# Jurnalul Oficial C 239/24 i

| | ISSN 1977-1029 |
| --- | --- |
| Jurnalul Oficial
  al Uniunii Europene | C 239 |
| | |
| Ediţia în limba română | Comunicări şi informări | Anul 6024 iulie 2017 |

ISSN 1977-1029

Jurnalul Oficial

al Uniunii Europene

C 239

Ediţia în limba română

Comunicări şi informări

Anul 6024 iulie 2017

---

| Informarea nr. | Cuprins | Pagina |
| --- | --- | --- |
| | IV   Informări |
| | INFORMĂRI PROVENIND DE LA INSTITUŢIILE, ORGANELE ȘI ORGANISMELE UNIUNII EUROPENE |
| | Curtea de Justiție a Uniunii Europene |
| 2017/C 239/01 | Ultimele publicații ale Curții de Justiție a Uniunii Europene în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | 1 |

Informarea nr.

Cuprins

Pagina

IV   Informări

INFORMĂRI PROVENIND DE LA INSTITUŢIILE, ORGANELE ȘI ORGANISMELE UNIUNII EUROPENE

Curtea de Justiție a Uniunii Europene

2017/C 239/01

Ultimele publicații ale Curții de Justiție a Uniunii Europene în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

1

---

| | V   Anunţuri |
| --- | --- |
| | PROCEDURI JURISDICŢIONALE |
| | Curtea de Justiție |
| 2017/C 239/02 | Cauza C-562/14 P: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 11 mai 2017 – Regatul Suediei/Darius Nicolai Spirlea, Mihaela Spirlea, Comisia Europeană, Republica Cehă, Regatul Danemarcei, Regatul Spaniei, Republica Finlanda [Recurs — Drept de acces public la documente — Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 — Articolul 4 alineatul (2) a treia liniuță — Excepții de la dreptul de acces la documente — Interpretare incorectă — Protecția obiectivelor activităților de inspecție, de anchetă și de audit — Interes public superior care justifică divulgarea documentelor — Prezumție generală de confidențialitate — Documente referitoare la o procedură EU Pilot] | 2 |
| 2017/C 239/03 | Avizul 2/15: Avizul Curții (Plenul) din 16 mai 2017 – Comisia Europeană [Aviz dat în temeiul articolului 218 alineatul (11) TFUE — Acord de liber schimb între Uniunea Europeană și Republica Singapore — Acord de nouă generație negociat după intrarea în vigoare a Tratatelor UE și FUE — Competența de a încheia acordul — Articolul 3 alineatul (1) litera (e) TFUE — Politica comercială comună — Articolul 207 alineatul (1) TFUE — Schimburi de mărfuri și de servicii — Investiţii străine directe — Achiziții publice — Aspecte comerciale ale proprietăţii intelectuale — Concurență — Comerț cu statele terțe și dezvoltare durabilă — Protecţia socială a lucrătorilor — Protecția mediului — Articolul 207 alineatul (5) TFUE — Servicii în domeniul transporturilor — Articolul 3 alineatul (2) TFUE — Acord internațional care ar putea aduce atingere normelor comune sau ar putea modifica domeniul de aplicare a acestora — Norme de drept derivat al Uniunii în materia liberei prestări a serviciilor în domeniul transporturilor — Alte investiții străine decât cele directe — Articolul 216 — Acord necesar pentru realizarea unuia dintre obiectivele tratatului — Libera circulație a capitalurilor și a plăților între state membre și state terțe — Tratate succesive în materie de investiții — Înlocuirea acordurilor de investiții dintre statele membre și Republica Singapore — Dispoziții instituționale ale acordului — Soluționarea litigiilor dintre investitori și state — Soluționarea litigiilor dintre părți] | 3 |
| 2017/C 239/04 | Cauza C-68/15: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 17 mai 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Grondwettelijk Hof – Belgia) – X/Ministerraad (Trimitere preliminară — Libertatea de stabilire — Directiva privind societățile-mamă și filialele acestora — Legislație fiscală — Impozit pe profit — Distribuire de dividende — Reţinere la sursă — Dublă impozitare — Fairness tax) | 3 |
| 2017/C 239/05 | Cauza C-133/15: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 10 mai 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Centrale Raad van Beroep – Țările de Jos) – H.C. Chavez-Vilchez și alții/Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank și alții (Trimitere preliminară — Cetățenia Uniunii — Articolul 20 TFUE — Drept de ședere într-un stat membru care condiționează accesul la ajutoarele sociale, precum și la alocațiile familiale — Resortisant al unei țări terțe care asigură întreținerea zilnică și efectivă a copilului său minor, resortisant al acestui stat membru — Obligația resortisantului unei țări terțe de a demonstra incapacitatea celuilalt părinte, resortisant al statului membru menționat, de a asigura îngrijirea copilului — Refuz al șederii care poate obliga copilul să părăsească teritoriul statului membru sau chiar teritoriul Uniunii) | 4 |
| 2017/C 239/06 | Cauza C-421/15 P: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 11 mai 2017 – Yoshida Metal Industry Co. Ltd/Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO), Pi-Design AG, Bodum France SAS, Bodum Logistics A/S [Recurs — Marcă a Uniunii Europene — Înregistrarea unor semne constituite dintr-o suprafață cu puncte negre — Declararea nulității — Regulamentul (CE) nr. 40/94 — Articolul 7 alineatul (1) litera (e) punctul (ii) — Articolul 51 alineatul (3)] | 5 |
| 2017/C 239/07 | Cauza C-437/15 P: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 17 mai 2017 – Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală/Deluxe Entertainment Services Group Inc. (Recurs — Marcă a Uniunii Europene — Marcă figurativă care conține elementul verbal deluxe — Refuzul înregistrării de către examinator) | 6 |
| 2017/C 239/08 | Cauza C-617/15: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 18 mai 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Oberlandesgericht Düsseldorf – Germania) – Hummel Holding A/S/Nike Inc., Nike Retail B.V. [Trimitere preliminară — Proprietate intelectuală — Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Marcă a Uniunii Europene — Articolul 97 alineatul (1) — Competență internațională — Acțiune în contrafacere îndreptată împotriva unei societăți stabilite într-un stat terț — Subfilială stabilită pe teritoriul statului membru al instanței sesizate — Noțiunea unitate] | 6 |
| 2017/C 239/09 | Cauza C-624/15: Hotărârea Curții (Camera a noua) din 18 mai 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Vilniaus apygardos administracinis teismas – Lituania) – UAB Litdana/Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos [Trimitere preliminară — Fiscalitate — Taxa pe valoarea adăugată (TVA) — Directiva 2006/112/CE — Articolul 314 — Regimul marjei de profit — Condiții de aplicare — Refuzul autorităților fiscale naționale de a acorda unei persoane impozabile beneficiul dreptului de a aplica regimul marjei de profit — Mențiuni pe facturi referitoare atât la aplicarea de către furnizor a regimului marjei de profit, cât și la scutirea de TVA — Neaplicarea de către furnizor a regimului marjei de profit livrării — Indicii care permit să se presupună existența unor nereguli sau a unei fraude la livrare] | 7 |
| 2017/C 239/10 | Cauza C-682/15: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 16 mai 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Cour administrative – Luxemburg) – Berlioz Investment Fund S.A./Directeur de l'administration des Contributions directes [Trimitere preliminară — Directiva 2011/16/UE — Cooperare administrativă în domeniul fiscal — Articolul 1 alineatul (1) — Articolul 5 — Cerere de informații adresată unui terț — Refuz de a răspunde — Sancțiune — Noțiunea relevanță previzibilă a informațiilor solicitate — Control exercitat de autoritatea solicitată — Control exercitat de instanță — Întindere — Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene — Articolul 51 — Punere în aplicare a dreptului Uniunii — Articolul 47 — Dreptul la o cale de atac jurisdicțională efectivă — Accesul instanței și al terțului la cererea de informații adresată de autoritatea solicitantă] | 8 |
| 2017/C 239/11 | Cauza C-690/15: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 10 mai 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Cour administrative d'appel de Douai – Franța) – Wenceslas de Lobkowicz/Ministère des Finances et des Comptes publics (Trimitere preliminară — Funcționar al Uniunii Europene — Statut — Afiliere obligatorie la sistemul de securitate socială al instituțiilor Uniunii Europene — Venituri funciare realizate într-un stat membru — Supunere la plata contribuției sociale generalizate, a prelevării sociale și a contribuțiilor suplimentare în temeiul dreptului unui stat membru — Participare la finanțarea securității sociale a acestui stat membru) | 9 |
| 2017/C 239/12 | Cauza C-36/16: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 11 mai 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Naczelny Sąd Administracyjny – Polonia) – Minister Finansów/Posnania Investment SA [Trimitere preliminară — Fiscalitate — Sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată — Directiva 2006/112/CE — Articolul 2 alineatul (1) litera (a) — Articolul 14 alineatul (1) — Operațiuni impozabile — Noțiunea livrare de bunuri efectuată cu titlu oneros — Cedarea către stat sau către o colectivitate teritorială a unui imobil în vederea achitării unei datorii fiscale — Excludere] | 10 |
| 2017/C 239/13 | Cauza C-44/16 P: Hotărârea Curții (Camera a noua) din 11 mai 2017 – Dyson Ltd/Comisia Europeană [Recurs — Directiva 2010/30/UE — Indicare, prin etichetare și informații standard despre produs, a consumului de energie — Regulamentul delegat (UE) nr. 665/2013 — Etichetare energetică a aspiratoarelor — Eficiență energetică — Metodă de măsurare — Limite ale competenței delegate — Denaturarea elementelor de probă — Obligația de motivare a Tribunalului] | 10 |
| 2017/C 239/14 | Cauza C-48/16: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 17 mai 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Okresný súd Dunajská Streda – Slovacia) – ERGO Poist’ovňa, a.s./Alžbeta Barlíková (Trimitere preliminară — Agenți comerciali independenți — Directiva 86/653/CEE — Comisionul agentului comercial — Articolul 11 — Neexecutare parțială a contractului încheiat între terț și comitent — Consecințe asupra dreptului la comision — Noțiunea cauză pentru care comitentul este vinovat) | 11 |
| 2017/C 239/15 | Cauza C-59/16: Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 11 mai 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Hoge Raad der Nederlanden – Țările de Jos) – The Shirtmakers BV/Staatssecretaris van Financiën [Trimitere preliminară — Uniunea vamală — Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 — Codul vamal comunitar — Articolul 32 alineatul (1) litera (e) punctul (i) — Valoare în vamă — Valoare de tranzacție — Stabilire — Noțiunea cheltuieli de transport] | 12 |
| 2017/C 239/16 | Cauza C-99/16: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 18 mai 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal de grande instance de Lyon – Franța) – Jean-Philippe Lahorgue/Ordre des avocats du barreau de Lyon, Conseil national des barreaux CNB, Conseil des barreaux européens CCBE, Ordre des avocats du barreau de Luxembourg ]Trimitere preliminară — Libera prestare a serviciilor — Directiva 77/249/CEE — Articolul 4 — Exercitarea profesiei de avocat — Dispozitiv de conectare la rețeaua privată virtuală a avocaților (RPVA) — Dispozitiv RPVA — Refuz de remitere unui avocat înscris în baroul unui alt stat membru — Măsură discriminatorie] | 12 |
| 2017/C 239/17 | Cauza C-131/16: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 11 mai 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Krajowa Izba Odwoławcza – Polonia) – Archus sp. z o.o., Gama Jacek Lipik/Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A. [Trimitere preliminară — Achiziții publice — Directiva 2004/17/CE — Principii de atribuire a contractelor — Articolul 10 — Principiul egalității de tratament a ofertanților — Obligația entităților contractante de a le solicita ofertanților să își modifice sau să își completeze oferta — Dreptul entității contractante de a reține garanția bancară în caz de refuz — Directiva 92/13/CEE — Articolul 1 alineatul (3) — Proceduri privind căile de atac — Decizie de atribuire a unui contract de achiziții publice — Excludere a unui ofertant — Acțiune în anulare — Interesul de a exercita acțiunea] | 13 |
| 2017/C 239/18 | Cauza C-150/16: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 18 mai 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Curtea de Apel Craiova – România) – Fondul Proprietatea SA/Complexul Energetic Oltenia SA (Trimitere preliminară — Ajutoare de stat — Creanță deținută de o societate al cărei capital este deținut în majoritate de statul român, față de o societate al cărei unic acționar este acest stat — Dare în plată — Noțiunea ajutor de stat — Obligație de notificare către Comisia Europeană) | 14 |
| 2017/C 239/19 | Cauza C-154/16: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 18 mai 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Augstākā tiesa – Letonia) – Latvijas dzelzceļš VAS/Valsts ieņēmumu dienests [Trimitere preliminară — Codul vamal comunitar — Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 — Articolul 94 alineatul (1) și articolul 96 — Regimul de tranzit comunitar extern — Răspunderea principalului obligat — Articolele 203 și 204 și articolul 206 alineatul (1) — Nașterea datoriei vamale — Sustragere de sub supravegherea vamală — Neexecutarea uneia dintre obligațiile care rezultă din utilizarea unui regim vamal — Distrugerea totală sau pierderea irecuperabilă a mărfii dintr-o cauză ce ține de natura mărfurilor sau în urma unui caz fortuit ori de forță majoră — Articolul 213 — Plata datoriei vamale în solidar — Directiva 2006/112/CE — Taxa pe valoarea adăugată (TVA) — Articolul 2 alineatul (1), precum și articolele 70 și 71 — Faptul generator și exigibilitatea taxei — Articolele 201, 202 și 205 — Persoane obligate la plata taxei — Constatarea de către biroul vamal de destinație a unui deficit de marfă — Dispozitiv de descărcare inferior al vagonului-cisternă incorect închis sau deteriorat] | 15 |
| 2017/C 239/20 | Cauza C-302/16: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 11 mai 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Rechtbank Noord-Nederland – Țările de Jos) – Bas Jacob Adriaan Krijgsman/Surinaamse Luchtvaart Maatschappij NV [Trimitere preliminară — Transporturi aeriene — Regulamentul (CE) nr. 261/2004 — Articolul 5 alineatul (1) litera (c) — Compensarea și asistența pasagerilor în cazul anulării unui zbor — Exonerare de obligația de compensare — Contract de transport încheiat prin intermediul unui agent de voiaj online — Operator de transport aerian care a informat în timp util agentul de voiaj despre o modificare de orar al zborului — Agent de voiaj care a transmis informația menționată unui pasager prin e-mail cu zece zile înaintea zborului] | 16 |
| 2017/C 239/21 | Cauza C-337/16 P: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 17 mai 2017 – Republica Portugheză/Comisia Europeană (Recurs — FEGA și FEADR — Decizie de punere în aplicare a Comisiei Europene — Notificarea destinatarului — Rectificare ulterioară a formatului de tipărire a anexei — Publicare a deciziei în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene — Termen de introducere a acțiunii — Momentul de la care începe să curgă termenul — Tardivitate — Inadmisibilitate) | 17 |
| 2017/C 239/22 | Cauza C-338/16 P: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 17 mai 2017 – Republica Portugheză/Comisia Europeană (Recurs — FEGA și FEADR — Decizie de punere în aplicare a Comisiei Europene — Notificarea destinatarului — Rectificare ulterioară a formatului de tipărire a anexei — Publicare a deciziei în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene — Termen de introducere a acțiunii — Momentul de la care începe să curgă termenul — Tardivitate — Inadmisibilitate) | 17 |
| 2017/C 239/23 | Cauza C-339/16 P: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 17 mai 2017 – Republica Portugheză/Comisia Europeană (Recurs — FEGA și FEADR — Decizie de punere în aplicare a Comisiei Europene — Notificarea destinatarului — Rectificare ulterioară a formatului de tipărire a anexei — Publicare a deciziei în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene — Termen de introducere a acțiunii — Momentul de la care începe să curgă termenul — Tardivitate — Inadmisibilitate) | 18 |
| 2017/C 239/24 | Cauza C-365/16: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 17 mai 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Conseil d'État – Franța) – Association française des entreprises/Ministre des finances et des comptes publics (Trimitere preliminară — Regim fiscal comun aplicabil societăților-mamă și filialelor din state membre diferite — Directiva 2011/96/UE — Prevenirea dublei impuneri — Contribuție suplimentară de 3 % la impozitul pe profit) | 18 |
| 2017/C 239/25 | Cauza C-595/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia (Italia) la 23 noiembrie 2016 – Emmea Srl, Commercial Hub Srl/Comune di Siracusa și alții | 19 |
| 2017/C 239/26 | Cauza C-54/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 1 februarie 2017 – Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato/Wind Telecomunicazioni SpA | 19 |
| 2017/C 239/27 | Cauza C-55/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 1 februarie 2017 – Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato/Vodafone Omnitel NV | 21 |
| 2017/C 239/28 | Cauza C-162/17 P: Recurs introdus la 30 martie 2017 de Republica Polonă împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 19 ianuarie 2017 în cauza T-701/15, Stock Polska/EUIPO Lass & Steffen (LUBELSKA) | 22 |
| 2017/C 239/29 | Cauza C-191/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Oberster Gerichtshof (Austria) la 13 aprilie 2017 – Bundeskammer für Arbeiter und Angestellte/ING-DiBa Direktbank Austria Niederlassung der ING-DiBa AG | 24 |
| 2017/C 239/30 | Cauza C-213/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Rechtbank Den Haag, sediul din Amsterdam (Țările de Jos) la 25 aprilie 2017 – X/Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie | 24 |
| 2017/C 239/31 | Cauza C-220/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgericht Berlin (Germania) la 27 aprilie 2017 – Planta Tabak-Manufaktur Dr. Manfred Obermann GmbH & Co. KG/Land Berlin | 25 |
| 2017/C 239/32 | Cauza C-221/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Raad van State (Țările de Jos) la 27 aprilie 2017 – M.G. Tjebbes și alții/Minister van Buitenlandse Zaken | 26 |
| 2017/C 239/33 | Cauza C-234/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Oberster Gerichtshof (Austria) la 4 mai 2017 – XC și alții | 27 |
| 2017/C 239/34 | Cauza C-236/17 P: Recurs introdus la 8 mai 2017 de Canadian Solar Emea GmbH, Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc., Csi Cells Co. Ltd, Csi Solar Power (China), Inc. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 28 februarie 2017 în cauza T-162/14, Canadian Solar Emea GmbH și alții/Consiliul | 27 |
| 2017/C 239/35 | Cauza C-237/17 P: Recurs introdus la 8 mai 2017 de Canadian Solar Emea GmbH, Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc., Csi Cells Co. Ltd, Csi Solar Power (China), Inc. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 28 februarie 2017 în cauza T-163/14, Canadian Solar Emea și alții/Consiliul | 28 |
| 2017/C 239/36 | Cauza C-244/17: Acțiune introdusă la 10 mai 2017 – Comisia Europeană/Consiliul Uniunii Europene | 29 |
| 2017/C 239/37 | Cauza C-247/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Korkein oikeus (Finlanda) la 16 mai 2017 – Oikeusministeriö/Denis Raugevicius | 30 |
| 2017/C 239/38 | Cauza C-250/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Supremo Tribunal de Justiça (Portugalia) la 12 mai 2017 – Virgílio Tarragó da Silveira/Massa Insolvente da Espírito Santo Financial Group, SA | 31 |
| 2017/C 239/39 | Cauza C-260/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Symvoulio tis Epikrateias (Grecia) la 16 mai 2017 – Αnodiki Ypiresies Diacheirisis Perivallontos, Oikonomias, Dioikisis EPE (Αnodiki Services EPE)/GNA Ο Εvaggelismos – Ofthalmiatreio Αthinon – Polykliniki Geniko Nosokomeio Athinon Georgios Gennimatas, Geniko Ogkologiko Nosokomeio Kifisias – (GONK), Oi Agioi Anargyroi | 31 |
| 2017/C 239/40 | Cauza C-274/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 18 mai 2017 – Margarethe Yüce, Ali Yüce, Emin Yüce, Emre Yüce/TUIfly GmbH | 32 |
| 2017/C 239/41 | Cauza C-275/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 18 mai 2017 – Friedemann Schoen, Brigitta Schoen/TUIfly GmbH | 33 |
| 2017/C 239/42 | Cauza C-276/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 18 mai 2017 – Michael Siegberg/TUIfly GmbH | 34 |
| 2017/C 239/43 | Cauza C-277/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 18 mai 2017 – Heinz-Gerhard Albrecht/TUIfly GmbH | 34 |
| 2017/C 239/44 | Cauza C-278/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 18 mai 2017 – Susanne Meyer și alții/TUIfly GmbH | 35 |
| 2017/C 239/45 | Cauza C-279/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 18 mai 2017 – Thomas Kiehl/TUIfly GmbH | 36 |
| 2017/C 239/46 | Cauza C-280/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 18 mai 2017 – Ralph Eßer/TUIfly GmbH | 37 |
| 2017/C 239/47 | Cauza C-281/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 18 mai 2017 – Thomas Schmidt/TUIfly GmbH | 37 |
| 2017/C 239/48 | Cauza C-282/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 18 mai 2017 – Werner Ansorge/TUIfly GmbH | 38 |
| 2017/C 239/49 | Cauza C-290/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 22 mai 2017 – Angelina Fell, Florian Fell, Vincent Fell/TUIfly GmbH | 39 |
| 2017/C 239/50 | Cauza C-291/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 22 mai 2017 – Helga Jordan-Grompe, Sven Grompe, Yves-Felix Grompe, Justin Joel Grompe/TUIfly GmbH | 40 |
| 2017/C 239/51 | Cauza C-301/17: Acţiune introdusă la data de 23 mai 2017 – Comisia Europeană/România | 40 |
| 2017/C 239/52 | Cauza C-313/17 P: Recurs introdus la 26 mai 2017 de George Haswani împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șaptea) din 22 martie 2017 în cauza T-231/15, Haswani/Consiliul | 41 |
| | Tribunalul |
| 2017/C 239/53 | Cauza T-442/12: Hotărârea Tribunalului din 1 iunie 2017 – Changmao Biochemical Engineering/Consiliul [Dumping — Importuri de acid tartric originar din China — Modificarea taxei antidumping definitive — Reexaminare intermediară parțială — Statutul de întreprindere care funcționează în condiții de economie de piață — Costuri cu principalii factori de producție care reflectă în mare parte valorile pieței — Schimbarea circumstanțelor — Obligația de motivare — Termen pentru adoptarea unei decizii privind statutul de întreprindere care funcționează în condiții de economie de piață — Dreptul la apărare — Articolul 20 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009] | 43 |
| 2017/C 239/54 | Cauza T-341/13 RENV: Hotărârea Tribunalului din 8 iunie 2017 – Groupe Léa Nature/EUIPO – Debonair Trading Internacional (SO’BiO ētic) [Marcă a Uniunii Europene — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a unei mărci a Uniunii Europene figurative SO’BiO ētic — Mărci ale Uniunii Europene și națională verbale anterioare SO...? — Motive relative de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Atingere adusă renumelui — Articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009] | 44 |
| 2017/C 239/55 | Cauza T-673/15: Hotărârea Tribunalului din 7 iunie 2017 – Guardian Europe/Uniunea Europeană (Răspundere extracontractuală — Reprezentarea Uniunii — Prescripţie — Anihilarea efectelor juridice ale unei decizii rămase definitive — Precizia cererii introductive — Admisibilitate — Articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale — Termen rezonabil de soluţionare — Egalitate de tratament — Prejudiciu material — Pierderi suferite — Beneficiu nerealizat — Prejudiciu moral — Legătură de cauzalitate) | 44 |
| 2017/C 239/56 | Cauza T-726/15: Hotărârea Tribunalului din 7 iunie 2017 – Blaž Jamnik și Blaž/Parlamentul (Contracte de achiziții publice de servicii — Contract de achiziții de bunuri imobiliare — Procedură de cerere de ofertă — Procedură negociată fără publicarea unui anunț de participare — Spațiu pentru casa Uniunii Europene la Ljubljana — Respingerea propunerii după prospectarea pieței locale — Atribuirea contractului unui alt ofertant — Neexaminarea documentelor anexate propunerii — Eroare de drept — Eroare vădită de apreciere) | 45 |
| 2017/C 239/57 | Cauza T-6/16: Hotărârea Tribunalului din 8 iunie 2017 – AWG/EUIPO – Takko (Southern Territory 23o48’25"S) [Marca Uniunii Europene — Procedură de declarare a nulității — Marca Uniunii Europene verbală Southern Territory 23o48’25’’S — Marca Uniunii Europene verbală anterioară SOUTHERN — Motiv relativ de refuz — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) și articolul 53 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009] | 46 |
| 2017/C 239/58 | Cauza T-294/16: Hotărârea Tribunalului din 8 iunie 2017 – Kaane American International Tobacco/EUIPO – Global Tobacco (GOLD MOUNT) [Marcă a Uniunii Europene — Procedură de decădere — Marca Uniunii Europene figurativă GOLD MOUNT — Lipsa utilizării serioase a mărcii — Lipsa unui motiv întemeiat pentru neutilizare — Articolul 51 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009] | 46 |
| 2017/C 239/59 | Cauza T-221/17: Acțiune introdusă la 15 aprilie 2017 – Mémora Servicios Funerarios/EUIPO – Chatenoud (MEMORAME) | 47 |
| 2017/C 239/60 | Cauza T-262/17: Acțiune introdusă la 30 aprilie 2017 – Metrans/Comisia și INEA | 47 |
| 2017/C 239/61 | Cauza T-263/17: Acțiune introdusă la 3 mai 2017 – SD/EIGE | 48 |
| 2017/C 239/62 | Cauza T-275/17: Acțiune introdusă la 10 mai 2017 – Michela Curto/Parlamentul | 49 |
| 2017/C 239/63 | Cauza T-289/17: Acțiune introdusă la 15 mai 2017 – Keolis CIF și alții/Comisia | 50 |
| 2017/C 239/64 | Cauza T-296/17: Acțiune introdusă la 15 mai 2017 – Buck-Chemie/EUIPO – Henkel (Reprezentarea unor rezervoare pentru WC) | 51 |
| 2017/C 239/65 | Cauza T-323/17: Acțiune introdusă la 29 mai 2017 – Martinair Holland/Comisia | 51 |
| 2017/C 239/66 | Cauza T-324/17: Acțiune introdusă la 29 mai 2017 – SAS Cargo Group și alții/Comisia | 53 |
| 2017/C 239/67 | Cauza T-325/17: Acțiune introdusă la 29 mai 2017 – Koninklijke Luchtvaart Maatschappij/Comisia | 53 |
| 2017/C 239/68 | Cauza T-326/17: Acțiune introdusă la 29 mai 2017 – Air Canada/Comisia | 55 |
| 2017/C 239/69 | Cauza T-328/17: Acțiune introdusă la 26 mai 2017 – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi/EUIPO – M. J. Dairies (BBQLOUMI) | 56 |
| 2017/C 239/70 | Cauza T-334/17: Acțiune introdusă la 31 mai 2017 – Cargolux Airlines/Comisia | 57 |
| 2017/C 239/71 | Cauza T-335/17: Acțiune introdusă la 30 mai 2017 – Help – Hilfe zur Selbsthilfe/Comisia | 59 |
| 2017/C 239/72 | Cauza T-339/17: Acțiune introdusă la 31 mai 2017 – Shenzhen Jiayz Photo Industrial/EUIPO – Seven (SEVENOAK) | 60 |
| 2017/C 239/73 | Cauza T-340/17: Acțiune introdusă la 30 mai 2017 – Japan Airlines/Comisia | 60 |
| 2017/C 239/74 | Cauza T-341/17: Acțiune introdusă la 31 mai 2017 – British Airways/Comisia | 62 |
| 2017/C 239/75 | Cauza T-342/17: Acțiune introdusă la 30 mai 2017 – Deutsche Lufthansa și alții/Comisia | 63 |
| 2017/C 239/76 | Cauza T-343/17: Acțiune introdusă la 31 mai 2017 – Cathay Pacific Airways/Comisia | 64 |
| 2017/C 239/77 | Cauza T-344/17: Acțiune introdusă la 31 mai 2017 – Latam Airlines Group și Lan Cargo/Comisia | 65 |
| 2017/C 239/78 | Cauza T-346/17: Acțiune introdusă la 31 mai 2017 – Hotelbeds Spain/EUIPO – Guidigo Europe (Guidego what to do next) | 68 |
| 2017/C 239/79 | Cauza T-350/17: Acțiune introdusă la 1 iunie 2017 – Singapore Airlines și Singapore Airlines Cargo/Comisia | 68 |
| 2017/C 239/80 | Cauza T-352/17: Acțiune introdusă la 2 iunie 2017 – Korwin-Mikke/Parlamentul | 69 |
| 2017/C 239/81 | Cauza T-355/17: Acțiune introdusă la 2 iunie 2017 – Daico International/EUIPO – American Franchise Marketing (RoB) | 70 |
| 2017/C 239/82 | Cauza T-356/17: Acțiune introdusă la 2 iunie 2017 – Daico International/EUIPO – American Franchise Marketing (RoB) | 71 |
| 2017/C 239/83 | Cauza T-358/17: Acțiune introdusă la 31 mai 2017 – Mubarak/Consiliul | 71 |
| 2017/C 239/84 | Cauza T-226/16: Ordonanța Tribunalului din 24 aprilie 2017 – Ipuri/EUIPO – van Graaf (IPURI) | 72 |

V   Anunţuri

PROCEDURI JURISDICŢIONALE

Curtea de Justiție

2017/C 239/02

Cauza C-562/14 P: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 11 mai 2017 – Regatul Suediei/Darius Nicolai Spirlea, Mihaela Spirlea, Comisia Europeană, Republica Cehă, Regatul Danemarcei, Regatul Spaniei, Republica Finlanda [Recurs — Drept de acces public la documente — Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 — Articolul 4 alineatul (2) a treia liniuță — Excepții de la dreptul de acces la documente — Interpretare incorectă — Protecția obiectivelor activităților de inspecție, de anchetă și de audit — Interes public superior care justifică divulgarea documentelor — Prezumție generală de confidențialitate — Documente referitoare la o procedură EU Pilot]

