums, no apstrīdētā lēmuma rezolutīvās daļas izslēdzot uzņēmumus, kuri saskaņā ar lēmuma pamatojumu ir piedalījušies tajās pašās darbībās, kurās ir piedalījušies apstrīdētā lēmuma adresāti.

| — | Prasītājs turpinājumā apgalvo, ka ar apstrīdēto lēmumu ir pārkāpts vienlīdzīgas attieksmes princips, piemērojot prasītājam sodu par pārkāpumu un uzliekot tam naudas sodu, kā arī dodot iespēju to saukt pie civiltiesiskās atbildības, lai gan no rezolutīvās daļas ir izslēgti tie uzņēmumi, kuri atbilstoši lēmuma pamatojumam ir piedalījušies tajās pašās darbībās, kurās ir piedalījušies apstrīdētā lēmuma adresāti. |
| --- | --- |

—

Prasītājs turpinājumā apgalvo, ka ar apstrīdēto lēmumu ir pārkāpts vienlīdzīgas attieksmes princips, piemērojot prasītājam sodu par pārkāpumu un uzliekot tam naudas sodu, kā arī dodot iespēju to saukt pie civiltiesiskās atbildības, lai gan no rezolutīvās daļas ir izslēgti tie uzņēmumi, kuri atbilstoši lēmuma pamatojumam ir piedalījušies tajās pašās darbībās, kurās ir piedalījušies apstrīdētā lēmuma adresāti.

| 2. | Ar otro pamatu tiek apgalvota kompetences neesamība attiecībā uz kravu pārvadājumiem no lidostām ārpus EEZ uz lidostām EEZ iekšienē.






  — | Prasītājs apgalvo, ka apstrīdētais lēmums ir balstīts uz kļūdainu pieņēmumu, ka vienotais un turpinātais pārkāpums attiecībā uz gaisa transportu no lidostām ārpus EEZ uz lidostām EEZ iekšienē tika izdarīts EEZ. |
| --- | --- | --- |

2.

Ar otro pamatu tiek apgalvota kompetences neesamība attiecībā uz kravu pārvadājumiem no lidostām ārpus EEZ uz lidostām EEZ iekšienē.

—

Prasītājs apgalvo, ka apstrīdētais lēmums ir balstīts uz kļūdainu pieņēmumu, ka vienotais un turpinātais pārkāpums attiecībā uz gaisa transportu no lidostām ārpus EEZ uz lidostām EEZ iekšienē tika izdarīts EEZ.

| — | Prasītājs turpinājumā apgalvo, ka apstrīdētais lēmums ir balstīts uz kļūdainu pieņēmumu, ka vienotais un turpinātais pārkāpums attiecībā uz gaisa transportu no lidostām ārpus EEZ uz lidostām EEZ iekšienē būtiski, tūlītēji un prognozējami ietekmēja konkurenci EEZ. |
| --- | --- |

—

Prasītājs turpinājumā apgalvo, ka apstrīdētais lēmums ir balstīts uz kļūdainu pieņēmumu, ka vienotais un turpinātais pārkāpums attiecībā uz gaisa transportu no lidostām ārpus EEZ uz lidostām EEZ iekšienē būtiski, tūlītēji un prognozējami ietekmēja konkurenci EEZ.

| 3. | Ar trešo pamatu tiek apgalvots pienākuma norādīt pamatojumu pārkāpums un acīmredzama kļūda vērtējumā, izdarot secinājumu, ka komisijas maksas nepiemērošana papildmaksai ir atsevišķs pārkāpuma elements.






  — | Prasītājs apgalvo, ka divi kļūdainie pieņēmumi, uz kuriem ir balstīts apstrīdētais lēmums, lai kvalificētu komisijas maksas nepiemērošanu papildmaksai par atsevišķu pārkāpuma elementu, ir pretrunīgi, ņemot vērā attiecīgās nozares ekonomisko un regulatīvo kontekstu. |
| --- | --- | --- |

3.

Ar trešo pamatu tiek apgalvots pienākuma norādīt pamatojumu pārkāpums un acīmredzama kļūda vērtējumā, izdarot secinājumu, ka komisijas maksas nepiemērošana papildmaksai ir atsevišķs pārkāpuma elements.

—

Prasītājs apgalvo, ka divi kļūdainie pieņēmumi, uz kuriem ir balstīts apstrīdētais lēmums, lai kvalificētu komisijas maksas nepiemērošanu papildmaksai par atsevišķu pārkāpuma elementu, ir pretrunīgi, ņemot vērā attiecīgās nozares ekonomisko un regulatīvo kontekstu.

| — | Prasītājs turpinājumā apgalvo, ka komisijas maksas nepiemērošana papildmaksai nav atšķirama no prakses saistībā ar degvielas piemaksu un drošības piemaksu, un tā nav uzskatāma par atsevišķu pārkāpuma elementu. |
| --- | --- |

—

Prasītājs turpinājumā apgalvo, ka komisijas maksas nepiemērošana papildmaksai nav atšķirama no prakses saistībā ar degvielas piemaksu un drošības piemaksu, un tā nav uzskatāma par atsevišķu pārkāpuma elementu.

---

| 24.7.2017 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 239/53 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 239/53

---

Prasība, kas celta 2017. gada 29. maijā – SAS Cargo Group u.c./Komisija

(Lieta T-324/17)

(2017/C 239/66)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāji: SAS Cargo Group A/S (Kastrup, Dānija), Scandinavian Airlines System Denmark-Norway-Sweden (Stokholma, Zviedrija), SAS AB (Stokholma) (pārstāvji – B. Creve, M. Kofmann un G. Forwood, advokāti un J. Killick, Barrister)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasītāju prasījumi:

| — | pilnībā vai daļēji atcelt Komisijas 2017. gada 17. marta Lēmumu C(2017) 1742, final, par LESD 101. panta, EEZ līguma 53. panta un Eiropas Kopienas un Šveices Konfederācijas Nolīguma par gaisa transportu 8. panta piemērošanu (Lieta COMP/39258 – Kravu aviopārvadājumi); |
| --- | --- |

—

pilnībā vai daļēji atcelt Komisijas 2017. gada 17. marta Lēmumu C(2017) 1742, final, par LESD 101. panta, EEZ līguma 53. panta un Eiropas Kopienas un Šveices Konfederācijas Nolīguma par gaisa transportu 8. panta piemērošanu (Lieta COMP/39258 – Kravu aviopārvadājumi);

| — | pakārtoti, samazināt prasītājiem noteiktā naudas soda apmēru; |
| --- | --- |

—

pakārtoti, samazināt prasītājiem noteiktā naudas soda apmēru;

| — | noteikt lūgtos procesa organizatoriskos pasākumus, izmeklēšanas pasākumus, vai jebkurus citus pasākumus, ko Tiesa uzskatītu par nepieciešamiem; un |
| --- | --- |

—

noteikt lūgtos procesa organizatoriskos pasākumus, izmeklēšanas pasākumus, vai jebkurus citus pasākumus, ko Tiesa uzskatītu par nepieciešamiem; un

| — | piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā. |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītāji izvirza piecus pamatus.

| 1. | Ar pirmo pamatu tiek apgalvots prasītāju tiesību uz aizstāvību pārkāpums un pušu procesuālo tiesību vienlīdzības principa pārkāpums, jo prasītajiem tika atteikta piekļuve atbilstošajiem apsūdzošajiem un attaisnojošajiem pierādījumiem, tostarp pierādījumiem, kurus Komisija saņēma pēc tās Paziņojuma par iebildumiem. |
| --- | --- |

1.

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots prasītāju tiesību uz aizstāvību pārkāpums un pušu procesuālo tiesību vienlīdzības principa pārkāpums, jo prasītajiem tika atteikta piekļuve atbilstošajiem apsūdzošajiem un attaisnojošajiem pierādījumiem, tostarp pierādījumiem, kurus Komisija saņēma pēc tās Paziņojuma par iebildumiem.

| 2. | Ar otro pamatu tiek apgalvota kompetences neesamība attiecībā uz LESD 101. panta un EEZ līguma 53. panta piemērošanu EEZ ienākošajiem kravu aviopārvadājumu pakalpojumiem, kā arī maršrutiem starp Šveici un trim valstīm, kas nav ne EEZ, ne ES valstis. |
| --- | --- |

2.

Ar otro pamatu tiek apgalvota kompetences neesamība attiecībā uz LESD 101. panta un EEZ līguma 53. panta piemērošanu EEZ ienākošajiem kravu aviopārvadājumu pakalpojumiem, kā arī maršrutiem starp Šveici un trim valstīm, kas nav ne EEZ, ne ES valstis.

| 3. | Ar trešo pamatu tiek apgalvota kļūda Komisijas pierādījumu vērtējumā un tās secinājumā, ka tas pierāda prasītāju dalību vai to, ka viņi zināja par kopējo vienoto un turpināto pārkāpumu, kas minēts apstrīdētajā lēmumā. |
| --- | --- |

3.

Ar trešo pamatu tiek apgalvota kļūda Komisijas pierādījumu vērtējumā un tās secinājumā, ka tas pierāda prasītāju dalību vai to, ka viņi zināja par kopējo vienoto un turpināto pārkāpumu, kas minēts apstrīdētajā lēmumā.

| 4. | Ar ceturto pamatu tiek apgalvots LESD 266. panta, ES Pamattiesību hartas 17. panta un LESD 296. panta otrās daļas pārkāpums, jo apstrīdētajā lēmumā ir iekšējas pretrunas, it īpaši attiecībā uz atzīšanu par atbildīgiem apgalvotajā pārkāpumā. |
| --- | --- |

4.

Ar ceturto pamatu tiek apgalvots LESD 266. panta, ES Pamattiesību hartas 17. panta un LESD 296. panta otrās daļas pārkāpums, jo apstrīdētajā lēmumā ir iekšējas pretrunas, it īpaši attiecībā uz atzīšanu par atbildīgiem apgalvotajā pārkāpumā.

| 5. | Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir kļūdījusies, nosakot jebkādu naudas sodu prasītājiem, jo tos nevar vainot apgalvotajā pārkāpumā, un katrā ziņā Komisija ir pieļāvusi kļūdu naudas soda aprēķinā attiecībā uz pārdošanas ienākumu vērtību, smaguma pakāpi attiecībā uz SAS Cargo īpašo situāciju, ilgumu, naudas soda palielinājumu recidīva dēļ un dažādiem atbildību mīkstinošiem apstākļiem; līdz ar to naudas sods ir jāatceļ, vai, pakārtoti, būtiski jāsamazina. |
| --- | --- |

5.

Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir kļūdījusies, nosakot jebkādu naudas sodu prasītājiem, jo tos nevar vainot apgalvotajā pārkāpumā, un katrā ziņā Komisija ir pieļāvusi kļūdu naudas soda aprēķinā attiecībā uz pārdošanas ienākumu vērtību, smaguma pakāpi attiecībā uz SAS Cargo īpašo situāciju, ilgumu, naudas soda palielinājumu recidīva dēļ un dažādiem atbildību mīkstinošiem apstākļiem; līdz ar to naudas sods ir jāatceļ, vai, pakārtoti, būtiski jāsamazina.

---

| 24.7.2017 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 239/53 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 239/53

---

Prasība, kas celta 2017. gada 29. maijā – Koninklijke Luchtvaart Maatschappij/Komisija

(Lieta T-325/17)

(2017/C 239/67)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV (Amstelveen, Nīderlande) (pārstāvis – M. Smeets, advokāts)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasītāja prasījumi:

| — | pilnībā atcelt Komisijas 2017. gada 17. marta Lēmumu C(2017) 1742, final, par LESD 101. panta, EEZ līguma 53. panta un Eiropas Kopienas un Šveices Konfederācijas Nolīguma par gaisa transportu 8. panta piemērošanu (Lieta COMP/39258 – Kravu aviopārvadājumi) patvaļas aizlieguma un vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpuma dēļ, atbilstoši pirmajam pamatam; kompetences neesamības dēļ attiecībā uz gaisa transportu no lidostām ārpus EEZ uz lidostām EEZ iekšienē, atbilstoši otrajam pamatam (galvenokārt); ES Pamattiesību hartas 49. panta, LESD 101. panta, EEZ līguma 53. panta un Eiropas Kopienas un Šveices Konfederācijas nolīguma par gaisa transportu 8. panta un Pamatnostādņu naudas soda aprēķināšanai (1) pārkāpuma dēļ, atbilstoši ceturtajam pamatam (galvenokārt); vai |
| --- | --- |

—

pilnībā atcelt Komisijas 2017. gada 17. marta Lēmumu C(2017) 1742, final, par LESD 101. panta, EEZ līguma 53. panta un Eiropas Kopienas un Šveices Konfederācijas Nolīguma par gaisa transportu 8. panta piemērošanu (Lieta COMP/39258 – Kravu aviopārvadājumi) patvaļas aizlieguma un vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpuma dēļ, atbilstoši pirmajam pamatam; kompetences neesamības dēļ attiecībā uz gaisa transportu no lidostām ārpus EEZ uz lidostām EEZ iekšienē, atbilstoši otrajam pamatam (galvenokārt); ES Pamattiesību hartas 49. panta, LESD 101. panta, EEZ līguma 53. panta un Eiropas Kopienas un Šveices Konfederācijas nolīguma par gaisa transportu 8. panta un Pamatnostādņu naudas soda aprēķināšanai (1) pārkāpuma dēļ, atbilstoši ceturtajam pamatam (galvenokārt); vai

| — | atcelt apstrīdētā lēmuma 1. panta 2. punkta d) apakšpunktu un 1. panta 3. punkta d) apakšpunktu, ciktāl šajās tiesību normās ir konstatēts, ka prasītājs ir izdarījis pārkāpumu saistībā ar gaisa pārvadājumiem no lidostām ārpus EEZ uz lidostām EEZ iekšienē, atbilstoši otrajam pamatam (pakārtoti); un |
| --- | --- |

—

atcelt apstrīdētā lēmuma 1. panta 2. punkta d) apakšpunktu un 1. panta 3. punkta d) apakšpunktu, ciktāl šajās tiesību normās ir konstatēts, ka prasītājs ir izdarījis pārkāpumu saistībā ar gaisa pārvadājumiem no lidostām ārpus EEZ uz lidostām EEZ iekšienē, atbilstoši otrajam pamatam (pakārtoti); un

| — | atcelt apstrīdētā lēmuma 1. pantu, 1. panta 1. punkta d) apakšpunktu, 1. panta 2. punkta d) apakšpunktu, 1. panta 3. punkta d) apakšpunktu, 1. panta 4. punkta d) apakšpunktu, ciktāl šajās tiesību normās ir konstatēts, ka vienotajā un turpinātajā pārkāpumā ietilpa komisijas maksas nepiemērošana papildmaksai, atbilstoši trešajam pamatam; un |
| --- | --- |

—

atcelt apstrīdētā lēmuma 1. pantu, 1. panta 1. punkta d) apakšpunktu, 1. panta 2. punkta d) apakšpunktu, 1. panta 3. punkta d) apakšpunktu, 1. panta 4. punkta d) apakšpunktu, ciktāl šajās tiesību normās ir konstatēts, ka vienotajā un turpinātajā pārkāpumā ietilpa komisijas maksas nepiemērošana papildmaksai, atbilstoši trešajam pamatam; un

| — | pakārtoti, ja Vispārējā tiesa pilnībā neatceltu apstrīdēto lēmumu saskaņā ar prasītāja pirmo, otro un ceturto pamatu, tai tiek lūgts īstenot savu neierobežoto jurisdikciju naudas soda samazināšanai, kas ir uzlikts prasītajam saskaņā ar apstrīdētā lēmuma 3. panta c) un 3. panta d) punktu, atbilstoši pirmajam, otrajam, trešajam un ceturtajam pamatam; un visbeidzot, |
| --- | --- |

—

pakārtoti, ja Vispārējā tiesa pilnībā neatceltu apstrīdēto lēmumu saskaņā ar prasītāja pirmo, otro un ceturto pamatu, tai tiek lūgts īstenot savu neierobežoto jurisdikciju naudas soda samazināšanai, kas ir uzlikts prasītajam saskaņā ar apstrīdētā lēmuma 3. panta c) un 3. panta d) punktu, atbilstoši pirmajam, otrajam, trešajam un ceturtajam pamatam; un visbeidzot,

| — | piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā, ja Vispārējā tiesa pilnībā vai daļēji atcels apstrīdēto lēmumu, vai samazinās naudas sodu. |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā, ja Vispārējā tiesa pilnībā vai daļēji atcels apstrīdēto lēmumu, vai samazinās naudas sodu.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītājs izvirza četrus pamatus.

| 1. | Ar pirmo pamatu tiek apgalvots patvaļas aizlieguma un vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpums.






  — | Prasītājs apgalvo, ka ar apstrīdēto lēmumu ir pārkāpts patvaļas aizliegums, no apstrīdētā lēmuma rezolutīvās daļas izslēdzot uzņēmumus, kuri saskaņā ar lēmuma pamatojumu ir piedalījušies tajās pašās darbībās, kurās ir piedalījušies apstrīdētā lēmuma adresāti. |
| --- | --- | --- |

1.

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots patvaļas aizlieguma un vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpums.