2

2017/C 239/03

Avizul 2/15: Avizul Curții (Plenul) din 16 mai 2017 – Comisia Europeană [Aviz dat în temeiul articolului 218 alineatul (11) TFUE — Acord de liber schimb între Uniunea Europeană și Republica Singapore — Acord de nouă generație negociat după intrarea în vigoare a Tratatelor UE și FUE — Competența de a încheia acordul — Articolul 3 alineatul (1) litera (e) TFUE — Politica comercială comună — Articolul 207 alineatul (1) TFUE — Schimburi de mărfuri și de servicii — Investiţii străine directe — Achiziții publice — Aspecte comerciale ale proprietăţii intelectuale — Concurență — Comerț cu statele terțe și dezvoltare durabilă — Protecţia socială a lucrătorilor — Protecția mediului — Articolul 207 alineatul (5) TFUE — Servicii în domeniul transporturilor — Articolul 3 alineatul (2) TFUE — Acord internațional care ar putea aduce atingere normelor comune sau ar putea modifica domeniul de aplicare a acestora — Norme de drept derivat al Uniunii în materia liberei prestări a serviciilor în domeniul transporturilor — Alte investiții străine decât cele directe — Articolul 216 — Acord necesar pentru realizarea unuia dintre obiectivele tratatului — Libera circulație a capitalurilor și a plăților între state membre și state terțe — Tratate succesive în materie de investiții — Înlocuirea acordurilor de investiții dintre statele membre și Republica Singapore — Dispoziții instituționale ale acordului — Soluționarea litigiilor dintre investitori și state — Soluționarea litigiilor dintre părți]

3

2017/C 239/04

Cauza C-68/15: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 17 mai 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Grondwettelijk Hof – Belgia) – X/Ministerraad (Trimitere preliminară — Libertatea de stabilire — Directiva privind societățile-mamă și filialele acestora — Legislație fiscală — Impozit pe profit — Distribuire de dividende — Reţinere la sursă — Dublă impozitare — Fairness tax)

3

2017/C 239/05

Cauza C-133/15: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 10 mai 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Centrale Raad van Beroep – Țările de Jos) – H.C. Chavez-Vilchez și alții/Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank și alții (Trimitere preliminară — Cetățenia Uniunii — Articolul 20 TFUE — Drept de ședere într-un stat membru care condiționează accesul la ajutoarele sociale, precum și la alocațiile familiale — Resortisant al unei țări terțe care asigură întreținerea zilnică și efectivă a copilului său minor, resortisant al acestui stat membru — Obligația resortisantului unei țări terțe de a demonstra incapacitatea celuilalt părinte, resortisant al statului membru menționat, de a asigura îngrijirea copilului — Refuz al șederii care poate obliga copilul să părăsească teritoriul statului membru sau chiar teritoriul Uniunii)

4

2017/C 239/06

Cauza C-421/15 P: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 11 mai 2017 – Yoshida Metal Industry Co. Ltd/Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO), Pi-Design AG, Bodum France SAS, Bodum Logistics A/S [Recurs — Marcă a Uniunii Europene — Înregistrarea unor semne constituite dintr-o suprafață cu puncte negre — Declararea nulității — Regulamentul (CE) nr. 40/94 — Articolul 7 alineatul (1) litera (e) punctul (ii) — Articolul 51 alineatul (3)]

5

2017/C 239/07

Cauza C-437/15 P: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 17 mai 2017 – Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală/Deluxe Entertainment Services Group Inc. (Recurs — Marcă a Uniunii Europene — Marcă figurativă care conține elementul verbal deluxe — Refuzul înregistrării de către examinator)

6

2017/C 239/08

Cauza C-617/15: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 18 mai 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Oberlandesgericht Düsseldorf – Germania) – Hummel Holding A/S/Nike Inc., Nike Retail B.V. [Trimitere preliminară — Proprietate intelectuală — Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Marcă a Uniunii Europene — Articolul 97 alineatul (1) — Competență internațională — Acțiune în contrafacere îndreptată împotriva unei societăți stabilite într-un stat terț — Subfilială stabilită pe teritoriul statului membru al instanței sesizate — Noțiunea unitate]

6

2017/C 239/09

Cauza C-624/15: Hotărârea Curții (Camera a noua) din 18 mai 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Vilniaus apygardos administracinis teismas – Lituania) – UAB Litdana/Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos [Trimitere preliminară — Fiscalitate — Taxa pe valoarea adăugată (TVA) — Directiva 2006/112/CE — Articolul 314 — Regimul marjei de profit — Condiții de aplicare — Refuzul autorităților fiscale naționale de a acorda unei persoane impozabile beneficiul dreptului de a aplica regimul marjei de profit — Mențiuni pe facturi referitoare atât la aplicarea de către furnizor a regimului marjei de profit, cât și la scutirea de TVA — Neaplicarea de către furnizor a regimului marjei de profit livrării — Indicii care permit să se presupună existența unor nereguli sau a unei fraude la livrare]

7

2017/C 239/10

Cauza C-682/15: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 16 mai 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Cour administrative – Luxemburg) – Berlioz Investment Fund S.A./Directeur de l'administration des Contributions directes [Trimitere preliminară — Directiva 2011/16/UE — Cooperare administrativă în domeniul fiscal — Articolul 1 alineatul (1) — Articolul 5 — Cerere de informații adresată unui terț — Refuz de a răspunde — Sancțiune — Noțiunea relevanță previzibilă a informațiilor solicitate — Control exercitat de autoritatea solicitată — Control exercitat de instanță — Întindere — Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene — Articolul 51 — Punere în aplicare a dreptului Uniunii — Articolul 47 — Dreptul la o cale de atac jurisdicțională efectivă — Accesul instanței și al terțului la cererea de informații adresată de autoritatea solicitantă]

8

2017/C 239/11

Cauza C-690/15: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 10 mai 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Cour administrative d'appel de Douai – Franța) – Wenceslas de Lobkowicz/Ministère des Finances et des Comptes publics (Trimitere preliminară — Funcționar al Uniunii Europene — Statut — Afiliere obligatorie la sistemul de securitate socială al instituțiilor Uniunii Europene — Venituri funciare realizate într-un stat membru — Supunere la plata contribuției sociale generalizate, a prelevării sociale și a contribuțiilor suplimentare în temeiul dreptului unui stat membru — Participare la finanțarea securității sociale a acestui stat membru)

9

2017/C 239/12

Cauza C-36/16: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 11 mai 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Naczelny Sąd Administracyjny – Polonia) – Minister Finansów/Posnania Investment SA [Trimitere preliminară — Fiscalitate — Sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată — Directiva 2006/112/CE — Articolul 2 alineatul (1) litera (a) — Articolul 14 alineatul (1) — Operațiuni impozabile — Noțiunea livrare de bunuri efectuată cu titlu oneros — Cedarea către stat sau către o colectivitate teritorială a unui imobil în vederea achitării unei datorii fiscale — Excludere]

10

2017/C 239/13

Cauza C-44/16 P: Hotărârea Curții (Camera a noua) din 11 mai 2017 – Dyson Ltd/Comisia Europeană [Recurs — Directiva 2010/30/UE — Indicare, prin etichetare și informații standard despre produs, a consumului de energie — Regulamentul delegat (UE) nr. 665/2013 — Etichetare energetică a aspiratoarelor — Eficiență energetică — Metodă de măsurare — Limite ale competenței delegate — Denaturarea elementelor de probă — Obligația de motivare a Tribunalului]

10

2017/C 239/14

Cauza C-48/16: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 17 mai 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Okresný súd Dunajská Streda – Slovacia) – ERGO Poist’ovňa, a.s./Alžbeta Barlíková (Trimitere preliminară — Agenți comerciali independenți — Directiva 86/653/CEE — Comisionul agentului comercial — Articolul 11 — Neexecutare parțială a contractului încheiat între terț și comitent — Consecințe asupra dreptului la comision — Noțiunea cauză pentru care comitentul este vinovat)

11

2017/C 239/15

Cauza C-59/16: Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 11 mai 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Hoge Raad der Nederlanden – Țările de Jos) – The Shirtmakers BV/Staatssecretaris van Financiën [Trimitere preliminară — Uniunea vamală — Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 — Codul vamal comunitar — Articolul 32 alineatul (1) litera (e) punctul (i) — Valoare în vamă — Valoare de tranzacție — Stabilire — Noțiunea cheltuieli de transport]

12

2017/C 239/16

Cauza C-99/16: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 18 mai 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal de grande instance de Lyon – Franța) – Jean-Philippe Lahorgue/Ordre des avocats du barreau de Lyon, Conseil national des barreaux CNB, Conseil des barreaux européens CCBE, Ordre des avocats du barreau de Luxembourg ]Trimitere preliminară — Libera prestare a serviciilor — Directiva 77/249/CEE — Articolul 4 — Exercitarea profesiei de avocat — Dispozitiv de conectare la rețeaua privată virtuală a avocaților (RPVA) — Dispozitiv RPVA — Refuz de remitere unui avocat înscris în baroul unui alt stat membru — Măsură discriminatorie]

12

2017/C 239/17

Cauza C-131/16: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 11 mai 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Krajowa Izba Odwoławcza – Polonia) – Archus sp. z o.o., Gama Jacek Lipik/Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A. [Trimitere preliminară — Achiziții publice — Directiva 2004/17/CE — Principii de atribuire a contractelor — Articolul 10 — Principiul egalității de tratament a ofertanților — Obligația entităților contractante de a le solicita ofertanților să își modifice sau să își completeze oferta — Dreptul entității contractante de a reține garanția bancară în caz de refuz — Directiva 92/13/CEE — Articolul 1 alineatul (3) — Proceduri privind căile de atac — Decizie de atribuire a unui contract de achiziții publice — Excludere a unui ofertant — Acțiune în anulare — Interesul de a exercita acțiunea]

13

2017/C 239/18

Cauza C-150/16: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 18 mai 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Curtea de Apel Craiova – România) – Fondul Proprietatea SA/Complexul Energetic Oltenia SA (Trimitere preliminară — Ajutoare de stat — Creanță deținută de o societate al cărei capital este deținut în majoritate de statul român, față de o societate al cărei unic acționar este acest stat — Dare în plată — Noțiunea ajutor de stat — Obligație de notificare către Comisia Europeană)

14

2017/C 239/19

Cauza C-154/16: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 18 mai 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Augstākā tiesa – Letonia) – Latvijas dzelzceļš VAS/Valsts ieņēmumu dienests [Trimitere preliminară — Codul vamal comunitar — Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 — Articolul 94 alineatul (1) și articolul 96 — Regimul de tranzit comunitar extern — Răspunderea principalului obligat — Articolele 203 și 204 și articolul 206 alineatul (1) — Nașterea datoriei vamale — Sustragere de sub supravegherea vamală — Neexecutarea uneia dintre obligațiile care rezultă din utilizarea unui regim vamal — Distrugerea totală sau pierderea irecuperabilă a mărfii dintr-o cauză ce ține de natura mărfurilor sau în urma unui caz fortuit ori de forță majoră — Articolul 213 — Plata datoriei vamale în solidar — Directiva 2006/112/CE — Taxa pe valoarea adăugată (TVA) — Articolul 2 alineatul (1), precum și articolele 70 și 71 — Faptul generator și exigibilitatea taxei — Articolele 201, 202 și 205 — Persoane obligate la plata taxei — Constatarea de către biroul vamal de destinație a unui deficit de marfă — Dispozitiv de descărcare inferior al vagonului-cisternă incorect închis sau deteriorat]

15

2017/C 239/20

Cauza C-302/16: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 11 mai 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Rechtbank Noord-Nederland – Țările de Jos) – Bas Jacob Adriaan Krijgsman/Surinaamse Luchtvaart Maatschappij NV [Trimitere preliminară — Transporturi aeriene — Regulamentul (CE) nr. 261/2004 — Articolul 5 alineatul (1) litera (c) — Compensarea și asistența pasagerilor în cazul anulării unui zbor — Exonerare de obligația de compensare — Contract de transport încheiat prin intermediul unui agent de voiaj online — Operator de transport aerian care a informat în timp util agentul de voiaj despre o modificare de orar al zborului — Agent de voiaj care a transmis informația menționată unui pasager prin e-mail cu zece zile înaintea zborului]

16

2017/C 239/21

Cauza C-337/16 P: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 17 mai 2017 – Republica Portugheză/Comisia Europeană (Recurs — FEGA și FEADR — Decizie de punere în aplicare a Comisiei Europene — Notificarea destinatarului — Rectificare ulterioară a formatului de tipărire a anexei — Publicare a deciziei în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene — Termen de introducere a acțiunii — Momentul de la care începe să curgă termenul — Tardivitate — Inadmisibilitate)

17

2017/C 239/22

Cauza C-338/16 P: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 17 mai 2017 – Republica Portugheză/Comisia Europeană (Recurs — FEGA și FEADR — Decizie de punere în aplicare a Comisiei Europene — Notificarea destinatarului — Rectificare ulterioară a formatului de tipărire a anexei — Publicare a deciziei în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene — Termen de introducere a acțiunii — Momentul de la care începe să curgă termenul — Tardivitate — Inadmisibilitate)

17

2017/C 239/23

Cauza C-339/16 P: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 17 mai 2017 – Republica Portugheză/Comisia Europeană (Recurs — FEGA și FEADR — Decizie de punere în aplicare a Comisiei Europene — Notificarea destinatarului — Rectificare ulterioară a formatului de tipărire a anexei — Publicare a deciziei în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene — Termen de introducere a acțiunii — Momentul de la care începe să curgă termenul — Tardivitate — Inadmisibilitate)

18

2017/C 239/24

Cauza C-365/16: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 17 mai 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Conseil d'État – Franța) – Association française des entreprises/Ministre des finances et des comptes publics (Trimitere preliminară — Regim fiscal comun aplicabil societăților-mamă și filialelor din state membre diferite — Directiva 2011/96/UE — Prevenirea dublei impuneri — Contribuție suplimentară de 3 % la impozitul pe profit)

18

2017/C 239/25

Cauza C-595/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia (Italia) la 23 noiembrie 2016 – Emmea Srl, Commercial Hub Srl/Comune di Siracusa și alții

19

2017/C 239/26

Cauza C-54/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 1 februarie 2017 – Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato/Wind Telecomunicazioni SpA

19

2017/C 239/27

Cauza C-55/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 1 februarie 2017 – Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato/Vodafone Omnitel NV

21

2017/C 239/28

Cauza C-162/17 P: Recurs introdus la 30 martie 2017 de Republica Polonă împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 19 ianuarie 2017 în cauza T-701/15, Stock Polska/EUIPO Lass & Steffen (LUBELSKA)

22

2017/C 239/29

Cauza C-191/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Oberster Gerichtshof (Austria) la 13 aprilie 2017 – Bundeskammer für Arbeiter und Angestellte/ING-DiBa Direktbank Austria Niederlassung der ING-DiBa AG

24

2017/C 239/30

Cauza C-213/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Rechtbank Den Haag, sediul din Amsterdam (Țările de Jos) la 25 aprilie 2017 – X/Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

24

2017/C 239/31

Cauza C-220/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgericht Berlin (Germania) la 27 aprilie 2017 – Planta Tabak-Manufaktur Dr. Manfred Obermann GmbH & Co. KG/Land Berlin

25

2017/C 239/32

Cauza C-221/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Raad van State (Țările de Jos) la 27 aprilie 2017 – M.G. Tjebbes și alții/Minister van Buitenlandse Zaken

26

2017/C 239/33

Cauza C-234/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Oberster Gerichtshof (Austria) la 4 mai 2017 – XC și alții

27

2017/C 239/34

Cauza C-236/17 P: Recurs introdus la 8 mai 2017 de Canadian Solar Emea GmbH, Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc., Csi Cells Co. Ltd, Csi Solar Power (China), Inc. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 28 februarie 2017 în cauza T-162/14, Canadian Solar Emea GmbH și alții/Consiliul

27

2017/C 239/35

Cauza C-237/17 P: Recurs introdus la 8 mai 2017 de Canadian Solar Emea GmbH, Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc., Csi Cells Co. Ltd, Csi Solar Power (China), Inc. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 28 februarie 2017 în cauza T-163/14, Canadian Solar Emea și alții/Consiliul

28

2017/C 239/36

Cauza C-244/17: Acțiune introdusă la 10 mai 2017 – Comisia Europeană/Consiliul Uniunii Europene

29

2017/C 239/37

Cauza C-247/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Korkein oikeus (Finlanda) la 16 mai 2017 – Oikeusministeriö/Denis Raugevicius

30

2017/C 239/38

Cauza C-250/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Supremo Tribunal de Justiça (Portugalia) la 12 mai 2017 – Virgílio Tarragó da Silveira/Massa Insolvente da Espírito Santo Financial Group, SA

31

2017/C 239/39

Cauza C-260/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Symvoulio tis Epikrateias (Grecia) la 16 mai 2017 – Αnodiki Ypiresies Diacheirisis Perivallontos, Oikonomias, Dioikisis EPE (Αnodiki Services EPE)/GNA Ο Εvaggelismos – Ofthalmiatreio Αthinon – Polykliniki Geniko Nosokomeio Athinon Georgios Gennimatas, Geniko Ogkologiko Nosokomeio Kifisias – (GONK), Oi Agioi Anargyroi

31

2017/C 239/40

Cauza C-274/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 18 mai 2017 – Margarethe Yüce, Ali Yüce, Emin Yüce, Emre Yüce/TUIfly GmbH

32

2017/C 239/41

Cauza C-275/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 18 mai 2017 – Friedemann Schoen, Brigitta Schoen/TUIfly GmbH

33

2017/C 239/42

Cauza C-276/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 18 mai 2017 – Michael Siegberg/TUIfly GmbH

34

2017/C 239/43

Cauza C-277/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 18 mai 2017 – Heinz-Gerhard Albrecht/TUIfly GmbH

34

2017/C 239/44

Cauza C-278/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 18 mai 2017 – Susanne Meyer și alții/TUIfly GmbH

35

2017/C 239/45

Cauza C-279/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 18 mai 2017 – Thomas Kiehl/TUIfly GmbH

36

2017/C 239/46

Cauza C-280/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 18 mai 2017 – Ralph Eßer/TUIfly GmbH

37

2017/C 239/47

Cauza C-281/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 18 mai 2017 – Thomas Schmidt/TUIfly GmbH

37

2017/C 239/48

Cauza C-282/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 18 mai 2017 – Werner Ansorge/TUIfly GmbH

38

2017/C 239/49

Cauza C-290/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 22 mai 2017 – Angelina Fell, Florian Fell, Vincent Fell/TUIfly GmbH

39

2017/C 239/50

Cauza C-291/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 22 mai 2017 – Helga Jordan-Grompe, Sven Grompe, Yves-Felix Grompe, Justin Joel Grompe/TUIfly GmbH

40

2017/C 239/51

Cauza C-301/17: Acţiune introdusă la data de 23 mai 2017 – Comisia Europeană/România

40

2017/C 239/52

Cauza C-313/17 P: Recurs introdus la 26 mai 2017 de George Haswani împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șaptea) din 22 martie 2017 în cauza T-231/15, Haswani/Consiliul

41

Tribunalul

2017/C 239/53

Cauza T-442/12: Hotărârea Tribunalului din 1 iunie 2017 – Changmao Biochemical Engineering/Consiliul [Dumping — Importuri de acid tartric originar din China — Modificarea taxei antidumping definitive — Reexaminare intermediară parțială — Statutul de întreprindere care funcționează în condiții de economie de piață — Costuri cu principalii factori de producție care reflectă în mare parte valorile pieței — Schimbarea circumstanțelor — Obligația de motivare — Termen pentru adoptarea unei decizii privind statutul de întreprindere care funcționează în condiții de economie de piață — Dreptul la apărare — Articolul 20 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009]

43

2017/C 239/54

Cauza T-341/13 RENV: Hotărârea Tribunalului din 8 iunie 2017 – Groupe Léa Nature/EUIPO – Debonair Trading Internacional (SO’BiO ētic) [Marcă a Uniunii Europene — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a unei mărci a Uniunii Europene figurative SO’BiO ētic — Mărci ale Uniunii Europene și națională verbale anterioare SO...? — Motive relative de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Atingere adusă renumelui — Articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009]

44

2017/C 239/55

Cauza T-673/15: Hotărârea Tribunalului din 7 iunie 2017 – Guardian Europe/Uniunea Europeană (Răspundere extracontractuală — Reprezentarea Uniunii — Prescripţie — Anihilarea efectelor juridice ale unei decizii rămase definitive — Precizia cererii introductive — Admisibilitate — Articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale — Termen rezonabil de soluţionare — Egalitate de tratament — Prejudiciu material — Pierderi suferite — Beneficiu nerealizat — Prejudiciu moral — Legătură de cauzalitate)

44

2017/C 239/56

Cauza T-726/15: Hotărârea Tribunalului din 7 iunie 2017 – Blaž Jamnik și Blaž/Parlamentul (Contracte de achiziții publice de servicii — Contract de achiziții de bunuri imobiliare — Procedură de cerere de ofertă — Procedură negociată fără publicarea unui anunț de participare — Spațiu pentru casa Uniunii Europene la Ljubljana — Respingerea propunerii după prospectarea pieței locale — Atribuirea contractului unui alt ofertant — Neexaminarea documentelor anexate propunerii — Eroare de drept — Eroare vădită de apreciere)

45

2017/C 239/57

Cauza T-6/16: Hotărârea Tribunalului din 8 iunie 2017 – AWG/EUIPO – Takko (Southern Territory 23o48’25"S) [Marca Uniunii Europene — Procedură de declarare a nulității — Marca Uniunii Europene verbală Southern Territory 23o48’25’’S — Marca Uniunii Europene verbală anterioară SOUTHERN — Motiv relativ de refuz — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) și articolul 53 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009]

o

o

46

2017/C 239/58

Cauza T-294/16: Hotărârea Tribunalului din 8 iunie 2017 – Kaane American International Tobacco/EUIPO – Global Tobacco (GOLD MOUNT) [Marcă a Uniunii Europene — Procedură de decădere — Marca Uniunii Europene figurativă GOLD MOUNT — Lipsa utilizării serioase a mărcii — Lipsa unui motiv întemeiat pentru neutilizare — Articolul 51 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009]

46

2017/C 239/59

Cauza T-221/17: Acțiune introdusă la 15 aprilie 2017 – Mémora Servicios Funerarios/EUIPO – Chatenoud (MEMORAME)

47

2017/C 239/60

Cauza T-262/17: Acțiune introdusă la 30 aprilie 2017 – Metrans/Comisia și INEA

47

2017/C 239/61

Cauza T-263/17: Acțiune introdusă la 3 mai 2017 – SD/EIGE

48

2017/C 239/62

Cauza T-275/17: Acțiune introdusă la 10 mai 2017 – Michela Curto/Parlamentul

49

2017/C 239/63

Cauza T-289/17: Acțiune introdusă la 15 mai 2017 – Keolis CIF și alții/Comisia

50

2017/C 239/64

Cauza T-296/17: Acțiune introdusă la 15 mai 2017 – Buck-Chemie/EUIPO – Henkel (Reprezentarea unor rezervoare pentru WC)

51

2017/C 239/65

Cauza T-323/17: Acțiune introdusă la 29 mai 2017 – Martinair Holland/Comisia

51

2017/C 239/66

Cauza T-324/17: Acțiune introdusă la 29 mai 2017 – SAS Cargo Group și alții/Comisia

53

2017/C 239/67

Cauza T-325/17: Acțiune introdusă la 29 mai 2017 – Koninklijke Luchtvaart Maatschappij/Comisia

53

2017/C 239/68

Cauza T-326/17: Acțiune introdusă la 29 mai 2017 – Air Canada/Comisia

55

2017/C 239/69

Cauza T-328/17: Acțiune introdusă la 26 mai 2017 – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi/EUIPO – M. J. Dairies (BBQLOUMI)

56

2017/C 239/70

Cauza T-334/17: Acțiune introdusă la 31 mai 2017 – Cargolux Airlines/Comisia

57

2017/C 239/71

Cauza T-335/17: Acțiune introdusă la 30 mai 2017 – Help – Hilfe zur Selbsthilfe/Comisia

59

2017/C 239/72

Cauza T-339/17: Acțiune introdusă la 31 mai 2017 – Shenzhen Jiayz Photo Industrial/EUIPO – Seven (SEVENOAK)

60

2017/C 239/73

Cauza T-340/17: Acțiune introdusă la 30 mai 2017 – Japan Airlines/Comisia

60

2017/C 239/74

Cauza T-341/17: Acțiune introdusă la 31 mai 2017 – British Airways/Comisia

62

2017/C 239/75

Cauza T-342/17: Acțiune introdusă la 30 mai 2017 – Deutsche Lufthansa și alții/Comisia

63

2017/C 239/76

Cauza T-343/17: Acțiune introdusă la 31 mai 2017 – Cathay Pacific Airways/Comisia

64

2017/C 239/77

Cauza T-344/17: Acțiune introdusă la 31 mai 2017 – Latam Airlines Group și Lan Cargo/Comisia

65

2017/C 239/78

Cauza T-346/17: Acțiune introdusă la 31 mai 2017 – Hotelbeds Spain/EUIPO – Guidigo Europe (Guidego what to do next)

68

2017/C 239/79

Cauza T-350/17: Acțiune introdusă la 1 iunie 2017 – Singapore Airlines și Singapore Airlines Cargo/Comisia

68

2017/C 239/80

Cauza T-352/17: Acțiune introdusă la 2 iunie 2017 – Korwin-Mikke/Parlamentul

69

2017/C 239/81

Cauza T-355/17: Acțiune introdusă la 2 iunie 2017 – Daico International/EUIPO – American Franchise Marketing (RoB)

70

2017/C 239/82

Cauza T-356/17: Acțiune introdusă la 2 iunie 2017 – Daico International/EUIPO – American Franchise Marketing (RoB)

71

2017/C 239/83

Cauza T-358/17: Acțiune introdusă la 31 mai 2017 – Mubarak/Consiliul

71

2017/C 239/84

Cauza T-226/16: Ordonanța Tribunalului din 24 aprilie 2017 – Ipuri/EUIPO – van Graaf (IPURI)

72

---

| RO | |
| --- | --- |

RO

---

IV Informări

INFORMĂRI PROVENIND DE LA INSTITUŢIILE, ORGANELE ȘI ORGANISMELE UNIUNII EUROPENE

Curtea de Justiție a Uniunii Europene

| 24.7.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 239/1 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 239/1

---

Ultimele publicații ale Curții de Justiție a Uniunii Europene în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

(2017/C 239/01)

Ultima publicație

JO C 231, 17.7.2017

Publicații anterioare

JO C 221, 10.7.2017

JO C 213, 3.7.2017

JO C 202, 26.6.2017

JO C 195, 19.6.2017

JO C 178, 6.6.2017

JO C 168, 29.5.2017

Aceste texte sunt disponibile pe

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Anunţuri

PROCEDURI JURISDICŢIONALE

Curtea de Justiție

| 24.7.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 239/2 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 239/2

---

Hotărârea Curții (Camera a patra) din 11 mai 2017 – Regatul Suediei/Darius Nicolai Spirlea, Mihaela Spirlea, Comisia Europeană, Republica Cehă, Regatul Danemarcei, Regatul Spaniei, Republica Finlanda

(Cauza C-562/14 P) (1)

([Recurs - Drept de acces public la documente - Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 - Articolul 4 alineatul (2) a treia liniuță - Excepții de la dreptul de acces la documente - Interpretare incorectă - Protecția obiectivelor activităților de inspecție, de anchetă și de audit - Interes public superior care justifică divulgarea documentelor - Prezumție generală de confidențialitate - Documente referitoare la o procedură EU Pilot])

(2017/C 239/02)

Limba de procedură: germana

Părțile

Recurent: Regatul Suediei (reprezentanți: A. Falk, C. Meyer-Seitz, U. Persson, N. Otte Widgren, E. Karlsson și L. Swedenborg, agenți)

Celelalte părți din procedură: Darius Nicolai Spirlea, Mihaela Spirlea, Comisia Europeană (reprezentanți: H. Krämer și P. Costa de Oliveira, agenți), Republica Cehă (reprezentanți: M. Smolek, D. Hadroušek și J. Vláčil, agenți), Regatul Danemarcei (reprezentant: C. Thorning, agent), Regatul Spaniei (reprezentant: M. J. García-Valdecasas Dorrego, agent), Republica Finlanda (reprezentant: S. Hartikainen, agent)

Intervenientă în susținerea Comisiei Europene: Republica Federală Germania (reprezentanţi: T. Henze și A. Lippstreu, agenți)

Dispozitivul

| 1) | Respinge recursul. |
| --- | --- |

1)

Respinge recursul.

| 2) | Obligă Regatul Suediei la plata cheltuielilor de judecată efectuate de Comisia Europeană. |
| --- | --- |

2)

Obligă Regatul Suediei la plata cheltuielilor de judecată efectuate de Comisia Europeană.

| 3) | Republica Cehă, Regatul Danemarcei, Republica Federală Germania, Regatul Spaniei și Republica Finlanda suportă propriile cheltuieli de judecată. |
| --- | --- |

3)

Republica Cehă, Regatul Danemarcei, Republica Federală Germania, Regatul Spaniei și Republica Finlanda suportă propriile cheltuieli de judecată.

---

(1)  JO C 46, 9.2.2015.