—

Prasītājs apgalvo, ka ar apstrīdēto lēmumu ir pārkāpts patvaļas aizliegums, no apstrīdētā lēmuma rezolutīvās daļas izslēdzot uzņēmumus, kuri saskaņā ar lēmuma pamatojumu ir piedalījušies tajās pašās darbībās, kurās ir piedalījušies apstrīdētā lēmuma adresāti.

| — | Prasītājs turpinājumā apgalvo, ka ar apstrīdēto lēmumu ir pārkāpts vienlīdzīgas attieksmes princips, piemērojot prasītājam sodu par pārkāpumu un uzliekot tam naudas sodu, kā arī dodot iespēju to saukt pie civiltiesiskās atbildības, lai gan no rezolutīvās daļas ir izslēgti tie uzņēmumi, kuri atbilstoši lēmuma pamatojumam ir piedalījušies tajās pašās darbībās, kurās ir piedalījušies apstrīdētā lēmuma adresāti. |
| --- | --- |

—

Prasītājs turpinājumā apgalvo, ka ar apstrīdēto lēmumu ir pārkāpts vienlīdzīgas attieksmes princips, piemērojot prasītājam sodu par pārkāpumu un uzliekot tam naudas sodu, kā arī dodot iespēju to saukt pie civiltiesiskās atbildības, lai gan no rezolutīvās daļas ir izslēgti tie uzņēmumi, kuri atbilstoši lēmuma pamatojumam ir piedalījušies tajās pašās darbībās, kurās ir piedalījušies apstrīdētā lēmuma adresāti.

| 2. | Ar otro pamatu tiek apgalvota kompetences neesamība attiecībā uz kravu pārvadājumiem no lidostām ārpus EEZ uz lidostām EEZ iekšienē.






  — | Prasītājs apgalvo, ka apstrīdētais lēmums ir balstīts uz kļūdainu pieņēmumu, ka vienotais un turpinātais pārkāpums attiecībā uz gaisa transportu no lidostām ārpus EEZ uz lidostām EEZ iekšienē tika izdarīts EEZ. |
| --- | --- | --- |

2.

Ar otro pamatu tiek apgalvota kompetences neesamība attiecībā uz kravu pārvadājumiem no lidostām ārpus EEZ uz lidostām EEZ iekšienē.

—

Prasītājs apgalvo, ka apstrīdētais lēmums ir balstīts uz kļūdainu pieņēmumu, ka vienotais un turpinātais pārkāpums attiecībā uz gaisa transportu no lidostām ārpus EEZ uz lidostām EEZ iekšienē tika izdarīts EEZ.

| — | Prasītājs turpinājumā apgalvo, ka apstrīdētais lēmums ir balstīts uz kļūdainu pieņēmumu, ka vienotais un turpinātais pārkāpums attiecībā uz gaisa transportu no lidostām ārpus EEZ uz lidostām EEZ iekšienē būtiski, tūlītēji un prognozējami ietekmēja konkurenci EEZ. |
| --- | --- |

—

Prasītājs turpinājumā apgalvo, ka apstrīdētais lēmums ir balstīts uz kļūdainu pieņēmumu, ka vienotais un turpinātais pārkāpums attiecībā uz gaisa transportu no lidostām ārpus EEZ uz lidostām EEZ iekšienē būtiski, tūlītēji un prognozējami ietekmēja konkurenci EEZ.

| 3. | Ar trešo pamatu tiek apgalvots pienākuma norādīt pamatojumu pārkāpums un acīmredzama kļūda vērtējumā, izdarot secinājumu, ka komisijas maksas nepiemērošana papildmaksai ir atsevišķs pārkāpuma elements.






  — | Prasītājs apgalvo, ka divi kļūdainie pieņēmumi, uz kuriem ir balstīts apstrīdētais lēmums, lai kvalificētu komisijas maksas nepiemērošanu papildmaksai par atsevišķu pārkāpuma elementu, ir pretrunīgi, ņemot vērā attiecīgās nozares ekonomisko un regulatīvo kontekstu. |
| --- | --- | --- |

3.

Ar trešo pamatu tiek apgalvots pienākuma norādīt pamatojumu pārkāpums un acīmredzama kļūda vērtējumā, izdarot secinājumu, ka komisijas maksas nepiemērošana papildmaksai ir atsevišķs pārkāpuma elements.

—

Prasītājs apgalvo, ka divi kļūdainie pieņēmumi, uz kuriem ir balstīts apstrīdētais lēmums, lai kvalificētu komisijas maksas nepiemērošanu papildmaksai par atsevišķu pārkāpuma elementu, ir pretrunīgi, ņemot vērā attiecīgās nozares ekonomisko un regulatīvo kontekstu.

| — | Prasītājs turpinājumā apgalvo, ka komisijas maksas nepiemērošana papildmaksai nav atšķirama no prakses saistībā ar degvielas piemaksu un drošības piemaksu, un tā nav uzskatāma par atsevišķu pārkāpuma elementu. |
| --- | --- |

—

Prasītājs turpinājumā apgalvo, ka komisijas maksas nepiemērošana papildmaksai nav atšķirama no prakses saistībā ar degvielas piemaksu un drošības piemaksu, un tā nav uzskatāma par atsevišķu pārkāpuma elementu.

| 4. | Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka naudas sods ir pretrunā naudas sodu likumības un samērīguma principiem atbilstoši Pamattiesību hartas 49. pantam, LESD 101. pantam un Pamatnostādnēm naudas soda aprēķināšanai, un ka tajā ir pieļautas acīmredzamas kļūdas.






  — | Prasītājs apgalvo, ka KLM Cargo pārdošanas ienākumu vērtība, uz ko attiecas pārkāpums, atbilst degvielas un drošības piemaksām, nevis visam KLM Cargo apgrozījumam kopumā. |
| --- | --- | --- |

4.

Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka naudas sods ir pretrunā naudas sodu likumības un samērīguma principiem atbilstoši Pamattiesību hartas 49. pantam, LESD 101. pantam un Pamatnostādnēm naudas soda aprēķināšanai, un ka tajā ir pieļautas acīmredzamas kļūdas.

—

Prasītājs apgalvo, ka KLM Cargo pārdošanas ienākumu vērtība, uz ko attiecas pārkāpums, atbilst degvielas un drošības piemaksām, nevis visam KLM Cargo apgrozījumam kopumā.

| — | KLM Cargo pārdošanas ienākumu vērtībā, uz ko ir pamatota naudas soda pamatsumma, nevar iekļaut KLM Cargo pārdošanas apmērus ārpus EEZ. |
| --- | --- |

—

KLM Cargo pārdošanas ienākumu vērtībā, uz ko ir pamatota naudas soda pamatsumma, nevar iekļaut KLM Cargo pārdošanas apmērus ārpus EEZ.

| — | Naudas soda samazinājums 15 % apmērā tādēļ, ka notika valdības iejaukšanās, neatbilst valdības iejaukšanās apmēram pārkāpuma laikposmā. |
| --- | --- |

—

Naudas soda samazinājums 15 % apmērā tādēļ, ka notika valdības iejaukšanās, neatbilst valdības iejaukšanās apmēram pārkāpuma laikposmā.

---

(1)  Pamatnostādnēs naudas soda aprēķināšanai, piemērojot Regulas Nr. 1/2003 23. panta 2. punkta a) apakšpunktu (OV 2006, C 210, 2. lpp.).

---

| 24.7.2017 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 239/55 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 239/55

---

Prasība, kas celta 2017. gada 29. maijā – Air Canada/Komisija

(Lieta T-326/17)

(2017/C 239/68)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Air Canada (Saint-Laurent, Kvebeka, Kanāda) (pārstāvji – T. Soames, G. Bakker un I.-Z. Prodromou-Stamoudi, advokāti, un J. Joshua, Barrister)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasītāja prasījumi:

| — | pilnībā atcelt Komisijas 2017. gada 17. marta Lēmumu C(2017) 1742, final, par LESD 101. panta, EEZ līguma 53. panta un Eiropas Kopienas un Šveices Konfederācijas Nolīguma par gaisa transportu 8. panta piemērošanu (Lieta COMP/39258 – Kravu aviopārvadājumi), vai ciktāl tas attiecas uz prasītāju; |
| --- | --- |

—

pilnībā atcelt Komisijas 2017. gada 17. marta Lēmumu C(2017) 1742, final, par LESD 101. panta, EEZ līguma 53. panta un Eiropas Kopienas un Šveices Konfederācijas Nolīguma par gaisa transportu 8. panta piemērošanu (Lieta COMP/39258 – Kravu aviopārvadājumi), vai ciktāl tas attiecas uz prasītāju;

| — | atcelt, vai, pakārtoti, būtiski samazināt naudas soda apmēru; |
| --- | --- |

—

atcelt, vai, pakārtoti, būtiski samazināt naudas soda apmēru;

| — | piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītājs izvirza sešus pamatus.

| 1. | Ar pirmo pamatu tiek apgalvots tiesību uz aizstāvību pārkāpums, tiesību tikt uzklausītam pārkāpums un būtisku procedūras noteikumu pārkāpums.
  Prasītājs apgalvo, ka Eiropas Komisijas paziņojumā par iebildumiem nav norādīts uz teoriju, kas ir visā lietas pamatā atbilstoši tam, kā tā ir izklāstīta pirmoreiz apstrīdētajā lēmumā, kas neļāva prasītājam aizstāvēties. Šie pamati ir pietiekami apstrīdētā lēmuma atcelšanai pilnībā. |
| --- | --- |

1.

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots tiesību uz aizstāvību pārkāpums, tiesību tikt uzklausītam pārkāpums un būtisku procedūras noteikumu pārkāpums.

Prasītājs apgalvo, ka Eiropas Komisijas paziņojumā par iebildumiem nav norādīts uz teoriju, kas ir visā lietas pamatā atbilstoši tam, kā tā ir izklāstīta pirmoreiz apstrīdētajā lēmumā, kas neļāva prasītājam aizstāvēties. Šie pamati ir pietiekami apstrīdētā lēmuma atcelšanai pilnībā.

| 2. | Ar otro pamatu tiek apgalvots tiesību uz aizstāvību pārkāpums, pienākuma norādīt pamatojumu neizpilde un būtisku procedūras noteikumu pārkāpums.
  Prasītājs apgalvo, ka Eiropas Komisija ir pārkāpusi prasītāja tiesības uz aizstāvību, jo tā nav (i) norādījusi jebkādu vai atbilstošu pamatojumu secinājumam par vienotu un turpinātu pārkāpumu visos maršrutos; (ii) definējusi apgalvotā pārkāpuma (apgalvoto pārkāpumu) veidu un apjomu ar tiesību normās prasīto precizitāti; (iii) izlabojusi iekšējo pretrunu starp vienoto un turpināto pārkāpumu un četriem atsevišķiem pārkāpumiem, kuras dēļ tika atcelts Komisijas 2010. gada 9. novembra Lēmums C (2010) 7694, final; un šie ir pietiekami pamati Lēmuma atcelšanai pilnībā. |
| --- | --- |

2.

Ar otro pamatu tiek apgalvots tiesību uz aizstāvību pārkāpums, pienākuma norādīt pamatojumu neizpilde un būtisku procedūras noteikumu pārkāpums.

Prasītājs apgalvo, ka Eiropas Komisija ir pārkāpusi prasītāja tiesības uz aizstāvību, jo tā nav (i) norādījusi jebkādu vai atbilstošu pamatojumu secinājumam par vienotu un turpinātu pārkāpumu visos maršrutos; (ii) definējusi apgalvotā pārkāpuma (apgalvoto pārkāpumu) veidu un apjomu ar tiesību normās prasīto precizitāti; (iii) izlabojusi iekšējo pretrunu starp vienoto un turpināto pārkāpumu un četriem atsevišķiem pārkāpumiem, kuras dēļ tika atcelts Komisijas 2010. gada 9. novembra Lēmums C (2010) 7694, final; un šie ir pietiekami pamati Lēmuma atcelšanai pilnībā.

| 3. | Ar trešo pamatu tiek apgalvota acīmredzama kļūda vērtējumā un acīmredzama kļūda tiesību piemērošanā saistībā ar to, ka valstu, kuras neietilpst ES vai EEZ, gaisa kuģiem nav iespējams veikt lidojumus maršrutos Eiropas iekšienē.
  Prasītājs apgalvo, ka Eiropas Komisija (i) apstrīdētā lēmuma 1. panta 1. un 4. punktā ir kļūdaini konstatējusi, ka prasītājs ir piedalījies pārkāpumā vai pārkāpumos maršrutos EEZ iekšienē un starp lidostām EEZ iekšienē un lidostām Šveicē, uz kurām tam nebija tiesisku iespēju sniegt kravu aviopārvadājumu pakalpojumus; (ii) nav ņēmusi vērā vai nav sapratusi starptautiskās un ES kārtības, ar ko regulē gaisa satiksmes tiesības; (iii) ir kļūdaini piemērojusi atbilstošo judikatūru, secinot, ka prasītajam nebija “nepārvaramu šķēršļu” sniegt pakalpojumus maršrutos Eiropas iekšienē un šādi kļūdaini identificējot prasītāju kā potenciālo konkurentu šajos maršrutos. Prasītājs apgalvo, ka katrā no tiem atsevišķi un visos kopā ir pieļautas acīmredzamas kļūdas tiesību piemērošanā, un tajos atsevišķi vai kopā ir ietverti pamati pilnīgai apstrīdētā lēmuma atcelšanai pilnībā, vai, pakārtoti, šī lēmuma 1. panta 1. un 4. punkta atcelšanai. |
| --- | --- |

3.

Ar trešo pamatu tiek apgalvota acīmredzama kļūda vērtējumā un acīmredzama kļūda tiesību piemērošanā saistībā ar to, ka valstu, kuras neietilpst ES vai EEZ, gaisa kuģiem nav iespējams veikt lidojumus maršrutos Eiropas iekšienē.

Prasītājs apgalvo, ka Eiropas Komisija (i) apstrīdētā lēmuma 1. panta 1. un 4. punktā ir kļūdaini konstatējusi, ka prasītājs ir piedalījies pārkāpumā vai pārkāpumos maršrutos EEZ iekšienē un starp lidostām EEZ iekšienē un lidostām Šveicē, uz kurām tam nebija tiesisku iespēju sniegt kravu aviopārvadājumu pakalpojumus; (ii) nav ņēmusi vērā vai nav sapratusi starptautiskās un ES kārtības, ar ko regulē gaisa satiksmes tiesības; (iii) ir kļūdaini piemērojusi atbilstošo judikatūru, secinot, ka prasītajam nebija “nepārvaramu šķēršļu” sniegt pakalpojumus maršrutos Eiropas iekšienē un šādi kļūdaini identificējot prasītāju kā potenciālo konkurentu šajos maršrutos. Prasītājs apgalvo, ka katrā no tiem atsevišķi un visos kopā ir pieļautas acīmredzamas kļūdas tiesību piemērošanā, un tajos atsevišķi vai kopā ir ietverti pamati pilnīgai apstrīdētā lēmuma atcelšanai pilnībā, vai, pakārtoti, šī lēmuma 1. panta 1. un 4. punkta atcelšanai.

| 4. | Ar ceturto pamatu tiek apgalvota acīmredzama kļūda tiesību piemērošanā un faktos attiecībā uz kompetenci.
  Prasītājs apgalvo, ka apstrīdētajā lēmumā ir pieļautas acīmredzama kļūda tiesību piemērošanā un faktos attiecībā uz (i) kļūdainu pamatošanos uz pilnīgi likumīgām darbībām trešās valsts maršrutos, lai pierādītu vai kvalificētu pārkāpumu maršrutos Eiropas iekšienē, kuros nav iespējams veikt pārkāpumu (pamati apstrīdētā lēmuma atcelšanai pilnībā); (ii) kļūdainu pieņēmumu par kompetenci par apgalvoto slepeno vienošanos “ienākošajā” satiksmē trešo valstu maršrutos (pamats apstrīdētā lēmuma atcelšanai pilnībā, vai, pakārtoti, tā 1. panta 2. un 3. punkta atcelšanai). |
| --- | --- |

4.

Ar ceturto pamatu tiek apgalvota acīmredzama kļūda tiesību piemērošanā un faktos attiecībā uz kompetenci.

Prasītājs apgalvo, ka apstrīdētajā lēmumā ir pieļautas acīmredzama kļūda tiesību piemērošanā un faktos attiecībā uz (i) kļūdainu pamatošanos uz pilnīgi likumīgām darbībām trešās valsts maršrutos, lai pierādītu vai kvalificētu pārkāpumu maršrutos Eiropas iekšienē, kuros nav iespējams veikt pārkāpumu (pamati apstrīdētā lēmuma atcelšanai pilnībā); (ii) kļūdainu pieņēmumu par kompetenci par apgalvoto slepeno vienošanos “ienākošajā” satiksmē trešo valstu maršrutos (pamats apstrīdētā lēmuma atcelšanai pilnībā, vai, pakārtoti, tā 1. panta 2. un 3. punkta atcelšanai).

| 5. | Ar piekto pamatu tiek apgalvota acīmredzama kļūda vērtējumā attiecībā uz pierādījumiem, kādi ir konstatēti pret prasītāju.
  Prasītājs apgalvo, ka Eiropas Komisija: (i) nav pareizi piemērojusi tiesību normas attiecībā uz vienotu un turpinātu pārkāpumu saistībā ar pierādījumiem; (ii) tā nav izveidojusi uzticamu pieradījumu bāzi, uz ko pamatoties, un lai varētu pierādīt pret prasītāju konstatētos faktus atbilstoši izvirzītajam juridiskajam standartam; un (iii) tā ir kļūdaini atteikusies piekrist tam, ka prasītājs atsauc tās nepareizi izveidoto iecietības pieteikumu un tā nav ņēmusi vērā šī atsaukuma sekas uz pierādījumiem, kādi ir konstatēti pret prasītāju; un šie pamati ir pietiekami apstrīdētā lēmuma atcelšanai pilnībā. |
| --- | --- |

5.

Ar piekto pamatu tiek apgalvota acīmredzama kļūda vērtējumā attiecībā uz pierādījumiem, kādi ir konstatēti pret prasītāju.