---

| 24.7.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 239/3 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 239/3

---

Avizul Curții (Plenul) din 16 mai 2017 – Comisia Europeană

(Avizul 2/15) (1)

([Aviz dat în temeiul articolului 218 alineatul (11) TFUE - Acord de liber schimb între Uniunea Europeană și Republica Singapore - Acord de „nouă generație” negociat după intrarea în vigoare a Tratatelor UE și FUE - Competența de a încheia acordul - Articolul 3 alineatul (1) litera (e) TFUE - Politica comercială comună - Articolul 207 alineatul (1) TFUE - Schimburi de mărfuri și de servicii - Investiţii străine directe - Achiziții publice - Aspecte comerciale ale proprietăţii intelectuale - Concurență - Comerț cu statele terțe și dezvoltare durabilă - Protecţia socială a lucrătorilor - Protecția mediului - Articolul 207 alineatul (5) TFUE - Servicii în domeniul transporturilor - Articolul 3 alineatul (2) TFUE - Acord internațional care ar putea aduce atingere normelor comune sau ar putea modifica domeniul de aplicare a acestora - Norme de drept derivat al Uniunii în materia liberei prestări a serviciilor în domeniul transporturilor - Alte investiții străine decât cele directe - Articolul 216 - Acord necesar pentru realizarea unuia dintre obiectivele tratatului - Libera circulație a capitalurilor și a plăților între state membre și state terțe - Tratate succesive în materie de investiții - Înlocuirea acordurilor de investiții dintre statele membre și Republica Singapore - Dispoziții instituționale ale acordului - Soluționarea litigiilor dintre investitori și state - Soluționarea litigiilor dintre părți])

(2017/C 239/03)

Limba de procedură: toate limbile oficiale

Solicitantă

Comisia Europeană (reprezentanți: U. Wölker, B. De Meester, R. Vidal-Puig și M. Kocjan, agenți)

Dispozitivul

Acordul de liber schimb între Uniunea Europeană şi Republica Singapore ţine de competenţa exclusivă a Uniunii, cu excepţia dispoziţiilor următoare, care ţin de o competenţă partajată între Uniune şi statele membre:

| — | dispoziţiile secţiunii A (Protecţia investiţiilor) din capitolul 9 (Investiţii) din acest acord, în măsura în care se raportează la alte tipuri de investiții decât investițiile directe dintre Uniune şi Republica Singapore; |
| --- | --- |

—

dispoziţiile secţiunii A (Protecţia investiţiilor) din capitolul 9 (Investiţii) din acest acord, în măsura în care se raportează la alte tipuri de investiții decât investițiile directe dintre Uniune şi Republica Singapore;

| — | dispoziţiile secţiunii B (Soluţionarea litigiilor dintre investitori şi stat) din acest capitol 9 şi |
| --- | --- |

—

dispoziţiile secţiunii B (Soluţionarea litigiilor dintre investitori şi stat) din acest capitol 9 şi

| — | dispoziţiile capitolelor 1 (Obiective și definiții generale), 14 (Transparenţă), 15 (Soluţionarea litigiilor între părți), 16 (Mecanismul de mediere) şi 17 (Dispoziții instituționale, generale și finale), în măsura în care se raportează la dispoziţiile capitolului 9 şi acestea din urmă ţin de o competenţă partajată între Uniune şi statele membre. |
| --- | --- |

—

dispoziţiile capitolelor 1 (Obiective și definiții generale), 14 (Transparenţă), 15 (Soluţionarea litigiilor între părți), 16 (Mecanismul de mediere) şi 17 (Dispoziții instituționale, generale și finale), în măsura în care se raportează la dispoziţiile capitolului 9 şi acestea din urmă ţin de o competenţă partajată între Uniune şi statele membre.

---

(1)  JO C 363, 3.11.2015

---

| 24.7.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 239/3 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 239/3

---

Hotărârea Curții (Camera întâi) din 17 mai 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Grondwettelijk Hof – Belgia) – X/Ministerraad

(Cauza C-68/15) (1)

((Trimitere preliminară - Libertatea de stabilire - Directiva privind societățile-mamă și filialele acestora - Legislație fiscală - Impozit pe profit - Distribuire de dividende - Reţinere la sursă - Dublă impozitare - „Fairness tax”))

(2017/C 239/04)

Limba de procedură: neerlandeza

Instanța de trimitere

Grondwettelijk Hof

Părțile din procedura principală

Reclamantă: X

Cealaltă parte în proces: Ministerraad

Dispozitivul

| 1) | Libertatea de stabilire trebuie interpretată în sensul că nu se opune unei legislații fiscale a unui stat membru precum cea în discuție în litigiul principal, în temeiul căreia atât o societate nerezidentă care desfășoară o activitate economică în acest stat membru prin intermediul unui sediu permanent, cât și o societate rezidentă, inclusiv filiala rezidentă a unei societăți nerezidente, sunt supuse unui impozit precum „fairness tax” atunci când aceste societăți distribuie dividende care, ca urmare a utilizării anumitor avantaje fiscale prevăzute de regimul fiscal național, nu sunt incluse în rezultatul lor impozabil final, cu condiția ca modalitatea de determinare a bazei de impozitare a acestui impozit să nu conducă, efectiv, la tratarea acestei societăți nerezidente într-un mod mai puțin avantajos decât o societate rezidentă, aspect a cărui verificare este de competența instanței de trimitere. |
| --- | --- |

1)

Libertatea de stabilire trebuie interpretată în sensul că nu se opune unei legislații fiscale a unui stat membru precum cea în discuție în litigiul principal, în temeiul căreia atât o societate nerezidentă care desfășoară o activitate economică în acest stat membru prin intermediul unui sediu permanent, cât și o societate rezidentă, inclusiv filiala rezidentă a unei societăți nerezidente, sunt supuse unui impozit precum „fairness tax” atunci când aceste societăți distribuie dividende care, ca urmare a utilizării anumitor avantaje fiscale prevăzute de regimul fiscal național, nu sunt incluse în rezultatul lor impozabil final, cu condiția ca modalitatea de determinare a bazei de impozitare a acestui impozit să nu conducă, efectiv, la tratarea acestei societăți nerezidente într-un mod mai puțin avantajos decât o societate rezidentă, aspect a cărui verificare este de competența instanței de trimitere.

| 2) | Articolul 5 din Directiva 2011/96/UE a Consiliului din 30 noiembrie 2011 privind regimul fiscal comun care se aplică societăților-mamă și filialelor acestora din diferite state membre trebuie interpretat în sensul că nu se opune unei legislații fiscale a unui stat membru precum cea în discuție în litigiul principal, care prevede un impozit precum „fairness tax”, la care sunt supuse societățile nerezidente care desfășoară o activitate economică în acest stat membru prin intermediul unui sediu permanent, precum și societățile rezidente, inclusiv filiala rezidentă a unei societăți nerezidente, atunci când acestea distribuie dividende care, ca urmare a utilizării anumitor avantaje fiscale prevăzute de regimul fiscal național, nu sunt incluse în rezultatul lor impozabil final. |
| --- | --- |

2)

Articolul 5 din Directiva 2011/96/UE a Consiliului din 30 noiembrie 2011 privind regimul fiscal comun care se aplică societăților-mamă și filialelor acestora din diferite state membre trebuie interpretat în sensul că nu se opune unei legislații fiscale a unui stat membru precum cea în discuție în litigiul principal, care prevede un impozit precum „fairness tax”, la care sunt supuse societățile nerezidente care desfășoară o activitate economică în acest stat membru prin intermediul unui sediu permanent, precum și societățile rezidente, inclusiv filiala rezidentă a unei societăți nerezidente, atunci când acestea distribuie dividende care, ca urmare a utilizării anumitor avantaje fiscale prevăzute de regimul fiscal național, nu sunt incluse în rezultatul lor impozabil final.

| 3) | Articolul 4 alineatul (1) litera (a) din Directiva 2011/96 coroborat cu alineatul (3) al articolului menționat trebuie interpretat în sensul că această dispoziție se opune unei legislații fiscale naționale precum cea în discuție în litigiul principal, în măsura în care această legislație, într-o situație în care profituri încasate de o societate-mamă de la filiala sa sunt distribuite de această societate-mamă ulterior anului în cursul căruia au fost încasate, are drept consecință supunerea acestor profituri unui impozit care depășește plafonul de 5 % prevăzut la dispoziția menționată. |
| --- | --- |

3)

Articolul 4 alineatul (1) litera (a) din Directiva 2011/96 coroborat cu alineatul (3) al articolului menționat trebuie interpretat în sensul că această dispoziție se opune unei legislații fiscale naționale precum cea în discuție în litigiul principal, în măsura în care această legislație, într-o situație în care profituri încasate de o societate-mamă de la filiala sa sunt distribuite de această societate-mamă ulterior anului în cursul căruia au fost încasate, are drept consecință supunerea acestor profituri unui impozit care depășește plafonul de 5 % prevăzut la dispoziția menționată.

---

(1)  JO C 146, 4.5.2015.

---

| 24.7.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 239/4 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 239/4

---

Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 10 mai 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Centrale Raad van Beroep – Țările de Jos) – H.C. Chavez-Vilchez și alții/Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank și alții

(Cauza C-133/15) (1)

((Trimitere preliminară - Cetățenia Uniunii - Articolul 20 TFUE - Drept de ședere într-un stat membru care condiționează accesul la ajutoarele sociale, precum și la alocațiile familiale - Resortisant al unei țări terțe care asigură întreținerea zilnică și efectivă a copilului său minor, resortisant al acestui stat membru - Obligația resortisantului unei țări terțe de a demonstra incapacitatea celuilalt părinte, resortisant al statului membru menționat, de a asigura îngrijirea copilului - Refuz al șederii care poate obliga copilul să părăsească teritoriul statului membru sau chiar teritoriul Uniunii))

(2017/C 239/05)

Limba de procedură: neerlandeza

Instanța de trimitere

Centrale Raad van Beroep

Părțile din procedura principală

Apelante: H.C. Chavez-Vilchez, P. Pinas, U. Nikolic, X.V. Garcia Perez, J. Uwituze, I.O. Enowassam, A.E. Guerrero Chavez, Y.R.L. Wip

Intimate: Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank, College van burgemeester en wethouders van de gemeente Arnhem, College van burgemeester en wethouders van de gemeente ’s-Gravenhage, College van burgemeester en wethouders van de gemeente ’s-Hertogenbosch, College van burgemeester en wethouders van de gemeente Amsterdam, College van burgemeester en wethouders van de gemeente Rijswijk, College van burgemeester en wethouders van de gemeente Rotterdam

Dispozitivul

| 1) | Articolul 20 TFUE trebuie interpretat în sensul că, pentru a aprecia dacă un copil, cetățean al Uniunii Europene, ar fi constrâns să părăsească teritoriul Uniunii în ansamblul său și ar fi, astfel, privat de beneficiul efectiv al esenței drepturilor pe care i le conferă acest articol în cazul în care părintelui său, resortisant al unei țări terțe, i s ar refuza recunoașterea unui drept de ședere în statul membru în cauză, împrejurarea că celălalt părinte, cetățean al Uniunii, este realmente capabil și pregătit să asigure singur îngrijirea zilnică și efectivă a copilului este un element pertinent, dar nu suficient pentru a putea constata absența, între părintele resortisant al unei țări terțe și copil, a unei relații de dependență de așa natură încât acesta din urmă ar fi supus unei asemenea constrângeri în cazul unui astfel de refuz. O asemenea constatare trebuie să fie întemeiată pe luarea în considerare, în interesul superior al copilului, a tuturor împrejurărilor speței, în special a vârstei sale, a dezvoltării sale fizice și emoționale, a gradului relației sale afective atât cu părintele cetățean al Uniunii, cât și cu părintele resortisant al unei țări terțe, precum și a riscului pe care separarea de acesta din urmă l ar genera pentru echilibrul său. |
| --- | --- |

1)

Articolul 20 TFUE trebuie interpretat în sensul că, pentru a aprecia dacă un copil, cetățean al Uniunii Europene, ar fi constrâns să părăsească teritoriul Uniunii în ansamblul său și ar fi, astfel, privat de beneficiul efectiv al esenței drepturilor pe care i le conferă acest articol în cazul în care părintelui său, resortisant al unei țări terțe, i s ar refuza recunoașterea unui drept de ședere în statul membru în cauză, împrejurarea că celălalt părinte, cetățean al Uniunii, este realmente capabil și pregătit să asigure singur îngrijirea zilnică și efectivă a copilului este un element pertinent, dar nu suficient pentru a putea constata absența, între părintele resortisant al unei țări terțe și copil, a unei relații de dependență de așa natură încât acesta din urmă ar fi supus unei asemenea constrângeri în cazul unui astfel de refuz. O asemenea constatare trebuie să fie întemeiată pe luarea în considerare, în interesul superior al copilului, a tuturor împrejurărilor speței, în special a vârstei sale, a dezvoltării sale fizice și emoționale, a gradului relației sale afective atât cu părintele cetățean al Uniunii, cât și cu părintele resortisant al unei țări terțe, precum și a riscului pe care separarea de acesta din urmă l ar genera pentru echilibrul său.

| 2) | Articolul 20 TFUE trebuie interpretat în sensul că nu se opune ca un stat membru să condiționeze dreptul de ședere pe teritoriul său al unui resortisant al unei țări terțe, părinte al unui copil minor care are cetățenia acestui stat membru, căruia îi asigură îngrijirea zilnică și efectivă, de obligația acestui resortisant de a prezenta elementele care permit să se stabilească faptul că o decizie prin care se refuză dreptul de ședere părintelui resortisant al unei țări terțe l ar priva pe copil de beneficiul efectiv al esenței drepturilor aferente statutului de cetățean al Uniunii, obligându-l să părăsească teritoriul Uniunii luat în ansamblul său. Cu toate acestea, revine autorităților competente ale statului membru în cauză obligația de a efectua, pe baza elementelor furnizate de resortisantul unei țări terțe, cercetările necesare pentru a putea aprecia, în lumina tuturor împrejurărilor speței, dacă o decizie de refuz ar avea asemenea consecințe. |
| --- | --- |

2)

Articolul 20 TFUE trebuie interpretat în sensul că nu se opune ca un stat membru să condiționeze dreptul de ședere pe teritoriul său al unui resortisant al unei țări terțe, părinte al unui copil minor care are cetățenia acestui stat membru, căruia îi asigură îngrijirea zilnică și efectivă, de obligația acestui resortisant de a prezenta elementele care permit să se stabilească faptul că o decizie prin care se refuză dreptul de ședere părintelui resortisant al unei țări terțe l ar priva pe copil de beneficiul efectiv al esenței drepturilor aferente statutului de cetățean al Uniunii, obligându-l să părăsească teritoriul Uniunii luat în ansamblul său. Cu toate acestea, revine autorităților competente ale statului membru în cauză obligația de a efectua, pe baza elementelor furnizate de resortisantul unei țări terțe, cercetările necesare pentru a putea aprecia, în lumina tuturor împrejurărilor speței, dacă o decizie de refuz ar avea asemenea consecințe.

---

(1)  JO C 178, 1.6.2015.

---

| 24.7.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 239/5 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 239/5

---

Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 11 mai 2017 – Yoshida Metal Industry Co. Ltd/Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO), Pi-Design AG, Bodum France SAS, Bodum Logistics A/S

(Cauza C-421/15 P) (1)

([Recurs - Marcă a Uniunii Europene - Înregistrarea unor semne constituite dintr-o suprafață cu puncte negre - Declararea nulității - Regulamentul (CE) nr. 40/94 - Articolul 7 alineatul (1) litera (e) punctul (ii) - Articolul 51 alineatul (3)])

(2017/C 239/06)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Recurentă: Yoshida Metal Industry Co. Ltd [reprezentanți: J. Cohen, solicitor, T. St Quintin, barrister, G. Hobbs QC)

Celelalte părți din procedură: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: A. Folliard-Monguiral, D. Gaja și J. Crespo Carrillo, agenți), Pi-Design AG, Bodum France SAS, Bodum Logistics A/S (reprezentanți: H. Pernez, avocate, și R. Löhr, Rechtsanwalt)

Dispozitivul

| 1) | Respinge recursul. |
| --- | --- |

1)

Respinge recursul.

| 2) | Obligă Yoshida Metal Industry Co. Ltd la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

2)

Obligă Yoshida Metal Industry Co. Ltd la plata cheltuielilor de judecată.

---

(1)  JO C 389, 23.11.2015.

---

| 24.7.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 239/6 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 239/6

---

Hotărârea Curții (Camera a treia) din 17 mai 2017 – Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală/Deluxe Entertainment Services Group Inc.

(Cauza C-437/15 P) (1)

((Recurs - Marcă a Uniunii Europene - Marcă figurativă care conține elementul verbal „deluxe” - Refuzul înregistrării de către examinator))

(2017/C 239/07)

Limba de procedură: spaniola

Părțile

Recurent: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: S. Palmero Cabezas, agent]

Cealaltă parte din procedură: Deluxe Entertainment Services Group Inc. (reprezentanți: L. Gellman, advocate și M. Esteve Sanz, abogada)

Dispozitivul

| 1) | Anulează Hotărârea Tribunalului Uniunii Europene din 4 iunie 2015, Deluxe Laboratories/OAPI (deluxe) (T-222/14, nepublicată, EU:T:2015:364). |
| --- | --- |

1)

Anulează Hotărârea Tribunalului Uniunii Europene din 4 iunie 2015, Deluxe Laboratories/OAPI (deluxe) (T-222/14, nepublicată, EU:T:2015:364).

| 2) | Trimite cauza Tribunalului Uniunii Europene spre rejudecare. |
| --- | --- |

2)

Trimite cauza Tribunalului Uniunii Europene spre rejudecare.

| 3) | Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul. |
| --- | --- |

3)

Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.

---

(1)  JO C 346, 19.10.2015.

---

| 24.7.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 239/6 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 239/6

---

Hotărârea Curții (Camera a doua) din 18 mai 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Oberlandesgericht Düsseldorf – Germania) – Hummel Holding A/S/Nike Inc., Nike Retail B.V.

(Cauza C-617/15) (1)

([Trimitere preliminară - Proprietate intelectuală - Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Marcă a Uniunii Europene - Articolul 97 alineatul (1) - Competență internațională - Acțiune în contrafacere îndreptată împotriva unei societăți stabilite într-un stat terț - Subfilială stabilită pe teritoriul statului membru al instanței sesizate - Noțiunea „unitate”])

(2017/C 239/08)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Oberlandesgericht Düsseldorf

Părțile din procedura principală

Reclamantă: Hummel Holding A/S

Pârâte: Nike Inc., Nike Retail B.V.

Dispozitivul

Articolul 97 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca Uniunii Europene trebuie interpretat în sensul că o societate independentă din punct de vedere juridic, stabilită într-un stat membru, care este o subfilială a unei entități-mamă care nu are sediul în Uniunea Europeană, constituie o „unitate” a acestei entități-mamă în sensul dispoziției menționate, întrucât filiala în cauză este un centru de operațiuni care, în statul membru în care este situată, are o formă de prezență reală și stabilă din care se desfășoară o activitate comercială și care se manifestă într-un mod permanent către exterior, ca o extensie a respectivei entități-mamă.

---

(1)  JO C 38, 1.2.2016.

---

| 24.7.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 239/7 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 239/7

---

Hotărârea Curții (Camera a noua) din 18 mai 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Vilniaus apygardos administracinis teismas – Lituania) – UAB „Litdana”/Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

(Cauza C-624/15) (1)

([Trimitere preliminară - Fiscalitate - Taxa pe valoarea adăugată (TVA) - Directiva 2006/112/CE - Articolul 314 - Regimul marjei de profit - Condiții de aplicare - Refuzul autorităților fiscale naționale de a acorda unei persoane impozabile beneficiul dreptului de a aplica regimul marjei de profit - Mențiuni pe facturi referitoare atât la aplicarea de către furnizor a regimului marjei de profit, cât și la scutirea de TVA - Neaplicarea de către furnizor a regimului marjei de profit livrării - Indicii care permit să se presupună existența unor nereguli sau a unei fraude la livrare])

(2017/C 239/09)

Limba de procedură: lituaniana

Instanța de trimitere

Vilniaus apygardos administracinis teismas

Părțile din procedura principală

Reclamantă: UAB „Litdana”

Pârât: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

cu participarea: Klaipėdos apskrities valstybinė mokesčių inspekcija

Dispozitivul

Articolul 314 din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2010/45/UE a Consiliului din 13 iulie 2010, trebuie interpretat în sensul că se opune ca autoritățile competente ale unui stat membru să refuze unei persoane impozabile, care a primit o factură pe care figurează mențiuni referitoare atât la regimul marjei de profit, cât și la scutirea de taxa pe valoarea adăugată (TVA), dreptul de a aplica regimul marjei de profit, chiar dacă dintr-un control ulterior efectuat de autoritățile menționate rezultă că comerciantul persoană impozabilă care a furnizat bunurile second-hand nu aplicase efectiv acest regim livrării acestor bunuri, cu excepția cazului în care autoritățile competente stabilesc că persoana impozabilă nu a acționat cu bună-credință sau că nu a luat toate măsurile rezonabile care îi stăteau în putere pentru a se asigura că operațiunea pe care o efectuează nu o pune în situația de a participa la o fraudă fiscală, aspect a cărui verificare este de competența instanței de trimitere.

---

(1)  JO C 48, 8.2.2016

---

| 24.7.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 239/8 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 239/8

---

Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 16 mai 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Cour administrative – Luxemburg) – Berlioz Investment Fund S.A./Directeur de l'administration des Contributions directes

(Cauza C-682/15) (1)

([Trimitere preliminară - Directiva 2011/16/UE - Cooperare administrativă în domeniul fiscal - Articolul 1 alineatul (1) - Articolul 5 - Cerere de informații adresată unui terț - Refuz de a răspunde - Sancțiune - Noțiunea „relevanță previzibilă” a informațiilor solicitate - Control exercitat de autoritatea solicitată - Control exercitat de instanță - Întindere - Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene - Articolul 51 - Punere în aplicare a dreptului Uniunii - Articolul 47 - Dreptul la o cale de atac jurisdicțională efectivă - Accesul instanței și al terțului la cererea de informații adresată de autoritatea solicitantă])

(2017/C 239/10)

Limba de procedură: franceza

Instanța de trimitere

Cour administrative

Părțile din procedura principală

Recurentă: Berlioz Investment Fund S.A.

Intimată: Directeur de l'administration des Contributions directes

Dispozitivul

| 1) | Articolul 51 alineatul (1) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene trebuie interpretat în sensul că un stat membru pune în aplicare dreptul Uniunii, în sensul acestei dispoziții, și că, prin urmare, Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene este aplicabilă atunci când acesta prevede în legislația sa o sancțiune pecuniară în privința unui subiect de drept administrativ care refuză să furnizeze informații în cadrul unui schimb între autorități fiscale întemeiat în special pe dispozițiile Directivei 2011/16/UE a Consiliului din 15 februarie 2011 privind cooperarea administrativă în domeniul fiscal și de abrogare a Directivei 77/799/CEE. |
| --- | --- |

1)

Articolul 51 alineatul (1) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene trebuie interpretat în sensul că un stat membru pune în aplicare dreptul Uniunii, în sensul acestei dispoziții, și că, prin urmare, Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene este aplicabilă atunci când acesta prevede în legislația sa o sancțiune pecuniară în privința unui subiect de drept administrativ care refuză să furnizeze informații în cadrul unui schimb între autorități fiscale întemeiat în special pe dispozițiile Directivei 2011/16/UE a Consiliului din 15 februarie 2011 privind cooperarea administrativă în domeniul fiscal și de abrogare a Directivei 77/799/CEE.

| 2) | Articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene trebuie interpretat în sensul că un subiect de drept administrativ căruia i a fost aplicată o sancțiune pecuniară pentru nerespectarea unei decizii administrative prin care i se impune furnizarea de informații în cadrul unui schimb între administrații fiscale naționale în temeiul Directivei 2011/16 este îndrituit să conteste legalitatea acestei decizii. |
| --- | --- |

2)

Articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene trebuie interpretat în sensul că un subiect de drept administrativ căruia i a fost aplicată o sancțiune pecuniară pentru nerespectarea unei decizii administrative prin care i se impune furnizarea de informații în cadrul unui schimb între administrații fiscale naționale în temeiul Directivei 2011/16 este îndrituit să conteste legalitatea acestei decizii.

| 3) | Articolul 1 alineatul (1) și articolul 5 din Directiva 2011/16 trebuie interpretate în sensul că „relevanța previzibilă” a informațiilor solicitate de un stat membru de la un alt stat membru constituie o condiție care trebuie îndeplinită de cererea de informații pentru a declanșa obligația statului membru solicitat de a da curs acestei cereri și reprezintă, în consecință, o condiție de legalitate a deciziei prin care se dispune furnizarea de informații adresate de acest stat membru unui subiect de drept administrativ și a măsurii sancționatorii aplicate acestuia din urmă pentru nerespectarea deciziei amintite. |
| --- | --- |

3)

Articolul 1 alineatul (1) și articolul 5 din Directiva 2011/16 trebuie interpretate în sensul că „relevanța previzibilă” a informațiilor solicitate de un stat membru de la un alt stat membru constituie o condiție care trebuie îndeplinită de cererea de informații pentru a declanșa obligația statului membru solicitat de a da curs acestei cereri și reprezintă, în consecință, o condiție de legalitate a deciziei prin care se dispune furnizarea de informații adresate de acest stat membru unui subiect de drept administrativ și a măsurii sancționatorii aplicate acestuia din urmă pentru nerespectarea deciziei amintite.

| 4) | Articolul 1 alineatul (1) și articolul 5 din Directiva 2011/16 trebuie interpretate în sensul că verificarea realizată de autoritatea solicitată, sesizată cu o cerere de informații din partea autorității solicitante în temeiul acestei directive, nu se limitează la îndeplinirea condițiilor de formă ale cererii respective, ci trebuie să permită acestei autorități solicitate să se asigure că informațiile solicitate nu sunt lipsite de orice relevanță previzibilă având în vedere identitatea contribuabilului în discuție și a terțului care deține eventual informații, precum și nevoile anchetei fiscale în cauză. Aceleași dispoziții ale Directivei 2011/16 și articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene trebuie interpretate în sensul că, în cadrul unei acțiuni introduse de un subiect de drept administrativ împotriva unei măsuri sancționatorii care i a fost aplicată de autoritatea solicitată din cauza nerespectării unei decizii prin care se dispune furnizarea de informații, adoptată de aceasta ca urmare a unei cereri de informații adresate de autoritatea solicitantă în temeiul Directivei 2011/16, instanța națională dispune, pe lângă o competență de a modifica sancțiunea aplicată, de o competență de a controla legalitatea acestei decizii prin care se dispune furnizarea de informații. În ceea ce privește condiția de legalitate a deciziei menționate sub aspectul relevanței previzibile a informațiilor solicitate, controlul jurisdicțional se limitează la verificarea lipsei vădite a unei astfel de relevanțe. |
| --- | --- |

4)

Articolul 1 alineatul (1) și articolul 5 din Directiva 2011/16 trebuie interpretate în sensul că verificarea realizată de autoritatea solicitată, sesizată cu o cerere de informații din partea autorității solicitante în temeiul acestei directive, nu se limitează la îndeplinirea condițiilor de formă ale cererii respective, ci trebuie să permită acestei autorități solicitate să se asigure că informațiile solicitate nu sunt lipsite de orice relevanță previzibilă având în vedere identitatea contribuabilului în discuție și a terțului care deține eventual informații, precum și nevoile anchetei fiscale în cauză. Aceleași dispoziții ale Directivei 2011/16 și articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene trebuie interpretate în sensul că, în cadrul unei acțiuni introduse de un subiect de drept administrativ împotriva unei măsuri sancționatorii care i a fost aplicată de autoritatea solicitată din cauza nerespectării unei decizii prin care se dispune furnizarea de informații, adoptată de aceasta ca urmare a unei cereri de informații adresate de autoritatea solicitantă în temeiul Directivei 2011/16, instanța națională dispune, pe lângă o competență de a modifica sancțiunea aplicată, de o competență de a controla legalitatea acestei decizii prin care se dispune furnizarea de informații. În ceea ce privește condiția de legalitate a deciziei menționate sub aspectul relevanței previzibile a informațiilor solicitate, controlul jurisdicțional se limitează la verificarea lipsei vădite a unei astfel de relevanțe.

| 5) | Articolul 47 al doilea paragraf din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene trebuie interpretat în sensul că, în cadrul exercitării controlului jurisdicțional de către o instanță a statului membru solicitat, această instanță trebuie să aibă acces la cererea de informații adresată de statul membru solicitant statului membru solicitat. Subiectul de drept administrativ vizat nu dispune, în schimb, de un drept de acces la ansamblul acestei cereri de informații, care își păstrează caracterul de document secret, în conformitate cu articolul 16 din Directiva 2011/16. Pentru a și putea susține pe deplin cauza cu privire la lipsa de relevanță previzibilă a informațiilor solicitate, este suficient, în principiu, să dispună de informațiile menționate la articolul 20 alineatul (2) din directiva amintită. |
| --- | --- |

5)

Articolul 47 al doilea paragraf din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene trebuie interpretat în sensul că, în cadrul exercitării controlului jurisdicțional de către o instanță a statului membru solicitat, această instanță trebuie să aibă acces la cererea de informații adresată de statul membru solicitant statului membru solicitat. Subiectul de drept administrativ vizat nu dispune, în schimb, de un drept de acces la ansamblul acestei cereri de informații, care își păstrează caracterul de document secret, în conformitate cu articolul 16 din Directiva 2011/16. Pentru a și putea susține pe deplin cauza cu privire la lipsa de relevanță previzibilă a informațiilor solicitate, este suficient, în principiu, să dispună de informațiile menționate la articolul 20 alineatul (2) din directiva amintită.

---

(1)  JO C 78, 29.2.2016.