Prasītājs apgalvo, ka Eiropas Komisija: (i) nav pareizi piemērojusi tiesību normas attiecībā uz vienotu un turpinātu pārkāpumu saistībā ar pierādījumiem; (ii) tā nav izveidojusi uzticamu pieradījumu bāzi, uz ko pamatoties, un lai varētu pierādīt pret prasītāju konstatētos faktus atbilstoši izvirzītajam juridiskajam standartam; un (iii) tā ir kļūdaini atteikusies piekrist tam, ka prasītājs atsauc tās nepareizi izveidoto iecietības pieteikumu un tā nav ņēmusi vērā šī atsaukuma sekas uz pierādījumiem, kādi ir konstatēti pret prasītāju; un šie pamati ir pietiekami apstrīdētā lēmuma atcelšanai pilnībā.

| 6. | Ar sesto pamatu prasītājs atbilstoši pirmajam, otrajam, trešajam, ceturtajam un piektajam pamatam lūdz Vispārējo tiesu atcelt 3. pantā noteikto naudas sodu, vai, pakārtoti, būtiski samazināt naudas sodu, īstenojot savu neierobežoto jurisdikciju atbilstoši LESD 261. pantam, Regulas Nr. 1/2003 31. pantam un judikatūrai. |
| --- | --- |

6.

Ar sesto pamatu prasītājs atbilstoši pirmajam, otrajam, trešajam, ceturtajam un piektajam pamatam lūdz Vispārējo tiesu atcelt 3. pantā noteikto naudas sodu, vai, pakārtoti, būtiski samazināt naudas sodu, īstenojot savu neierobežoto jurisdikciju atbilstoši LESD 261. pantam, Regulas Nr. 1/2003 31. pantam un judikatūrai.

---

| 24.7.2017 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 239/56 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 239/56

---

Prasība, kas celta 2017. gada 26. maijā – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi/EUIPO – M. J. Dairies (“BBQLOUMI”)

(Lieta T-328/17)

(2017/C 239/69)

Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi (Nikosija, Kipra) (pārstāvji – S. Malynicz, QC, un V. Marsland, Solicitor)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: M. J. Dairies EOOD (Sofija, Bulgārija)

Informācija par procesu EUIPO

Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu “BBQLOUMI” – reģistrācijas pieteikums Nr. 13 069 034

Process EUIPO: iebildumu process

Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2017. gada 16. marta lēmums lietā R 497/2016-4

Prasītāja prasījumi:

| — | atcelt apstrīdēto lēmumu; |
| --- | --- |

—

atcelt apstrīdēto lēmumu;

| — | piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Izvirzītais pamats:

| — | Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums. |
| --- | --- |

—

Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.

---

| 24.7.2017 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 239/57 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 239/57

---

Prasība, kas celta 2017. gada 31. maijā – Cargolux Airlines/Komisija

(Lieta T-334/17)

(2017/C 239/70)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Cargolux Airlines International SA (Sandweiler, Luksemburga) (pārstāvji – G. Goeteyn, Solicitor, E. Aliende Rodríguez, advokāts, un C. Rawnsley, Barrister)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasītājas prasījumi:

| — | gadījumā, ja Vispārējā tiesa apmierinātu pirmo, otro, trešo vai ceturto pamatu, pilnībā atcelt Komisijas 2017. gada 17. marta Lēmuma C(2017) 1742, final, par LESD 101. panta, EEZ līguma 53. panta un Eiropas Kopienas un Šveices Konfederācijas Nolīguma par gaisa transportu 8. panta piemērošanu (Lieta COMP/39258-Kravu aviopārvadājumi) 1. panta 1. un 4. punktu, ciktāl tie attiecas uz Cargolux; |
| --- | --- |

—

gadījumā, ja Vispārējā tiesa apmierinātu pirmo, otro, trešo vai ceturto pamatu, pilnībā atcelt Komisijas 2017. gada 17. marta Lēmuma C(2017) 1742, final, par LESD 101. panta, EEZ līguma 53. panta un Eiropas Kopienas un Šveices Konfederācijas Nolīguma par gaisa transportu 8. panta piemērošanu (Lieta COMP/39258-Kravu aviopārvadājumi) 1. panta 1. un 4. punktu, ciktāl tie attiecas uz Cargolux;

| — | gadījumā, ja Vispārējā tiesa apmierinātu piekto pamatu,






  — | pilnībā atcelt 1. panta 1. punktu, vai, ja 1. panta 1. punkts netiktu atcelts, pilnībā, atcelt 1. panta 1. punktu: (i) ciktāl tas attiecas uz Drošības piemaksu un komisijas maksām; (ii) ciktāl tas attiecas uz laikposmu no 2001. gada 22. janvāra līdz 2002. gada beigām; un (iii) ciktāl tajā ir izdarīti jebkādi secinājumi par iesaisti karteļu darbībā, kā šīs jēdziens parasti tika saprasts agrākais pirms 2005. gada 10. jūnija; |
| --- | --- | --- |

—

gadījumā, ja Vispārējā tiesa apmierinātu piekto pamatu,

—

pilnībā atcelt 1. panta 1. punktu, vai, ja 1. panta 1. punkts netiktu atcelts, pilnībā, atcelt 1. panta 1. punktu: (i) ciktāl tas attiecas uz Drošības piemaksu un komisijas maksām; (ii) ciktāl tas attiecas uz laikposmu no 2001. gada 22. janvāra līdz 2002. gada beigām; un (iii) ciktāl tajā ir izdarīti jebkādi secinājumi par iesaisti karteļu darbībā, kā šīs jēdziens parasti tika saprasts agrākais pirms 2005. gada 10. jūnija;

| — | pilnībā atcelt 1. panta 2. punktu, vai, ja 1. panta 2. punkts netiktu pilnībā atcelts, atcelt 1. panta 2. punktu: (i) ciktāl tas attiecas uz drošības piemaksām un komisijas maksām; (ii) ciktāl tajā ir izdarīti jebkādi secinājumi par iesaisti karteļu darbībā, kā šīs jēdziens parasti tika saprasts agrākais pirms 2005. gada 10. jūnija; |
| --- | --- |

—

pilnībā atcelt 1. panta 2. punktu, vai, ja 1. panta 2. punkts netiktu pilnībā atcelts, atcelt 1. panta 2. punktu: (i) ciktāl tas attiecas uz drošības piemaksām un komisijas maksām; (ii) ciktāl tajā ir izdarīti jebkādi secinājumi par iesaisti karteļu darbībā, kā šīs jēdziens parasti tika saprasts agrākais pirms 2005. gada 10. jūnija;

| — | pilnībā atcelt 1. panta 3. un 4. punktu. |
| --- | --- |

—

pilnībā atcelt 1. panta 3. un 4. punktu.

| — | gadījumā, ja Vispārējā tiesa apmierinātu sesto pamatu, atcelt apstrīdētā lēmuma 1. panta 2. un 3. punktu, ciktāl tajos ir minēts, ka Cargolux ir piedalījusies jebkādā pārkāpumā saistībā ar ienākošajiem maršrutiem (piemēram, no trešās valsts ES iekšienē, vai Islandē un Norvēģijā); |
| --- | --- |

—

gadījumā, ja Vispārējā tiesa apmierinātu sesto pamatu, atcelt apstrīdētā lēmuma 1. panta 2. un 3. punktu, ciktāl tajos ir minēts, ka Cargolux ir piedalījusies jebkādā pārkāpumā saistībā ar ienākošajiem maršrutiem (piemēram, no trešās valsts ES iekšienē, vai Islandē un Norvēģijā);

| — | atcelt 3. pantā Cargolux uzlikto naudas sodu un, ja Vispārējā tiesa neatceļ naudas sodu pilnībā, būtiski to samazināt atbilstoši tās neierobežotajai jurisdikcijai; |
| --- | --- |

—

atcelt 3. pantā Cargolux uzlikto naudas sodu un, ja Vispārējā tiesa neatceļ naudas sodu pilnībā, būtiski to samazināt atbilstoši tās neierobežotajai jurisdikcijai;

| — | izdot nepieciešamos rīkojumus attiecībā uz 4. pantu, ciktāl tie attiecas uz Cargolux; |
| --- | --- |

—

izdot nepieciešamos rīkojumus attiecībā uz 4. pantu, ciktāl tie attiecas uz Cargolux;

| — | piespriest Komisijai atlīdzināt Cargolux izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai atlīdzināt Cargolux izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītāja izvirza septiņus pamatus.

| 1. | Ar pirmo pamatu tiek apgalvota acīmredzama kļūda novērtējumā, jo Komisija ir rīkojusies ultra vires, pamatodamās uz pierādījumiem par maršrutiem un laikposmiem, attiecībā uz ko tai nebija kompetences.






  — | Prasītāja apgalvo, ka Komisija ir nepamatoti paplašinājusi savu kompetenci, pamatodamās uz pierādījumiem, kuri bija agrāki par: (a) 2004. gada 1. maiju saistībā ar maršrutiem ES-trešās valstis; (b) 2005. gada 19. maiju saistībā ar maršrutiem EEZ (valstis, kas nav ES dalībvalstis)–trešās valstis; un (c) 2002. gada 1. jūniju saistībā ar maršrutiem ES-Šveice, lai pamatotu tās konstatējumu par LESD 101. panta un EEZ līguma 53. panta pārkāpumu saistībā ar maršrutiem EEZ iekšienē. |
| --- | --- | --- |

1.

Ar pirmo pamatu tiek apgalvota acīmredzama kļūda novērtējumā, jo Komisija ir rīkojusies ultra vires, pamatodamās uz pierādījumiem par maršrutiem un laikposmiem, attiecībā uz ko tai nebija kompetences.

—

Prasītāja apgalvo, ka Komisija ir nepamatoti paplašinājusi savu kompetenci, pamatodamās uz pierādījumiem, kuri bija agrāki par: (a) 2004. gada 1. maiju saistībā ar maršrutiem ES-trešās valstis; (b) 2005. gada 19. maiju saistībā ar maršrutiem EEZ (valstis, kas nav ES dalībvalstis)–trešās valstis; un (c) 2002. gada 1. jūniju saistībā ar maršrutiem ES-Šveice, lai pamatotu tās konstatējumu par LESD 101. panta un EEZ līguma 53. panta pārkāpumu saistībā ar maršrutiem EEZ iekšienē.

| 2. | Ar otro pamatu tiek apgalvots būtisks procedūras pārkāpums, tiesību uz aizstāvību pārkāpums un acīmredzama kļūda vērtējumā, jo Komisija ir pārkāpusi būtiskus procedūras noteikumus un prasītājas tiesības uz aizstāvību, nepieņemdama jaunu paziņojumu par iebildumiem pirms jauna lēmuma pieņemšanas.






  — | Prasītāja apgalvo, ka Komisija ir kļūdījusies, secinādama, ka nebija jāpieņem jauns paziņojums par iebildumiem pirms apstrīdētā lēmuma pieņemšanas no jauna, šādi pārkāpjot prasītājas tiesības uz aizstāvību. |
| --- | --- | --- |

2.

Ar otro pamatu tiek apgalvots būtisks procedūras pārkāpums, tiesību uz aizstāvību pārkāpums un acīmredzama kļūda vērtējumā, jo Komisija ir pārkāpusi būtiskus procedūras noteikumus un prasītājas tiesības uz aizstāvību, nepieņemdama jaunu paziņojumu par iebildumiem pirms jauna lēmuma pieņemšanas.

—

Prasītāja apgalvo, ka Komisija ir kļūdījusies, secinādama, ka nebija jāpieņem jauns paziņojums par iebildumiem pirms apstrīdētā lēmuma pieņemšanas no jauna, šādi pārkāpjot prasītājas tiesības uz aizstāvību.

| 3. | Ar trešo pamatu tiek apgalvota kļūda tiesību piemērošanā un acīmredzama kļūda vērtējumā, jo Komisija nav izdarījusi nepieciešamo vērtējumu par tiesiskajiem un ekonomiskajiem apstākļiem, lai pamatoti izdarītu secinājumu par pārkāpumu mērķa dēļ. |
| --- | --- |

3.

Ar trešo pamatu tiek apgalvota kļūda tiesību piemērošanā un acīmredzama kļūda vērtējumā, jo Komisija nav izdarījusi nepieciešamo vērtējumu par tiesiskajiem un ekonomiskajiem apstākļiem, lai pamatoti izdarītu secinājumu par pārkāpumu mērķa dēļ.

| 4. | Ar ceturto pamatu tiek apgalvots būtisks procedūras pārkāpums, pienākuma norādīt pamatojumu neizpilde, tiesību uz aizstāvību pārkāpums un acīmredzama kļūda vērtējumā par tiesībām un faktiem, jo Komisija nav pietiekami konkrēti identificējusi apgalvotā LESD 101. panta un citu atbilstošo tiesību normu pārkāpuma apmēru un parametrus.






  — | Prasītāja apgalvo, ka pārāk plaša vienota un turpināta pārkāpuma koncepta piemērošana ir novedusi pie neatgriezeniskas pārkāpuma apmēra sagrozīšanas, tādējādi, ka nav iespējams noteikt tā saturu. |
| --- | --- | --- |

4.

Ar ceturto pamatu tiek apgalvots būtisks procedūras pārkāpums, pienākuma norādīt pamatojumu neizpilde, tiesību uz aizstāvību pārkāpums un acīmredzama kļūda vērtējumā par tiesībām un faktiem, jo Komisija nav pietiekami konkrēti identificējusi apgalvotā LESD 101. panta un citu atbilstošo tiesību normu pārkāpuma apmēru un parametrus.

—

Prasītāja apgalvo, ka pārāk plaša vienota un turpināta pārkāpuma koncepta piemērošana ir novedusi pie neatgriezeniskas pārkāpuma apmēra sagrozīšanas, tādējādi, ka nav iespējams noteikt tā saturu.

| 5. | Ar piekto pamatu tiek apgalvota acīmredzama kļūda vērtējumā, jo Komisija nav norādījusi uzticamus pierādījumus, uz ko tā pamatojas savu secinājumu izdarīšanai atbilstoši izvirzītajam tiesiskajam standartam.






  — | Prasītāja apgalvo, ka apstrīdētajā lēmumā ir pieļautas kļūdas faktos un izdarīti kļūdaini novērtējumi saistībā ar visiem trīs apgalvoto vienoto un turpināto pārkāpumu veidojošiem elementiem (par degvielas piemaksu, drošības piemaksu un komisijas maksām). Prasītāja apgalvo, ka Komisija turklāt ir nepareizi piemērojusi vienota un turpināta pārkāpuma konceptu, tādējādi ka tajā var iekļaut jebko, kas tai ļāva kā “pierādījumus” iesniegt savā starpā nesaistītu faktu un kontaktu kopumu, ieskaitot rīcību, kas ir likumīga, vai kam nav nozīmes šajā lietā. |
| --- | --- | --- |

5.

Ar piekto pamatu tiek apgalvota acīmredzama kļūda vērtējumā, jo Komisija nav norādījusi uzticamus pierādījumus, uz ko tā pamatojas savu secinājumu izdarīšanai atbilstoši izvirzītajam tiesiskajam standartam.

—

Prasītāja apgalvo, ka apstrīdētajā lēmumā ir pieļautas kļūdas faktos un izdarīti kļūdaini novērtējumi saistībā ar visiem trīs apgalvoto vienoto un turpināto pārkāpumu veidojošiem elementiem (par degvielas piemaksu, drošības piemaksu un komisijas maksām). Prasītāja apgalvo, ka Komisija turklāt ir nepareizi piemērojusi vienota un turpināta pārkāpuma konceptu, tādējādi ka tajā var iekļaut jebko, kas tai ļāva kā “pierādījumus” iesniegt savā starpā nesaistītu faktu un kontaktu kopumu, ieskaitot rīcību, kas ir likumīga, vai kam nav nozīmes šajā lietā.

| 6. | Ar sesto pamatu tiek apgalvota acīmredzama kļūda tiesību piemērošanā, jo Komisija ir kļūdaini novērtējusi kompetenci attiecībā uz apgalvoto pretkonkurences koordināciju saistībā ar lidojumiem no trešo valstu lidostām uz lidostām EEZ iekšienē un tā ir kļūdījusies tiesību piemērošanā, jo šādas darbības neietilpst LESD 101. panta un EEZ līguma 53. panta teritoriālajā piemērošanas jomā. |
| --- | --- |

6.

Ar sesto pamatu tiek apgalvota acīmredzama kļūda tiesību piemērošanā, jo Komisija ir kļūdaini novērtējusi kompetenci attiecībā uz apgalvoto pretkonkurences koordināciju saistībā ar lidojumiem no trešo valstu lidostām uz lidostām EEZ iekšienē un tā ir kļūdījusies tiesību piemērošanā, jo šādas darbības neietilpst LESD 101. panta un EEZ līguma 53. panta teritoriālajā piemērošanas jomā.

| 7. | Septītais pamats ir saistīts ar lūgumu pārskatīt naudas sodu atbilstoši Vispārējās tiesas neierobežotajai jurisdikcijai, ar to tiek apgalvota acīmredzama kļūda vērtējumā un samērīguma principa pārkāpums.






  — | Prasītāja apgalvo, ka Komisija ir kļūdaini noteikusi pārdošanas ienākumu vērtību, kļūdaini ņemdama vērā ienākošos lidojumus un tā lielā mērā ir pārspīlējusi apgalvotā pārkāpumu kopējo smagumu. Attiecībā uz prasītāju Komisija ir kļūdaini novērtējusi apgalvotā pārkāpuma smagumu un ilgumu un tā ir kļūdaini noraidījusi atbildību mīkstinošus apstākļus. |
| --- | --- | --- |

7.

Septītais pamats ir saistīts ar lūgumu pārskatīt naudas sodu atbilstoši Vispārējās tiesas neierobežotajai jurisdikcijai, ar to tiek apgalvota acīmredzama kļūda vērtējumā un samērīguma principa pārkāpums.