---

| 24.7.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 239/9 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 239/9

---

Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 10 mai 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Cour administrative d'appel de Douai – Franța) – Wenceslas de Lobkowicz/Ministère des Finances et des Comptes publics

(Cauza C-690/15) (1)

((Trimitere preliminară - Funcționar al Uniunii Europene - Statut - Afiliere obligatorie la sistemul de securitate socială al instituțiilor Uniunii Europene - Venituri funciare realizate într-un stat membru - Supunere la plata contribuției sociale generalizate, a prelevării sociale și a contribuțiilor suplimentare în temeiul dreptului unui stat membru - Participare la finanțarea securității sociale a acestui stat membru))

(2017/C 239/11)

Limba de procedură: franceza

Instanța de trimitere

Cour administrative d'appel de Douai

Părțile din procedura principală

Reclamant: Wenceslas de Lobkowicz

Pârât: Ministère des Finances et des Comptes publics

Dispozitivul

Articolul 14 din Protocolul (nr. 7) privind privilegiile și imunitățile Uniunii Europene, anexat la Tratatele UE, FUE și CEEA, precum și dispozițiile din Statutul funcționarilor Uniunii Europene referitoare la sistemul de securitate socială comun instituțiilor Uniunii trebuie interpretate în sensul că se opun unei legislații naționale, cum este cea în discuție în litigiul principal, care prevede ca veniturile funciare realizate într-un stat membru de un funcționar al Uniunii Europene, care are domiciliul fiscal în acest stat membru, să fie supuse la plata unor contribuții și prelevări sociale care sunt afectate finanțării sistemului de securitate socială al aceluiași stat membru.

---

(1)  JO C 98, 14.3.2016/

---

| 24.7.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 239/10 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 239/10

---

Hotărârea Curții (Camera a doua) din 11 mai 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Naczelny Sąd Administracyjny – Polonia) – Minister Finansów/Posnania Investment SA

(Cauza C-36/16) (1)

([Trimitere preliminară - Fiscalitate - Sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată - Directiva 2006/112/CE - Articolul 2 alineatul (1) litera (a) - Articolul 14 alineatul (1) - Operațiuni impozabile - Noțiunea „livrare de bunuri efectuată cu titlu oneros” - Cedarea către stat sau către o colectivitate teritorială a unui imobil în vederea achitării unei datorii fiscale - Excludere])

(2017/C 239/12)

Limba de procedură: polona

Instanța de trimitere

Naczelny Sąd Administracyjny

Părțile din procedura principală

Recurent: Minister Finansów

Intimat: Posnania Investment SA

Dispozitivul

Articolul 2 alineatul (1) litera (a) și articolul 14 alineatul (1) din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată trebuie interpretate în sensul că transferul dreptului de proprietate asupra unui bun imobil, de către o persoană impozabilă în scopuri de taxă pe valoarea adăugată, în beneficiul trezoreriei unui stat membru sau către o colectivitate teritorială a unui asemenea stat, care are loc, precum cel în discuție în litigiul principal, în scopul plății unei obligații fiscale restante, nu constituie o livrare de bunuri efectuată cu titlu oneros supusă taxei pe valoarea adăugată.

---

(1)  JO C 145, 25.4.2016.

---

| 24.7.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 239/10 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 239/10

---

Hotărârea Curții (Camera a noua) din 11 mai 2017 – Dyson Ltd/Comisia Europeană

(Cauza C-44/16 P) (1)

([Recurs - Directiva 2010/30/UE - Indicare, prin etichetare și informații standard despre produs, a consumului de energie - Regulamentul delegat (UE) nr. 665/2013 - Etichetare energetică a aspiratoarelor - Eficiență energetică - Metodă de măsurare - Limite ale competenței delegate - Denaturarea elementelor de probă - Obligația de motivare a Tribunalului])

(2017/C 239/13)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Recurentă: Dyson Ltd (reprezentanți: E. Batchelor și M. Healy, solicitors, F. Carlin, barrister, A. Patsa, advocate)

Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: K. Herrmann și E. White, agenți)

Dispozitivul

| 1) | Anulează Hotărârea Tribunalului Uniunii Europene din 11 noiembrie 2015, Dyson/Comisia (T-544/13, EU:T:2015:836), în măsura în care prin aceasta s-a respins primul aspect al primului motiv și al treilea motiv, ambele invocate în primă instanță. |
| --- | --- |

1)

Anulează Hotărârea Tribunalului Uniunii Europene din 11 noiembrie 2015, Dyson/Comisia (T-544/13, EU:T:2015:836), în măsura în care prin aceasta s-a respins primul aspect al primului motiv și al treilea motiv, ambele invocate în primă instanță.

| 2) | Trimite cauza Tribunalului Uniunii Europene spre rejudecare pentru ca acesta să se pronunțe asupra primului aspect al primului motiv și asupra celui de al treilea motiv, ambele invocate în primă instanță. |
| --- | --- |

2)

Trimite cauza Tribunalului Uniunii Europene spre rejudecare pentru ca acesta să se pronunțe asupra primului aspect al primului motiv și asupra celui de al treilea motiv, ambele invocate în primă instanță.

| 3) | Cererile privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul. |
| --- | --- |

3)

Cererile privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.

---

(1)  JO C 145, 25.4.2016.

---

| 24.7.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 239/11 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 239/11

---

Hotărârea Curții (Camera a patra) din 17 mai 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Okresný súd Dunajská Streda – Slovacia) – ERGO Poist’ovňa, a.s./Alžbeta Barlíková

(Cauza C-48/16) (1)

((Trimitere preliminară - Agenți comerciali independenți - Directiva 86/653/CEE - Comisionul agentului comercial - Articolul 11 - Neexecutare parțială a contractului încheiat între terț și comitent - Consecințe asupra dreptului la comision - Noțiunea „cauză pentru care comitentul este vinovat”))

(2017/C 239/14)

Limba de procedură: slovaca

Instanța de trimitere

Okresný súd Dunajská Streda

Părțile din procedura principală

Reclamantă: ERGO Poist’ovňa, a.s.

Pârâtă: Alžbeta Barlíková

Dispozitivul

| 1) | Articolul 11 alineatul (1) prima liniuță din Directiva 86/653/CEE a Consiliului din 18 decembrie 1986 privind coordonarea legislației statelor membre referitoare la agenții comerciali independenți trebuie interpretat în sensul că vizează nu numai cazurile de neexecutare totală a contractului încheiat între comitent și terț, ci și cazurile de neexecutare parțială a acestui contract, precum nerespectarea volumului tranzacțiilor sau a duratei prevăzute de contractul menționat. |
| --- | --- |

1)

Articolul 11 alineatul (1) prima liniuță din Directiva 86/653/CEE a Consiliului din 18 decembrie 1986 privind coordonarea legislației statelor membre referitoare la agenții comerciali independenți trebuie interpretat în sensul că vizează nu numai cazurile de neexecutare totală a contractului încheiat între comitent și terț, ci și cazurile de neexecutare parțială a acestui contract, precum nerespectarea volumului tranzacțiilor sau a duratei prevăzute de contractul menționat.

| 2) | Articolul 11 alineatele (2) și (3) din Directiva 86/653 trebuie interpretat în sensul că clauza dintr-un contract de agenție comercială potrivit căreia agentul este obligat să ramburseze o cotă proporțională din comisionul său în caz de neexecutare parțială a contractului încheiat între comitent și terț nu constituie o „derogare în detrimentul agentului comercial”, în sensul acestui articol 11 alineatul (3), dacă partea din comision supusă obligației de rambursare este proporțională cu amploarea neexecutării contractului menționat și cu condiția ca această neexecutare să nu fie rezultatul unei cauze pentru care comitentul este vinovat. |
| --- | --- |

2)

Articolul 11 alineatele (2) și (3) din Directiva 86/653 trebuie interpretat în sensul că clauza dintr-un contract de agenție comercială potrivit căreia agentul este obligat să ramburseze o cotă proporțională din comisionul său în caz de neexecutare parțială a contractului încheiat între comitent și terț nu constituie o „derogare în detrimentul agentului comercial”, în sensul acestui articol 11 alineatul (3), dacă partea din comision supusă obligației de rambursare este proporțională cu amploarea neexecutării contractului menționat și cu condiția ca această neexecutare să nu fie rezultatul unei cauze pentru care comitentul este vinovat.

| 3) | Articolul 11 alineatul (1) a doua liniuță din Directiva 86/653 trebuie interpretat în sensul că noțiunea „cauze pentru care comitentul este vinovat” nu se referă numai la motivele de drept care au determinat în mod direct încetarea contractului încheiat între comitent și terț, ci vizează toate împrejurările de drept și de fapt pentru care comitentul este vinovat care sunt la originea neexecutării acestui contract. |
| --- | --- |

3)

Articolul 11 alineatul (1) a doua liniuță din Directiva 86/653 trebuie interpretat în sensul că noțiunea „cauze pentru care comitentul este vinovat” nu se referă numai la motivele de drept care au determinat în mod direct încetarea contractului încheiat între comitent și terț, ci vizează toate împrejurările de drept și de fapt pentru care comitentul este vinovat care sunt la originea neexecutării acestui contract.

---

(1)  JO C 136, 18.4.2016.

---

| 24.7.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 239/12 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 239/12

---

Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 11 mai 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Hoge Raad der Nederlanden – Țările de Jos) – The Shirtmakers BV/Staatssecretaris van Financiën

(Cauza C-59/16) (1)

([Trimitere preliminară - Uniunea vamală - Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 - Codul vamal comunitar - Articolul 32 alineatul (1) litera (e) punctul (i) - Valoare în vamă - Valoare de tranzacție - Stabilire - Noțiunea „cheltuieli de transport”])

(2017/C 239/15)

Limba de procedură: neerlandeza

Instanța de trimitere

Hoge Raad der Nederlanden

Părțile din procedura principală

Recurentă: The Shirtmakers BV

Intimat: Staatssecretaris van Financiën

Dispozitivul

Articolul 32 alineatul (1) litera (e) punctul (i) din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului vamal comunitar trebuie interpretat în sensul că noțiunea „cheltuieli de transport”, în temeiul acestei dispoziții, include suma suplimentară facturată de expeditor importatorului, care corespunde marjei de profit și costurilor acestui expeditor, aferente prestației sale de organizare a transportului mărfurilor importate către teritoriul vamal al Uniunii Europene.

---

(1)  JO C 145, 25.4.2016.

---

| 24.7.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 239/12 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 239/12

---

Hotărârea Curții (Camera a treia) din 18 mai 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal de grande instance de Lyon – Franța) – Jean-Philippe Lahorgue/Ordre des avocats du barreau de Lyon, Conseil national des barreaux „CNB”, Conseil des barreaux européens „CCBE”, Ordre des avocats du barreau de Luxembourg

(Cauza C-99/16) (1)

(]Trimitere preliminară - Libera prestare a serviciilor - Directiva 77/249/CEE - Articolul 4 - Exercitarea profesiei de avocat - Dispozitiv de conectare la rețeaua privată virtuală a avocaților (RPVA) - Dispozitiv „RPVA” - Refuz de remitere unui avocat înscris în baroul unui alt stat membru - Măsură discriminatorie])

(2017/C 239/16)

Limba de procedură: franceza

Instanța de trimitere

Tribunal de grande instance de Lyon

Părțile din procedura principală

Reclamant: Jean-Philippe Lahorgue

Pârâte: Ordre des avocats du barreau de Lyon, Conseil national des barreaux „CNB”, Conseil des barreaux européens „CCBE”, Ordre des avocats du barreau de Luxembourg

cu participarea: Ministère public

Dispozitivul

Refuzul de a remite un dispozitiv de conectare la rețeaua privată virtuală a avocaților, emis de autoritățile competente ale unui stat membru unui avocat înscris în mod corespunzător în baroul unui alt stat membru, doar pentru motivul că nu este înscris în baroul celuilalt stat membru în care dorește să își exercite profesia de avocat în calitate de liber prestator de servicii, în cazurile în care obligația de a acționa în colaborare cu un alt avocat nu este impusă prin lege, constituie o restricție privind libera prestare a serviciilor, în sensul articolului 4 din Directiva 77/249/CEE a Consiliului din 22 martie 1977 de facilitare a exercitării efective a libertății de a presta servicii de către avocați, interpretat în lumina articolului 56 și a articolului 57 al treilea paragraf TFUE. Revine instanței de trimitere atribuția de a verifica dacă un asemenea refuz, având în vedere contextul în care este exprimat, răspunde într-adevăr obiectivelor de protecție a consumatorilor și de bună administrare a justiției susceptibile să îl justifice și dacă restricțiile care rezultă nu sunt disproporționate în raport cu aceste obiective.

---

(1)  JO C 165, 10.5.2016.

---

| 24.7.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 239/13 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 239/13

---

Hotărârea Curții (Camera a opta) din 11 mai 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Krajowa Izba Odwoławcza – Polonia) – Archus sp. z o.o., Gama Jacek Lipik/Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A.

(Cauza C-131/16) (1)

([Trimitere preliminară - Achiziții publice - Directiva 2004/17/CE - Principii de atribuire a contractelor - Articolul 10 - Principiul egalității de tratament a ofertanților - Obligația entităților contractante de a le solicita ofertanților să își modifice sau să își completeze oferta - Dreptul entității contractante de a reține garanția bancară în caz de refuz - Directiva 92/13/CEE - Articolul 1 alineatul (3) - Proceduri privind căile de atac - Decizie de atribuire a unui contract de achiziții publice - Excludere a unui ofertant - Acțiune în anulare - Interesul de a exercita acțiunea])

(2017/C 239/17)

Limba de procedură: polona

Instanța de trimitere

Krajowa Izba Odwoławcza

Părțile din procedura principală

Reclamanți: Archus sp. z o.o. și Gama Jacek Lipik

Pârâtă: Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A.

cu participarea: Digital-Center sp. z o.o.

Dispozitivul

| 1) | Principiul egalității de tratament al operatorilor economici, enunțat la articolul 10 din Directiva 2004/17/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 de coordonare a procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții în sectoarele apei, energiei, transporturilor și serviciilor poștale, trebuie să fie interpretat în sensul că se opune ca, în cadrul unei proceduri de atribuire a unui contract de achiziții publice, autoritatea contractantă să îi solicite unui ofertant să furnizeze declarațiile sau documentele a căror comunicare era impusă prin caietul de sarcini și care nu au fost comunicate în termenul stabilit pentru depunerea ofertelor. În schimb, acest articol nu se opune ca autoritatea contractantă să îi solicite unui ofertant să clarifice o ofertă sau să îndrepte o eroare materială vădită pe care ar conține-o aceasta, cu condiția însă ca o asemenea solicitare să fie adresată oricărui ofertant care se află în aceeași situație, ca toți ofertanții să fie tratați în mod egal și loial și ca această clarificare sau această îndreptare să nu poată fi asimilată depunerii unei noi oferte, aspect a cărui verificare este de competența instanței de trimitere. |
| --- | --- |

1)

Principiul egalității de tratament al operatorilor economici, enunțat la articolul 10 din Directiva 2004/17/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 de coordonare a procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții în sectoarele apei, energiei, transporturilor și serviciilor poștale, trebuie să fie interpretat în sensul că se opune ca, în cadrul unei proceduri de atribuire a unui contract de achiziții publice, autoritatea contractantă să îi solicite unui ofertant să furnizeze declarațiile sau documentele a căror comunicare era impusă prin caietul de sarcini și care nu au fost comunicate în termenul stabilit pentru depunerea ofertelor. În schimb, acest articol nu se opune ca autoritatea contractantă să îi solicite unui ofertant să clarifice o ofertă sau să îndrepte o eroare materială vădită pe care ar conține-o aceasta, cu condiția însă ca o asemenea solicitare să fie adresată oricărui ofertant care se află în aceeași situație, ca toți ofertanții să fie tratați în mod egal și loial și ca această clarificare sau această îndreptare să nu poată fi asimilată depunerii unei noi oferte, aspect a cărui verificare este de competența instanței de trimitere.

| 2) | Directiva 92/13/CE a Consiliului din 25 februarie 1992 privind coordonarea actelor cu putere de lege și actelor administrative referitoare la aplicarea normelor comunitare cu privire la procedurile de achiziții publice ale entităților care desfășoară activități în sectoarele apei, energiei, transporturilor și telecomunicațiilor, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2007/66/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 decembrie 2007 trebuie să fie interpretată în sensul că, într-o situație precum cea în discuție în cauza principală – în care, în cadrul unei proceduri de atribuire a unui contract de achiziții publice, au fost prezentate două oferte, iar autoritatea contractantă a adoptat două decizii simultane, de respingere a ofertei unuia dintre ofertanți și, respectiv, de atribuire a contractului în favoarea celuilalt –, ofertantul exclus, care formulează o cale de atac împotriva acestor două decizii, trebuie să poată solicita excluderea ofertei ofertantului câștigător, astfel încât noțiunea „un anumit contract” în sensul articolului 1 alineatul (3) din Directiva 92/13, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2007/66, poate viza, dacă este cazul, eventuala inițiere a unei noi proceduri de atribuire a unui contract de achiziții publice. |
| --- | --- |

2)

Directiva 92/13/CE a Consiliului din 25 februarie 1992 privind coordonarea actelor cu putere de lege și actelor administrative referitoare la aplicarea normelor comunitare cu privire la procedurile de achiziții publice ale entităților care desfășoară activități în sectoarele apei, energiei, transporturilor și telecomunicațiilor, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2007/66/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 decembrie 2007 trebuie să fie interpretată în sensul că, într-o situație precum cea în discuție în cauza principală – în care, în cadrul unei proceduri de atribuire a unui contract de achiziții publice, au fost prezentate două oferte, iar autoritatea contractantă a adoptat două decizii simultane, de respingere a ofertei unuia dintre ofertanți și, respectiv, de atribuire a contractului în favoarea celuilalt –, ofertantul exclus, care formulează o cale de atac împotriva acestor două decizii, trebuie să poată solicita excluderea ofertei ofertantului câștigător, astfel încât noțiunea „un anumit contract” în sensul articolului 1 alineatul (3) din Directiva 92/13, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2007/66, poate viza, dacă este cazul, eventuala inițiere a unei noi proceduri de atribuire a unui contract de achiziții publice.

---

(1)  JO C 211, 13.6.2016.

---

| 24.7.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 239/14 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 239/14

---

Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 18 mai 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Curtea de Apel Craiova – România) – Fondul Proprietatea SA/Complexul Energetic Oltenia SA

(Cauza C-150/16) (1)

((Trimitere preliminară - Ajutoare de stat - Creanță deținută de o societate al cărei capital este deținut în majoritate de statul român, față de o societate al cărei unic acționar este acest stat - Dare în plată - Noțiunea „ajutor de stat” - Obligație de notificare către Comisia Europeană))

(2017/C 239/18)

Limba de procedură: româna

Instanța de trimitere

Curtea de Apel Craiova

Părțile din procedura principală

Apelantă-reclamantă: Fondul Proprietatea SA

Apelantă-pârâtă: Complexul Energetic Oltenia SA

Dispozitivul

| 1) | În împrejurări precum cele din cauza principală, decizia unei societăți deținute în majoritate de un stat membru de a accepta, cu scopul stingerii unei creanțe, o dare în plată a unui activ care este proprietatea altei societăți al cărei unic acționar este acest stat membru și de a achita o sumă corespunzătoare diferenței dintre valoarea estimată a acestui activ și cuantumul acestei creanțe este de natură să constituie un ajutor de stat în sensul articolului 107 TFUE dacă






  — | această decizie constituie un avantaj acordat direct sau indirect prin intermediul resurselor de stat și este imputabilă statului, |
| --- | --- | --- |

1)

În împrejurări precum cele din cauza principală, decizia unei societăți deținute în majoritate de un stat membru de a accepta, cu scopul stingerii unei creanțe, o dare în plată a unui activ care este proprietatea altei societăți al cărei unic acționar este acest stat membru și de a achita o sumă corespunzătoare diferenței dintre valoarea estimată a acestui activ și cuantumul acestei creanțe este de natură să constituie un ajutor de stat în sensul articolului 107 TFUE dacă

—

această decizie constituie un avantaj acordat direct sau indirect prin intermediul resurselor de stat și este imputabilă statului,

| — | întreprinderea beneficiară nu ar fi obținut facilități comparabile de la un creditor privat și |
| --- | --- |

—

întreprinderea beneficiară nu ar fi obținut facilități comparabile de la un creditor privat și

| — | decizia menționată este de natură să afecteze schimburile comerciale dintre statele membre și să denatureze concurența. |
| --- | --- |

—

decizia menționată este de natură să afecteze schimburile comerciale dintre statele membre și să denatureze concurența.

Revine instanțelor naționale sarcina de a verifica dacă aceste condiții sunt îndeplinite.

| 2) | În cazul în care o instanță națională califică drept ajutor de stat decizia unei societăți deținute în majoritate de un stat membru de a accepta, cu scopul stingerii unei creanțe, o dare în plată a unui activ care este proprietatea altei societăți al cărei acționar unic este acest stat membru și de a achita o sumă corespunzătoare diferenței dintre valoarea estimată a acestui activ și cuantumul acestei creanțe, autoritățile statului membru menționat au obligația de a notifica acest ajutor Comisiei Europene înainte de punerea sa în aplicare, în temeiul articolului 108 alineatul (3) TFUE. |
| --- | --- |

2)

În cazul în care o instanță națională califică drept ajutor de stat decizia unei societăți deținute în majoritate de un stat membru de a accepta, cu scopul stingerii unei creanțe, o dare în plată a unui activ care este proprietatea altei societăți al cărei acționar unic este acest stat membru și de a achita o sumă corespunzătoare diferenței dintre valoarea estimată a acestui activ și cuantumul acestei creanțe, autoritățile statului membru menționat au obligația de a notifica acest ajutor Comisiei Europene înainte de punerea sa în aplicare, în temeiul articolului 108 alineatul (3) TFUE.

---

(1)  JO C 200, 6.6.2016

---

| 24.7.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 239/15 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 239/15

---

Hotărârea Curții (Camera a opta) din 18 mai 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Augstākā tiesa – Letonia) – „Latvijas dzelzceļš” VAS/Valsts ieņēmumu dienests

(Cauza C-154/16) (1)

([Trimitere preliminară - Codul vamal comunitar - Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 - Articolul 94 alineatul (1) și articolul 96 - Regimul de tranzit comunitar extern - Răspunderea principalului obligat - Articolele 203 și 204 și articolul 206 alineatul (1) - Nașterea datoriei vamale - Sustragere de sub supravegherea vamală - Neexecutarea uneia dintre obligațiile care rezultă din utilizarea unui regim vamal - Distrugerea totală sau pierderea irecuperabilă a mărfii dintr-o cauză ce ține de natura mărfurilor sau în urma unui caz fortuit ori de forță majoră - Articolul 213 - Plata datoriei vamale în solidar - Directiva 2006/112/CE - Taxa pe valoarea adăugată (TVA) - Articolul 2 alineatul (1), precum și articolele 70 și 71 - Faptul generator și exigibilitatea taxei - Articolele 201, 202 și 205 - Persoane obligate la plata taxei - Constatarea de către biroul vamal de destinație a unui deficit de marfă - Dispozitiv de descărcare inferior al vagonului-cisternă incorect închis sau deteriorat])

(2017/C 239/19)

Limba de procedură: letona

Instanța de trimitere

Augstākā tiesa

Părțile din procedura principală

Reclamantă:„Latvijas dzelzceļš” VAS

Pârâtă: Valsts ieņēmumu dienests

Dispozitivul

| 1) | Articolul 203 alineatul (1) din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului vamal comunitar, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 648/2005 al Parlamentului European și al Consiliului din 13 aprilie 2005, trebuie interpretat în sensul că această dispoziție nu se aplică în cazul în care volumul total al mărfii plasate sub regimul de tranzit comunitar extern nu a fost prezentat biroului vamal de destinație prevăzut în cadrul acestui regim ca urmare a distrugerii totale sau a pierderii iremediabile a unei părți din această marfă, dovedită în mod corespunzător. |
| --- | --- |

1)

Articolul 203 alineatul (1) din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului vamal comunitar, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 648/2005 al Parlamentului European și al Consiliului din 13 aprilie 2005, trebuie interpretat în sensul că această dispoziție nu se aplică în cazul în care volumul total al mărfii plasate sub regimul de tranzit comunitar extern nu a fost prezentat biroului vamal de destinație prevăzut în cadrul acestui regim ca urmare a distrugerii totale sau a pierderii iremediabile a unei părți din această marfă, dovedită în mod corespunzător.

| 2) | Articolul 204 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul nr. 2913/92, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 648/2005, trebuie interpretat în sensul că, atunci când volumul total al mărfii plasate sub regimul de tranzit comunitar extern nu a fost prezentat biroului vamal de destinație prevăzut în cadrul acestui regim ca urmare a distrugerii totale sau a pierderii iremediabile a unei părți din această marfă, dovedită în mod corespunzător, această situație, care constituie neexecutarea uneia dintre obligațiile legate de acest regim, și anume aceea de a prezenta o marfă intactă biroului vamal de destinație, dă naștere în principiu unei datorii vamale la import pentru partea din marfă care nu a fost prezentată acestui birou. Revine instanței naționale sarcina să verifice dacă o împrejurare precum deteriorarea unui dispozitiv de descărcare întrunește în speță criteriile care caracterizează noțiunile „forță majoră” și „caz fortuit”, în sensul articolului 206 alineatul (1) din Regulamentul nr. 2913/92, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 648/2005, și anume dacă aceasta se dovedește neobișnuită pentru un operator activ în domeniul transportului substanțelor lichide și străină de acesta și dacă consecințele sale nu ar fi putut să fie evitate în pofida întregii diligențe manifestate. În cadrul acestei verificări, instanța menționată trebuie să țină seama în special de respectarea de către operatori precum principalul obligat și transportatorul a normelor și a cerințelor în vigoare în ceea ce privește starea tehnică a cisternelor și siguranța transportului unor substanțe lichide precum un solvent. |
| --- | --- |

2)

Articolul 204 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul nr. 2913/92, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 648/2005, trebuie interpretat în sensul că, atunci când volumul total al mărfii plasate sub regimul de tranzit comunitar extern nu a fost prezentat biroului vamal de destinație prevăzut în cadrul acestui regim ca urmare a distrugerii totale sau a pierderii iremediabile a unei părți din această marfă, dovedită în mod corespunzător, această situație, care constituie neexecutarea uneia dintre obligațiile legate de acest regim, și anume aceea de a prezenta o marfă intactă biroului vamal de destinație, dă naștere în principiu unei datorii vamale la import pentru partea din marfă care nu a fost prezentată acestui birou. Revine instanței naționale sarcina să verifice dacă o împrejurare precum deteriorarea unui dispozitiv de descărcare întrunește în speță criteriile care caracterizează noțiunile „forță majoră” și „caz fortuit”, în sensul articolului 206 alineatul (1) din Regulamentul nr. 2913/92, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 648/2005, și anume dacă aceasta se dovedește neobișnuită pentru un operator activ în domeniul transportului substanțelor lichide și străină de acesta și dacă consecințele sale nu ar fi putut să fie evitate în pofida întregii diligențe manifestate. În cadrul acestei verificări, instanța menționată trebuie să țină seama în special de respectarea de către operatori precum principalul obligat și transportatorul a normelor și a cerințelor în vigoare în ceea ce privește starea tehnică a cisternelor și siguranța transportului unor substanțe lichide precum un solvent.

| 3) | Articolul 2 alineatul (1) litera (d), precum și articolele 70 și 71 din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată trebuie interpretate în sensul că această taxă nu este datorată pentru partea total distrusă sau iremediabil pierdută dintr-o marfă plasată sub regimul de tranzit comunitar extern. |
| --- | --- |

3)

Articolul 2 alineatul (1) litera (d), precum și articolele 70 și 71 din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată trebuie interpretate în sensul că această taxă nu este datorată pentru partea total distrusă sau iremediabil pierdută dintr-o marfă plasată sub regimul de tranzit comunitar extern.

| 4) | Dispozițiile coroborate ale articolului 96 alineatul (1) litera (a) și ale articolului 204 alineatul (1) litera (a) și alineatul (3) din Regulamentul nr. 2913/92, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 648/2005, trebuie interpretate în sensul că principalul obligat este ținut la plata datoriei vamale născute pentru o marfă plasată sub regimul de tranzit comunitar extern chiar dacă transportatorul nu a respectat obligațiile care îi revin în temeiul articolului 96 alineatul (2) din acest regulament, în special aceea de a prezenta această marfă intactă biroului vamal de destinație, în termenul prescris. |
| --- | --- |

4)

Dispozițiile coroborate ale articolului 96 alineatul (1) litera (a) și ale articolului 204 alineatul (1) litera (a) și alineatul (3) din Regulamentul nr. 2913/92, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 648/2005, trebuie interpretate în sensul că principalul obligat este ținut la plata datoriei vamale născute pentru o marfă plasată sub regimul de tranzit comunitar extern chiar dacă transportatorul nu a respectat obligațiile care îi revin în temeiul articolului 96 alineatul (2) din acest regulament, în special aceea de a prezenta această marfă intactă biroului vamal de destinație, în termenul prescris.

| 5) | Articolul 96 alineatul (1) litera (a) și alineatul (2), articolul 204 alineatul (1) litera (a) și alineatul (3), precum și articolul 213 din Regulamentul nr. 2913/92, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 648/2005, trebuie interpretate în sensul că autoritatea vamală a unui stat membru nu are obligația de a angaja răspunderea solidară a transportatorului care, în paralel cu principalul obligat, trebuie considerat debitorul datoriei vamale. |
| --- | --- |

5)

Articolul 96 alineatul (1) litera (a) și alineatul (2), articolul 204 alineatul (1) litera (a) și alineatul (3), precum și articolul 213 din Regulamentul nr. 2913/92, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 648/2005, trebuie interpretate în sensul că autoritatea vamală a unui stat membru nu are obligația de a angaja răspunderea solidară a transportatorului care, în paralel cu principalul obligat, trebuie considerat debitorul datoriei vamale.

---

(1)  JO C 191, 30.5.2016.