—

Prasītāja apgalvo, ka Komisija ir kļūdaini noteikusi pārdošanas ienākumu vērtību, kļūdaini ņemdama vērā ienākošos lidojumus un tā lielā mērā ir pārspīlējusi apgalvotā pārkāpumu kopējo smagumu. Attiecībā uz prasītāju Komisija ir kļūdaini novērtējusi apgalvotā pārkāpuma smagumu un ilgumu un tā ir kļūdaini noraidījusi atbildību mīkstinošus apstākļus.

---

| 24.7.2017 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 239/59 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 239/59

---

Prasība, kas celta 2017. gada 30. maijā – Help – Hilfe zur Selbsthilfe/Komisija

(Lieta T-335/17)

(2017/C 239/71)

Tiesvedības valoda – vācu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Help – Hilfe zur Selbsthilfe e.V. (Bonna, Vācija) (pārstāvji – V. Jungkind un P. Cramer, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasītājas prasījumi:

| — | atcelt atbildētājas 2017. gada 21. marta lēmumu (Ares(2017)1515573), ar ko tiek pieprasīts atmaksāt daļu atbalsta projektam Food Security Promotion for very food insecure farming households in Zimbabwe (ECHO/ZWE/BUD/2009/02002) piešķirto līdzekļu EUR 643 627,72 apmērā, kā arī ar to pamatoto 2017. gada 7. aprīļa maksājuma pieprasījumu (Nr. 3241705513), ar ko atbildētāja pieprasīja pirmās daļas EUR 321 813,86 apmērā atmaksu, un |
| --- | --- |

—

atcelt atbildētājas 2017. gada 21. marta lēmumu (Ares(2017)1515573), ar ko tiek pieprasīts atmaksāt daļu atbalsta projektam Food Security Promotion for very food insecure farming households in Zimbabwe (ECHO/ZWE/BUD/2009/02002) piešķirto līdzekļu EUR 643 627,72 apmērā, kā arī ar to pamatoto 2017. gada 7. aprīļa maksājuma pieprasījumu (Nr. 3241705513), ar ko atbildētāja pieprasīja pirmās daļas EUR 321 813,86 apmērā atmaksu, un

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītāja izvirza trīs pamatus.

| 1. | Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka atbildētājas norādītās darbības neesot materiālo tiesību normu pārkāpums






  — | Prasītājas darbības, pret kurām iebilst atbildētāja, piešķirot divu līgumu slēgšanas tiesības par lauksaimniecības preču piegādi, neesot pretrunā atbilstošajām materiālo tiesību normām par konkursa procedūru īstenošanu humāno projektu ietvaros. It īpaši tas esot atbilstoši imperatīvajiem publiskā iepirkuma principiem saskaņā ar 2009. gada ES Finanšu regulas īstenošanas noteikumu 184. panta 1. punktu un 2008. gada Partnerības pamatnolīguma ES un nevalstisko organizāciju sadarbībai humānās palīdzības jomā IV pielikumā ietvertās kārtības un procedūru (Rules and Procedures) 2. panta 3. punktu. |
| --- | --- | --- |

1.

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka atbildētājas norādītās darbības neesot materiālo tiesību normu pārkāpums

—

Prasītājas darbības, pret kurām iebilst atbildētāja, piešķirot divu līgumu slēgšanas tiesības par lauksaimniecības preču piegādi, neesot pretrunā atbilstošajām materiālo tiesību normām par konkursa procedūru īstenošanu humāno projektu ietvaros. It īpaši tas esot atbilstoši imperatīvajiem publiskā iepirkuma principiem saskaņā ar 2009. gada ES Finanšu regulas īstenošanas noteikumu 184. panta 1. punktu un 2008. gada Partnerības pamatnolīguma ES un nevalstisko organizāciju sadarbībai humānās palīdzības jomā IV pielikumā ietvertās kārtības un procedūru (Rules and Procedures) 2. panta 3. punktu.

| — | Turklāt kritizētās darbības neesot pretrunā Partnerības pamatnolīguma III pielikuma vispārējo noteikumu 23. panta 4. punktā ietvertajam dokumentēšanas pienākumam. |
| --- | --- |

—

Turklāt kritizētās darbības neesot pretrunā Partnerības pamatnolīguma III pielikuma vispārējo noteikumu 23. panta 4. punktā ietvertajam dokumentēšanas pienākumam.

| 2. | Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka nav citu pamatu summas atgūšanai.






  — | Neesot arī citu pamatu finanšu palīdzības atgūšanai. Prasītājas izraudzītie uzņēmumi pasūtītās preces esot piegādājuši laikus, pilnā apmērā un labā kvalitātē. Prasītāja turklāt palīdzības projektu esot veiksmīgi īstenojusi, ko apstiprina četri neatkarīgi vērtētāji. |
| --- | --- | --- |

2.

Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka nav citu pamatu summas atgūšanai.

—

Neesot arī citu pamatu finanšu palīdzības atgūšanai. Prasītājas izraudzītie uzņēmumi pasūtītās preces esot piegādājuši laikus, pilnā apmērā un labā kvalitātē. Prasītāja turklāt palīdzības projektu esot veiksmīgi īstenojusi, ko apstiprina četri neatkarīgi vērtētāji.

| — | Neesot konstatēta arī prasītājas darbinieku sodāma rīcība. Bonnas prokuratūra aizdomu neesamības dēļ izmeklēšanu neesot uzsākusi. |
| --- | --- |

—

Neesot konstatēta arī prasītājas darbinieku sodāma rīcība. Bonnas prokuratūra aizdomu neesamības dēļ izmeklēšanu neesot uzsākusi.

| 3. | Ar trešo pamatu (pakārtoti) tiek apgalvots, ka ir notikusi rīcības brīvības neizmantošana un pieļauts nesamērīgums






  — | Atbildētāja lēmumu par piešķirtās finanšu palīdzības atgūšanu esot pieņēmusi, balstoties uz maldīgu pieņēmumu, ka tai ir piemērojama saistoša Eiropas Krāpšanas apkarošanas biroja (OLAF) rekomendācija par atgūšanu. Tas esot uzskatams par atbildētājas rīcības brīvības neizmantošanu, kā rezultātā atgūšana ir prettiesiska. |
| --- | --- | --- |

3.

Ar trešo pamatu (pakārtoti) tiek apgalvots, ka ir notikusi rīcības brīvības neizmantošana un pieļauts nesamērīgums

—

Atbildētāja lēmumu par piešķirtās finanšu palīdzības atgūšanu esot pieņēmusi, balstoties uz maldīgu pieņēmumu, ka tai ir piemērojama saistoša Eiropas Krāpšanas apkarošanas biroja (OLAF) rekomendācija par atgūšanu. Tas esot uzskatams par atbildētājas rīcības brīvības neizmantošanu, kā rezultātā atgūšana ir prettiesiska.

| — | Turklāt visas daļas EUR 643 627,27 apmērā atgūšana esot pretrunā samērīguma principam atbilstoši LESD 5. panta 4. punktam. Tas pārsniedzot budžeta aizsardzībai nepieciešamā robežas un īpaši ņemot vērā palīdzības projekta veiksmīgo īstenošanu tas neesot samērīgs ar izrietošo slogu prasītājai. |
| --- | --- |

—

Turklāt visas daļas EUR 643 627,27 apmērā atgūšana esot pretrunā samērīguma principam atbilstoši LESD 5. panta 4. punktam. Tas pārsniedzot budžeta aizsardzībai nepieciešamā robežas un īpaši ņemot vērā palīdzības projekta veiksmīgo īstenošanu tas neesot samērīgs ar izrietošo slogu prasītājai.

---

| 24.7.2017 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 239/60 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 239/60

---

Prasība, kas celta 2017. gada 31. maijā – Shenzhen Jiayz Photo Industrial/EUIPO – Seven (“sevenoak”)

(Lieta T-339/17)

(2017/C 239/72)

Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Shenzhen Jiayz Photo Industrial Ltd (Shenzhen, Ķīna) (pārstāvis – M. de Arpe Tejero, advokāts)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Seven SpA (Leinì, Itālija)

Informācija par procesu EUIPO

Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu “SEVENOAK” – reģistrācijas pieteikums Nr. 13 521 125

Process EUIPO: iebildumu process

Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2017. gada 23. marta lēmums lietā R 1326/2016-1

Prasītājas prasījumi:

| — | atcelt apstrīdēto lēmumu; |
| --- | --- |

—

atcelt apstrīdēto lēmumu;

| — | apmierināt Eiropas Savienības preču zīmes “SEVENOAK” reģistrācijas pieteikumu Nr. 13 521 125 attiecībā uz visām pieteikumā norādītajām precēm; |
| --- | --- |

—

apmierināt Eiropas Savienības preču zīmes “SEVENOAK” reģistrācijas pieteikumu Nr. 13 521 125 attiecībā uz visām pieteikumā norādītajām precēm;

| — | piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Izvirzītais pamats:

| — | Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums. |
| --- | --- |

—

Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.

---

| 24.7.2017 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 239/60 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 239/60

---

Prasība, kas celta 2017. gada 30. maijā – Japan Airlines/Komisija

(Lieta T-340/17)

(2017/C 239/73)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Japan Airlines Co. Ltd (Tokija, Japāna) (pārstāvji – J.-F. Bellis un K. Van Hove, advokāti, un R. Burton, Solicitor)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasītāja prasījumi:

| — | pilnībā atcelt Komisijas 2017. gada 17. marta Lēmumu C(2017) 1742, final, par LESD 101. panta, EEZ līguma 53. panta un Eiropas Kopienas un Šveices Konfederācijas Nolīguma par gaisa transportu 8. panta piemērošanu (Lieta COMP/39258 – Kravu aviopārvadājumi), vai ciktāl tas attiecas uz prasītāju; |
| --- | --- |

—

pilnībā atcelt Komisijas 2017. gada 17. marta Lēmumu C(2017) 1742, final, par LESD 101. panta, EEZ līguma 53. panta un Eiropas Kopienas un Šveices Konfederācijas Nolīguma par gaisa transportu 8. panta piemērošanu (Lieta COMP/39258 – Kravu aviopārvadājumi), vai ciktāl tas attiecas uz prasītāju;

| — | atcelt, vai, pakārtoti, būtiski samazināt naudas soda apmēru; |
| --- | --- |

—

atcelt, vai, pakārtoti, būtiski samazināt naudas soda apmēru;

| — | piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītājs izvirza vienpadsmit pamatus.

| 1. | Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pārkāpusi ne bis in idem principu un LESD 266. pantu, secinādama, ka prasītājs ir atbildīgs par tādiem pārkāpuma aspektiem, par kuriem Komisija bija atbrīvojusi prasītāju no atbildības ar 2010. gada Lēmumu, un katrā ziņā tā ir pārkāpusi piemērojamo ierobežojuma termiņu, noteikdama prasītājam naudas sodu saistībā ar šiem aspektiem un tā nav pierādījusi, ka pastāv leģitīmas intereses, lai izdarītu formālus secinājumus par pārkāpumu saistībā ar šiem aspektiem. |
| --- | --- |

1.

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pārkāpusi ne bis in idem principu un LESD 266. pantu, secinādama, ka prasītājs ir atbildīgs par tādiem pārkāpuma aspektiem, par kuriem Komisija bija atbrīvojusi prasītāju no atbildības ar 2010. gada Lēmumu, un katrā ziņā tā ir pārkāpusi piemērojamo ierobežojuma termiņu, noteikdama prasītājam naudas sodu saistībā ar šiem aspektiem un tā nav pierādījusi, ka pastāv leģitīmas intereses, lai izdarītu formālus secinājumus par pārkāpumu saistībā ar šiem aspektiem.

| 2. | Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pārkāpusi nediskriminācijas principu, atkārtoti pieņemot apstrīdēto lēmumu, jo prasītājs atrodas nelabvēlīgākā situācijā, nekā citi 2010. gada Lēmuma adresāti, pret kuriem šis lēmums ir kļuvis galīgs un saistošs. |
| --- | --- |

2.

Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pārkāpusi nediskriminācijas principu, atkārtoti pieņemot apstrīdēto lēmumu, jo prasītājs atrodas nelabvēlīgākā situācijā, nekā citi 2010. gada Lēmuma adresāti, pret kuriem šis lēmums ir kļuvis galīgs un saistošs.

| 3. | Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pārkāpusi LESD 101. pantu un EEZ līguma 53. pantu un savas kompetences apmēru, kā arī prasītāja tiesības uz aizstāvību, secinot, ka prasītājs ir atbildīgs pārkāpumu maršrutos EEZ iekšienē un maršrutos ES-Šveice par laikposmu, kurā Komisijai nebija pilnvaru piemērot LESD 101. pantu un EEZ līguma 53. pantu saistībā ar aviolīnijām, kuras veic lidojumus vienīgi EEZ-trešo valstu maršrutos un līdz ar to prasītāja rīcība EEZ-trešo valstu maršrutos bija likumīga. |
| --- | --- |

3.

Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pārkāpusi LESD 101. pantu un EEZ līguma 53. pantu un savas kompetences apmēru, kā arī prasītāja tiesības uz aizstāvību, secinot, ka prasītājs ir atbildīgs pārkāpumu maršrutos EEZ iekšienē un maršrutos ES-Šveice par laikposmu, kurā Komisijai nebija pilnvaru piemērot LESD 101. pantu un EEZ līguma 53. pantu saistībā ar aviolīnijām, kuras veic lidojumus vienīgi EEZ-trešo valstu maršrutos un līdz ar to prasītāja rīcība EEZ-trešo valstu maršrutos bija likumīga.

| 4. | Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pārkāpusi LESD 101. pantu un EEZ līguma 53. pantu, secinādama, ka prasītājs ir piedalījies vienotā un turpinātā pārkāpumā, kurā ietilpa maršruti, kuros prasītājs neveica lidojumus, un attiecībā uz kuriem prasītajam katrā ziņā nebija tiesību tos veikt. |
| --- | --- |

4.

Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pārkāpusi LESD 101. pantu un EEZ līguma 53. pantu, secinādama, ka prasītājs ir piedalījies vienotā un turpinātā pārkāpumā, kurā ietilpa maršruti, kuros prasītājs neveica lidojumus, un attiecībā uz kuriem prasītajam katrā ziņā nebija tiesību tos veikt.

| 5. | Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pārkāpusi LESD 101. pantu un EEZ līguma 53. pantu, īstenodama jurisdikciju par ienākošajiem kravas aviopārvadājumiem EEZ-trešo valstu maršrutos, jo šādi pakalpojumi tiek pārdoti pircējiem, kas atrodas ārpus EEZ. |
| --- | --- |

5.

Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pārkāpusi LESD 101. pantu un EEZ līguma 53. pantu, īstenodama jurisdikciju par ienākošajiem kravas aviopārvadājumiem EEZ-trešo valstu maršrutos, jo šādi pakalpojumi tiek pārdoti pircējiem, kas atrodas ārpus EEZ.

| 6. | Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pārkāpusi prasītāja tiesības uz aizstāvību un nediskriminācijas un samērīguma principus, atšķirīgiem pārvadātajiem piemērodama atšķirīgus pierādījumu standartus. |
| --- | --- |

6.

Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pārkāpusi prasītāja tiesības uz aizstāvību un nediskriminācijas un samērīguma principus, atšķirīgiem pārvadātajiem piemērodama atšķirīgus pierādījumu standartus.

| 7. | Ar septīto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pārkāpusi 2006. gada Pamatnostādnes naudas soda aprēķināšanai (1) un samērīguma principu, iekļaujot atbilstošo pārdošanas ienākumu vērtību, ko izmanto par pamatu naudas soda aprēķināšanai, ienākumos, kuri tiek gūti no tādiem kravas aviopārvadājumu pakalpojumu cenu elementiem, kas nav saistīti ar pārkāpumu, kas ir izklāstīts apstrīdētajā lēmumā. |
| --- | --- |

7.

Ar septīto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pārkāpusi 2006. gada Pamatnostādnes naudas soda aprēķināšanai (1) un samērīguma principu, iekļaujot atbilstošo pārdošanas ienākumu vērtību, ko izmanto par pamatu naudas soda aprēķināšanai, ienākumos, kuri tiek gūti no tādiem kravas aviopārvadājumu pakalpojumu cenu elementiem, kas nav saistīti ar pārkāpumu, kas ir izklāstīts apstrīdētajā lēmumā.

| 8. | Ar astoto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pārkāpusi 2006. gada Pamatnostādnes naudas soda aprēķināšanai un tiesiskās paļāvības principu, iekļaujot atbilstošo pārdošanas ienākumu vērtību, ko izmanto par pamatu naudas soda aprēķināšanai, ienākumos, kuri tiek gūti no kravas aviopārvadājumu pakalpojumiem ienākošajos maršrutos starp EEZ valstīm un trešajām valstīm. |
| --- | --- |

8.

Ar astoto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pārkāpusi 2006. gada Pamatnostādnes naudas soda aprēķināšanai un tiesiskās paļāvības principu, iekļaujot atbilstošo pārdošanas ienākumu vērtību, ko izmanto par pamatu naudas soda aprēķināšanai, ienākumos, kuri tiek gūti no kravas aviopārvadājumu pakalpojumiem ienākošajos maršrutos starp EEZ valstīm un trešajām valstīm.

| 9. | Ar devīto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pārkāpusi samērīguma principu, līdz 15 % ierobežodama prasītājam piešķirto naudas soda samazinājumu, uz ko tam ir tiesības saskaņā ar tiesību normām. |
| --- | --- |

9.