---

| 24.7.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 239/16 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 239/16

---

Hotărârea Curții (Camera a opta) din 11 mai 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Rechtbank Noord-Nederland – Țările de Jos) – Bas Jacob Adriaan Krijgsman/Surinaamse Luchtvaart Maatschappij NV

(Cauza C-302/16) (1)

([Trimitere preliminară - Transporturi aeriene - Regulamentul (CE) nr. 261/2004 - Articolul 5 alineatul (1) litera (c) - Compensarea și asistența pasagerilor în cazul anulării unui zbor - Exonerare de obligația de compensare - Contract de transport încheiat prin intermediul unui agent de voiaj online - Operator de transport aerian care a informat în timp util agentul de voiaj despre o modificare de orar al zborului - Agent de voiaj care a transmis informația menționată unui pasager prin e-mail cu zece zile înaintea zborului])

(2017/C 239/20)

Limba de procedură: neerlandeza

Instanța de trimitere

Rechtbank Noord-Nederland

Părțile din procedura principală

Reclamant: Bas Jacob Adriaan Krijgsman

Pârâtă: Surinaamse Luchtvaart Maatschappij NV

Dispozitivul

Articolul 5 alineatul (1) litera (c) și articolul 7 din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 trebuie interpretate în sensul că operatorul efectiv de transport aerian este obligat să plătească compensația prevăzută la aceste dispoziții în cazul anulării unui zbor care nu a făcut obiectul unei informări a pasagerului cu cel puțin două săptămâni înainte de ora de plecare prevăzută, inclusiv atunci când acest operator de transport a informat despre această anulare, cu cel puțin două săptămâni înainte de această oră, agentul de voiaj prin intermediul căruia a fost încheiat contractul de transport cu pasagerul respectiv, iar acesta din urmă nu a fost informat de agentul respectiv în acest termen.

---

(1)  JO C 326, 5.9.2016.

---

| 24.7.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 239/17 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 239/17

---

Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 17 mai 2017 – Republica Portugheză/Comisia Europeană

(Cauza C-337/16 P) (1)

((Recurs - FEGA și FEADR - Decizie de punere în aplicare a Comisiei Europene - Notificarea destinatarului - Rectificare ulterioară a formatului de tipărire a anexei - Publicare a deciziei în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene - Termen de introducere a acțiunii - Momentul de la care începe să curgă termenul - Tardivitate - Inadmisibilitate))

(2017/C 239/21)

Limba de procedură: portugheza

Părțile

Recurentă: Republica Portugheză (reprezentanți: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo, J. Saraiva de Almeida și P. Estêvão, agenți)

Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: D. Triantafyllou și M. França, agenți)

Dispozitivul

| 1) | Respinge recursul. |
| --- | --- |

1)

Respinge recursul.

| 2) | Obligă Republica Portugheză la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

2)

Obligă Republica Portugheză la plata cheltuielilor de judecată.

---

(1)  JO C 326, 5.9.2016.

---

| 24.7.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 239/17 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 239/17

---

Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 17 mai 2017 – Republica Portugheză/Comisia Europeană

(Cauza C-338/16 P) (1)

((Recurs - FEGA și FEADR - Decizie de punere în aplicare a Comisiei Europene - Notificarea destinatarului - Rectificare ulterioară a formatului de tipărire a anexei - Publicare a deciziei în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene - Termen de introducere a acțiunii - Momentul de la care începe să curgă termenul - Tardivitate - Inadmisibilitate))

(2017/C 239/22)

Limba de procedură: portugheza

Părțile

Recurentă: Republica Portugheză (reprezentanți: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo, J. Saraiva de Almeida și P. Estêvão, agenți)

Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: D. Triantafyllou și M. França, agenți)

Dispozitivul

| 1) | Respinge recursul. |
| --- | --- |

1)

Respinge recursul.

| 2) | Obligă Republica Portugheză la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

2)

Obligă Republica Portugheză la plata cheltuielilor de judecată.

---

(1)  JO C 326, 5.9.2016.

---

| 24.7.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 239/18 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 239/18

---

Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 17 mai 2017 – Republica Portugheză/Comisia Europeană

(Cauza C-339/16 P) (1)

((Recurs - FEGA și FEADR - Decizie de punere în aplicare a Comisiei Europene - Notificarea destinatarului - Rectificare ulterioară a formatului de tipărire a anexei - Publicare a deciziei în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene - Termen de introducere a acțiunii - Momentul de la care începe să curgă termenul - Tardivitate - Inadmisibilitate))

(2017/C 239/23)

Limba de procedură: portugheza

Părțile

Recurentă: Republica Portugheză (reprezentanți: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo, J. Saraiva de Almeida și P. Estêvão, agenți)

Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: D. Triantafyllou și M. França, agenți)

Dispozitivul

| 1) | Respinge recursul. |
| --- | --- |

1)

Respinge recursul.

| 2) | Obligă Republica Portugheză la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

2)

Obligă Republica Portugheză la plata cheltuielilor de judecată.

---

(1)  JO C 326, 5.9.2016.

---

| 24.7.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 239/18 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 239/18

---

Hotărârea Curții (Camera întâi) din 17 mai 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Conseil d'État – Franța) – Association française des entreprises/Ministre des finances et des comptes publics

(Cauza C-365/16) (1)

((Trimitere preliminară - Regim fiscal comun aplicabil societăților-mamă și filialelor din state membre diferite - Directiva 2011/96/UE - Prevenirea dublei impuneri - Contribuție suplimentară de 3 % la impozitul pe profit))

(2017/C 239/24)

Limba de procedură: franceza

Instanța de trimitere

Conseil d'État

Părțile din procedura principală

Reclamante: Association française des entreprises privées (AFEP), Axa, Compagnie générale des établissements Michelin, Danone, ENGIE, fostă GDF Suez, Eutelsat Communications, LVMH Moët Hennessy-Louis Vuitton SA, Orange SA, Sanofi SA, Suez Environnement Company, Technip, Total SA, Vivendi, Eurazeo, Safran, Scor SE, Unibail-Rodamco SE, Zodiac Aerospace SA

Pârât: Ministre des finances et des comptes publics

Dispozitivul

Articolul 4 alineatul (1) litera (a) din Directiva 2011/96/UE a Consiliului din 30 noiembrie 2011 privind regimul fiscal comun care se aplică societăților-mamă și filialelor acestora din diferite state membre, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2014/86/CE a Consiliului din 8 iulie 2014, trebuie interpretat în sensul că această dispoziție se opune unei măsuri fiscale prevăzute de statul membru în care este situată o societate-mamă precum cea în discuție în litigiul principal, care prevede perceperea unui impozit cu ocazia distribuirii de dividende de către societatea-mamă și a cărui bază de impozitare este constituită din cuantumurile dividendelor distribuite, inclusiv cele provenite de la filialele nerezidente ale acestei societăţi.

---

(1)  JO C 335, 12.9.2016.

---

| 24.7.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 239/19 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 239/19

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia (Italia) la 23 noiembrie 2016 – Emmea Srl, Commercial Hub Srl/Comune di Siracusa și alții

(Cauza C-595/16)

(2017/C 239/25)

Limba de procedură: italiana

Instanța de trimitere

Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia

Părțile din procedura principală

Reclamantă: Emmea Srl, Commercial Hub Srl

Pârâte: Comune di Siracusa, Assessorato delle Attività Produttive per la Regione Siciliana, Libero Consorzio Comunale – già Provincia di Siracusa, Camera di Commercio di Siracusa

Prin Ordonanța din 27 aprilie 2017 Curtea (Camera a zecea) a declarat că cererea de decizie preliminară transmisă de Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia prin ordonanța din 20 octombrie 2016 este vădit inadmisibilă.

---

| 24.7.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 239/19 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 239/19

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 1 februarie 2017 – Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato/Wind Telecomunicazioni SpA

(Cauza C-54/17)

(2017/C 239/26)

Limba de procedură: italiana

Instanța de trimitere

Consiglio di Stato

Părțile din procedura principală

Apelantă: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

Intimată: Wind Telecomunicazioni SpA

Întrebările preliminare
   (1)

| 1) | Articolele 8 și 9 din Directiva 2005/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 mai 2005 (2) se opun unei interpretări a normelor naționale corespunzătoare de transpunere (constituite din articolul 24 și, respectiv, articolul 25 din Codul consumului) potrivit căreia comportamentul unui operator de telefonie care constă într-o omisiune de informare cu privire la setarea implicită pe SIM a unor servicii telefonice determinate (precum serviciul de mesagerie vocală sau de navigare pe internet) poate fi calificat drept „influență nejustificată” și, prin urmare, drept „practică comercială agresivă” care poate modifica „în mod semnificativ” libertatea de alegere sau de conduită a unui consumator mediu, iar aceasta îndeosebi într-o situație în care nu se reține niciun comportament material ulterior și distinct în sarcina aceluiași operator de telefonie? |
| --- | --- |

1)

Articolele 8 și 9 din Directiva 2005/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 mai 2005 (2) se opun unei interpretări a normelor naționale corespunzătoare de transpunere (constituite din articolul 24 și, respectiv, articolul 25 din Codul consumului) potrivit căreia comportamentul unui operator de telefonie care constă într-o omisiune de informare cu privire la setarea implicită pe SIM a unor servicii telefonice determinate (precum serviciul de mesagerie vocală sau de navigare pe internet) poate fi calificat drept „influență nejustificată” și, prin urmare, drept „practică comercială agresivă” care poate modifica „în mod semnificativ” libertatea de alegere sau de conduită a unui consumator mediu, iar aceasta îndeosebi într-o situație în care nu se reține niciun comportament material ulterior și distinct în sarcina aceluiași operator de telefonie?

| 2) | Punctul 29 din anexa I la Directiva 2005/29/CE [...] poate fi interpretat în sensul că există o „vânzare nesolicitată” în cazul în care un operator de telefonie mobilă solicită clienților săi plata pentru servicii de mesagerie vocală sau de navigare pe internet, iar aceasta într-o situație care se caracterizează prin următoarele elemente:






  — | la momentul încheierii contractului de telefonie mobilă, operatorul de telefonie nu a informat corect consumatorul cu privire la împrejurarea că serviciile de mesagerie vocală și de navigare pe internet sunt setate implicit pe SIM, cu consecința că același consumator poate beneficia potențial de serviciile menționate fără o operațiune de setare ad-hoc (setting); |
| --- | --- | --- |

2)

Punctul 29 din anexa I la Directiva 2005/29/CE [...] poate fi interpretat în sensul că există o „vânzare nesolicitată” în cazul în care un operator de telefonie mobilă solicită clienților săi plata pentru servicii de mesagerie vocală sau de navigare pe internet, iar aceasta într-o situație care se caracterizează prin următoarele elemente:

—

la momentul încheierii contractului de telefonie mobilă, operatorul de telefonie nu a informat corect consumatorul cu privire la împrejurarea că serviciile de mesagerie vocală și de navigare pe internet sunt setate implicit pe SIM, cu consecința că același consumator poate beneficia potențial de serviciile menționate fără o operațiune de setare ad-hoc (setting);

| — | pentru a beneficia efectiv de astfel de servicii, consumatorul trebuie, în orice caz, să efectueze operațiunile necesare în acest scop (de exemplu să formeze numărul mesageriei vocale sau să acționeze comenzile care activează navigarea pe internet); |
| --- | --- |

—

pentru a beneficia efectiv de astfel de servicii, consumatorul trebuie, în orice caz, să efectueze operațiunile necesare în acest scop (de exemplu să formeze numărul mesageriei vocale sau să acționeze comenzile care activează navigarea pe internet);

| — | în sarcina operatorului nu se reține vreo culpă în ceea ce privește modalitățile tehnice și operaționale prin intermediul cărora consumatorul beneficiază de servicii în mod concret, nici în ceea ce privește informarea privind astfel de modalități și prețul serviciilor respective, ci numai omisiunea menționată privind informarea cu privire la setarea implicită a serviciilor pe SIM? |
| --- | --- |

—

în sarcina operatorului nu se reține vreo culpă în ceea ce privește modalitățile tehnice și operaționale prin intermediul cărora consumatorul beneficiază de servicii în mod concret, nici în ceea ce privește informarea privind astfel de modalități și prețul serviciilor respective, ci numai omisiunea menționată privind informarea cu privire la setarea implicită a serviciilor pe SIM?

| 3) | Finalitatea Directivei „generale” 2005/29/CE, în calitate de „plasă de siguranță” pentru protecția consumatorilor, precum și considerentul (10) și articolul 3 alineatul (4) din aceeași Directivă 2005/29/CE se opun unei reglementări naționale care include evaluarea respectării obligațiilor specifice, prevăzute de Directiva sectorială 2002/22/CE (3) privind protecția utilizatorului, în domeniul de aplicare al Directivei generale 2005/29/CE privind practicile incorecte, excluzând, în consecință, intervenția autorității competente să sancționeze o încălcare a directivei sectoriale în orice ipoteză care ar fi susceptibilă să întrunească de asemenea elementele unei practici comerciale incorecte/neloiale? |
| --- | --- |

3)

Finalitatea Directivei „generale” 2005/29/CE, în calitate de „plasă de siguranță” pentru protecția consumatorilor, precum și considerentul (10) și articolul 3 alineatul (4) din aceeași Directivă 2005/29/CE se opun unei reglementări naționale care include evaluarea respectării obligațiilor specifice, prevăzute de Directiva sectorială 2002/22/CE (3) privind protecția utilizatorului, în domeniul de aplicare al Directivei generale 2005/29/CE privind practicile incorecte, excluzând, în consecință, intervenția autorității competente să sancționeze o încălcare a directivei sectoriale în orice ipoteză care ar fi susceptibilă să întrunească de asemenea elementele unei practici comerciale incorecte/neloiale?

| 4) | Principiul specialității statuat la articolul 3 alineatul (4) din Directiva 2005/29/CE trebuie înțeles ca principiu care guvernează relațiile dintre ordinile juridice (ordinea juridică generală și ordinile juridice sectoriale) sau relațiile dintre norme (norme generale și norme speciale) ori relațiile dintre autoritățile abilitate să reglementeze și să supravegheze domeniile respective? |
| --- | --- |

4)

Principiul specialității statuat la articolul 3 alineatul (4) din Directiva 2005/29/CE trebuie înțeles ca principiu care guvernează relațiile dintre ordinile juridice (ordinea juridică generală și ordinile juridice sectoriale) sau relațiile dintre norme (norme generale și norme speciale) ori relațiile dintre autoritățile abilitate să reglementeze și să supravegheze domeniile respective?

| 5) | Noțiunea „conflict” menționată la articolul 3 alineatul (4) din Directiva 2005/29/CE poate fi considerată întrunită numai în cazul unei antinomii radicale între dispozițiile reglementării privind practicile comerciale incorecte și celelalte norme derivate din dreptul european care reglementează aspecte sectoriale specifice ale practicilor comerciale sau este suficient ca normele în discuție să prevadă o reglementare în sens contrar dispozițiilor privind practicile comerciale incorecte în raport cu particularitățile sectorului, de natură să determine un concurs de norme (Normenkollision) în raport cu o aceeași situație de fapt concretă? |
| --- | --- |

5)

Noțiunea „conflict” menționată la articolul 3 alineatul (4) din Directiva 2005/29/CE poate fi considerată întrunită numai în cazul unei antinomii radicale între dispozițiile reglementării privind practicile comerciale incorecte și celelalte norme derivate din dreptul european care reglementează aspecte sectoriale specifice ale practicilor comerciale sau este suficient ca normele în discuție să prevadă o reglementare în sens contrar dispozițiilor privind practicile comerciale incorecte în raport cu particularitățile sectorului, de natură să determine un concurs de norme (Normenkollision) în raport cu o aceeași situație de fapt concretă?

| 6) | Noțiunea de norme comunitare menționată la articolul 3 alineatul (4) din Directiva 2005/29/CE se referă numai la dispozițiile conținute în regulamentele și în directivele europene, precum și la normele de transpunere directă a acestora sau include și dispozițiile legislative și normele administrative de punere în aplicare a principiilor de drept european? |
| --- | --- |

6)

Noțiunea de norme comunitare menționată la articolul 3 alineatul (4) din Directiva 2005/29/CE se referă numai la dispozițiile conținute în regulamentele și în directivele europene, precum și la normele de transpunere directă a acestora sau include și dispozițiile legislative și normele administrative de punere în aplicare a principiilor de drept european?

| 7) | Principiul specialității statuat în considerentul (10) și la articolul 3 alineatul (4) din Directiva 2005/29/CE, articolele 20 și 21 din Directiva 2002/22/CE și articolele 3 și 4 din Directiva 2002/21/CE (4) se opun unei interpretări a normelor naționale corespunzătoare de transpunere potrivit căreia se consideră că, ori de câte ori, într-un domeniu reglementat conținând o reglementare sectorială „a consumatorilor” care acordă prerogative de reglementare și de sancționare autorității din domeniu, se manifestă un comportament care intră în sfera noțiunii „practică agresivă” în sensul articolelor 8 și 9 din Directiva 2005/29/CE sau a noțiunii „agresivă în orice situație” în sensul anexei I la Directiva 2005/29/CE, trebuie să fie aplicată întotdeauna reglementarea generală privind practicile incorecte, iar aceasta inclusiv în cazul în care există o reglementare sectorială, adoptată în vederea protejării consumatorilor și întemeiată pe prevederi de drept al Uniunii, care reglementează în mod complet aceleași „practici agresive” și „agresive în orice situație” sau, în orice caz, aceleași „practici incorecte”? |
| --- | --- |

7)

Principiul specialității statuat în considerentul (10) și la articolul 3 alineatul (4) din Directiva 2005/29/CE, articolele 20 și 21 din Directiva 2002/22/CE și articolele 3 și 4 din Directiva 2002/21/CE (4) se opun unei interpretări a normelor naționale corespunzătoare de transpunere potrivit căreia se consideră că, ori de câte ori, într-un domeniu reglementat conținând o reglementare sectorială „a consumatorilor” care acordă prerogative de reglementare și de sancționare autorității din domeniu, se manifestă un comportament care intră în sfera noțiunii „practică agresivă” în sensul articolelor 8 și 9 din Directiva 2005/29/CE sau a noțiunii „agresivă în orice situație” în sensul anexei I la Directiva 2005/29/CE, trebuie să fie aplicată întotdeauna reglementarea generală privind practicile incorecte, iar aceasta inclusiv în cazul în care există o reglementare sectorială, adoptată în vederea protejării consumatorilor și întemeiată pe prevederi de drept al Uniunii, care reglementează în mod complet aceleași „practici agresive” și „agresive în orice situație” sau, în orice caz, aceleași „practici incorecte”?

---

(1)  Notă: a fost adoptată aici o numerotare progresivă a întrebărilor preliminare, diferită de cea din ordonanța de trimitere preliminară, în care erau prezente două grupuri de întrebări, cu numerotare neconsecutivă.

(2)  Directiva 2005/29/CE a Parlamentului European și al Consiliului din 11 mai 2005 privind practicile comerciale neloiale ale întreprinderilor de pe piața internă față de consumatori și de modificare a Directivei 84/450/CEE a Consiliului, a Directivelor 97/7/CE, 98/27/CE și 2002/65/CE ale Parlamentului European și ale Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 2006/2004 al Parlamentului European și al Consiliului („Directiva privind practicile comerciale neloiale”) (JO L 149, p. 22).

(3)  Directiva 2002/22/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 martie 2002 privind serviciul universal și drepturile utilizatorilor cu privire la rețelele și serviciile electronice de comunicații (directiva privind serviciul universal) (JO L 108, p. 51).

(4)  Directiva 2002/21/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 martie 2002 privind un cadru de reglementare comun pentru rețelele și serviciile de comunicații electronice (Directivă-cadru) (JO L 108, p. 33).

---

| 24.7.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 239/21 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 239/21

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 1 februarie 2017 – Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato/Vodafone Omnitel NV

(Cauza C-55/17)

(2017/C 239/27)

Limba de procedură: italiana

Instanța de trimitere

Consiglio di Stato

Părțile din procedura principală

Apelantă: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

Intimată: Vodafone Omnitel NV

Întrebările preliminare
   (1)

| 1) | Articolele 8 și 9 din Directiva 2005/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 mai 2005 (2) se opun unei interpretări a normelor naționale corespunzătoare de transpunere (constituite din articolul 24 și, respectiv, articolul 25 din Codul consumului) potrivit căreia comportamentul unui operator de telefonie care constă într-o omisiune de informare cu privire la setarea implicită pe SIM a unor servicii telefonice determinate (precum serviciul de mesagerie vocală sau de navigare pe internet) poate fi calificat drept „influență nejustificată” și, prin urmare, drept „practică comercială agresivă” care poate modifica „în mod semnificativ” libertatea de alegere sau de conduită a unui consumator mediu, iar aceasta îndeosebi într-o situație în care nu se reține niciun comportament material ulterior și distinct în sarcina aceluiași operator de telefonie? |
| --- | --- |

1)

Articolele 8 și 9 din Directiva 2005/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 mai 2005 (2) se opun unei interpretări a normelor naționale corespunzătoare de transpunere (constituite din articolul 24 și, respectiv, articolul 25 din Codul consumului) potrivit căreia comportamentul unui operator de telefonie care constă într-o omisiune de informare cu privire la setarea implicită pe SIM a unor servicii telefonice determinate (precum serviciul de mesagerie vocală sau de navigare pe internet) poate fi calificat drept „influență nejustificată” și, prin urmare, drept „practică comercială agresivă” care poate modifica „în mod semnificativ” libertatea de alegere sau de conduită a unui consumator mediu, iar aceasta îndeosebi într-o situație în care nu se reține niciun comportament material ulterior și distinct în sarcina aceluiași operator de telefonie?

| 2) | Punctul 29 din anexa I la Directiva 2005/29/CE [...] poate fi interpretat în sensul că există o „vânzare nesolicitată” în cazul în care un operator de telefonie mobilă solicită clienților săi plata pentru servicii de mesagerie vocală sau de navigare pe internet, iar aceasta într-o situație care se caracterizează prin următoarele elemente:






  — | la momentul încheierii contractului de telefonie mobilă, operatorul de telefonie nu a informat corect consumatorul cu privire la împrejurarea că serviciile de mesagerie vocală și de navigare pe internet sunt setate implicit pe SIM, cu consecința că același consumator poate beneficia potențial de serviciile menționate fără o operațiune de setare ad-hoc (setting); |
| --- | --- | --- |

2)

Punctul 29 din anexa I la Directiva 2005/29/CE [...] poate fi interpretat în sensul că există o „vânzare nesolicitată” în cazul în care un operator de telefonie mobilă solicită clienților săi plata pentru servicii de mesagerie vocală sau de navigare pe internet, iar aceasta într-o situație care se caracterizează prin următoarele elemente:

—

la momentul încheierii contractului de telefonie mobilă, operatorul de telefonie nu a informat corect consumatorul cu privire la împrejurarea că serviciile de mesagerie vocală și de navigare pe internet sunt setate implicit pe SIM, cu consecința că același consumator poate beneficia potențial de serviciile menționate fără o operațiune de setare ad-hoc (setting);

| — | pentru a beneficia efectiv de astfel de servicii, consumatorul trebuie, în orice caz, să efectueze operațiunile necesare în acest scop (de exemplu să formeze numărul mesageriei vocale sau să acționeze comenzile care activează navigarea pe internet); |
| --- | --- |

—

pentru a beneficia efectiv de astfel de servicii, consumatorul trebuie, în orice caz, să efectueze operațiunile necesare în acest scop (de exemplu să formeze numărul mesageriei vocale sau să acționeze comenzile care activează navigarea pe internet);

| — | în sarcina operatorului nu se reține vreo culpă în ceea ce privește modalitățile tehnice și operaționale prin intermediul cărora consumatorul beneficiază de servicii în mod concret, nici în ceea ce privește informarea privind astfel de modalități și prețul serviciilor respective, ci numai omisiunea menționată privind informarea cu privire la setarea implicită a serviciilor pe SIM? |
| --- | --- |

—

în sarcina operatorului nu se reține vreo culpă în ceea ce privește modalitățile tehnice și operaționale prin intermediul cărora consumatorul beneficiază de servicii în mod concret, nici în ceea ce privește informarea privind astfel de modalități și prețul serviciilor respective, ci numai omisiunea menționată privind informarea cu privire la setarea implicită a serviciilor pe SIM?

| 3) | Finalitatea Directivei „generale” 2005/29/CE, în calitate de „plasă de siguranță” pentru protecția consumatorilor, precum și considerentul (10) și articolul 3 alineatul (4) din aceeași Directivă 2005/29/CE se opun unei reglementări naționale care include evaluarea respectării obligațiilor specifice, prevăzute de Directiva sectorială 2002/22/CE (3) privind protecția utilizatorului, în domeniul de aplicare al Directivei generale 2005/29/CE privind practicile incorecte, excluzând, în consecință, intervenția autorității competente să sancționeze o încălcare a directivei sectoriale în orice ipoteză care ar fi susceptibilă să întrunească de asemenea elementele unei practici comerciale incorecte/neloiale? |
| --- | --- |

3)

Finalitatea Directivei „generale” 2005/29/CE, în calitate de „plasă de siguranță” pentru protecția consumatorilor, precum și considerentul (10) și articolul 3 alineatul (4) din aceeași Directivă 2005/29/CE se opun unei reglementări naționale care include evaluarea respectării obligațiilor specifice, prevăzute de Directiva sectorială 2002/22/CE (3) privind protecția utilizatorului, în domeniul de aplicare al Directivei generale 2005/29/CE privind practicile incorecte, excluzând, în consecință, intervenția autorității competente să sancționeze o încălcare a directivei sectoriale în orice ipoteză care ar fi susceptibilă să întrunească de asemenea elementele unei practici comerciale incorecte/neloiale?

| 4) | Principiul specialității statuat la articolul 3 alineatul (4) din Directiva 2005/29/CE trebuie înțeles ca principiu care guvernează relațiile dintre ordinile juridice (ordinea juridică generală și ordinile juridice sectoriale) sau relațiile dintre norme (norme generale și norme speciale) ori relațiile dintre autoritățile abilitate să reglementeze și să supravegheze domeniile respective? |
| --- | --- |

4)

Principiul specialității statuat la articolul 3 alineatul (4) din Directiva 2005/29/CE trebuie înțeles ca principiu care guvernează relațiile dintre ordinile juridice (ordinea juridică generală și ordinile juridice sectoriale) sau relațiile dintre norme (norme generale și norme speciale) ori relațiile dintre autoritățile abilitate să reglementeze și să supravegheze domeniile respective?

| 5) | Noțiunea „conflict” menționată la articolul 3 alineatul (4) din Directiva 2005/29/CE poate fi considerată întrunită numai în cazul unei antinomii radicale între dispozițiile reglementării privind practicile comerciale incorecte și celelalte norme derivate din dreptul european care reglementează aspecte sectoriale specifice ale practicilor comerciale sau este suficient ca normele în discuție să prevadă o reglementare în sens contrar dispozițiilor privind practicile comerciale incorecte în raport cu particularitățile sectorului, de natură să determine un concurs de norme (Normenkollision) în raport cu o aceeași situație de fapt concretă? |
| --- | --- |

5)

Noțiunea „conflict” menționată la articolul 3 alineatul (4) din Directiva 2005/29/CE poate fi considerată întrunită numai în cazul unei antinomii radicale între dispozițiile reglementării privind practicile comerciale incorecte și celelalte norme derivate din dreptul european care reglementează aspecte sectoriale specifice ale practicilor comerciale sau este suficient ca normele în discuție să prevadă o reglementare în sens contrar dispozițiilor privind practicile comerciale incorecte în raport cu particularitățile sectorului, de natură să determine un concurs de norme (Normenkollision) în raport cu o aceeași situație de fapt concretă?

| 6) | Noțiunea de norme comunitare menționată la articolul 3 alineatul (4) din Directiva 2005/29/CE se referă numai la dispozițiile conținute în regulamentele și în directivele europene, precum și la normele de transpunere directă a acestora sau include și dispozițiile legislative și normele administrative de punere în aplicare a principiilor de drept european? |
| --- | --- |

6)

Noțiunea de norme comunitare menționată la articolul 3 alineatul (4) din Directiva 2005/29/CE se referă numai la dispozițiile conținute în regulamentele și în directivele europene, precum și la normele de transpunere directă a acestora sau include și dispozițiile legislative și normele administrative de punere în aplicare a principiilor de drept european?

| 7) | Principiul specialității statuat în considerentul (10) și la articolul 3 alineatul (4) din Directiva 2005/29/CE, articolele 20 și 21 din Directiva 2002/22/CE și articolele 3 și 4 din Directiva 2002/21/CE (4) se opun unei interpretări a normelor naționale corespunzătoare de transpunere potrivit căreia se consideră că, ori de câte ori, într-un domeniu reglementat conținând o reglementare sectorială „a consumatorilor” care acordă prerogative de reglementare și de sancționare autorității din domeniu, se manifestă un comportament care intră în sfera noțiunii „practică agresivă” în sensul articolelor 8 și 9 din Directiva 2005/29/CE sau a noțiunii „agresivă în orice situație” în sensul anexei I la Directiva 2005/29/CE, trebuie să fie aplicată întotdeauna reglementarea generală privind practicile incorecte, iar aceasta inclusiv în cazul în care există o reglementare sectorială, adoptată în vederea protejării consumatorilor și întemeiată pe prevederi de drept al Uniunii, care reglementează în mod complet aceleași „practici agresive” și „agresive în orice situație” sau, în orice caz, aceleași „practici incorecte”? |
| --- | --- |

7)

Principiul specialității statuat în considerentul (10) și la articolul 3 alineatul (4) din Directiva 2005/29/CE, articolele 20 și 21 din Directiva 2002/22/CE și articolele 3 și 4 din Directiva 2002/21/CE (4) se opun unei interpretări a normelor naționale corespunzătoare de transpunere potrivit căreia se consideră că, ori de câte ori, într-un domeniu reglementat conținând o reglementare sectorială „a consumatorilor” care acordă prerogative de reglementare și de sancționare autorității din domeniu, se manifestă un comportament care intră în sfera noțiunii „practică agresivă” în sensul articolelor 8 și 9 din Directiva 2005/29/CE sau a noțiunii „agresivă în orice situație” în sensul anexei I la Directiva 2005/29/CE, trebuie să fie aplicată întotdeauna reglementarea generală privind practicile incorecte, iar aceasta inclusiv în cazul în care există o reglementare sectorială, adoptată în vederea protejării consumatorilor și întemeiată pe prevederi de drept al Uniunii, care reglementează în mod complet aceleași „practici agresive” și „agresive în orice situație” sau, în orice caz, aceleași „practici incorecte”?

---

(1)  Notă: a fost adoptată aici o numerotare progresivă a întrebărilor preliminare, diferită de cea din ordonanța de trimitere preliminară, în care erau prezente două grupuri de întrebări, cu numerotare neconsecutivă.

(2)  Directiva 2005/29/CE a Parlamentului European și al Consiliului din 11 mai 2005 privind practicile comerciale neloiale ale întreprinderilor de pe piața internă față de consumatori și de modificare a Directivei 84/450/CEE a Consiliului, a Directivelor 97/7/CE, 98/27/CE și 2002/65/CE ale Parlamentului European și ale Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 2006/2004 al Parlamentului European și al Consiliului („Directiva privind practicile comerciale neloiale”) (JO L 149, p. 22).

(3)  Directiva 2002/22/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 martie 2002 privind serviciul universal și drepturile utilizatorilor cu privire la rețelele și serviciile electronice de comunicații (directiva privind serviciul universal) (JO L 108, p. 51).

(4)  Directiva 2002/21/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 martie 2002 privind un cadru de reglementare comun pentru rețelele și serviciile de comunicații electronice (Directivă-cadru) (JO L 108, p. 33).

---

| 24.7.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 239/22 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 239/22

---

Recurs introdus la 30 martie 2017 de Republica Polonă împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 19 ianuarie 2017 în cauza T-701/15, Stock Polska/EUIPO Lass & Steffen (LUBELSKA)

(Cauza C-162/17 P)

(2017/C 239/28)

Limba de procedură: polona

Părțile

Recurentă: Republica Polonă (reprezentant: Bogusław Majczyna)

Cealaltă parte din procedură: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală

Concluziile recurentei

| — | anularea în totalitate a Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 19 ianuarie 2017, Stock Polska/EUIPO – Lass & Steffen (LUBELSKA), T-701/15; |
| --- | --- |

—

anularea în totalitate a Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 19 ianuarie 2017, Stock Polska/EUIPO – Lass & Steffen (LUBELSKA), T-701/15;

| — | trimiterea cauzei Tribunalului spre rejudecare; |
| --- | --- |

—

trimiterea cauzei Tribunalului spre rejudecare;

| — | obligarea fiecărei părți la suportarea propriilor cheltuieli de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea fiecărei părți la suportarea propriilor cheltuieli de judecată.

Motivele și principalele argumente

Republica Polonă solicită anularea Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 19 ianuarie 2017, Stock Polska/EUIPO – Lass & Steffen (LUBELSKA), T-701/15 (EU:T:2017:16), și trimiterea cauzei Tribunalului spre rejudecare.

Prin hotărârea atacată, Tribunalul a respins acțiunea formulată de Stock Polska sp. z o.o., cu sediul în Lublino, împotriva Deciziei camerei de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieţei Interne (OAPI, în prezent, ca urmare a schimbării denumirii, Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală – EUIPO) din 24 septembrie 2015, cauza R 1788/2014-5, prin care a fost confirmată Decizia EUIPO din 14 mai 2014 de respingere a înregistrării unei mărci a Uniunii în favoarea Stock Polska sp. z o.o.

Hotărârea Tribunalului și deciziile anterioare ale EUIPO resping înregistrarea mărcii „Lubelska” din cauza asemănării cu marca „Lubeca”, asemănare care presupune un risc de confuzie pentru publicul de pe teritoriul Germaniei, unde marca anterioară „Lubeca” este protejată în ceea ce privește originea produselor desemnate de marca menționată, în sensul articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) al Consiliului nr. 207/2009 din 26 februarie 2009 privind marca comunitară.

În susținerea recursului său, Republica Polonă invocă următoarele motive:

| 1. | Încălcarea articolului 8 alineatul (1 litera (b) din Regulamentul(CE) al Consiliului nr. 207/2009 din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (1), întrucât nu a fost efectuată o apreciere globală a existenței unui risc de confuzie, bazată pe impresia globală a elementelor distinctive și dominante, în special având în vedere limitarea nejustificată a examinării similitudinii dintre semne la un singur element al mărcii anterioare (elementul verbal).
  Tribunalul a admis în mod greșit posibilitatea de a lua în considerare, în examinarea asemănării dintre cele două mărci, numai unul dintre elementele constitutive ale unei mărci complexe (elementul verbal) și de a-l compara cu o altă marcă, excluzând din această examinare elementul grafic, fără a fi stabilit în prealabil că elementul verbal constituie elementul dominant, iar elementul grafic este nerelevant. Tribunalul s-a limitat să declare că elementul grafic are un caracter distinctiv slab, fără a ține seama de faptul că existența unui element cu caracter distinctiv slab nu echivalează în mod necesar cu caracterul nedominant al unui asemenea element. |
| --- | --- |

1.

Încălcarea articolului 8 alineatul (1 litera (b) din Regulamentul(CE) al Consiliului nr. 207/2009 din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (1), întrucât nu a fost efectuată o apreciere globală a existenței unui risc de confuzie, bazată pe impresia globală a elementelor distinctive și dominante, în special având în vedere limitarea nejustificată a examinării similitudinii dintre semne la un singur element al mărcii anterioare (elementul verbal).

Tribunalul a admis în mod greșit posibilitatea de a lua în considerare, în examinarea asemănării dintre cele două mărci, numai unul dintre elementele constitutive ale unei mărci complexe (elementul verbal) și de a-l compara cu o altă marcă, excluzând din această examinare elementul grafic, fără a fi stabilit în prealabil că elementul verbal constituie elementul dominant, iar elementul grafic este nerelevant. Tribunalul s-a limitat să declare că elementul grafic are un caracter distinctiv slab, fără a ține seama de faptul că existența unui element cu caracter distinctiv slab nu echivalează în mod necesar cu caracterul nedominant al unui asemenea element.

| 2. | Încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009, precum și a principiilor egalității de tratament, bunei administrări și securității juridice, ca urmare a neluării în considerare a faptului că EUIPO nu a urmat propria practică decizională anterioară, formulată în liniile directoare ale EUIPO, și, în consecință, a confirmării unei decizii contrare acestei practici.
  Tribunalul nu a ținut seama de faptul că EUIPO s-a îndepărtat de la propria practică decizională anterioară, formulată în liniile directoare referitoare la aplicarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009, și de faptul că nu existau circumstanțe speciale care să justifice această îndepărtare. |
| --- | --- |

2.

Încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009, precum și a principiilor egalității de tratament, bunei administrări și securității juridice, ca urmare a neluării în considerare a faptului că EUIPO nu a urmat propria practică decizională anterioară, formulată în liniile directoare ale EUIPO, și, în consecință, a confirmării unei decizii contrare acestei practici.

Tribunalul nu a ținut seama de faptul că EUIPO s-a îndepărtat de la propria practică decizională anterioară, formulată în liniile directoare referitoare la aplicarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009, și de faptul că nu existau circumstanțe speciale care să justifice această îndepărtare.

| 3. | Încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 întrucât în aprecierea existenței unui risc de confuzie este admisă în mod greșit veridicitatea unor fapte care, pe baza unor cunoștințe comune, nu se verifică, și nu sunt luate în considerare fapte cunoscute și relevante, ceea ce conduce la o denaturare a faptelor și a probelor, și anume:






  a) | se admite ca notoriu faptul că un consumator mediu german nu cunoaște semnificația denumirii „Lubeca”, ignorându-se că gradul de cunoaștere al denumirilor latine de orașe (precum „Lubeca”) nu are nicio legătură cu gradul de cunoaștere al limbii latine ca atare, precum și împrejurarea că un consumator de băuturi alcoolice atribuie importanță provenienței geografice a unor asemenea băuturi; |
| --- | --- | --- |

3.

Încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 întrucât în aprecierea existenței unui risc de confuzie este admisă în mod greșit veridicitatea unor fapte care, pe baza unor cunoștințe comune, nu se verifică, și nu sunt luate în considerare fapte cunoscute și relevante, ceea ce conduce la o denaturare a faptelor și a probelor, și anume:

a)

se admite ca notoriu faptul că un consumator mediu german nu cunoaște semnificația denumirii „Lubeca”, ignorându-se că gradul de cunoaștere al denumirilor latine de orașe (precum „Lubeca”) nu are nicio legătură cu gradul de cunoaștere al limbii latine ca atare, precum și împrejurarea că un consumator de băuturi alcoolice atribuie importanță provenienței geografice a unor asemenea băuturi;

| b) | se admite ca notoriu faptul că elementul grafic care reprezintă o coroană este prezent în general pe etichetele băuturilor alcoolice; |
| --- | --- |

b)

se admite ca notoriu faptul că elementul grafic care reprezintă o coroană este prezent în general pe etichetele băuturilor alcoolice;

| 4. | Încălcarea obligației de motivare în aplicarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009, întrucât:






  a) | nu se precizează care dintre elementele semnului a fost considerat dominant de către Tribunal; |
| --- | --- | --- |

4.

Încălcarea obligației de motivare în aplicarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009, întrucât:

a)

nu se precizează care dintre elementele semnului a fost considerat dominant de către Tribunal;

| b) | nu se precizează faptele în susținerea tezei potrivit căreia semnificația termenului „Lubeca” nu ar fi cunoscut de consumatorul mediu german. |
| --- | --- |

b)

nu se precizează faptele în susținerea tezei potrivit căreia semnificația termenului „Lubeca” nu ar fi cunoscut de consumatorul mediu german.

---

(1)  JO 2009, L 78, p. 1.

---

| 24.7.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 239/24 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 239/24

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Oberster Gerichtshof (Austria) la 13 aprilie 2017 – Bundeskammer für Arbeiter und Angestellte/ING-DiBa Direktbank Austria Niederlassung der ING-DiBa AG

(Cauza C-191/17)

(2017/C 239/29)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Oberster Gerichtshof

Părțile din procedura principală

Reclamantă: Bundeskammer für Arbeiter und Angestellte

Pârâtă: ING-DiBa Direktbank Austria, o filială a ING-DiBa AG

Întrebarea preliminară

Articolul 4 punctul 14 din Directiva 2007/64/CE privind serviciile de plată în cadrul pieței interne (Directiva privind serviciile de plată) (1) trebuie interpretat în sensul că și un cont online de economii care permite clientului (pe baza unei scadențe zilnice și fără o intervenție specială din partea băncii), să efectueze plăți prin telebanking într-un cont de referință (un cont curent în Austria) deschis în numele său, precum și retrageri din acest cont intră sub incidența noțiunii „cont de plăți” (articolul 4 punctul 14) și astfel în domeniul de aplicare al directivei?

---

(1)  Directiva 2007/64/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 noiembrie 2007 privind serviciile de plată în cadrul pieței interne, de modificare a Directivelor 97/7/CE, 2002/65/CE, 2005/60/CE și 2006/48/CE și de abrogare a Directivei 97/5/CE (JO L 319, p. 1).

---

| 24.7.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 239/24 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 239/24

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Rechtbank Den Haag, sediul din Amsterdam (Țările de Jos) la 25 aprilie 2017 – X/Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

(Cauza C-213/17)

(2017/C 239/30)

Limba de procedură: neerlandeza

Instanța de trimitere

Rechtbank Den Haag, sediul din Amsterdam

Părțile din procedura principală

Reclamant: X

Pârât: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

Întrebările preliminare

| 1) | Articolul 23 alineatul (3) din Regulamentul Dublin (1) trebuie interpretat în sensul că Italia a devenit stat membru responsabil de examinarea cererii de protecție internațională depusă de reclamant în acest stat la 23 octombrie 2014, în pofida faptului că Țările de Jos erau statul membru responsabil în mod normal, pe baza cererilor de protecție internațională, în sensul articolului 2 litera (d) din Regulamentul Dublin, introduse anterior în acest stat, dintre care ultima era încă în curs de examinare în Țările de Jos la momentul respectiv, întrucât secția [de contencios administrativ a Consiliului de Stat] nu soluționase încă apelul introdus de reclamant împotriva hotărârii [AWB 14/13866] pronunțate de rechtbank [Den Haag, sediul din Middelburg] la 7 iulie 2014 [...]? |
| --- | --- |

1)

Articolul 23 alineatul (3) din Regulamentul Dublin (1) trebuie interpretat în sensul că Italia a devenit stat membru responsabil de examinarea cererii de protecție internațională depusă de reclamant în acest stat la 23 octombrie 2014, în pofida faptului că Țările de Jos erau statul membru responsabil în mod normal, pe baza cererilor de protecție internațională, în sensul articolului 2 litera (d) din Regulamentul Dublin, introduse anterior în acest stat, dintre care ultima era încă în curs de examinare în Țările de Jos la momentul respectiv, întrucât secția [de contencios administrativ a Consiliului de Stat] nu soluționase încă apelul introdus de reclamant împotriva hotărârii [AWB 14/13866] pronunțate de rechtbank [Den Haag, sediul din Middelburg] la 7 iulie 2014 [...]?

| 2) | Din dispozițiile articolului 18 alineatul (2) din Regulamentul Dublin rezultă că imediat după depunerea solicitării de recunoaștere a responsabilității, la 5 martie 2015, autoritățile neerlandeze ar fi trebuit să suspende examinarea cererii de protecție internațională, care la această dată era încă în curs de desfășurare în Țările de Jos, și că, după expirarea termenului prevăzut la articolul 24 din regulament, ar fi trebuit să înceteze examinarea prin retragerea sau modificarea deciziei anterioare din 11 iunie 2014 de respingere a cererii de azil din 4 iunie 2014? |
| --- | --- |

2)

Din dispozițiile articolului 18 alineatul (2) din Regulamentul Dublin rezultă că imediat după depunerea solicitării de recunoaștere a responsabilității, la 5 martie 2015, autoritățile neerlandeze ar fi trebuit să suspende examinarea cererii de protecție internațională, care la această dată era încă în curs de desfășurare în Țările de Jos, și că, după expirarea termenului prevăzut la articolul 24 din regulament, ar fi trebuit să înceteze examinarea prin retragerea sau modificarea deciziei anterioare din 11 iunie 2014 de respingere a cererii de azil din 4 iunie 2014?

| 3) | În cazul unui răspuns afirmativ la a doua întrebare, responsabilitatea pentru examinarea cererii de protecție internațională formulate de reclamant nu a fost transferată Italiei, ci a revenit în continuare autorităților neerlandeze, întrucât pârâtul nu și-a retras și nici nu a modificat decizia din 11 iunie 2014? |
| --- | --- |

3)

În cazul unui răspuns afirmativ la a doua întrebare, responsabilitatea pentru examinarea cererii de protecție internațională formulate de reclamant nu a fost transferată Italiei, ci a revenit în continuare autorităților neerlandeze, întrucât pârâtul nu și-a retras și nici nu a modificat decizia din 11 iunie 2014?

| 4) | Autoritățile neerlandeze și-au încălcat obligația care le incumbă în temeiul articolului 24 alineatul (5) din Regulamentul Dublin, mai precis, de a comunica autorităților italiene informațiile necesare care să le permită acestora să verifice dacă statul italian este responsabil pe baza criteriilor stabilite în acest regulament, întrucât nu au comunicat că la secția de contencios administrativ a Consiliului de Stat din Țările de Jos era pendinte o procedură de apel având drept obiect a doua procedură de azil? |
| --- | --- |

4)

Autoritățile neerlandeze și-au încălcat obligația care le incumbă în temeiul articolului 24 alineatul (5) din Regulamentul Dublin, mai precis, de a comunica autorităților italiene informațiile necesare care să le permită acestora să verifice dacă statul italian este responsabil pe baza criteriilor stabilite în acest regulament, întrucât nu au comunicat că la secția de contencios administrativ a Consiliului de Stat din Țările de Jos era pendinte o procedură de apel având drept obiect a doua procedură de azil?

| 5) | În cazul unui răspuns afirmativ la a patra întrebare, această încălcare a obligației conduce la concluzia că, astfel, responsabilitatea pentru examinarea cererii de protecție internațională a reclamantului nu a fost transferată Italiei, ci a revenit în continuare autorităților neerlandeze? |
| --- | --- |

5)

În cazul unui răspuns afirmativ la a patra întrebare, această încălcare a obligației conduce la concluzia că, astfel, responsabilitatea pentru examinarea cererii de protecție internațională a reclamantului nu a fost transferată Italiei, ci a revenit în continuare autorităților neerlandeze?

| 6) | Dacă responsabilitatea nu a continuat să revină Țărilor de Jos, în condițiile predării reclamantului din Italia către Țările de Jos, în contextul cauzei penale care îl privea pe acesta, în temeiul articolului 17 alineatul (1) din Regulamentul Dublin, prin derogare de la dispozițiile articolului 3 alineatul (1) din acest regulament, autoritățile neerlandeze ar fi trebuit să examineze cererea de protecție internațională depusă de reclamant în Italia și prin urmare, în mod rezonabil, nu ar fi avut dreptul să facă uz de posibilitatea prevăzută la articolul 24 alineatul (1) din Regulamentul Dublin de a solicita autorităților italiene reprimirea reclamantului? |
| --- | --- |

6)

Dacă responsabilitatea nu a continuat să revină Țărilor de Jos, în condițiile predării reclamantului din Italia către Țările de Jos, în contextul cauzei penale care îl privea pe acesta, în temeiul articolului 17 alineatul (1) din Regulamentul Dublin, prin derogare de la dispozițiile articolului 3 alineatul (1) din acest regulament, autoritățile neerlandeze ar fi trebuit să examineze cererea de protecție internațională depusă de reclamant în Italia și prin urmare, în mod rezonabil, nu ar fi avut dreptul să facă uz de posibilitatea prevăzută la articolul 24 alineatul (1) din Regulamentul Dublin de a solicita autorităților italiene reprimirea reclamantului?

---

(1)  Regulamentul (UE) nr. 604/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 26 iunie 2013 de stabilire a criteriilor și mecanismelor de determinare a statului membru responsabil de examinarea unei cereri de protecție internațională prezentate într-unul dintre statele membre de către un resortisant al unei țări terțe sau de către un apatrid (JO 2013, L 180, p. 31).

---

| 24.7.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 239/25 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 239/25

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgericht Berlin (Germania) la 27 aprilie 2017 – Planta Tabak-Manufaktur Dr. Manfred Obermann GmbH & Co. KG/Land Berlin

(Cauza C-220/17)

(2017/C 239/31)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Verwaltungsgericht Berlin

Părțile din procedura principală

Reclamantă: Planta Tabak-Manufaktur Dr. Manfred Obermann GmbH & Co. KG

Pârât: Land Berlin

Întrebările preliminare

| 1. | a) | Dispozițiile articolului 7 alineatele (1) și (7) din Directiva 2014/40/UE (1) coroborate cu cele ale articolului 7 alineatul (14) din Directiva 2014/40/UE sunt nevalide din cauza încălcării principiului securității juridice, deoarece impun statelor membre să interzică introducerea pe piață a anumitor produse din tutun, fără să fie clar și precis care dintre aceste produse din tutun trebuie interzise începând deja cu 20 mai 2016 și care doar începând cu 20 mai 2020? |
| --- | --- | --- |

1.

a)

Dispozițiile articolului 7 alineatele (1) și (7) din Directiva 2014/40/UE (1) coroborate cu cele ale articolului 7 alineatul (14) din Directiva 2014/40/UE sunt nevalide din cauza încălcării principiului securității juridice, deoarece impun statelor membre să interzică introducerea pe piață a anumitor produse din tutun, fără să fie clar și precis care dintre aceste produse din tutun trebuie interzise începând deja cu 20 mai 2016 și care doar începând cu 20 mai 2020?

| b) | Dispozițiile articolului 7 alineatele (1) și (7) din Directiva 2014/40/UE coroborate cu cele ale articolului 7 alineatul (14) din Directiva 2014/40/UE sunt nevalide din cauza încălcării principiului egalității de tratament, deoarece în privința interdicțiilor care trebuie să fie adoptate de statele membre se operează o diferențiere în funcție de volumul vânzărilor, fără să existe o justificare pentru aceasta? |
| --- | --- |

b)

Dispozițiile articolului 7 alineatele (1) și (7) din Directiva 2014/40/UE coroborate cu cele ale articolului 7 alineatul (14) din Directiva 2014/40/UE sunt nevalide din cauza încălcării principiului egalității de tratament, deoarece în privința interdicțiilor care trebuie să fie adoptate de statele membre se operează o diferențiere în funcție de volumul vânzărilor, fără să existe o justificare pentru aceasta?

| c) | Articolul 7 alineatele (1) și (7) din Directiva 2014/40/UE este nevalid din cauza încălcării principiului proporționalității și/sau a încălcării articolului 34 TFUE, deoarece impune statelor membre să interzică deja începând cu 20 mai 2016 introducerea pe piață a produselor din tutun cu o aromă caracteristică al căror volum al vânzărilor la nivelul întregii Uniuni reprezintă mai puțin de 3 % dintr-o anumită categorie de produse? |
| --- | --- |

c)

Articolul 7 alineatele (1) și (7) din Directiva 2014/40/UE este nevalid din cauza încălcării principiului proporționalității și/sau a încălcării articolului 34 TFUE, deoarece impune statelor membre să interzică deja începând cu 20 mai 2016 introducerea pe piață a produselor din tutun cu o aromă caracteristică al căror volum al vânzărilor la nivelul întregii Uniuni reprezintă mai puțin de 3 % dintr-o anumită categorie de produse?

| d) | În cazul unui răspuns negativ la întrebările 1. a)-1. c): cum trebuie interpretată noțiunea „categorie de produse” de la articolul 7 alineatul (14) din Directiva 2014/40/UE? Se va efectua clasificarea în „categorii de produse” în funcție de tipul aromei caracteristice sau în funcție de tipul produsului din tutun (aromat) sau pe baza unei combinații dintre cele două criterii? |
| --- | --- |

d)

În cazul unui răspuns negativ la întrebările 1. a)-1. c): cum trebuie interpretată noțiunea „categorie de produse” de la articolul 7 alineatul (14) din Directiva 2014/40/UE? Se va efectua clasificarea în „categorii de produse” în funcție de tipul aromei caracteristice sau în funcție de tipul produsului din tutun (aromat) sau pe baza unei combinații dintre cele două criterii?

| e) | În cazul unui răspuns negativ la întrebările 1. a) – 1. c): cum se va stabili atingerea limitei de 3 % conform articolului 7 alineatul (14) din Directiva 2014/40/UE cu privire la un anumit produs din tutun, atât timp cât nu există în acest sens date și statistici oficiale și publice? |
| --- | --- |

e)

În cazul unui răspuns negativ la întrebările 1. a) – 1. c): cum se va stabili atingerea limitei de 3 % conform articolului 7 alineatul (14) din Directiva 2014/40/UE cu privire la un anumit produs din tutun, atât timp cât nu există în acest sens date și statistici oficiale și publice?

| 2. | a) | Sunt statele membre autorizate ca la transpunerea în dreptul național a articolelor 8-11 din Directiva 2014/40/UE să adopte dispoziții tranzitorii complementare? |
| --- | --- | --- |

2.

a)

Sunt statele membre autorizate ca la transpunerea în dreptul național a articolelor 8-11 din Directiva 2014/40/UE să adopte dispoziții tranzitorii complementare?

| b) | În cazul unui răspuns negativ la întrebarea 2. a):






  (1) | Articolul 9 alineatul (6) și articolul 10 alineatul (1) a doua teză litera (f) din Directiva 2014/40/UE sunt nevalide din cauza încălcării principiului proporționalității și/sau a încălcării articolului 34 TFUE, deoarece deleagă Comisiei stabilirea anumitor cerințe de etichetare și de ambalare, fără să-i impună un termen și fără să prevadă dispoziții sau termene tranzitorii mai largi, care să asigure că întreprinderilor în cauză le rămâne suficient timp pentru a se adapta la cerințele directivei? |
| --- | --- | --- |

b)

În cazul unui răspuns negativ la întrebarea 2. a):

(1)

Articolul 9 alineatul (6) și articolul 10 alineatul (1) a doua teză litera (f) din Directiva 2014/40/UE sunt nevalide din cauza încălcării principiului proporționalității și/sau a încălcării articolului 34 TFUE, deoarece deleagă Comisiei stabilirea anumitor cerințe de etichetare și de ambalare, fără să-i impună un termen și fără să prevadă dispoziții sau termene tranzitorii mai largi, care să asigure că întreprinderilor în cauză le rămâne suficient timp pentru a se adapta la cerințele directivei?

| (2) | Articolul 9 alineatul (1) a doua teză (textul avertismentului) și alineatul (4) [litera (a)] a doua teză (mărimea caracterelor), articolul 10 alineatul [(1)] a doua teză litera (b) (informații privind renunțarea la fumat) și litera (e) (poziția avertismentelor), precum și articolul 11 alineatul (1) prima teză (etichetarea) din Directiva 2014/40/UE sunt nevalide din cauza încălcării principiului proporționalității și/sau a încălcării articolului 34 TFUE, deoarece acordă statelor membre diverse drepturi de opțiune și drepturi privind aspectul, fără să le impună pentru aceasta un termen și fără să prevadă dispoziții sau termene tranzitorii mai largi, care să asigure că întreprinderilor în cauză le rămâne suficient timp pentru a se adapta la cerințele directivei? |
| --- | --- |

(2)

Articolul 9 alineatul (1) a doua teză (textul avertismentului) și alineatul (4) [litera (a)] a doua teză (mărimea caracterelor), articolul 10 alineatul [(1)] a doua teză litera (b) (informații privind renunțarea la fumat) și litera (e) (poziția avertismentelor), precum și articolul 11 alineatul (1) prima teză (etichetarea) din Directiva 2014/40/UE sunt nevalide din cauza încălcării principiului proporționalității și/sau a încălcării articolului 34 TFUE, deoarece acordă statelor membre diverse drepturi de opțiune și drepturi privind aspectul, fără să le impună pentru aceasta un termen și fără să prevadă dispoziții sau termene tranzitorii mai largi, care să asigure că întreprinderilor în cauză le rămâne suficient timp pentru a se adapta la cerințele directivei?

| 3. | a) | Articolul 13 alineatul (1) litera (c) coroborat cu alineatul (3) din Directiva 2014/40/UE trebuie interpretat în sensul că impune statelor membre să interzică utilizarea informațiilor care se referă la gust, miros, aromatizanți sau alți aditivi chiar și în cazul în care nu este vorba despre informații publicitare, iar utilizarea ingredientelor este în continuare permisă? |
| --- | --- | --- |

3.

a)

Articolul 13 alineatul (1) litera (c) coroborat cu alineatul (3) din Directiva 2014/40/UE trebuie interpretat în sensul că impune statelor membre să interzică utilizarea informațiilor care se referă la gust, miros, aromatizanți sau alți aditivi chiar și în cazul în care nu este vorba despre informații publicitare, iar utilizarea ingredientelor este în continuare permisă?

| b) | Articolul 13 alineatul (1) litera (c) din Directiva 2014/40/UE este nevalid, deoarece încalcă articolul 17 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene? |
| --- | --- |

b)

Articolul 13 alineatul (1) litera (c) din Directiva 2014/40/UE este nevalid, deoarece încalcă articolul 17 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene?

---

(1)  Directiva 2014/40/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 3 aprilie 2014 privind apropierea actelor cu putere de lege și a actelor administrative ale statelor membre în ceea ce privește fabricarea, prezentarea și vânzarea produselor din tutun și a produselor conexe și de abrogare a Directivei 2001/37/CE (JO 2014, L 127, p. 1).

---

| 24.7.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 239/26 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 239/26

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Raad van State (Țările de Jos) la 27 aprilie 2017 – M.G. Tjebbes și alții/Minister van Buitenlandse Zaken

(Cauza C-221/17)

(2017/C 239/32)

Limba de procedură: neerlandeza

Instanța de trimitere

Raad van State

Părțile din procedura principală

Apelante: M.G. Tjebbes, G.J.M. Koopman, E. Saleh Abady, L. Duboux

Intimat: Minister van Buitenlandse Zaken

Întrebările preliminare

Articolele 20 și 21 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene trebuie interpretate, printre altele, în lumina articolului 7 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, în sensul că, în lipsa unei examinări a cazului individual în raport cu principiul proporționalității în ceea ce privește consecințele pierderii cetățeniei asupra situației persoanei interesate din perspectiva dreptului Uniunii, acestea se opun unor dispoziții legislative precum cele în discuție în litigiul principal, care prevăd că:

| a) | o persoană majoră care deține concomitent și cetățenia unei țări terțe pierde ipso iure cetățenia statului său membru și, prin urmare, cetățenia Uniunii, pentru motivul că a avut reședința sa principală pentru o perioadă neîntreruptă de zece ani în străinătate și în afara Uniunii Europene, în pofida faptului că există modalități de a întrerupe acest termen de zece ani? |
| --- | --- |

a)

o persoană majoră care deține concomitent și cetățenia unei țări terțe pierde ipso iure cetățenia statului său membru și, prin urmare, cetățenia Uniunii, pentru motivul că a avut reședința sa principală pentru o perioadă neîntreruptă de zece ani în străinătate și în afara Uniunii Europene, în pofida faptului că există modalități de a întrerupe acest termen de zece ani?

| b) | în anumite condiții, o persoană minoră pierde ipso iure cetățenia statului său membru și, prin urmare, cetățenia Uniunii Europene, din cauza faptului că părintele său a pierdut cetățenia statului respectiv, precum în ipoteza vizată mai sus la litera a? |
| --- | --- |

b)

în anumite condiții, o persoană minoră pierde ipso iure cetățenia statului său membru și, prin urmare, cetățenia Uniunii Europene, din cauza faptului că părintele său a pierdut cetățenia statului respectiv, precum în ipoteza vizată mai sus la litera a?