Ar devīto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pārkāpusi samērīguma principu, līdz 15 % ierobežodama prasītājam piešķirto naudas soda samazinājumu, uz ko tam ir tiesības saskaņā ar tiesību normām.

| 10. | Ar desmito pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pārkāpusi nediskriminācijas un samērīguma principus, kā arī prasītāja tiesības uz aizstāvību, nepiešķirot prasītajam naudas soda samazinājumu 10 % apmērā par ierobežoto dalību pārkāpumā, lai gan apstrīdētajā lēmumā un 2010. gada Lēmumā šāds samazinājums tika piešķirts citiem adresātiem, kuri atrodas objektīvi salīdzināmā situācijā ar prasītāju. |
| --- | --- |

10.

Ar desmito pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pārkāpusi nediskriminācijas un samērīguma principus, kā arī prasītāja tiesības uz aizstāvību, nepiešķirot prasītajam naudas soda samazinājumu 10 % apmērā par ierobežoto dalību pārkāpumā, lai gan apstrīdētajā lēmumā un 2010. gada Lēmumā šāds samazinājums tika piešķirts citiem adresātiem, kuri atrodas objektīvi salīdzināmā situācijā ar prasītāju.

| 11. | Ar vienpadsmito pamatu tiek apgalvots, ka Vispārējai tiesai ir jāizmanto tās neierobežotā jurisdikcija un būtiski jāsamazina naudas sods. |
| --- | --- |

11.

Ar vienpadsmito pamatu tiek apgalvots, ka Vispārējai tiesai ir jāizmanto tās neierobežotā jurisdikcija un būtiski jāsamazina naudas sods.

---

(1)  Pamatnostādnes naudas soda aprēķināšanai, piemērojot Regulas Nr. 1/2003 23. panta 2. punkta a) apakšpunktu (OV 2006, C 210, 2. lpp.).

---

| 24.7.2017 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 239/62 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 239/62

---

Prasība, kas celta 2017. gada 31. maijā – British Airways/Komisija

(Lieta T-341/17)

(2017/C 239/74)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: British Airways plc (Harmondsworth, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji – J. Turner, QC, R. O’Donoghue, Barrister, un A. Lyle Smythe, Solicitor)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasītājas prasījumi:

| — | pilnībā vai daļēji atcelt Komisijas 2017. gada 17. marta Lēmumu C(2017) 1742 final par LESD 101. panta, EEZ līguma 53. panta un Eiropas Kopienas un Šveices Konfederācijas Nolīguma par gaisa transportu 8. panta piemērošanu (lieta AT.39258 – Kravu aviopārvadājumi); |
| --- | --- |

—

pilnībā vai daļēji atcelt Komisijas 2017. gada 17. marta Lēmumu C(2017) 1742 final par LESD 101. panta, EEZ līguma 53. panta un Eiropas Kopienas un Šveices Konfederācijas Nolīguma par gaisa transportu 8. panta piemērošanu (lieta AT.39258 – Kravu aviopārvadājumi);

| — | turklāt vai pakārtoti – Vispārējai tiesai, īstenojot neierobežoto kompetenci, atcelt vai samazināt prasītājai ar apstrīdēto lēmumu uzlikto naudas sodu; |
| --- | --- |

—

turklāt vai pakārtoti – Vispārējai tiesai, īstenojot neierobežoto kompetenci, atcelt vai samazināt prasītājai ar apstrīdēto lēmumu uzlikto naudas sodu;

| — | piespriest Komisijai atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatojumam prasītāja izvirza deviņus pamatus.

| 1. | Saistībā ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot kļūdījusies tiesību piemērošanā, un/vai pārkāpusi būtisku procesuālo prasību, pieņemot lēmumu par pārkāpumu, kas esot balstīts uz diviem atšķirīgiem atbilstošo faktisko un juridisko apstākļu vērtējumiem, un līdz ar to esot neskaidrs, pretrunā tiesiskās drošības principam un tāds, kas varētu radīt sajaukšanas iespēju ES tiesību sistēmas ietvaros. |
| --- | --- |

1.

Saistībā ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot kļūdījusies tiesību piemērošanā, un/vai pārkāpusi būtisku procesuālo prasību, pieņemot lēmumu par pārkāpumu, kas esot balstīts uz diviem atšķirīgiem atbilstošo faktisko un juridisko apstākļu vērtējumiem, un līdz ar to esot neskaidrs, pretrunā tiesiskās drošības principam un tāds, kas varētu radīt sajaukšanas iespēju ES tiesību sistēmas ietvaros.

| 2. | Saistībā ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot rīkojusies, pārkāpjot savu LESD 266. pantā ietverto pienākumu, kad īstenojusi pasākumu, lai novērstu Vispārējās tiesas spriedumā lietā T-48/11 konstatētās būtiskās kļūdas, un atkārtoti pieņēmusi lēmumu attiecībā uz prasītāju, tādejādi palielinot pieļauto kļūdu skaitu, nevis tās labojot. |
| --- | --- |

2.

Saistībā ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot rīkojusies, pārkāpjot savu LESD 266. pantā ietverto pienākumu, kad īstenojusi pasākumu, lai novērstu Vispārējās tiesas spriedumā lietā T-48/11 konstatētās būtiskās kļūdas, un atkārtoti pieņēmusi lēmumu attiecībā uz prasītāju, tādejādi palielinot pieļauto kļūdu skaitu, nevis tās labojot.

| 3. | Saistībā ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot kļūdījusies tiesību piemērošanā, un/vai pārkāpusi būtisku procesuālo prasību, nenorādot pietiekamu pamatojumu attiecībā uz naudas soda uzlikšanu prasītājai. Prasītāja uzskata, ka naudas soda uzlikšana esot bijusi balstīta uz pārkāpumu konstatējumiem, kuri neietilpst attiecīgajā pasākumā, un kuri atšķiras no attiecīgajā pasākumā iekļautajiem. Prasītāja papildus vai pakārtoti norāda, ka Komisija šajā jautājumā esot rīkojusies, pārsniedzot savu kompetenci. |
| --- | --- |

3.

Saistībā ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot kļūdījusies tiesību piemērošanā, un/vai pārkāpusi būtisku procesuālo prasību, nenorādot pietiekamu pamatojumu attiecībā uz naudas soda uzlikšanu prasītājai. Prasītāja uzskata, ka naudas soda uzlikšana esot bijusi balstīta uz pārkāpumu konstatējumiem, kuri neietilpst attiecīgajā pasākumā, un kuri atšķiras no attiecīgajā pasākumā iekļautajiem. Prasītāja papildus vai pakārtoti norāda, ka Komisija šajā jautājumā esot rīkojusies, pārsniedzot savu kompetenci.

| 4. | Saistībā ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka Komisijas kompetencē neesot bijis piemērot LESD 101. pantu/EEZ līguma 53. pantu attiecībā uz iespējamiem konkurences ierobežojumiem saistībā ar kravas aviopārvadājumu pakalpojumiem ES/EEZ iekšējos maršrutos. Prasītāja papildus norāda, ka šādi ierobežojumi esot ārpus LESD 101. panta un/vai EEZ 53. panta teritoriālā tvēruma. |
| --- | --- |

4.

Saistībā ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka Komisijas kompetencē neesot bijis piemērot LESD 101. pantu/EEZ līguma 53. pantu attiecībā uz iespējamiem konkurences ierobežojumiem saistībā ar kravas aviopārvadājumu pakalpojumiem ES/EEZ iekšējos maršrutos. Prasītāja papildus norāda, ka šādi ierobežojumi esot ārpus LESD 101. panta un/vai EEZ 53. panta teritoriālā tvēruma.

| 5. | Saistībā ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot kļūdījusies, piemērojot LESD 101. panta/EEZ Līguma 53. pantu attiecībā uz kravas aviopārvadājumu no/uz noteiktām valstīm pakalpojumu papildmaksu savstarpēju saskaņošanu tiesiskā un normatīvā regulējuma piemērošanas un to praktiskās ietekmes dēļ, un ka šajā ziņā piemērotā naudas soda samazināšana esot bijusi patvaļīga un neatbilstoša. Prasītāja papildus norāda, ka, katrā gadījumā attiecībā uz noteiktām jurisdikcijām Komisijas pamatojums esot acīmredzami nepietiekams. |
| --- | --- |

5.

Saistībā ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot kļūdījusies, piemērojot LESD 101. panta/EEZ Līguma 53. pantu attiecībā uz kravas aviopārvadājumu no/uz noteiktām valstīm pakalpojumu papildmaksu savstarpēju saskaņošanu tiesiskā un normatīvā regulējuma piemērošanas un to praktiskās ietekmes dēļ, un ka šajā ziņā piemērotā naudas soda samazināšana esot bijusi patvaļīga un neatbilstoša. Prasītāja papildus norāda, ka, katrā gadījumā attiecībā uz noteiktām jurisdikcijām Komisijas pamatojums esot acīmredzami nepietiekams.

| 6. | Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot kļūdījusies, secinot, ka prasītāja esot piedalījusies pārkāpumā saistībā ar komisijas maksu (ne) maksāšanu par papildmaksām. |
| --- | --- |

6.

Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot kļūdījusies, secinot, ka prasītāja esot piedalījusies pārkāpumā saistībā ar komisijas maksu (ne) maksāšanu par papildmaksām.

| 7. | Saistība ar septīto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot kļūdījusies, nosakot “pārdošanas vērtību”, lai noteiktu naudas sodus attiecīgajā lēmumā. Prasītājas ieskatā Komisijai esot bijis jānosaka, ka vērā ņemami ir tikai ar papildmaksām saistītie ienākumi un esot bijis jāizslēdz apgrozījums saistībā ar ES/EEZ teritorijā sniegtajiem pakalpojumiem. |
| --- | --- |

7.

Saistība ar septīto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot kļūdījusies, nosakot “pārdošanas vērtību”, lai noteiktu naudas sodus attiecīgajā lēmumā. Prasītājas ieskatā Komisijai esot bijis jānosaka, ka vērā ņemami ir tikai ar papildmaksām saistītie ienākumi un esot bijis jāizslēdz apgrozījums saistībā ar ES/EEZ teritorijā sniegtajiem pakalpojumiem.

| 8. | Saistībā ar astoto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi kļūdu, secinot, ka prasītāja ir bijusi devītā pieteikuma par iecietības piemērošanu iesniedzēja un tādējādi tā ir tiesīga uz attiecīgā naudas soda samazinājumu tikai 10 % apmērā, lai gan prasītāja patiesībā esot bijusi pirmā, kas iesniegusi iecietības piemērošanas pieteikumu pēc tam, kad to iesniedza ar imunitāti apveltītā iesniedzēja, un viņas sniegtajai informācijai esot būtiska pievienotā vērtība. |
| --- | --- |

8.

Saistībā ar astoto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi kļūdu, secinot, ka prasītāja ir bijusi devītā pieteikuma par iecietības piemērošanu iesniedzēja un tādējādi tā ir tiesīga uz attiecīgā naudas soda samazinājumu tikai 10 % apmērā, lai gan prasītāja patiesībā esot bijusi pirmā, kas iesniegusi iecietības piemērošanas pieteikumu pēc tam, kad to iesniedza ar imunitāti apveltītā iesniedzēja, un viņas sniegtajai informācijai esot būtiska pievienotā vērtība.

| 9. | Saistībā ar devīto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot kļūdījusies, nosakot prasītājas veiktā pārkāpuma sākuma datumu. Prasītāja norāda, ka attiecīgais datums esot 2001.gada oktobris, un iesniegtie pierādījumi, lai mēģinātu pierādīt citu, agrāku datumu, neatbilst vajadzīgajiem tiesiskajiem [pieradīšanas] standartiem. |
| --- | --- |

9.

Saistībā ar devīto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot kļūdījusies, nosakot prasītājas veiktā pārkāpuma sākuma datumu. Prasītāja norāda, ka attiecīgais datums esot 2001.gada oktobris, un iesniegtie pierādījumi, lai mēģinātu pierādīt citu, agrāku datumu, neatbilst vajadzīgajiem tiesiskajiem [pieradīšanas] standartiem.

---

| 24.7.2017 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 239/63 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 239/63

---

Prasība, kas celta 2017. gada 30. maijā – Deutsche Lufthansa u.c./Komisija

(Lieta T-342/17)

(2017/C 239/75)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītājas: Deutsche Lufthansa AG (Ķelne, Vācija), Lufthansa Cargo AG (Frankfurte pie Mainas, Vācija), Swiss International Air Lines AG (Bāzele, Šveice) (pārstāvis – S. Völcker, advokāts)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasītāju prasījumi:

| — | atcelt Komisijas 2017. gada 17. marta Lēmuma C(2017) 1742 final par LESD 101. panta, EEZ līguma 53. panta un Eiropas Kopienas un Šveices Konfederācijas Nolīguma par gaisa transportu 8. panta piemērošanu (lieta AT.39258 – Kravu aviopārvadājumi) 1. pantu; |
| --- | --- |

—

atcelt Komisijas 2017. gada 17. marta Lēmuma C(2017) 1742 final par LESD 101. panta, EEZ līguma 53. panta un Eiropas Kopienas un Šveices Konfederācijas Nolīguma par gaisa transportu 8. panta piemērošanu (lieta AT.39258 – Kravu aviopārvadājumi) 1. pantu;

| — | piespriest Komisijai segt savus un atlīdzināt prasītāju tiesāšanas izdevums. |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai segt savus un atlīdzināt prasītāju tiesāšanas izdevums.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītājas izvirza piecus pamatus.

| 1. | Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētājam lēmumam neesot pietiekams pamatojums, jo ne rezolutīvajā, ne pamatojuma daļā neesot nepārprotami norādīts pārkāpuma teritoriālais tvērums. |
| --- | --- |

1.

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētājam lēmumam neesot pietiekams pamatojums, jo ne rezolutīvajā, ne pamatojuma daļā neesot nepārprotami norādīts pārkāpuma teritoriālais tvērums.

| 2. | Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ar apstrīdēto lēmumu esot pārkāpts Eiropas Kopienas un Šveices Konfederācijas Nolīguma par gaisa transportu 11. pants, atsaucoties uz Šveicē notikušo saziņu starp konkurentiem, kas esot galvenokārt ietekmējusi kravas aviopārvadājumus starp Šveici un trešajām valstīm. |
| --- | --- |

2.

Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ar apstrīdēto lēmumu esot pārkāpts Eiropas Kopienas un Šveices Konfederācijas Nolīguma par gaisa transportu 11. pants, atsaucoties uz Šveicē notikušo saziņu starp konkurentiem, kas esot galvenokārt ietekmējusi kravas aviopārvadājumus starp Šveici un trešajām valstīm.

| 3. | Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka ar apstrīdēto lēmumu esot pārkāpts likumu ar atpakaļejošu spēku nepiemērošanas princips, atsaucoties uz saziņu, kas esot attiecināma tikai uz maršrutiem ārpus EEZ un notikusi pirms Regulas Nr. 1/2003 (1) spēkā stāšanās. |
| --- | --- |

3.

Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka ar apstrīdēto lēmumu esot pārkāpts likumu ar atpakaļejošu spēku nepiemērošanas princips, atsaucoties uz saziņu, kas esot attiecināma tikai uz maršrutiem ārpus EEZ un notikusi pirms Regulas Nr. 1/2003 (1) spēkā stāšanās.

| 4. | Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka ar apstrīdēto lēmumu esot pārkāpts LESD 101. pants, EEZ līguma 53. pants un Eiropas Kopienas un Šveices Konfederācijas Nolīguma par gaisa transportu 8. pants, raksturojot, bez to pienācīgas analīzes, jurisdikcijās ārpus EEZ notikušo saziņu, saziņu attiecībā uz WOW aliansi (alianse starp Japan Airlines Cargo, Lufthansa Cargo, SAS Cargo un Singapore Airlines Cargo) un saziņu attiecībā uz komisijas maksu par piemaksām kā daļu no viena un tā paša vienota un turpināta pārkāpuma saistībā ar saziņu starp konkurentiem, kas notika vadības līmenī. |
| --- | --- |

4.

Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka ar apstrīdēto lēmumu esot pārkāpts LESD 101. pants, EEZ līguma 53. pants un Eiropas Kopienas un Šveices Konfederācijas Nolīguma par gaisa transportu 8. pants, raksturojot, bez to pienācīgas analīzes, jurisdikcijās ārpus EEZ notikušo saziņu, saziņu attiecībā uz WOW aliansi (alianse starp Japan Airlines Cargo, Lufthansa Cargo, SAS Cargo un Singapore Airlines Cargo) un saziņu attiecībā uz komisijas maksu par piemaksām kā daļu no viena un tā paša vienota un turpināta pārkāpuma saistībā ar saziņu starp konkurentiem, kas notika vadības līmenī.

| 5. | Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka ar apstrīdēto lēmumu esot pārkāpts LESD 101. pants, EEZ līguma 53. pants ciktāl tas esot balstīts uz pieņēmumu, ka saziņa starp konkurentiem, kas notika ārpus EEZ, esot uzskatāma par LESD 101. panta un EEZ līguma 53. panta pārkāpumu. Pēc prasītāju domām, vienošanās vai saskaņotas darbības attiecībā uz kravas pārvadājumiem maršrutos uz EEZ neierobežo konkurenci EEZ iekšienē un neietekmē tirdzniecību starp dalībvalstīm. Turklāt prasītājas apgalvo, ka apstrīdētajā lēmumā esot piemērots nepareizs juridiskais kritērijs, analizējot, vai valdības iejaukšanās vairākās attiecīgajās jurisdikcijās liedz piemērot LESD 101. pantu un EEZ līguma 53. pantu. |
| --- | --- |

5.

Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka ar apstrīdēto lēmumu esot pārkāpts LESD 101. pants, EEZ līguma 53. pants ciktāl tas esot balstīts uz pieņēmumu, ka saziņa starp konkurentiem, kas notika ārpus EEZ, esot uzskatāma par LESD 101. panta un EEZ līguma 53. panta pārkāpumu. Pēc prasītāju domām, vienošanās vai saskaņotas darbības attiecībā uz kravas pārvadājumiem maršrutos uz EEZ neierobežo konkurenci EEZ iekšienē un neietekmē tirdzniecību starp dalībvalstīm. Turklāt prasītājas apgalvo, ka apstrīdētajā lēmumā esot piemērots nepareizs juridiskais kritērijs, analizējot, vai valdības iejaukšanās vairākās attiecīgajās jurisdikcijās liedz piemērot LESD 101. pantu un EEZ līguma 53. pantu.

---

(1)  Padomes 2002. gada 16. decembra Regula (EK) Nr. 1/2003 par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti Līguma 81. un 82. pantā, (OV 2003, L 1, 1. lpp.).

---

| 24.7.2017 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 239/64 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 239/64

---

Prasība, kas celta 2017. gada 31. maijā – Cathay Pacific Airways/Komisija

(Lieta T-343/17)

(2017/C 239/76)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Cathay Pacific Airways Ltd (Honkonga, Ķīna) (pārstāvji – R. Kreisberger un N. Grubeck, Barristers, M. Rees, Solicitor un E. Estellon, advokāts)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasītāja prasījumi:

| — | atcelt katru konstatējumu par pārkāpumu, kas ir aplūkots Komisijas 2017. gada 17. marta Lēmuma C(2017) 1742, final, par LESD 101. panta, EEZ līguma 53. panta un Eiropas Kopienas un Šveices Konfederācijas Nolīguma par gaisa transportu 8. panta piemērošanu (Lieta COMP/39258-Kravu aviopārvadājumi) 1. panta 1.–4. punktā, ciktāl tie attiecas uz prasītāju; |
| --- | --- |

—

atcelt katru konstatējumu par pārkāpumu, kas ir aplūkots Komisijas 2017. gada 17. marta Lēmuma C(2017) 1742, final, par LESD 101. panta, EEZ līguma 53. panta un Eiropas Kopienas un Šveices Konfederācijas Nolīguma par gaisa transportu 8. panta piemērošanu (Lieta COMP/39258-Kravu aviopārvadājumi) 1. panta 1.–4. punktā, ciktāl tie attiecas uz prasītāju;

| — | atcelt apstrīdētā lēmuma 3. pantu, ciktāl ar to ir noteikts naudas sods prasītājam EUR 57 120 000 apmērā, vai, pakārtoti, samazināt naudas soda apmēru, un |
| --- | --- |

—

atcelt apstrīdētā lēmuma 3. pantu, ciktāl ar to ir noteikts naudas sods prasītājam EUR 57 120 000 apmērā, vai, pakārtoti, samazināt naudas soda apmēru, un

| — | piespriest Komisijai atlīdzināt izdevumus par šī pieteikuma sagatavošanu. |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai atlīdzināt izdevumus par šī pieteikuma sagatavošanu.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītājs izvirza septiņus pamatus.

| 1. | Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir kļūdījusies tiesību piemērošanā un/vai faktos un/vai tā nav izpildījusi piemērojamo pierādīšanas standartu, iekļaujot prasītāju apstrīdētā lēmuma rezolutīvās daļas 1. panta 1. un 4. punktā un secinot, ka prasītājs ir piedalījies apgalvotajā vienotajā un turpinātajā pārkāpumā.






  — | Prasītājs apgalvo, ka nav juridiska pamata viņam pārmest pārkāpumus Eiropas iekšienē. |
| --- | --- | --- |

1.

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir kļūdījusies tiesību piemērošanā un/vai faktos un/vai tā nav izpildījusi piemērojamo pierādīšanas standartu, iekļaujot prasītāju apstrīdētā lēmuma rezolutīvās daļas 1. panta 1. un 4. punktā un secinot, ka prasītājs ir piedalījies apgalvotajā vienotajā un turpinātajā pārkāpumā.

—

Prasītājs apgalvo, ka nav juridiska pamata viņam pārmest pārkāpumus Eiropas iekšienē.

| — | Prasītājs turpinājumā apgalvo, ka nav piemērota faktiskā pamata viņam pārmest pārkāpumus Eiropas iekšienē. |
| --- | --- |

—

Prasītājs turpinājumā apgalvo, ka nav piemērota faktiskā pamata viņam pārmest pārkāpumus Eiropas iekšienē.

| — | Prasītājs turpinājumā apgalvo, ka Komisijas pamatošanās uz jauniem pamatiem ir viņa tiesību uz aizstāvību pārkāpums. |
| --- | --- |

—

Prasītājs turpinājumā apgalvo, ka Komisijas pamatošanās uz jauniem pamatiem ir viņa tiesību uz aizstāvību pārkāpums.

| — | Prasītājs visbeidzot apgalvo, ka Komisijas prettiesiski veiktā prasītāja iekļaušana 1. panta 1.–4. punktā, iznīcina tās mēģinājumu pierādīt, ka prasītājs ir piedalījies vienotā un turpinātā pārkāpumā. |
| --- | --- |

—

Prasītājs visbeidzot apgalvo, ka Komisijas prettiesiski veiktā prasītāja iekļaušana 1. panta 1.–4. punktā, iznīcina tās mēģinājumu pierādīt, ka prasītājs ir piedalījies vienotā un turpinātā pārkāpumā.

| 2. | Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka, pieņemot otro lēmumu pret prasītāju, ar kuru tas tiek vainots jaunā pārkāpjošā rīcībā, Komisija ir pārkāpusi Regulas Nr. 1/2003 25. pantu, kā arī tiesiskās noteiktības, tiesiskuma un labas tiesvedības pārvaldības principus. |
| --- | --- |

2.

Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka, pieņemot otro lēmumu pret prasītāju, ar kuru tas tiek vainots jaunā pārkāpjošā rīcībā, Komisija ir pārkāpusi Regulas Nr. 1/2003 25. pantu, kā arī tiesiskās noteiktības, tiesiskuma un labas tiesvedības pārvaldības principus.

| 3. | Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija nav izpildījusi piemērojamo pierādīšanas standartu par to, ka prasītājs ir atbildīgs par dalību apgalvotajā vienotajā un turpinātajā pārkāpumā.






  — | Kā apgalvo prasītājs, Komisija nav izskatījusi konkrēto prasītāja situāciju un tā nav pierādījusi vienotā un turpinātā pārkāpuma individuālos elementus attiecībā uz prasītāju. |
| --- | --- | --- |

3.

Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija nav izpildījusi piemērojamo pierādīšanas standartu par to, ka prasītājs ir atbildīgs par dalību apgalvotajā vienotajā un turpinātajā pārkāpumā.

—

Kā apgalvo prasītājs, Komisija nav izskatījusi konkrēto prasītāja situāciju un tā nav pierādījusi vienotā un turpinātā pārkāpuma individuālos elementus attiecībā uz prasītāju.

| — | Prasītājs turpinājumā apgalvo, ka Komisija nav pierādījusi, ka pastāvēja vispārējs plāns, kurā bija izvirzīts kopīgs mērķis. |
| --- | --- |

—

Prasītājs turpinājumā apgalvo, ka Komisija nav pierādījusi, ka pastāvēja vispārējs plāns, kurā bija izvirzīts kopīgs mērķis.

| — | Prasītājs turpinājumā apgalvo, ka Komisija nav pierādījusi, ka prasītājs ir piedalījies, vai ka viņam bija atbilstošs nolūks piedalīties vienotajā un turpinātajā pārkāpumā. |
| --- | --- |

—

Prasītājs turpinājumā apgalvo, ka Komisija nav pierādījusi, ka prasītājs ir piedalījies, vai ka viņam bija atbilstošs nolūks piedalīties vienotajā un turpinātajā pārkāpumā.

| — | Prasītājs visbeidzot apgalvo, ka nav konstatēts, ka viņš bija zinājis par pārkāpumu. |
| --- | --- |

—

Prasītājs visbeidzot apgalvo, ka nav konstatēts, ka viņš bija zinājis par pārkāpumu.

| 4. | Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija nav norādījusi atbilstošu piemērotu pamatojumu tās secinājumam, ka prasītājs ir piedalījies apgalvotajā vienotajā un turpinātajā pārkāpumā. |
| --- | --- |

4.

Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija nav norādījusi atbilstošu piemērotu pamatojumu tās secinājumam, ka prasītājs ir piedalījies apgalvotajā vienotajā un turpinātajā pārkāpumā.

| 5. | Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir kļūdījusies, pamatodamās uz prasītāja darbībām trešo valstu regulētās jurisdikcijās kā uz pierādījumu par dalību apgalvotajā vienotajā un turpinātajā pārkāpumā un tā nav norādījusi pamatojumu šajā ziņā.






  — | Kā apgalvo prasītājs, Komisija nav izpildījusi piemērojamo pierādīšanas pienākumu attiecībā uz prasītāja rīcību Honkongā un/vai nav norādījusi atbilstošu pamatojumu. |
| --- | --- | --- |

5.

Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir kļūdījusies, pamatodamās uz prasītāja darbībām trešo valstu regulētās jurisdikcijās kā uz pierādījumu par dalību apgalvotajā vienotajā un turpinātajā pārkāpumā un tā nav norādījusi pamatojumu šajā ziņā.

—

Kā apgalvo prasītājs, Komisija nav izpildījusi piemērojamo pierādīšanas pienākumu attiecībā uz prasītāja rīcību Honkongā un/vai nav norādījusi atbilstošu pamatojumu.

| — | Prasītājs turpinājumā apgalvo, ka Komisija nav pierādījusi, ka prasītāja rīcībai Honkongā bija pretkonkurences mērķis. |
| --- | --- |

—

Prasītājs turpinājumā apgalvo, ka Komisija nav pierādījusi, ka prasītāja rīcībai Honkongā bija pretkonkurences mērķis.

| — | Prasītājs turpinājumā apgalvo, ka atbilstoši Honkongas tiesiskajam regulējumam, tam bija pienākums iesniegt kolektīvos pieteikumus. |
| --- | --- |

—

Prasītājs turpinājumā apgalvo, ka atbilstoši Honkongas tiesiskajam regulējumam, tam bija pienākums iesniegt kolektīvos pieteikumus.

| — | Prasītājs visbeidzot apgalvo, ka ir pārkāpti pieklājības un neiejaukšanās principi. |
| --- | --- |

—

Prasītājs visbeidzot apgalvo, ka ir pārkāpti pieklājības un neiejaukšanās principi.

| 6. | Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka Komisijai nebija kompetences piemērot LESD 101. pantu attiecībā uz rīcību, kas ir saistīta ar ienākošajiem lidojumiem, proti, kravu aviopārvadājumu pakalpojumiem no trešajām valstīm uz Eiropu. |
| --- | --- |

6.

Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka Komisijai nebija kompetences piemērot LESD 101. pantu attiecībā uz rīcību, kas ir saistīta ar ienākošajiem lidojumiem, proti, kravu aviopārvadājumu pakalpojumiem no trešajām valstīm uz Eiropu.

| 7. | Ar septīto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, aprēķinādama prasītājam noteikto naudas sodu. |
| --- | --- |

7.

Ar septīto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, aprēķinādama prasītājam noteikto naudas sodu.

---

| 24.7.2017 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 239/65 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 239/65

---

Prasība, kas celta 2017. gada 31. maijā – Latam Airlines Group un Lan Cargo/Komisija

(Lieta T-344/17)

(2017/C 239/77)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītājas: Latam Airlines Group SA (Santjago, Čīle), Lan Cargo SA (Santjago) (pārstāvji – B. Hartnett, Barrister, O. Geiss, advokāts, un W. Sparks, Solicitor)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasītāju prasījumi:

| — | atcelt Komisijas 2017. gada Lēmumu C(2017) 1742 final par LESD 101. panta, EEZ līguma 53. panta un Eiropas Kopienas un Šveices Konfederācijas Nolīguma par gaisa transportu 8. panta piemērošanu (lieta AT.39258 – Kravu aviopārvadājumi), ciktāl tas attiecas uz prasītajām; |
| --- | --- |

—

atcelt Komisijas 2017. gada Lēmumu C(2017) 1742 final par LESD 101. panta, EEZ līguma 53. panta un Eiropas Kopienas un Šveices Konfederācijas Nolīguma par gaisa transportu 8. panta piemērošanu (lieta AT.39258 – Kravu aviopārvadājumi), ciktāl tas attiecas uz prasītajām;

| — | papildus vai pakārtoti, samazināt prasītājām uzliktos naudas sodus; |
| --- | --- |

—

papildus vai pakārtoti, samazināt prasītājām uzliktos naudas sodus;

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanas izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanas izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītājas izvirza septiņus pamatus.

| 1. | Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi kļūdas faktos un tiesību piemērošanā, nepareizi interpretējot pret prasītājām iesniegtos pierādījumus, nepareizi piemērojot LESD 101. pantu, EEZ līguma 53. pantu un ES–Šveices nolīguma 8. pantu, un neesot sniegusi pienācīgu pamatojumu, piedēvējot prasītājām atbildību par pārkāpumu attiecībā uz drošības piemaksām un komisijas maksas nemaksāšanu.






  — | Prasītājas norāda, ka Komisija esot kļūdaini konstatējusi, ka tās esot apzinājušās savu pretkonkurences rīcību attiecībā uz drošības piemaksām un komisijas maksas nemaksāšanu. |
| --- | --- | --- |

1.

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi kļūdas faktos un tiesību piemērošanā, nepareizi interpretējot pret prasītājām iesniegtos pierādījumus, nepareizi piemērojot LESD 101. pantu, EEZ līguma 53. pantu un ES–Šveices nolīguma 8. pantu, un neesot sniegusi pienācīgu pamatojumu, piedēvējot prasītājām atbildību par pārkāpumu attiecībā uz drošības piemaksām un komisijas maksas nemaksāšanu.

—

Prasītājas norāda, ka Komisija esot kļūdaini konstatējusi, ka tās esot apzinājušās savu pretkonkurences rīcību attiecībā uz drošības piemaksām un komisijas maksas nemaksāšanu.

| — | Turklāt, prasītājas apgalvo, ka šie vienotā un turpinātā pārkāpuma aspekti neesot nošķirami no pārkāpuma kopumā un tādējādi apstrīdētais lēmums būtu atceļams pilnībā. |
| --- | --- |

—

Turklāt, prasītājas apgalvo, ka šie vienotā un turpinātā pārkāpuma aspekti neesot nošķirami no pārkāpuma kopumā un tādējādi apstrīdētais lēmums būtu atceļams pilnībā.

| 2. | Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi kļūdas faktos un tiesību piemērošanā, nepareizi interpretējot pret prasītājām iesniegtos pierādījumus, nepareizi piemērojot attiecīgos noteikumus un nesniedzot pienācīgu pamatojumu, kad esot konstatējusi, ka prasītājas bija piedalījušās ar degvielas piemaksām saistītā pārkāpumā.






  — | Prasītājas apgalvo, ka Komisija neesot pienācīgi pierādījusi to, ka tās bija piedalījušās iespējamajā pārkāpumā saistībā ar degvielas piemaksām. |
| --- | --- | --- |

2.

Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi kļūdas faktos un tiesību piemērošanā, nepareizi interpretējot pret prasītājām iesniegtos pierādījumus, nepareizi piemērojot attiecīgos noteikumus un nesniedzot pienācīgu pamatojumu, kad esot konstatējusi, ka prasītājas bija piedalījušās ar degvielas piemaksām saistītā pārkāpumā.

—

Prasītājas apgalvo, ka Komisija neesot pienācīgi pierādījusi to, ka tās bija piedalījušās iespējamajā pārkāpumā saistībā ar degvielas piemaksām.

| — | Prasītājas papildus norāda, ka no saņemtajiem paziņojumiem presei tām neesot bijis iespējams izsecināt par iespējamo aizliegtās vienošanās esamību. |
| --- | --- |

—

Prasītājas papildus norāda, ka no saņemtajiem paziņojumiem presei tām neesot bijis iespējams izsecināt par iespējamo aizliegtās vienošanās esamību.

| — | Visbeidzot prasītājas apgalvo, ka ierobežots pierādījumu klāsts, kas attiecas uz to saziņu ar pārvadātājiem, neesot pietiekams, lai pierādītu jebkādu prasītāju pretkonkurences rīcību vai arī parādītu, ka tās bija zinājušas vai būtu varējušas paredzēt citu piegādātāju pretkonkurences rīcību. |
| --- | --- |

—

Visbeidzot prasītājas apgalvo, ka ierobežots pierādījumu klāsts, kas attiecas uz to saziņu ar pārvadātājiem, neesot pietiekams, lai pierādītu jebkādu prasītāju pretkonkurences rīcību vai arī parādītu, ka tās bija zinājušas vai būtu varējušas paredzēt citu piegādātāju pretkonkurences rīcību.

| 3. | Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi acīmredzamas kļūdas faktos un tiesību piemērošanā, secinot, ka prasītājas būtu saucamas pie atbildības par pārkāpumu maršrutos, kas norādīti apstrīdētā lēmuma 1. panta 1., 3. un 4. punktā, un neesot norādījusi pienācīgu pamatojumu.






  — | Prasītājas norāda, ka Komisija esot kļūdaini iekļāvusi prasītājas tās apstrīdētā lēmuma 1. panta 1., 3. un 4. punktā, secinot, ka esot iestājusies tajos paredzētā atbildība, lai gan bija iestājies noilguma termiņš. |
| --- | --- | --- |

3.

Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi acīmredzamas kļūdas faktos un tiesību piemērošanā, secinot, ka prasītājas būtu saucamas pie atbildības par pārkāpumu maršrutos, kas norādīti apstrīdētā lēmuma 1. panta 1., 3. un 4. punktā, un neesot norādījusi pienācīgu pamatojumu.

—

Prasītājas norāda, ka Komisija esot kļūdaini iekļāvusi prasītājas tās apstrīdētā lēmuma 1. panta 1., 3. un 4. punktā, secinot, ka esot iestājusies tajos paredzētā atbildība, lai gan bija iestājies noilguma termiņš.

| — | Prasītājas papildus norāda, ka Komisija neesot tiesīga saukt tās pie atbildības par LESD 101. panta pārkāpumu par EEZ maršrutos pirms 2004. gada 1. maija vai arī par EEZ līguma 43. panta pārkāpumu pirms 2005. gada 19. maijā. |
| --- | --- |

—

Prasītājas papildus norāda, ka Komisija neesot tiesīga saukt tās pie atbildības par LESD 101. panta pārkāpumu par EEZ maršrutos pirms 2004. gada 1. maija vai arī par EEZ līguma 43. panta pārkāpumu pirms 2005. gada 19. maijā.

| — | Prasītājas arī apgalvo, ka Komisija neesot bijusi kompetenta saukt prasītājas pie atbildības par pārkāpumu saistībā ar ES–Šveices maršrutiem. |
| --- | --- |

—

Prasītājas arī apgalvo, ka Komisija neesot bijusi kompetenta saukt prasītājas pie atbildības par pārkāpumu saistībā ar ES–Šveices maršrutiem.

| — | Visbeidzot, prasītājas apgalvo, ka attiecīgie secinājumi pārkāpjot non bis in idem principu. |
| --- | --- |

—

Visbeidzot, prasītājas apgalvo, ka attiecīgie secinājumi pārkāpjot non bis in idem principu.

| 4. | Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi acīmredzamas kļūdas faktos un tiesību piemērošanā, secinot par iespējamās aizliegtās vienošanās esamību, un neesot norādījusi pienācīgu pamatojumu.






  — | Prasītājas norāda, ka Komisijas konstatējums par to, ka tās esot piedalījušās iespējamajā aizliegtajā vienošanās, neesot pietiekamu pierādījumu. |
| --- | --- | --- |

4.

Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi acīmredzamas kļūdas faktos un tiesību piemērošanā, secinot par iespējamās aizliegtās vienošanās esamību, un neesot norādījusi pienācīgu pamatojumu.

—

Prasītājas norāda, ka Komisijas konstatējums par to, ka tās esot piedalījušās iespējamajā aizliegtajā vienošanās, neesot pietiekamu pierādījumu.

| — | Prasītājas arī apgalvo, ka tas esot balstīts uz kļūdainu pieņēmumu, ka attiecīgais pārkāpums esot attiecināms uz visiem maršrutiem. |
| --- | --- |

—

Prasītājas arī apgalvo, ka tas esot balstīts uz kļūdainu pieņēmumu, ka attiecīgais pārkāpums esot attiecināms uz visiem maršrutiem.

| — | Prasītāji apgalvo arī, ka ir pārsniegta Komisijas kompetenci un radīta neskaidrība attiecībā uz iespējamā pārkāpuma attiecīgo ģeogrāfisko tvērumu. |
| --- | --- |

—

Prasītāji apgalvo arī, ka ir pārsniegta Komisijas kompetenci un radīta neskaidrība attiecībā uz iespējamā pārkāpuma attiecīgo ģeogrāfisko tvērumu.

| — | Visbeidzot prasītājas norāda, ka tas rada atšķirības starp pamatojuma un rezolutīvo daļu attiecībā uz tā priekšmetu, kas liedzot prasītājām saprast attiecīgā iespējamā pārkāpuma būtību un tvērumu. |
| --- | --- |

—

Visbeidzot prasītājas norāda, ka tas rada atšķirības starp pamatojuma un rezolutīvo daļu attiecībā uz tā priekšmetu, kas liedzot prasītājām saprast attiecīgā iespējamā pārkāpuma būtību un tvērumu.

| 5. | Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi acīmredzamas kļūdas faktos un tiesību piemērošanā, secinot, ka attiecīgais iespējamais pārkāpums veido vienotu un turpinātu pārkāpumu, un neesot norādījusi pamatojumu šādam konstatējumam.






  — | Prasītājas norāda, ka attiecīgajai rīcībai neesot bijis vienota pretkonkurences mērķa. |
| --- | --- | --- |

5.

Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi acīmredzamas kļūdas faktos un tiesību piemērošanā, secinot, ka attiecīgais iespējamais pārkāpums veido vienotu un turpinātu pārkāpumu, un neesot norādījusi pamatojumu šādam konstatējumam.

—

Prasītājas norāda, ka attiecīgajai rīcībai neesot bijis vienota pretkonkurences mērķa.

| — | Prasītājas papildus norāda, ka attiecīgā pretkonkurences rīcība neesot attiecināma uz noteiktu preci vai pakalpojumu. |
| --- | --- |

—

Prasītājas papildus norāda, ka attiecīgā pretkonkurences rīcība neesot attiecināma uz noteiktu preci vai pakalpojumu.

| — | Prasītājas apgalvo arī, ka attiecīgā rīcība neesot attiecināma uz vienu un to pašu uzņēmumu. |
| --- | --- |

—

Prasītājas apgalvo arī, ka attiecīgā rīcība neesot attiecināma uz vienu un to pašu uzņēmumu.

| — | Prasītājas papildus norāda, ka attiecīgajam pārkāpumam neesot bijis vienotas būtības. |
| --- | --- |

—

Prasītājas papildus norāda, ka attiecīgajam pārkāpumam neesot bijis vienotas būtības.

| — | Prasītājas papildus norāda, ka iespējamā pārkāpuma elementi neesot bijuši vienlaikus apspriesti. |
| --- | --- |

—

Prasītājas papildus norāda, ka iespējamā pārkāpuma elementi neesot bijuši vienlaikus apspriesti.

| — | Visbeidzot prasītājas norāda, ka Komisija neesot sniegusi pietiekamus pierādījumus un neesot veikusi analīzi atbilstoši LESD 101. panta 3. punktam saistībā ar komisijas maksas nemaksāšanu. |
| --- | --- |

—

Visbeidzot prasītājas norāda, ka Komisija neesot sniegusi pietiekamus pierādījumus un neesot veikusi analīzi atbilstoši LESD 101. panta 3. punktam saistībā ar komisijas maksas nemaksāšanu.

| 6. | Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pārkāpusi prasītāju tiesības uz aizstāvību un neesot norādījusi pienācīgu pamatojumu.






  — | Prasītājas norāda, ka tās neesot varējušas vērsties pret Komisijas konstatējumiem, ka prasītājām esot bijis zināms par attiecīgo pārkāpumu saistībā ar drošības piemaksām un komisijas piemaksu nemaksāšanu. |
| --- | --- | --- |

6.

Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pārkāpusi prasītāju tiesības uz aizstāvību un neesot norādījusi pienācīgu pamatojumu.

—

Prasītājas norāda, ka tās neesot varējušas vērsties pret Komisijas konstatējumiem, ka prasītājām esot bijis zināms par attiecīgo pārkāpumu saistībā ar drošības piemaksām un komisijas piemaksu nemaksāšanu.

| — | Prasītājas papildus norāda, ka esot tikuši izteikti jauni apgalvojumi, lai apstiprinātu Komisijas secinājumu par iespējamās aizliegtās vienošanos esamību. |
| --- | --- |

—

Prasītājas papildus norāda, ka esot tikuši izteikti jauni apgalvojumi, lai apstiprinātu Komisijas secinājumu par iespējamās aizliegtās vienošanos esamību.

| — | Prasītājas apgalvo arī, ka Komisija balstās uz pierādījumiem, kuri esot nepieņemami attiecībā pret tām. |
| --- | --- |

—

Prasītājas apgalvo arī, ka Komisija balstās uz pierādījumiem, kuri esot nepieņemami attiecībā pret tām.

| — | Prasītājas papildus norāda, ka atšķirības starp attiecīgā apstrīdētā lēmuma pamatojuma un rezolutīvo daļu rada pamatojuma, kurā pieļauti trūkumi. |
| --- | --- |

—

Prasītājas papildus norāda, ka atšķirības starp attiecīgā apstrīdētā lēmuma pamatojuma un rezolutīvo daļu rada pamatojuma, kurā pieļauti trūkumi.

| — | Visbeidzot prasītājas apgalvo, ka tās neesot varējušas sniegt savus apsvērumus par lēmumu izslēgt no izmeklēšanas 13 pārvadātājus un trīs attiecīgā pārkāpuma aspektus pēc iebildumu paziņojuma un Komisija neesot sniegusi jebkādu pamatojumu savai rīcībai. |
| --- | --- |

—

Visbeidzot prasītājas apgalvo, ka tās neesot varējušas sniegt savus apsvērumus par lēmumu izslēgt no izmeklēšanas 13 pārvadātājus un trīs attiecīgā pārkāpuma aspektus pēc iebildumu paziņojuma un Komisija neesot sniegusi jebkādu pamatojumu savai rīcībai.

| 7. | Ar septīto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi kļūdas faktos un tiesību piemērošanā, aprēķinot prasītājām uzliekamā naudas soda apmēru, un neesot norādījusi pienācīgu pamatojumu.






  — | Prasītājas norāda, ka neesot diferencēta galīgās cenas saskaņošana un cenas ierobežotu elementu saskaņošana. |
| --- | --- | --- |

7.

Ar septīto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot pieļāvusi kļūdas faktos un tiesību piemērošanā, aprēķinot prasītājām uzliekamā naudas soda apmēru, un neesot norādījusi pienācīgu pamatojumu.

—

Prasītājas norāda, ka neesot diferencēta galīgās cenas saskaņošana un cenas ierobežotu elementu saskaņošana.

| — | Prasītājas arī apgalvo, ka neesot ņemts vērā adresātu kopējā, ierobežotā tirgus daļa un nozares regulatīvas prasības. |
| --- | --- |

—

Prasītājas arī apgalvo, ka neesot ņemts vērā adresātu kopējā, ierobežotā tirgus daļa un nozares regulatīvas prasības.

| — | Prasītājas arī apgalvo, ka Komisija esot vērtējusi to rīcību tikpat stingri cik citu adresātu, tostarp arī “pamatgrupas” daudz nopietnāku rīcību. |
| --- | --- |

—

Prasītājas arī apgalvo, ka Komisija esot vērtējusi to rīcību tikpat stingri cik citu adresātu, tostarp arī “pamatgrupas” daudz nopietnāku rīcību.

| — | Visbeidzot prasītājas apgalvo, ka neesot ņemts vērā tas, ka tās bija piedalījušās pārkāpumā daudz ierobežotākā mērā salīdzinājumā ar citiem adresātiem, kas arī bija saņēmuši naudas soda apmēra samazinājumu atbildību mīkstinošu apstākļu dēļ. |
| --- | --- |

—

Visbeidzot prasītājas apgalvo, ka neesot ņemts vērā tas, ka tās bija piedalījušās pārkāpumā daudz ierobežotākā mērā salīdzinājumā ar citiem adresātiem, kas arī bija saņēmuši naudas soda apmēra samazinājumu atbildību mīkstinošu apstākļu dēļ.

---

| 24.7.2017 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 239/68 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 239/68

---

Prasība, kas celta 2017. gada 31. maijā – Hotelbeds Spain/EUIPO – Guidigo Europe (“Guidego what to do next”)

(Lieta T-346/17)

(2017/C 239/78)

Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Hotelbeds Spain, SL (Palma de Mallorca, Spānija) (pārstāvis – L. Broschat García, advokāts)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Guidigo Europe SARL (Parīze, Francija)

Informācija par procesu EUIPO

Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiska preču zīme, kas ietver vārdiskus elementus “Guidego what to do next” – reģistrācijas pieteikums Nr. 12 944 898

Process EUIPO: iebildumu process

Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2017. gada 21. marta lēmums lietā R 449/2016-4

Prasītājas prasījumi:

| — | atcelt apstrīdēto lēmumu; |
| --- | --- |

—

atcelt apstrīdēto lēmumu;

| — | apmierināt Eiropas Savienības preču zīmes reģistrācijas pieteikumu Nr. 12 944 898 attiecībā uz 39., 41. un 43. klasi. |
| --- | --- |

—

apmierināt Eiropas Savienības preču zīmes reģistrācijas pieteikumu Nr. 12 944 898 attiecībā uz 39., 41. un 43. klasi.

Izvirzītais pamats:

| — | Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums. |
| --- | --- |

—

Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.

---

| 24.7.2017 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 239/68 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 239/68

---

Prasība, kas celta 2017. gada 1. jūnijā – Singapore Airlines un Singapore Airlines Cargo/Komisija

(Lieta T-350/17)

(2017/C 239/79)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāji: Singapore Airlines Ltd (Singapūra, Singapūra) un Singapore Airlines Cargo Pte Ltd (Singapūra) (pārstāvji – J. Kallaugher un J. Poitras, Solicitors un J. Ruiz Calzado, advokāts)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasītāju prasījumi:

| — | pilnībā vai daļēji atcelt Komisijas 2017. gada 17. marta Lēmumu C(2017) 1742, final, par LESD 101. panta, EEZ līguma 53. panta un Eiropas Kopienas un Šveices Konfederācijas Nolīguma par gaisa transportu 8. panta piemērošanu (Lieta COMP/39258-Kravu aviopārvadājumi; |
| --- | --- |

—

pilnībā vai daļēji atcelt Komisijas 2017. gada 17. marta Lēmumu C(2017) 1742, final, par LESD 101. panta, EEZ līguma 53. panta un Eiropas Kopienas un Šveices Konfederācijas Nolīguma par gaisa transportu 8. panta piemērošanu (Lieta COMP/39258-Kravu aviopārvadājumi;

| — | turklāt, vai alternatīvi, būtiski samazināt prasītajiem uzlikto naudas sodu; |
| --- | --- |

—

turklāt, vai alternatīvi, būtiski samazināt prasītajiem uzlikto naudas sodu;

| — | piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, un |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, un

| — | izdot jebkādu citu rīkojumu, kas var izrādīties piemērots lietas apstākļos. |
| --- | --- |

—

izdot jebkādu citu rīkojumu, kas var izrādīties piemērots lietas apstākļos.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītāji izvirza sešus pamatus.

| 1. | Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētais lēmums ir jāatceļ, jo tā galvenajā secinājumā par vienoto un turpināto pārkāpumu, kas aptver kravu aviopārvadājumus visos maršrutos uz un no ES, ir pieļautas būtiskas kļūdas tiesību piemērošanā un faktu novērtējumā.
  Kā apgalvo prasītāji, apstrīdētajā lēmumā it īpaši nav pierādīts, ka pastāv (i) pasaules mēroga kartelis; (ii) kompetence par kravu aviopārvadājumu tirdzniecību ārpus ES; (iii) LESD 101. panta piemērošana rīcībai, ko nosaka vai regulē ārvalstu valdības; (iv) pietiekama saikne starp rīcību, kas izpaužas kā vienotā un turpinātā pārkāpuma trīs apgalvotie elementi, proti, degvielas piemaksas, drošības piemaksas un apgalvotais atteikums maksāt komisijas maksa par papildmaksām; un (v) pietiekama saikne starp aviolīnijas sakariem centrālajā birojā un rīcību vietējos tirgos. |
| --- | --- |

1.

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētais lēmums ir jāatceļ, jo tā galvenajā secinājumā par vienoto un turpināto pārkāpumu, kas aptver kravu aviopārvadājumus visos maršrutos uz un no ES, ir pieļautas būtiskas kļūdas tiesību piemērošanā un faktu novērtējumā.

Kā apgalvo prasītāji, apstrīdētajā lēmumā it īpaši nav pierādīts, ka pastāv (i) pasaules mēroga kartelis; (ii) kompetence par kravu aviopārvadājumu tirdzniecību ārpus ES; (iii) LESD 101. panta piemērošana rīcībai, ko nosaka vai regulē ārvalstu valdības; (iv) pietiekama saikne starp rīcību, kas izpaužas kā vienotā un turpinātā pārkāpuma trīs apgalvotie elementi, proti, degvielas piemaksas, drošības piemaksas un apgalvotais atteikums maksāt komisijas maksa par papildmaksām; un (v) pietiekama saikne starp aviolīnijas sakariem centrālajā birojā un rīcību vietējos tirgos.

| 2. | Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētais lēmums ir jāatceļ, ciktāl tajā ir konstatēts pārkāpums saistībā ar komisijas maksas maksājumu koordināciju par papildmaksām kravu ekspeditoriem. |
| --- | --- |

2.

Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētais lēmums ir jāatceļ, ciktāl tajā ir konstatēts pārkāpums saistībā ar komisijas maksas maksājumu koordināciju par papildmaksām kravu ekspeditoriem.

| 3. | Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētais lēmums ir jāatceļ, ciktāl tajā ietvertais secinājums par pārkāpumu, kurā ir iesaistīti prasītāji, ir balstīts uz pierādījumiem, kas attiecas vienīgi uz sakariem starp WOW alianses locekļiem kravu aviopārvadājumu jomā.
  Kā apgalvo prasītāji, apstrīdētajā lēmumā ir piemērots kļūdains juridiskais kritērijs, lai novērtētu pilnas sadarbības aviosabiedrību aliansi, un tajā ir pieļautas nopietnas kļūdas vērtējumā par to, kā darbojās WOW alianse. Prasītāji turpinājumā apgalvo, ka viņu sakari ar WOW partneriem bija daļa no patiesām pūlēm izveidot veiksmīgu sadarbību un līdz ar to tie nebija kopīgas shēmas vai plāna izpausmes, kas bija apgalvotais vienotā un turpinātā pārkāpuma pamats. |
| --- | --- |

3.

Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētais lēmums ir jāatceļ, ciktāl tajā ietvertais secinājums par pārkāpumu, kurā ir iesaistīti prasītāji, ir balstīts uz pierādījumiem, kas attiecas vienīgi uz sakariem starp WOW alianses locekļiem kravu aviopārvadājumu jomā.