---

| 24.7.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 239/27 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 239/27

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Oberster Gerichtshof (Austria) la 4 mai 2017 – XC și alții

(Cauza C-234/17)

(2017/C 239/33)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Oberster Gerichtshof

Părțile din procedura principală

Recurenți: XC, YB, ZA

Întrebarea preliminară

Dreptul Uniunii, în special articolul 4 alineatul (3) TUE coroborat cu principiile echivalenței și efectivității care rezultă din acesta, trebuie interpretat în sensul că Oberster Gerichtshof (Curtea Supremă, Austria) este obligat să efectueze la cererea unei persoane interesate controlul jurisdicțional al unei hotărâri care a dobândit autoritate de lucru judecat pronunțate de către o instanță penală în ceea ce privește o pretinsă încălcare a dreptului Uniunii (în speță articolul 50 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și articolul 54 din Convenția de punere în aplicare a Acordului Schengen), chiar dacă legislația națională [articolul 363a din Codul de procedură penală (Strafprozessordnung)] prevede un asemenea control jurisdicțional doar cu privire la o pretinsă încălcare a Convenției pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale sau a unui protocol adițional la CEDO?

---

| 24.7.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 239/27 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 239/27

---

Recurs introdus la 8 mai 2017 de Canadian Solar Emea GmbH, Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc., Csi Cells Co. Ltd, Csi Solar Power (China), Inc. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 28 februarie 2017 în cauza T-162/14, Canadian Solar Emea GmbH și alții/Consiliul

(Cauza C-236/17 P)

(2017/C 239/34)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Recurente: Canadian Solar Emea GmbH, Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc., Csi Cells Co. Ltd, Csi Solar Power (China), Inc. (reprezentanți: J. Bourgeois, avocat, S. De Knop, advocaat, M. Meulenbelt, advocaat, A. Willems, avocat)

Celelalte părți din procedură: Consiliul Uniunii Europene, Comisia Europeană

Concluziile

Recurentele solicită Curții:

| — | anularea Hotărârii Tribunalului în cauza T-162/14; |
| --- | --- |

—

anularea Hotărârii Tribunalului în cauza T-162/14;

| — | admiterea cererii formulate în primă instanță și anularea regulamentului atacat, în măsura în care le privește pe recurente; |
| --- | --- |

—

admiterea cererii formulate în primă instanță și anularea regulamentului atacat, în măsura în care le privește pe recurente;

| — | obligarea intimatei la plata cheltuielilor de judecată efectuate de recurente și a propriilor cheltuieli de judecată, atât în primă instanță, cât și în recurs; |
| --- | --- |

—

obligarea intimatei la plata cheltuielilor de judecată efectuate de recurente și a propriilor cheltuieli de judecată, atât în primă instanță, cât și în recurs;

| — | obligarea tuturor celorlalte părți din procedură la plata propriilor cheltuieli de judecată; |
| --- | --- |

—

obligarea tuturor celorlalte părți din procedură la plata propriilor cheltuieli de judecată;

Cu titlu subsidiar:

| — | anularea Hotărârii Tribunalului în cauza T-162/14; |
| --- | --- |

—

anularea Hotărârii Tribunalului în cauza T-162/14;

| — | trimiterea cauzei spre rejudecare la Tribunal, pentru ca acesta să se pronunțe; |
| --- | --- |

—

trimiterea cauzei spre rejudecare la Tribunal, pentru ca acesta să se pronunțe;

| — | soluționarea odată cu fondul a cererii privind cheltuielile de judecată aferente procedurii din primă instanță și din recurs până la hotărârea definitivă a Tribunalului; |
| --- | --- |

—

soluționarea odată cu fondul a cererii privind cheltuielile de judecată aferente procedurii din primă instanță și din recurs până la hotărârea definitivă a Tribunalului;

| — | obligarea tuturor celorlalte părți din procedură la plata propriilor cheltuieli de judecată; |
| --- | --- |

—

obligarea tuturor celorlalte părți din procedură la plata propriilor cheltuieli de judecată;

Motivele și principalele argumente

| 1. | Tribunalul a săvârșit o eroare de drept prin faptul că a impus recurentelor să dovedească interesul lor de a invoca primul și al doilea motiv; în orice caz, Tribunalul a săvârșit o eroare în calificarea faptelor, recurentele având un astfel de interes. |
| --- | --- |

1.

Tribunalul a săvârșit o eroare de drept prin faptul că a impus recurentelor să dovedească interesul lor de a invoca primul și al doilea motiv; în orice caz, Tribunalul a săvârșit o eroare în calificarea faptelor, recurentele având un astfel de interes.

| 2. | Tribunalul a săvârșit o eroare de drept prin faptul că a impus recurentelor să dovedească interesul lor de a invoca al treilea motiv; Tribunalul a săvârșit o eroare în interpretarea articolului 2 alineatul (7) litera (a) din Regulamentul nr. 1225/2009 („regulamentul de bază”). (1) |
| --- | --- |

2.

Tribunalul a săvârșit o eroare de drept prin faptul că a impus recurentelor să dovedească interesul lor de a invoca al treilea motiv; Tribunalul a săvârșit o eroare în interpretarea articolului 2 alineatul (7) litera (a) din Regulamentul nr. 1225/2009 („regulamentul de bază”). (1)

| 3. | Tribunalul a săvârșit o eroare de drept prin faptul că a statuat că Regulamentul nr. 1168/2012 era aplicabil prezentei anchete antidumping (2). Tribunalul a săvârșit o eroare de drept prin faptul că a considerat că regulamentul atacat nu era afectat de faptul că Comisia nu s-a pronunțat asupra cererii recurentelor având ca obiect obținerea statutului de societate care operează în condițiile economiei de piață. |
| --- | --- |

3.

Tribunalul a săvârșit o eroare de drept prin faptul că a statuat că Regulamentul nr. 1168/2012 era aplicabil prezentei anchete antidumping (2). Tribunalul a săvârșit o eroare de drept prin faptul că a considerat că regulamentul atacat nu era afectat de faptul că Comisia nu s-a pronunțat asupra cererii recurentelor având ca obiect obținerea statutului de societate care operează în condițiile economiei de piață.

| 4. | Tribunalul a săvârșit o eroare de drept prin faptul că a permis instituțiilor să stabilească taxa antidumping la un nivel care să compenseze prejudiciul cauzat de alți factori decât importurile care făceau obiectul dumpingului; Tribunalul a săvârșit o eroare de drept prin faptul că a răsturnat în mod necorespunzător sarcina probei. |
| --- | --- |

4.

Tribunalul a săvârșit o eroare de drept prin faptul că a permis instituțiilor să stabilească taxa antidumping la un nivel care să compenseze prejudiciul cauzat de alți factori decât importurile care făceau obiectul dumpingului; Tribunalul a săvârșit o eroare de drept prin faptul că a răsturnat în mod necorespunzător sarcina probei.

---

(1)  Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (JO 2009, L 343, p. 51). Articolul 2 alineatul (7) litera (a) din regulamentul de bază a fost înlocuit ulterior cu articolul 2 alineatul (7) litera (a) din Regulamentul (UE) 2016/1036 al Parlamentului European și al Consiliului din 8 iunie 2016 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Uniunii Europene (JO 2016, L 176, p. 21).

(2)  Regulamentul (UE) nr. 1168/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 decembrie 2012 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1225/2009 (JO 2012, L 344, p. 1).

---

| 24.7.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 239/28 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 239/28

---

Recurs introdus la 8 mai 2017 de Canadian Solar Emea GmbH, Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc., Csi Cells Co. Ltd, Csi Solar Power (China), Inc. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 28 februarie 2017 în cauza T-163/14, Canadian Solar Emea și alții/Consiliul

(Cauza C-237/17 P)

(2017/C 239/35)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Recurente: Canadian Solar Emea GmbH, Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc., Csi Cells Co. Ltd, Csi Solar Power (China), Inc. (reprezentanți: J. Bourgeois, avocat, S. De Knop, advocaat, M. Meulenbelt, advocaat, A. Willems, avocat)

Celelalte părți din procedură: Consiliul Uniunii Europene, Comisia Europeană

Concluziile recurentelor

| — | anularea Hotărârii Tribunalului în cauza T-163/14; |
| --- | --- |

—

anularea Hotărârii Tribunalului în cauza T-163/14;

| — | admiterea cererii formulate în primă instanță și anularea regulamentului atacat în măsura în care privește recurentele; |
| --- | --- |

—

admiterea cererii formulate în primă instanță și anularea regulamentului atacat în măsura în care privește recurentele;

| — | obligarea intimatelor să suporte cheltuielile de judecată efectuate de recurente și pe cele proprii, atât în primă instanță, cât și în recurs; |
| --- | --- |

—

obligarea intimatelor să suporte cheltuielile de judecată efectuate de recurente și pe cele proprii, atât în primă instanță, cât și în recurs;

| — | obligarea tuturor celorlalte părți la recurs la suportarea propriilor cheltuieli de judecată; |
| --- | --- |

—

obligarea tuturor celorlalte părți la recurs la suportarea propriilor cheltuieli de judecată;

în subsidiar,

| — | anularea Hotărârii Tribunalului în cauza T-163/14; |
| --- | --- |

—

anularea Hotărârii Tribunalului în cauza T-163/14;

| — | trimiterea cauzei la Tribunal; |
| --- | --- |

—

trimiterea cauzei la Tribunal;

| — | amânarea deciziei privind cheltuielile de judecată aferente procedurilor în primă instanță și în recurs până la pronunțarea hotărârii definitive de către Tribunal; |
| --- | --- |

—

amânarea deciziei privind cheltuielile de judecată aferente procedurilor în primă instanță și în recurs până la pronunțarea hotărârii definitive de către Tribunal;

| — | obligarea tuturor celorlalte părți la procedura de recurs să suporte propriile cheltuieli de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea tuturor celorlalte părți la procedura de recurs să suporte propriile cheltuieli de judecată.

Motivele și principalele argumente

Tribunalul a săvârșit o eroare de drept atunci când a solicitat recurentelor să-și demonstreze interesul de a invoca primul și al doilea motiv; în orice caz, Tribunalul a săvârșit o eroare în cuantificarea faptelor, recurentele având un astfel de interes.

---

| 24.7.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 239/29 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 239/29

---

Acțiune introdusă la 10 mai 2017 – Comisia Europeană/Consiliul Uniunii Europene

(Cauza C-244/17)

(2017/C 239/36)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: L. Gussetti, P. Aalto, L. Havas, agenți)

Pârât: Consiliul Uniunii Europene

Concluziile reclamantei

Reclamanta solicită Curţii:

| — | anularea Deciziei (UE) 2017/477 a Consiliului din 3 martie 2017 privind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, în cadrul Consiliului de cooperare instituit în temeiul Acordului de parteneriat și cooperare consolidat dintre Uniunea Europeană și statele sale membre, pe de o parte, și Republica Kazahstan, pe de altă parte, în ceea ce privește modalitățile de lucru ale Consiliului de cooperare, ale Comitetului de cooperare, ale subcomitetelor specializate sau ale oricăror alte organisme (1); |
| --- | --- |

—

anularea Deciziei (UE) 2017/477 a Consiliului din 3 martie 2017 privind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, în cadrul Consiliului de cooperare instituit în temeiul Acordului de parteneriat și cooperare consolidat dintre Uniunea Europeană și statele sale membre, pe de o parte, și Republica Kazahstan, pe de altă parte, în ceea ce privește modalitățile de lucru ale Consiliului de cooperare, ale Comitetului de cooperare, ale subcomitetelor specializate sau ale oricăror alte organisme (1);

| — | obligarea Consiliului Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea Consiliului Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

Comisia susţine că adăugarea unui temei juridic procedural în baza politicii externe și de securitate comună (PESC) şi, în special, a articolului 31 alineatul (1) TUE, care necesită unanimitate, încalcă tratatul astfel cum a fost interpretat în jurisprudenţa Curţii.

Acest motiv este susţinut de următoarele argumente.

În primul rând, potrivit unei jurisprudenţe constante a Curţii, o decizie întemeiată pe articolul 218 alineatul (9) TFUE trebuie adoptată cu majoritate calificată, chiar dacă unul sau mai multe dintre temeiurile sale juridice materiale ar impune în caz contrar unanimitatea pentru încheierea unui acord internaţional. Adăugarea oricărui alt temei juridic care urmăreşte să asigure unanimitate nu are efect asupra procedurii urmate pentru adoptarea acestei decizii în cadrul Consiliului.

Decizia Consiliului adoptată în temeiul procedurii stabilite la articolul 218 alineatul (9) TFUE nu are ca scop să completeze sau să modifice cadrul instituţional al acordului sau să modifice structura acestuia şi, în consecinţă, aceasta nu poate fi asimilată încheierii sau modificării unui acord internaţional, ci are scopul de a asigura punerea în aplicare efectivă a acordului respectiv. În conformitate cu dispoziţiile coroborate ale articolului 218 alineatul (8) primul paragraf şi ale articolului 218 alineatul (9), o asemenea decizie trebuie adoptată cu majoritate calificată. A impune ca decizia să fie adoptată cu unanimitate este nelegal.

În al doilea rând, astfel cum a clarificat de asemenea Curtea în jurisprudenţa sa, articolul 218 prevede „o procedură unificată și cu aplicabilitate generală în ceea ce privește negocierea și încheierea acordurilor internaționale pe care Uniunea este competentă să le încheie în domeniile sale de acțiune, inclusiv PESC”. Caracterul specific al PESC se reflectă în faptul că propunerea este prezentată în comun de Comisie (ca urmare a unor elemente care nu intră sub incidența PESC) și de Înaltul Reprezentant (ca urmare a unor elemente care intră sub incidența PESC). Totuşi, aceasta nu poate să modifice concluzia că o decizie adoptată în temeiul articolului 218 alineatul (9) TFUE trebuie să fie adoptată cu majoritate calificată.

Coroborarea acestor două raționamente jurisprudențiale conduce la concluzia că nu numai negocierea și încheierea unor acorduri internaționale, ci și adoptarea unor poziții care pun în aplicare astfel de acorduri sunt reglementate de procedura unificată prevăzută la articolul 218 TFUE, în speță articolul 218 alineatul (9) TFUE, care prevede adoptarea deciziei cu majoritate calificată. Nicio altă dispoziție de ordin procedural nu poate fi adăugată. Chiar dacă o asemenea dispoziție ar fi adăugată de Consiliu, aceasta nu poate avea ca efect modificarea procedurii decizionale.

---

(1)  JO 2017, L 73, p. 15.

---

| 24.7.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 239/30 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 239/30

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Korkein oikeus (Finlanda) la 16 mai 2017 – Oikeusministeriö/Denis Raugevicius

(Cauza C-247/17)

(2017/C 239/37)

Limba de procedură: finlandeza

Instanța de trimitere

Korkein oikeus

Părțile din procedura principală

Reclamant: Oikeusministeriö

Pârât: Denis Raugevicius

Întrebările preliminare

| 1) | Normele naționale privind extrădarea ca urmare a săvârșirii unei infracțiuni trebuie examinate în mod identic din perspectiva liberei circulații a cetățenilor unui alt stat membru, indiferent de chestiunea dacă un stat terț adresează, în temeiul unei convenții de extrădare, o cerere de extrădare în vederea executării pedepsei sau, precum în cauza Petruhhin (1), în vederea urmăririi penale? Prezintă relevanță faptul că persoana a cărei extrădare s-a solicitat deține pe lângă cetățenia Uniunii și cetățenia statului care a adresat cererea de extrădare? |
| --- | --- |

1)

Normele naționale privind extrădarea ca urmare a săvârșirii unei infracțiuni trebuie examinate în mod identic din perspectiva liberei circulații a cetățenilor unui alt stat membru, indiferent de chestiunea dacă un stat terț adresează, în temeiul unei convenții de extrădare, o cerere de extrădare în vederea executării pedepsei sau, precum în cauza Petruhhin (1), în vederea urmăririi penale? Prezintă relevanță faptul că persoana a cărei extrădare s-a solicitat deține pe lângă cetățenia Uniunii și cetățenia statului care a adresat cererea de extrădare?

| 2) | O reglementare națională în temeiul căreia resortisanții naționali sunt singurii care nu pot fi extrădați în afara Uniunii în vederea executării unei pedepse creează în mod nejustificat în privința resortisanților unui alt stat membru o situație mai puțin favorabilă? Trebuie să se aplice și în cazul executării unei pedepse mecanisme ale dreptului Uniunii prin care un obiectiv legitim poate fi atins și într-un mod mai puțin restrictiv? Cum trebuie să se răspundă la o cerere de extrădare în cazul în care aceasta a fost adresată celuilalt stat membru prin aplicarea unor astfel de mecanisme, dar acesta nu adoptă măsuri cu privire la propriul resortisant, de exemplu din cauza unor obstacole de natură juridică? |
| --- | --- |

2)

O reglementare națională în temeiul căreia resortisanții naționali sunt singurii care nu pot fi extrădați în afara Uniunii în vederea executării unei pedepse creează în mod nejustificat în privința resortisanților unui alt stat membru o situație mai puțin favorabilă? Trebuie să se aplice și în cazul executării unei pedepse mecanisme ale dreptului Uniunii prin care un obiectiv legitim poate fi atins și într-un mod mai puțin restrictiv? Cum trebuie să se răspundă la o cerere de extrădare în cazul în care aceasta a fost adresată celuilalt stat membru prin aplicarea unor astfel de mecanisme, dar acesta nu adoptă măsuri cu privire la propriul resortisant, de exemplu din cauza unor obstacole de natură juridică?

---

(1)  Hotărârea din 6 septembrie 2016, C-182/15, ECLI:EU:C:2016:630.

---

| 24.7.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 239/31 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 239/31

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Supremo Tribunal de Justiça (Portugalia) la 12 mai 2017 – Virgílio Tarragó da Silveira/Massa Insolvente da Espírito Santo Financial Group, SA

(Cauza C-250/17)

(2017/C 239/38)

Limba de procedură: portugheza

Instanța de trimitere

Supremo Tribunal de Justiça

Părțile din procedura principală

Recurent: Virgílio Tarragó da Silveira

Intimată: Massa Insolvente da Espírito Santo Financial Group, SA

Întrebarea preliminară

Regula prevăzută la articolul 15 din Regulamentul (CE) nr. 1346/2000 (1) din 29 mai 2000 trebuie interpretată în sensul că include o procedură în curs de soluționare la o instanță dintr-un stat membru în cadrul căreia se solicită obligarea debitorului la îndeplinirea obligației de plată a sumei datorate în temeiul unui contract de prestări de servicii și la plata unei despăgubiri pentru neîndeplinirea obligației respective, având în vedere că: a) debitorul a fost declarat în insolvență într-o procedură inițiată la o instanță dintr-un alt stat membru și b) deschiderea procedurii de insolvență priveşte întregul patrimoniu al debitorului?

---

(1)  Regulamentul (CE) nr. 1346/2000 al Consiliului din 29 mai 2000 (JO L 160, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 1, p. 143.

---

| 24.7.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 239/31 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 239/31

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Symvoulio tis Epikrateias (Grecia) la 16 mai 2017 – Αnodiki Ypiresies Diacheirisis Perivallontos, Oikonomias, Dioikisis EPE (Αnodiki Services EPE)/GNA „Ο Εvaggelismos – Ofthalmiatreio Αthinon – Polykliniki” Geniko Nosokomeio Athinon „Georgios Gennimatas”, Geniko Ogkologiko Nosokomeio Kifisias – (GONK), „Oi Agioi Anargyroi”

(Cauza C-260/17)

(2017/C 239/39)

Limba de procedură: greaca

Instanța de trimitere

Symvoulio tis Epikrateias

Părțile din procedura principală

Reclamante: Αnodiki Ypiresies Diacheirisis Perivallontos, Oikonomias, Dioikisis EPE (Αnodiki Services EPE)

Pârâte: GNA „Ο Εvaggelismos – Ofthalmiatreio Αthinon – Polykliniki” Geniko Nosokomeio Athinon „Georgios Gennimatas”, Geniko Ogkologiko Nosokomeio Kifisias – (GONK), „Oi Agioi Anargyroi”

Întrebările preliminare

| 1) | În sensul articolului 10 litera (g) din Directiva 2014/24 (1), pentru calificarea unui contract drept „contract de muncă” este suficient ca acesta să constituie un contract de muncă salariată sau un astfel de contract trebuie să prezinte caracteristici specifice (de exemplu, în ceea ce privește tipul muncii, condițiile de încheiere, calificările candidaților și elementele procedurii de selecție a acestora), astfel încât selecția fiecărui lucrător este rezultatul unei aprecieri individuale și al unei evaluări subiective a personalității acestuia de către angajator? Pot fi considerate „contracte de muncă” în sensul articolului 10 litera (g) din Directiva 2014/24 contractele de muncă pe durată determinată încheiate pe baza unor criterii obiective, precum perioada de șomaj a candidatului, experiența anterioară sau numărul de copii minori, după verificarea formală a documentelor justificative și potrivit unei proceduri prestabilite de acordare a punctelor în funcție de criteriile menționate mai sus, precum contractele prevăzute la articolul 63 din Legea 4430/2016? |
| --- | --- |

1)

În sensul articolului 10 litera (g) din Directiva 2014/24 (1), pentru calificarea unui contract drept „contract de muncă” este suficient ca acesta să constituie un contract de muncă salariată sau un astfel de contract trebuie să prezinte caracteristici specifice (de exemplu, în ceea ce privește tipul muncii, condițiile de încheiere, calificările candidaților și elementele procedurii de selecție a acestora), astfel încât selecția fiecărui lucrător este rezultatul unei aprecieri individuale și al unei evaluări subiective a personalității acestuia de către angajator? Pot fi considerate „contracte de muncă” în sensul articolului 10 litera (g) din Directiva 2014/24 contractele de muncă pe durată determinată încheiate pe baza unor criterii obiective, precum perioada de șomaj a candidatului, experiența anterioară sau numărul de copii minori, după verificarea formală a documentelor justificative și potrivit unei proceduri prestabilite de acordare a punctelor în funcție de criteriile menționate mai sus, precum contractele prevăzute la articolul 63 din Legea 4430/2016?

| 2) | În sensul dispozițiilor Directivei 2014/24 [articolul 1 alineatul (4), articolul 18 alineatele (1) și (2), articolul 19 alineatul (1), articolul 32 și articolul 57 coroborate cu considerentul (5) al directivei], ale Tratatului privind funcționarea Uniunii Europene (articolele 49 și 56) și ale Cartei drepturilor fundamentale (articolele 16 și 52), precum și al principiilor egalității de tratament, transparenței și proporționalității, recurgerea de către autoritățile publice la alte mijloace decât contractele de achiziții publice, inclusiv la contracte de muncă, pentru a-și îndeplini funcțiile de interes public este permisă, și eventual în ce condiții, atunci când o astfel de recurgere nu presupune o organizare permanentă a serviciului public, ci – precum în cazul instituit prin articolul 63 din Legea 4430/2016 – are loc pentru o perioadă determinată și pentru a face față unor împrejurări excepționale, precum și pentru motive legate de efectivitatea concurenței sau de legalitatea funcționării întreprinderilor care își desfășoară activitatea pe piața achizițiilor publice? Asemenea motive și împrejurări, precum imposibilitatea de executare fără obstacole a contractelor de achiziții publice sau obținerea unui beneficiu economic mai mare comparativ cu (cât ar fi posibil prin) un contract de achiziții publice, pot fi considerate motive imperative de interes general care justifică adoptarea unei măsuri care implică o limitare gravă, prin amplitudine și durată, a activității antreprenoriale din domeniul achizițiilor publice? |
| --- | --- |

2)

În sensul dispozițiilor Directivei 2014/24 [articolul 1 alineatul (4), articolul 18 alineatele (1) și (2), articolul 19 alineatul (1), articolul 32 și articolul 57 coroborate cu considerentul (5) al directivei], ale Tratatului privind funcționarea Uniunii Europene (articolele 49 și 56) și ale Cartei drepturilor fundamentale (articolele 16 și 52), precum și al principiilor egalității de tratament, transparenței și proporționalității, recurgerea de către autoritățile publice la alte mijloace decât contractele de achiziții publice, inclusiv la contracte de muncă, pentru a-și îndeplini funcțiile de interes public este permisă, și eventual în ce condiții, atunci când o astfel de recurgere nu presupune o organizare permanentă a serviciului public, ci – precum în cazul instituit prin articolul 63 din Legea 4430/2016 – are loc pentru o perioadă determinată și pentru a face față unor împrejurări excepționale, precum și pentru motive legate de efectivitatea concurenței sau de legalitatea funcționării întreprinderilor care își desfășoară activitatea pe piața achizițiilor publice? Asemenea motive și împrejurări, precum imposibilitatea de executare fără obstacole a contractelor de achiziții publice sau obținerea unui beneficiu economic mai mare comparativ cu (cât ar fi posibil prin) un contract de achiziții publice, pot fi considerate motive imperative de interes general care justifică adoptarea unei măsuri care implică o limitare gravă, prin amplitudine și durată, a activității antreprenoriale din domeniul achizițiilor publice?

| 3) | Împotriva unei decizii a unei autorități publice, precum deciziile atacate în procedura principală, referitoare la un contract pretins din afara domeniului de aplicare al Directivei 2014/24 (de exemplu, pentru că este un „contract de muncă”) este exclusă protecția jurisdicțională prevăzută de Directiva 89/665 (2), astfel cum este definită la articolul 1 din aceasta, în versiunea în vigoare, atunci când calea de atac este formulată de un operator economic care are un interes legitim de a i se atribui un contract de achiziții publice cu același obiect și care susține că în mod nelegal nu a fost aplicată Directiva 2014/24 din convingerea că neaplicarea acesteia este permisă? |
| --- | --- |

3)

Împotriva unei decizii a unei autorități publice, precum deciziile atacate în procedura principală, referitoare la un contract pretins din afara domeniului de aplicare al Directivei 2014/24 (de exemplu, pentru că este un „contract de muncă”) este exclusă protecția jurisdicțională prevăzută de Directiva 89/665 (2), astfel cum este definită la articolul 1 din aceasta, în versiunea în vigoare, atunci când calea de atac este formulată de un operator economic care are un interes legitim de a i se atribui un contract de achiziții publice cu același obiect și care susține că în mod nelegal nu a fost aplicată Directiva 2014/24 din convingerea că neaplicarea acesteia este permisă?

---

(1)  Directiva 2014/24/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 februarie a Parlamentului European și a Consiliului din 26 februarie 2014 privind achizițiile publice și de abrogare a Directivei 2004/18/CE (JO 2014, L 94, p. 65).

(2)  Directiva 89/665/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1989 privind coordonarea actelor cu putere de lege și actelor administrative privind aplicarea procedurilor de recurs la atribuirea contractelor de achiziții publice de produse și a contractelor publice de lucrări (JO 1989, L 395, p. 33, Ediție specială, 06/vol. 1, p. 237).

---

| 24.7.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 239/32 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 239/32

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 18 mai 2017 – Margarethe Yüce, Ali Yüce, Emin Yüce, Emre Yüce/TUIfly GmbH

(Cauza C-274/17)

(2017/C 239/40)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Amtsgericht Hannover

Părțile din procedura principală

Reclamanți: Margarethe Yüce, Ali Yüce, Emin Yüce, Emre Yüce

Pârâtă: TUIfly GmbH

Întrebările preliminare

| 1) | Absența pentru motive medicale a unei părți semnificative a personalului însărcinat cu efectuarea zborurilor operatorului efectiv de transport aerian, este o împrejurare excepțională în sensul articolului 5 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 (1)? În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare: care trebuie să fie ponderea persoanelor absente pentru a admite o asemenea împrejurare? |
| --- | --- |

1)

Absența pentru motive medicale a unei părți semnificative a personalului însărcinat cu efectuarea zborurilor operatorului efectiv de transport aerian, este o împrejurare excepțională în sensul articolului 5 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 (1)? În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare: care trebuie să fie ponderea persoanelor absente pentru a admite o asemenea împrejurare?

| 2) | În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare: absența spontană a unei părți semnificative a personalului însărcinat cu efectuarea zborurilor operatorului efectiv de transport aerian, motivată de o grevă neconformă cu legislația muncii și cu contractul colectiv de muncă („grevă spontană”) este o împrejurare excepțională în sensul articolului 5 alineatul (3) din Regulamentul nr. 261/2004? În cazul unui răspuns afirmativ la a doua întrebare: care trebuie să fie ponderea persoanelor absente pentru a admite o asemenea împrejurare? |
| --- | --- |

2)

În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare: absența spontană a unei părți semnificative a personalului însărcinat cu efectuarea zborurilor operatorului efectiv de transport aerian, motivată de o grevă neconformă cu legislația muncii și cu contractul colectiv de muncă („grevă spontană”) este o împrejurare excepțională în sensul articolului 5 alineatul (3) din Regulamentul nr. 261/2004? În cazul unui răspuns afirmativ la a doua întrebare: care trebuie să fie ponderea persoanelor absente pentru a admite o asemenea împrejurare?

| 3) | În cazul unui răspuns afirmativ prima sau la a doua întrebare: împrejurarea excepțională trebuie să fi existat cu privire la zborul anulat sau operatorul efectiv de transport aerian poate să elaboreze un nou plan de zbor pentru motive economice? |
| --- | --- |

3)

În cazul unui răspuns afirmativ prima sau la a doua întrebare: împrejurarea excepțională trebuie să fi existat cu privire la zborul anulat sau operatorul efectiv de transport aerian poate să elaboreze un nou plan de zbor pentru motive economice?

| 4) | În cazul unui răspuns afirmativ la prima sau la a doua ă întrebare: noțiunea de caracter evitabil se raportează la împrejurarea excepțională sau la consecințele producerii împrejurării excepționale? |
| --- | --- |

4)

În cazul unui răspuns afirmativ la prima sau la a doua ă întrebare: noțiunea de caracter evitabil se raportează la împrejurarea excepțională sau la consecințele producerii împrejurării excepționale?