Kā apgalvo prasītāji, apstrīdētajā lēmumā ir piemērots kļūdains juridiskais kritērijs, lai novērtētu pilnas sadarbības aviosabiedrību aliansi, un tajā ir pieļautas nopietnas kļūdas vērtējumā par to, kā darbojās WOW alianse. Prasītāji turpinājumā apgalvo, ka viņu sakari ar WOW partneriem bija daļa no patiesām pūlēm izveidot veiksmīgu sadarbību un līdz ar to tie nebija kopīgas shēmas vai plāna izpausmes, kas bija apgalvotais vienotā un turpinātā pārkāpuma pamats.

| 4. | Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētais lēmums ir jāatceļ, jo tajā nav pierādīta prasītāju dalība vienotajā un turpinātajā pārkāpumā. |
| --- | --- |

4.

Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētais lēmums ir jāatceļ, jo tajā nav pierādīta prasītāju dalība vienotajā un turpinātajā pārkāpumā.

| 5. | Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ja (pretēji ceturtajā pamatā izklāstītajiem argumentiem), prasītāji būtu piedalījušies dažos vienotā un turpinātā pārkāpuma aspektos, apstrīdētajā lēmumā nav pierādīts, ka prasītajiem bija zināms par apstrīdētajā lēmumā aprakstīto rīcību, tostarp par acīmredzami prettiesisko pamatgrupas koordināciju, vai ka tiem būtu bijis jāzina par šādu rīcību, kā ir prasīts judikatūrā. |
| --- | --- |

5.

Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ja (pretēji ceturtajā pamatā izklāstītajiem argumentiem), prasītāji būtu piedalījušies dažos vienotā un turpinātā pārkāpuma aspektos, apstrīdētajā lēmumā nav pierādīts, ka prasītajiem bija zināms par apstrīdētajā lēmumā aprakstīto rīcību, tostarp par acīmredzami prettiesisko pamatgrupas koordināciju, vai ka tiem būtu bijis jāzina par šādu rīcību, kā ir prasīts judikatūrā.

| 6. | Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka, ja apstrīdētais lēmums netiek pilnībā atcelts, ir jāsamazina prasītajiem noteiktais naudas sods, jo Komisija nav ievērojusi Pamatnostādnes naudas soda aprēķināšanai (1), lai identificētu atbilstošo apgrozījumu, un tādēļ, ka noteiktajā naudas sodā neatspoguļojas prasītāju ierobežotā dalība vienotajā un turpinātajā pārkāpumā un prasītāju rīcības mazākais smagums (kā norādīts trešajā, ceturtajā un piektajā pamatā). |
| --- | --- |

6.

Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka, ja apstrīdētais lēmums netiek pilnībā atcelts, ir jāsamazina prasītajiem noteiktais naudas sods, jo Komisija nav ievērojusi Pamatnostādnes naudas soda aprēķināšanai (1), lai identificētu atbilstošo apgrozījumu, un tādēļ, ka noteiktajā naudas sodā neatspoguļojas prasītāju ierobežotā dalība vienotajā un turpinātajā pārkāpumā un prasītāju rīcības mazākais smagums (kā norādīts trešajā, ceturtajā un piektajā pamatā).

---

(1)  Pamatnostādnes naudas soda aprēķināšanai, piemērojot Regulas Nr. 1/2003 23. panta 2. punkta a) apakšpunktu (OV 2006, C 210, 2. lpp.).

---

| 24.7.2017 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 239/69 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 239/69

---

Prasība, kas celta 2017. gada 2. jūnijā – Janusz-Korwin Mikke/Parlaments

(Lieta T-352/17)

(2017/C 239/80)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Janusz Korwin Mikke (Jozefow, Polija) (pārstāvji – M. Cherchi, A. Daoût un M. Dekleermaker, advokāti)

Atbildētājs: Eiropas Parlaments

Prasītāja prasījumi:

| — | atzīt šo prasību par pieņemamu un pamatotu; |
| --- | --- |

—

atzīt šo prasību par pieņemamu un pamatotu;

līdz ar to,

| — | atcelt Eiropas Parlamenta Prezidija 2017. gada 3. aprīļa lēmumu; |
| --- | --- |

—

atcelt Eiropas Parlamenta Prezidija 2017. gada 3. aprīļa lēmumu;

| — | atcelt agrāku Parlamenta priekšsēdētāja 2017. gada 14. marta lēmumu; |
| --- | --- |

—

atcelt agrāku Parlamenta priekšsēdētāja 2017. gada 14. marta lēmumu;

| — | piespriest atlīdzināt ar apstrīdētajiem lēmumiem nodarīto materiālo un morālo kaitējumu vai arī samaksāt prasītājam summu EUR 19 180 apmērā; |
| --- | --- |

—

piespriest atlīdzināt ar apstrīdētajiem lēmumiem nodarīto materiālo un morālo kaitējumu vai arī samaksāt prasītājam summu EUR 19 180 apmērā;

| — | katrā ziņā, piespriest Eiropas Parlamentam atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

katrā ziņā, piespriest Eiropas Parlamentam atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītājs izvirza divus pamatus.

| 1. | Pirmais pamats attiecas uz Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 11. panta, vārda brīvības vispārīgā principa, skatot to kopsakarā ar Eiropas Cilvēktiesību konvencijas 10. pantu un Pamattiesību hartas 52. pantu, saistībā ar īpašo apstākli, ka komentārus, uz kuriem ir atsauce apstrīdētājos lēmumos, sniedza Eiropas Parlamenta loceklis, pildot savas funkcijas un Eiropas Savienības iestāžu telpās, kā arī Eiropas [..] Parlamenta Reglamenta 166. panta, Pamattiesību hartas 41. panta, principa par Eiropas Savienības iestāžu aktu pamatošanu, LESD 296. panta pārkāpumu, kā arī acīmredzamu kļūda vērtējumā un pilnvaru pārsniegšanu. |
| --- | --- |

1.

Pirmais pamats attiecas uz Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 11. panta, vārda brīvības vispārīgā principa, skatot to kopsakarā ar Eiropas Cilvēktiesību konvencijas 10. pantu un Pamattiesību hartas 52. pantu, saistībā ar īpašo apstākli, ka komentārus, uz kuriem ir atsauce apstrīdētājos lēmumos, sniedza Eiropas Parlamenta loceklis, pildot savas funkcijas un Eiropas Savienības iestāžu telpās, kā arī Eiropas [..] Parlamenta Reglamenta 166. panta, Pamattiesību hartas 41. panta, principa par Eiropas Savienības iestāžu aktu pamatošanu, LESD 296. panta pārkāpumu, kā arī acīmredzamu kļūda vērtējumā un pilnvaru pārsniegšanu.

| 2. | Otrais pamats attiecas uz Pamattiesību hartas 41. panta, principa par Eiropas Savienības iestāžu aktu pamatošanu un vispārējo samērīguma principu pārkāpumu, kā arī acīmredzamu kļūdu vērtējumā un pilnvaru pārsniegšanu. |
| --- | --- |

2.

Otrais pamats attiecas uz Pamattiesību hartas 41. panta, principa par Eiropas Savienības iestāžu aktu pamatošanu un vispārējo samērīguma principu pārkāpumu, kā arī acīmredzamu kļūdu vērtējumā un pilnvaru pārsniegšanu.

---

| 24.7.2017 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 239/70 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 239/70

---

Prasība, kas celta 2017. gada 2. jūnijā – Daico International/EUIPO – American Franchise Marketing (“RoB”)

(Lieta T-355/17)

(2017/C 239/81)

Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Daico International BV (Amsterdama, Nīderlande) (pārstāvis – M. Kassner, advokāts)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: American Franchise Marketing Ltd (Londona, Apvienotā Karaliste)

Informācija par procesu EUIPO

Strīdus preču zīmes īpašniece: prasītāja

Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu “RoB” – reģistrācijas pieteikums Nr. 5 284 104

Process EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas otrās padomes 2017. gada 9. marta lēmums lietā R 1405/2016-2

Prasītājas prasījumi:

| — | atcelt apstrīdēto lēmumu; |
| --- | --- |

—

atcelt apstrīdēto lēmumu;

| — | piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Izvirzītie pamati:

| — | Regulas Nr. 207/2009 75. panta 1. punkta pārkāpums; |
| --- | --- |

—

Regulas Nr. 207/2009 75. panta 1. punkta pārkāpums;

| — | 1995. gada 13. decembra Regulas (EK) Nr. 2868/95, ar ko īsteno Padomes Regulu (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi, 62. noteikuma 3. punkta pārkāpums. |
| --- | --- |

—

1995. gada 13. decembra Regulas (EK) Nr. 2868/95, ar ko īsteno Padomes Regulu (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi, 62. noteikuma 3. punkta pārkāpums.

---

| 24.7.2017 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 239/71 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 239/71

---

Prasība, kas celta 2017. gada 2. jūnijā – Daico International/EUIPO – American Franchise Marketing (“RoB”)

(Lieta T-356/17)

(2017/C 239/82)

Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītājsa: Daico International BV (Amsterdama, Nīderlande) (pārstāvis – M. Kassner, advokāts)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

Otrsa procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: American Franchise Marketing Ltd (Londona, Apvienotā Karaliste)

Informācija par procesu EUIPO

Strīdus preču zīmes īpašniece: prasītāja

Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “RoB” – Eiropas Savienības preču zīme Nr. 5 752 324

Process EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas otrās padomes 2017. gada 21. marta lēmums lietā R 1405/2016-2

Prasītājas prasījumi:

| — | atcelt apstrīdēto lēmumu; |
| --- | --- |

—

atcelt apstrīdēto lēmumu;

| — | piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Izvirzītie pamati:

| — | Regulas Nr. 207/2009 75. panta 1. punkta pārkāpums; |
| --- | --- |

—

Regulas Nr. 207/2009 75. panta 1. punkta pārkāpums;

| — | 1995. gada 13. decembra Regulas (EK) Nr. 2868/95, ar ko īsteno Padomes Regulu (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi, 62. noteikuma 3. punkta pārkāpums. |
| --- | --- |

—

1995. gada 13. decembra Regulas (EK) Nr. 2868/95, ar ko īsteno Padomes Regulu (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi, 62. noteikuma 3. punkta pārkāpums.

---

| 24.7.2017 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 239/71 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 239/71

---

Prasība, kas celta 2017. gada 31. maijā – Mubarak/Padome

(Lieta T-358/17)

(2017/C 239/83)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Mohamed Hosni Elsayed Mubarak (Kaira, Ēģipte) (pārstāvji – B. Kennelly, QC, J. Pobjoy, Barrister, G. Martin, M. Rushton un C. Enderby Smith, Solicitors)

Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

Prasītāja prasījumi:

| — | atcelt Padomes 2017. gada 21. marta Lēmumu (KĀDP) 2017/496, ar ko groza Lēmumu 2011/172/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Ēģiptē (turpmāk tekstā – “Apstrīdētais lēmums”; OV 2017, L 76, 22. lpp.), un Padomes 2017. gada 21. marta Īstenošanas regulu (ES) 2017/491, ar kuru īsteno Regulu (ES) Nr. 270/2011 par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Ēģiptē (turpmāk tekstā – “Apstrīdētā regula”; OV 2017, L 76, 10. lpp.), ciktāl tie ir piemērojami prasītājam; |
| --- | --- |

—

atcelt Padomes 2017. gada 21. marta Lēmumu (KĀDP) 2017/496, ar ko groza Lēmumu 2011/172/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Ēģiptē (turpmāk tekstā – “Apstrīdētais lēmums”; OV 2017, L 76, 22. lpp.), un Padomes 2017. gada 21. marta Īstenošanas regulu (ES) 2017/491, ar kuru īsteno Regulu (ES) Nr. 270/2011 par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Ēģiptē (turpmāk tekstā – “Apstrīdētā regula”; OV 2017, L 76, 10. lpp.), ciktāl tie ir piemērojami prasītājam;

| — | atzīt, ka Padomes 2011. gada 21. marta Lēmuma 2011/172/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Ēģiptē (turpmāk tekstā – “Lēmums”; OV 2011, L 76, 63. lpp.), 1. panta 1. punkts un Padomes 2011. gada 21. marta Regulas (ES) Nr. 270/2011 par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Ēģiptē (turpmāk tekstā – “Regula”; OV 2011, L 76, 4. lpp.) 2. panta 1. punkts nav piemērojami, ciktāl tie attiecas uz prasītāju, un līdz ar to atcelt Lēmumu (KĀDP) 2016/411, ciktāl tas attiecas uz prasītāju, un |
| --- | --- |

—

atzīt, ka Padomes 2011. gada 21. marta Lēmuma 2011/172/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Ēģiptē (turpmāk tekstā – “Lēmums”; OV 2011, L 76, 63. lpp.), 1. panta 1. punkts un Padomes 2011. gada 21. marta Regulas (ES) Nr. 270/2011 par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Ēģiptē (turpmāk tekstā – “Regula”; OV 2011, L 76, 4. lpp.) 2. panta 1. punkts nav piemērojami, ciktāl tie attiecas uz prasītāju, un līdz ar to atcelt Lēmumu (KĀDP) 2016/411, ciktāl tas attiecas uz prasītāju, un

| — | piespriest Padomei atlīdzināt prasītāja tiesāšanas izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Padomei atlīdzināt prasītāja tiesāšanas izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītājs izvirza piecus pamatus.

| 1. | Ar pirmo pamatu tiek apgalvots Lēmuma 1. panta 1. punkta un Regulas 2. panta 1. punkta prettiesiskums, jo a) tiem neesot derīga juridiskā pamata un/vai b) tajos esot pārkāpts samērīguma princips. |
| --- | --- |

1.

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots Lēmuma 1. panta 1. punkta un Regulas 2. panta 1. punkta prettiesiskums, jo a) tiem neesot derīga juridiskā pamata un/vai b) tajos esot pārkāpts samērīguma princips.

| 2. | Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Padome, uzskatot, ka tiesvedība Ēģiptē atbilst pamata cilvēktiesībām, esot pārkāpusi prasītājam LES 6. pantā, to aplūkojot kopsakarā ar tā 2. un 3. pantu, un ES Pamattiesību hartas 47. un 48. pantā paredzētās tiesības. |
| --- | --- |

2.

Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Padome, uzskatot, ka tiesvedība Ēģiptē atbilst pamata cilvēktiesībām, esot pārkāpusi prasītājam LES 6. pantā, to aplūkojot kopsakarā ar tā 2. un 3. pantu, un ES Pamattiesību hartas 47. un 48. pantā paredzētās tiesības.

| 3. | Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka Padome, uzskatot, ka bija izpildīts kritērijs, lai prasītajam piemērotu Lēmuma 1. panta 1. punktu un Regulas 2. panta 1. punktu, esot pieļāvusi kļūdas vērtējumā. |
| --- | --- |

3.

Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka Padome, uzskatot, ka bija izpildīts kritērijs, lai prasītajam piemērotu Lēmuma 1. panta 1. punktu un Regulas 2. panta 1. punktu, esot pieļāvusi kļūdas vērtējumā.

| 4. | Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka Padome esot pārkāpusi prasītāja tiesības uz aizstāvību, tiesības uz labu pārvaldību un efektīvu tiesību aizsardzību tiesā. It īpaši Padome neesot rūpīgi un objektīvi pārbaudījusi, vai apgalvotie iemesli, ar kuriem it kā tiek attaisnota atkārtota iekļaušana sarakstā, ir bijuši pamatoti atbilstoši prasītāja pirms atkārtotās iekļaušanas sarakstā iesniegtajai informācijai. |
| --- | --- |

4.

Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka Padome esot pārkāpusi prasītāja tiesības uz aizstāvību, tiesības uz labu pārvaldību un efektīvu tiesību aizsardzību tiesā. It īpaši Padome neesot rūpīgi un objektīvi pārbaudījusi, vai apgalvotie iemesli, ar kuriem it kā tiek attaisnota atkārtota iekļaušana sarakstā, ir bijuši pamatoti atbilstoši prasītāja pirms atkārtotās iekļaušanas sarakstā iesniegtajai informācijai.

| 5. | Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka Padome neattaisnoti un nesamērīgi esot pārkāpusi prasītāja pamattiesības, tostarp tiesības uz viņa īpašuma aizsardzību un reputāciju. Apstrīdētā lēmuma un Apstrīdētās regulas ietekme uz atbildētāju esot tālejoša – gan saistībā ar viņa īpašumu, gan viņa reputāciju visā pasaulē. Padome neesot pierādījusi, ka prasītāja aktīvu un saimniecisko resursu iesaldēšana būtu saistīta vai attaisnota ar likumīgu mērķi, un vēl jo vairāk tā neesot pierādījusi, ka šī iesaldēšana būtu samērīga ar šādu mērķi. |
| --- | --- |

5.

Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka Padome neattaisnoti un nesamērīgi esot pārkāpusi prasītāja pamattiesības, tostarp tiesības uz viņa īpašuma aizsardzību un reputāciju. Apstrīdētā lēmuma un Apstrīdētās regulas ietekme uz atbildētāju esot tālejoša – gan saistībā ar viņa īpašumu, gan viņa reputāciju visā pasaulē. Padome neesot pierādījusi, ka prasītāja aktīvu un saimniecisko resursu iesaldēšana būtu saistīta vai attaisnota ar likumīgu mērķi, un vēl jo vairāk tā neesot pierādījusi, ka šī iesaldēšana būtu samērīga ar šādu mērķi.

---

| 24.7.2017 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 239/72 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 239/72

---

Vispārējās tiesas 2017. gada 24. aprīļa rīkojums – Ipuri/EUIPO – van Graaf (“IPURI”)

(Lieta T-226/16) (1)

(2017/C 239/84)

Tiesvedības valoda – vācu

Ceturtās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

---

(1)  OV C 232, 27.6.2016.

---