---

(1)  Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 (JO L 46, p. 1, Ediție specială, 07/vol.12, p. 218)

---

| 24.7.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 239/33 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 239/33

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 18 mai 2017 – Friedemann Schoen, Brigitta Schoen/TUIfly GmbH

(Cauza C-275/17)

(2017/C 239/41)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Amtsgericht Hannover

Părțile din procedura principală

Reclamanți: Friedemann Schoen și Brigitta Schoen

Pârâtă: TUIfly GmbH

Întrebările preliminare

| 1) | Absența pentru motive medicale a unei părți semnificative a personalului însărcinat cu efectuarea zborurilor operatorului efectiv de transport aerian, este o împrejurare excepțională în sensul articolului 5 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 (1)? În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare: care trebuie să fie ponderea persoanelor absente pentru a admite o asemenea împrejurare? |
| --- | --- |

1)

Absența pentru motive medicale a unei părți semnificative a personalului însărcinat cu efectuarea zborurilor operatorului efectiv de transport aerian, este o împrejurare excepțională în sensul articolului 5 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 (1)? În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare: care trebuie să fie ponderea persoanelor absente pentru a admite o asemenea împrejurare?

| 2) | În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare: absența spontană a unei părți semnificative a personalului însărcinat cu efectuarea zborurilor operatorului efectiv de transport aerian, motivată de o grevă neconformă cu legislația muncii și cu contractul colectiv de muncă („grevă spontană”) este o împrejurare excepțională în sensul articolului 5 alineatul (3) din Regulamentul nr. 261/2004? În cazul unui răspuns afirmativ la a doua întrebare: care trebuie să fie ponderea persoanelor absente pentru a admite o asemenea împrejurare? |
| --- | --- |

2)

În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare: absența spontană a unei părți semnificative a personalului însărcinat cu efectuarea zborurilor operatorului efectiv de transport aerian, motivată de o grevă neconformă cu legislația muncii și cu contractul colectiv de muncă („grevă spontană”) este o împrejurare excepțională în sensul articolului 5 alineatul (3) din Regulamentul nr. 261/2004? În cazul unui răspuns afirmativ la a doua întrebare: care trebuie să fie ponderea persoanelor absente pentru a admite o asemenea împrejurare?

| 3) | În cazul unui răspuns afirmativ prima sau la a doua întrebare: împrejurarea excepțională trebuie să fi existat cu privire la zborul anulat sau operatorul efectiv de transport aerian poate să elaboreze un nou plan de zbor pentru motive economice? |
| --- | --- |

3)

În cazul unui răspuns afirmativ prima sau la a doua întrebare: împrejurarea excepțională trebuie să fi existat cu privire la zborul anulat sau operatorul efectiv de transport aerian poate să elaboreze un nou plan de zbor pentru motive economice?

| 4) | În cazul unui răspuns afirmativ la prima sau la a doua ă întrebare: noțiunea de caracter evitabil se raportează la împrejurarea excepțională sau la consecințele producerii împrejurării excepționale? |
| --- | --- |

4)

În cazul unui răspuns afirmativ la prima sau la a doua ă întrebare: noțiunea de caracter evitabil se raportează la împrejurarea excepțională sau la consecințele producerii împrejurării excepționale?

---

(1)  Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 (JO L 46, p. 1, Ediție specială, 07/vol.12, p. 218)

---

| 24.7.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 239/34 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 239/34

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 18 mai 2017 – Michael Siegberg/TUIfly GmbH

(Cauza C-276/17)

(2017/C 239/42)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Amtsgericht Hannover

Părțile din procedura principală

Reclamant: Michael Siegberg

Pârâtă: TUIfly GmbH

Întrebările preliminare

| 1) | Absența pentru motive medicale a unei părți semnificative a personalului însărcinat cu efectuarea zborurilor operatorului efectiv de transport aerian, este o împrejurare excepțională în sensul articolului 5 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 (1)? În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare: care trebuie să fie ponderea persoanelor absente pentru a admite o asemenea împrejurare? |
| --- | --- |

1)

Absența pentru motive medicale a unei părți semnificative a personalului însărcinat cu efectuarea zborurilor operatorului efectiv de transport aerian, este o împrejurare excepțională în sensul articolului 5 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 (1)? În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare: care trebuie să fie ponderea persoanelor absente pentru a admite o asemenea împrejurare?

| 2) | În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare: absența spontană a unei părți semnificative a personalului însărcinat cu efectuarea zborurilor operatorului efectiv de transport aerian, motivată de o grevă neconformă cu legislația muncii și cu contractul colectiv de muncă („grevă spontană”) este o împrejurare excepțională în sensul articolului 5 alineatul (3) din Regulamentul nr. 261/2004? În cazul unui răspuns afirmativ la a doua întrebare: care trebuie să fie ponderea persoanelor absente pentru a admite o asemenea împrejurare? |
| --- | --- |

2)

În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare: absența spontană a unei părți semnificative a personalului însărcinat cu efectuarea zborurilor operatorului efectiv de transport aerian, motivată de o grevă neconformă cu legislația muncii și cu contractul colectiv de muncă („grevă spontană”) este o împrejurare excepțională în sensul articolului 5 alineatul (3) din Regulamentul nr. 261/2004? În cazul unui răspuns afirmativ la a doua întrebare: care trebuie să fie ponderea persoanelor absente pentru a admite o asemenea împrejurare?

| 3) | În cazul unui răspuns afirmativ prima sau la a doua întrebare: împrejurarea excepțională trebuie să fi existat cu privire la zborul anulat sau operatorul efectiv de transport aerian poate să elaboreze un nou plan de zbor pentru motive economice? |
| --- | --- |

3)

În cazul unui răspuns afirmativ prima sau la a doua întrebare: împrejurarea excepțională trebuie să fi existat cu privire la zborul anulat sau operatorul efectiv de transport aerian poate să elaboreze un nou plan de zbor pentru motive economice?

| 4) | În cazul unui răspuns afirmativ la prima sau la a doua ă întrebare: noțiunea de caracter evitabil se raportează la împrejurarea excepțională sau la consecințele producerii împrejurării excepționale? |
| --- | --- |

4)

În cazul unui răspuns afirmativ la prima sau la a doua ă întrebare: noțiunea de caracter evitabil se raportează la împrejurarea excepțională sau la consecințele producerii împrejurării excepționale?

---

(1)  Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 (JO L 46, p. 1, Ediție specială, 07/vol.12, p. 218)

---

| 24.7.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 239/34 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 239/34

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 18 mai 2017 – Heinz-Gerhard Albrecht/TUIfly GmbH

(Cauza C-277/17)

(2017/C 239/43)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Amtsgericht Hannover

Părțile din procedura principală

Reclamant: Heinz-Gerhard Albrecht

Pârâtă: TUIfly GmbH

Întrebările preliminare

| 1) | Absența pentru motive medicale a unei părți semnificative a personalului însărcinat cu efectuarea zborurilor operatorului efectiv de transport aerian, este o împrejurare excepțională în sensul articolului 5 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 (1)? În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare: care trebuie să fie ponderea persoanelor absente pentru a admite o asemenea împrejurare? |
| --- | --- |

1)

Absența pentru motive medicale a unei părți semnificative a personalului însărcinat cu efectuarea zborurilor operatorului efectiv de transport aerian, este o împrejurare excepțională în sensul articolului 5 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 (1)? În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare: care trebuie să fie ponderea persoanelor absente pentru a admite o asemenea împrejurare?

| 2) | În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare: absența spontană a unei părți semnificative a personalului însărcinat cu efectuarea zborurilor operatorului efectiv de transport aerian, motivată de o grevă neconformă cu legislația muncii și cu contractul colectiv de muncă („grevă spontană”) este o împrejurare excepțională în sensul articolului 5 alineatul (3) din Regulamentul nr. 261/2004? În cazul unui răspuns afirmativ la a doua întrebare: care trebuie să fie ponderea persoanelor absente pentru a admite o asemenea împrejurare? |
| --- | --- |

2)

În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare: absența spontană a unei părți semnificative a personalului însărcinat cu efectuarea zborurilor operatorului efectiv de transport aerian, motivată de o grevă neconformă cu legislația muncii și cu contractul colectiv de muncă („grevă spontană”) este o împrejurare excepțională în sensul articolului 5 alineatul (3) din Regulamentul nr. 261/2004? În cazul unui răspuns afirmativ la a doua întrebare: care trebuie să fie ponderea persoanelor absente pentru a admite o asemenea împrejurare?

| 3) | În cazul unui răspuns afirmativ prima sau la a doua întrebare: împrejurarea excepțională trebuie să fi existat cu privire la zborul anulat sau operatorul efectiv de transport aerian poate să elaboreze un nou plan de zbor pentru motive economice? |
| --- | --- |

3)

În cazul unui răspuns afirmativ prima sau la a doua întrebare: împrejurarea excepțională trebuie să fi existat cu privire la zborul anulat sau operatorul efectiv de transport aerian poate să elaboreze un nou plan de zbor pentru motive economice?

| 4) | În cazul unui răspuns afirmativ la prima sau la a doua ă întrebare: noțiunea de caracter evitabil se raportează la împrejurarea excepțională sau la consecințele producerii împrejurării excepționale? |
| --- | --- |

4)

În cazul unui răspuns afirmativ la prima sau la a doua ă întrebare: noțiunea de caracter evitabil se raportează la împrejurarea excepțională sau la consecințele producerii împrejurării excepționale?

---

(1)  Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 (JO L 46, p. 1, Ediție specială, 07/vol.12, p. 218)

---

| 24.7.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 239/35 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 239/35

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 18 mai 2017 – Susanne Meyer și alții/TUIfly GmbH

(Cauza C-278/17)

(2017/C 239/44)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Amtsgericht Hannover

Părțile din procedura principală

Reclamanți: Susanne Meyer, Sophie Meyer și Jan Meyer

Pârâtă: TUIfly GmbH

Întrebările preliminare

| 1) | Absența pentru motive medicale a unei părți semnificative a personalului însărcinat cu efectuarea zborurilor operatorului efectiv de transport aerian, este o împrejurare excepțională în sensul articolului 5 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 (1)? În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare: care trebuie să fie ponderea persoanelor absente pentru a admite o asemenea împrejurare? |
| --- | --- |

1)

Absența pentru motive medicale a unei părți semnificative a personalului însărcinat cu efectuarea zborurilor operatorului efectiv de transport aerian, este o împrejurare excepțională în sensul articolului 5 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 (1)? În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare: care trebuie să fie ponderea persoanelor absente pentru a admite o asemenea împrejurare?

| 2) | În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare: absența spontană a unei părți semnificative a personalului însărcinat cu efectuarea zborurilor operatorului efectiv de transport aerian, motivată de o grevă neconformă cu legislația muncii și cu contractul colectiv de muncă („grevă spontană”) este o împrejurare excepțională în sensul articolului 5 alineatul (3) din Regulamentul nr. 261/2004? În cazul unui răspuns afirmativ la a doua întrebare: care trebuie să fie ponderea persoanelor absente pentru a admite o asemenea împrejurare? |
| --- | --- |

2)

În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare: absența spontană a unei părți semnificative a personalului însărcinat cu efectuarea zborurilor operatorului efectiv de transport aerian, motivată de o grevă neconformă cu legislația muncii și cu contractul colectiv de muncă („grevă spontană”) este o împrejurare excepțională în sensul articolului 5 alineatul (3) din Regulamentul nr. 261/2004? În cazul unui răspuns afirmativ la a doua întrebare: care trebuie să fie ponderea persoanelor absente pentru a admite o asemenea împrejurare?

| 3) | În cazul unui răspuns afirmativ prima sau la a doua întrebare: împrejurarea excepțională trebuie să fi existat cu privire la zborul anulat sau operatorul efectiv de transport aerian poate să elaboreze un nou plan de zbor pentru motive economice? |
| --- | --- |

3)

În cazul unui răspuns afirmativ prima sau la a doua întrebare: împrejurarea excepțională trebuie să fi existat cu privire la zborul anulat sau operatorul efectiv de transport aerian poate să elaboreze un nou plan de zbor pentru motive economice?

| 4) | În cazul unui răspuns afirmativ la prima sau la a doua ă întrebare: noțiunea de caracter evitabil se raportează la împrejurarea excepțională sau la consecințele producerii împrejurării excepționale? |
| --- | --- |

4)

În cazul unui răspuns afirmativ la prima sau la a doua ă întrebare: noțiunea de caracter evitabil se raportează la împrejurarea excepțională sau la consecințele producerii împrejurării excepționale?

---

(1)  Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 (JO L 46, p. 1, Ediție specială, 07/vol.12, p. 218)

---

| 24.7.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 239/36 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 239/36

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 18 mai 2017 – Thomas Kiehl/TUIfly GmbH

(Cauza C-279/17)

(2017/C 239/45)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Amtsgericht Hannover

Părțile din procedura principală

Reclamant: Thomas Kiehl

Pârâtă: TUIfly GmbH

Întrebările preliminare

| 1) | Absența pentru motive medicale a unei părți semnificative a personalului însărcinat cu efectuarea zborurilor operatorului efectiv de transport aerian, este o împrejurare excepțională în sensul articolului 5 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 (1)? În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare: care trebuie să fie ponderea persoanelor absente pentru a admite o asemenea împrejurare? |
| --- | --- |

1)

Absența pentru motive medicale a unei părți semnificative a personalului însărcinat cu efectuarea zborurilor operatorului efectiv de transport aerian, este o împrejurare excepțională în sensul articolului 5 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 (1)? În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare: care trebuie să fie ponderea persoanelor absente pentru a admite o asemenea împrejurare?

| 2) | În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare: absența spontană a unei părți semnificative a personalului însărcinat cu efectuarea zborurilor operatorului efectiv de transport aerian, motivată de o grevă neconformă cu legislația muncii și cu contractul colectiv de muncă („grevă spontană”) este o împrejurare excepțională în sensul articolului 5 alineatul (3) din Regulamentul nr. 261/2004? În cazul unui răspuns afirmativ la a doua întrebare: care trebuie să fie ponderea persoanelor absente pentru a admite o asemenea împrejurare? |
| --- | --- |

2)

În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare: absența spontană a unei părți semnificative a personalului însărcinat cu efectuarea zborurilor operatorului efectiv de transport aerian, motivată de o grevă neconformă cu legislația muncii și cu contractul colectiv de muncă („grevă spontană”) este o împrejurare excepțională în sensul articolului 5 alineatul (3) din Regulamentul nr. 261/2004? În cazul unui răspuns afirmativ la a doua întrebare: care trebuie să fie ponderea persoanelor absente pentru a admite o asemenea împrejurare?

| 3) | În cazul unui răspuns afirmativ prima sau la a doua întrebare: împrejurarea excepțională trebuie să fi existat cu privire la zborul anulat sau operatorul efectiv de transport aerian poate să elaboreze un nou plan de zbor pentru motive economice? |
| --- | --- |

3)

În cazul unui răspuns afirmativ prima sau la a doua întrebare: împrejurarea excepțională trebuie să fi existat cu privire la zborul anulat sau operatorul efectiv de transport aerian poate să elaboreze un nou plan de zbor pentru motive economice?

| 4) | În cazul unui răspuns afirmativ la prima sau la a doua ă întrebare: noțiunea de caracter evitabil se raportează la împrejurarea excepțională sau la consecințele producerii împrejurării excepționale? |
| --- | --- |

4)

În cazul unui răspuns afirmativ la prima sau la a doua ă întrebare: noțiunea de caracter evitabil se raportează la împrejurarea excepțională sau la consecințele producerii împrejurării excepționale?

---

(1)  Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 (JO L 46, p. 1, Ediție specială, 07/vol.12, p. 218)

---

| 24.7.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 239/37 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 239/37

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 18 mai 2017 – Ralph Eßer/TUIfly GmbH

(Cauza C-280/17)

(2017/C 239/46)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Amtsgericht Hannover

Părțile din procedura principală

Reclamant: Ralph Eßer

Pârâtă: TUIfly GmbH

Întrebările preliminare

| 1) | Absența pentru motive medicale a unei părți semnificative a personalului însărcinat cu efectuarea zborurilor operatorului efectiv de transport aerian, este o împrejurare excepțională în sensul articolului 5 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 (1)? În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare: care trebuie să fie ponderea persoanelor absente pentru a admite o asemenea împrejurare? |
| --- | --- |

1)

Absența pentru motive medicale a unei părți semnificative a personalului însărcinat cu efectuarea zborurilor operatorului efectiv de transport aerian, este o împrejurare excepțională în sensul articolului 5 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 (1)? În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare: care trebuie să fie ponderea persoanelor absente pentru a admite o asemenea împrejurare?

| 2) | În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare: absența spontană a unei părți semnificative a personalului însărcinat cu efectuarea zborurilor operatorului efectiv de transport aerian, motivată de o grevă neconformă cu legislația muncii și cu contractul colectiv de muncă („grevă spontană”) este o împrejurare excepțională în sensul articolului 5 alineatul (3) din Regulamentul nr. 261/2004? În cazul unui răspuns afirmativ la a doua întrebare: care trebuie să fie ponderea persoanelor absente pentru a admite o asemenea împrejurare? |
| --- | --- |

2)

În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare: absența spontană a unei părți semnificative a personalului însărcinat cu efectuarea zborurilor operatorului efectiv de transport aerian, motivată de o grevă neconformă cu legislația muncii și cu contractul colectiv de muncă („grevă spontană”) este o împrejurare excepțională în sensul articolului 5 alineatul (3) din Regulamentul nr. 261/2004? În cazul unui răspuns afirmativ la a doua întrebare: care trebuie să fie ponderea persoanelor absente pentru a admite o asemenea împrejurare?

| 3) | În cazul unui răspuns afirmativ prima sau la a doua întrebare: împrejurarea excepțională trebuie să fi existat cu privire la zborul anulat sau operatorul efectiv de transport aerian poate să elaboreze un nou plan de zbor pentru motive economice? |
| --- | --- |

3)

În cazul unui răspuns afirmativ prima sau la a doua întrebare: împrejurarea excepțională trebuie să fi existat cu privire la zborul anulat sau operatorul efectiv de transport aerian poate să elaboreze un nou plan de zbor pentru motive economice?

| 4) | În cazul unui răspuns afirmativ la prima sau la a doua ă întrebare: noțiunea de caracter evitabil se raportează la împrejurarea excepțională sau la consecințele producerii împrejurării excepționale? |
| --- | --- |

4)

În cazul unui răspuns afirmativ la prima sau la a doua ă întrebare: noțiunea de caracter evitabil se raportează la împrejurarea excepțională sau la consecințele producerii împrejurării excepționale?

---

(1)  Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 (JO L 46, p. 1, Ediție specială, 07/vol.12, p. 218)

---

| 24.7.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 239/37 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 239/37

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 18 mai 2017 – Thomas Schmidt/TUIfly GmbH

(Cauza C-281/17)

(2017/C 239/47)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Amtsgericht Hannover

Părțile din procedura principală

Reclamant: Thomas Schmidt

Pârâtă: TUIfly GmbH

Întrebările preliminare

| 1) | Absența pentru motive medicale a unei părți semnificative a personalului însărcinat cu efectuarea zborurilor operatorului efectiv de transport aerian, este o împrejurare excepțională în sensul articolului 5 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 (1)? În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare: care trebuie să fie ponderea persoanelor absente pentru a admite o asemenea împrejurare? |
| --- | --- |

1)

Absența pentru motive medicale a unei părți semnificative a personalului însărcinat cu efectuarea zborurilor operatorului efectiv de transport aerian, este o împrejurare excepțională în sensul articolului 5 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 (1)? În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare: care trebuie să fie ponderea persoanelor absente pentru a admite o asemenea împrejurare?

| 2) | În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare: absența spontană a unei părți semnificative a personalului însărcinat cu efectuarea zborurilor operatorului efectiv de transport aerian, motivată de o grevă neconformă cu legislația muncii și cu contractul colectiv de muncă („grevă spontană”) este o împrejurare excepțională în sensul articolului 5 alineatul (3) din Regulamentul nr. 261/2004? În cazul unui răspuns afirmativ la a doua întrebare: care trebuie să fie ponderea persoanelor absente pentru a admite o asemenea împrejurare? |
| --- | --- |

2)

În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare: absența spontană a unei părți semnificative a personalului însărcinat cu efectuarea zborurilor operatorului efectiv de transport aerian, motivată de o grevă neconformă cu legislația muncii și cu contractul colectiv de muncă („grevă spontană”) este o împrejurare excepțională în sensul articolului 5 alineatul (3) din Regulamentul nr. 261/2004? În cazul unui răspuns afirmativ la a doua întrebare: care trebuie să fie ponderea persoanelor absente pentru a admite o asemenea împrejurare?

| 3) | În cazul unui răspuns afirmativ prima sau la a doua întrebare: împrejurarea excepțională trebuie să fi existat cu privire la zborul anulat sau operatorul efectiv de transport aerian poate să elaboreze un nou plan de zbor pentru motive economice? |
| --- | --- |

3)

În cazul unui răspuns afirmativ prima sau la a doua întrebare: împrejurarea excepțională trebuie să fi existat cu privire la zborul anulat sau operatorul efectiv de transport aerian poate să elaboreze un nou plan de zbor pentru motive economice?

| 4) | În cazul unui răspuns afirmativ la prima sau la a doua ă întrebare: noțiunea de caracter evitabil se raportează la împrejurarea excepțională sau la consecințele producerii împrejurării excepționale? |
| --- | --- |

4)

În cazul unui răspuns afirmativ la prima sau la a doua ă întrebare: noțiunea de caracter evitabil se raportează la împrejurarea excepțională sau la consecințele producerii împrejurării excepționale?

---

(1)  Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 (JO L 46, p. 1, Ediție specială, 07/vol.12, p. 218)

---

| 24.7.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 239/38 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 239/38

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 18 mai 2017 – Werner Ansorge/TUIfly GmbH

(Cauza C-282/17)

(2017/C 239/48)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Amtsgericht Hannover

Părțile din procedura principală

Reclamant: Werner Ansorge

Pârâtă: TUIfly GmbH

Întrebările preliminare

| 1) | Absența pentru motive medicale a unei părți semnificative a personalului însărcinat cu efectuarea zborurilor operatorului efectiv de transport aerian, este o împrejurare excepțională în sensul articolului 5 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 (1)? În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare: care trebuie să fie ponderea persoanelor absente pentru a admite o asemenea împrejurare? |
| --- | --- |

1)

Absența pentru motive medicale a unei părți semnificative a personalului însărcinat cu efectuarea zborurilor operatorului efectiv de transport aerian, este o împrejurare excepțională în sensul articolului 5 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 (1)? În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare: care trebuie să fie ponderea persoanelor absente pentru a admite o asemenea împrejurare?

| 2) | În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare: absența spontană a unei părți semnificative a personalului însărcinat cu efectuarea zborurilor operatorului efectiv de transport aerian, motivată de o grevă neconformă cu legislația muncii și cu contractul colectiv de muncă („grevă spontană”) este o împrejurare excepțională în sensul articolului 5 alineatul (3) din Regulamentul nr. 261/2004? În cazul unui răspuns afirmativ la a doua întrebare: care trebuie să fie ponderea persoanelor absente pentru a admite o asemenea împrejurare? |
| --- | --- |

2)

În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare: absența spontană a unei părți semnificative a personalului însărcinat cu efectuarea zborurilor operatorului efectiv de transport aerian, motivată de o grevă neconformă cu legislația muncii și cu contractul colectiv de muncă („grevă spontană”) este o împrejurare excepțională în sensul articolului 5 alineatul (3) din Regulamentul nr. 261/2004? În cazul unui răspuns afirmativ la a doua întrebare: care trebuie să fie ponderea persoanelor absente pentru a admite o asemenea împrejurare?

| 3) | În cazul unui răspuns afirmativ prima sau la a doua întrebare: împrejurarea excepțională trebuie să fi existat cu privire la zborul anulat sau operatorul efectiv de transport aerian poate să elaboreze un nou plan de zbor pentru motive economice? |
| --- | --- |

3)

În cazul unui răspuns afirmativ prima sau la a doua întrebare: împrejurarea excepțională trebuie să fi existat cu privire la zborul anulat sau operatorul efectiv de transport aerian poate să elaboreze un nou plan de zbor pentru motive economice?

| 4) | În cazul unui răspuns afirmativ la prima sau la a doua ă întrebare: noțiunea de caracter evitabil se raportează la împrejurarea excepțională sau la consecințele producerii împrejurării excepționale? |
| --- | --- |

4)

În cazul unui răspuns afirmativ la prima sau la a doua ă întrebare: noțiunea de caracter evitabil se raportează la împrejurarea excepțională sau la consecințele producerii împrejurării excepționale?

---

(1)  Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 (JO L 46, p. 1, Ediție specială, 07/vol.12, p. 218)

---

| 24.7.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 239/39 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 239/39

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 22 mai 2017 – Angelina Fell, Florian Fell, Vincent Fell/TUIfly GmbH

(Cauza C-290/17)

(2017/C 239/49)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Amtsgericht Hannover

Părțile din procedura principală

Reclamanți: Angelina Fell, Florian Fell, Vincent Fell

Pârâtă: TUIfly GmbH

Întrebările preliminare

| 1) | Absența pentru motive medicale a unei părți semnificative a personalului însărcinat cu efectuarea zborurilor operatorului efectiv de transport aerian, este o împrejurare excepțională în sensul articolului 5 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 (1)? În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare: care trebuie să fie ponderea persoanelor absente pentru a admite o asemenea împrejurare? |
| --- | --- |

1)

Absența pentru motive medicale a unei părți semnificative a personalului însărcinat cu efectuarea zborurilor operatorului efectiv de transport aerian, este o împrejurare excepțională în sensul articolului 5 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 (1)? În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare: care trebuie să fie ponderea persoanelor absente pentru a admite o asemenea împrejurare?

| 2) | În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare: absența spontană a unei părți semnificative a personalului însărcinat cu efectuarea zborurilor operatorului efectiv de transport aerian, motivată de o grevă neconformă cu legislația muncii și cu contractul colectiv de muncă („grevă spontană”) este o împrejurare excepțională în sensul articolului 5 alineatul (3) din Regulamentul nr. 261/2004? În cazul unui răspuns afirmativ la a doua întrebare: care trebuie să fie ponderea persoanelor absente pentru a admite o asemenea împrejurare? |
| --- | --- |

2)

În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare: absența spontană a unei părți semnificative a personalului însărcinat cu efectuarea zborurilor operatorului efectiv de transport aerian, motivată de o grevă neconformă cu legislația muncii și cu contractul colectiv de muncă („grevă spontană”) este o împrejurare excepțională în sensul articolului 5 alineatul (3) din Regulamentul nr. 261/2004? În cazul unui răspuns afirmativ la a doua întrebare: care trebuie să fie ponderea persoanelor absente pentru a admite o asemenea împrejurare?

| 3) | În cazul unui răspuns afirmativ prima sau la a doua întrebare: împrejurarea excepțională trebuie să fi existat cu privire la zborul anulat sau operatorul efectiv de transport aerian poate să elaboreze un nou plan de zbor pentru motive economice? |
| --- | --- |

3)

În cazul unui răspuns afirmativ prima sau la a doua întrebare: împrejurarea excepțională trebuie să fi existat cu privire la zborul anulat sau operatorul efectiv de transport aerian poate să elaboreze un nou plan de zbor pentru motive economice?

| 4) | În cazul unui răspuns afirmativ la prima sau la a doua ă întrebare: noțiunea de caracter evitabil se raportează la împrejurarea excepțională sau la consecințele producerii împrejurării excepționale? |
| --- | --- |

4)

În cazul unui răspuns afirmativ la prima sau la a doua ă întrebare: noțiunea de caracter evitabil se raportează la împrejurarea excepțională sau la consecințele producerii împrejurării excepționale?

---

(1)  Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 (JO L 46, p. 1, Ediție specială, 07/vol.12, p. 218)

---

| 24.7.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 239/40 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 239/40

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 22 mai 2017 – Helga Jordan-Grompe, Sven Grompe, Yves-Felix Grompe, Justin Joel Grompe/TUIfly GmbH

(Cauza C-291/17)

(2017/C 239/50)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Amtsgericht Hannover

Părțile din procedura principală

Reclamanți: Helga Jordan-Grompe, Sven Grompe, Yves-Felix Grompe, Justin Joel Grompe

Pârâtă: TUIfly GmbH

Întrebările preliminare

| 1) | Absența pentru motive medicale a unei părți semnificative a personalului însărcinat cu efectuarea zborurilor operatorului efectiv de transport aerian, este o împrejurare excepțională în sensul articolului 5 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 (1)? În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare: care trebuie să fie ponderea persoanelor absente pentru a admite o asemenea împrejurare? |
| --- | --- |

1)

Absența pentru motive medicale a unei părți semnificative a personalului însărcinat cu efectuarea zborurilor operatorului efectiv de transport aerian, este o împrejurare excepțională în sensul articolului 5 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 (1)? În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare: care trebuie să fie ponderea persoanelor absente pentru a admite o asemenea împrejurare?

| 2) | În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare: absența spontană a unei părți semnificative a personalului însărcinat cu efectuarea zborurilor operatorului efectiv de transport aerian, motivată de o grevă neconformă cu legislația muncii și cu contractul colectiv de muncă („grevă spontană”) este o împrejurare excepțională în sensul articolului 5 alineatul (3) din Regulamentul nr. 261/2004? În cazul unui răspuns afirmativ la a doua întrebare: care trebuie să fie ponderea persoanelor absente pentru a admite o asemenea împrejurare? |
| --- | --- |

2)

În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare: absența spontană a unei părți semnificative a personalului însărcinat cu efectuarea zborurilor operatorului efectiv de transport aerian, motivată de o grevă neconformă cu legislația muncii și cu contractul colectiv de muncă („grevă spontană”) este o împrejurare excepțională în sensul articolului 5 alineatul (3) din Regulamentul nr. 261/2004? În cazul unui răspuns afirmativ la a doua întrebare: care trebuie să fie ponderea persoanelor absente pentru a admite o asemenea împrejurare?

| 3) | În cazul unui răspuns afirmativ prima sau la a doua întrebare: împrejurarea excepțională trebuie să fi existat cu privire la zborul anulat sau operatorul efectiv de transport aerian poate să elaboreze un nou plan de zbor pentru motive economice? |
| --- | --- |

3)

În cazul unui răspuns afirmativ prima sau la a doua întrebare: împrejurarea excepțională trebuie să fi existat cu privire la zborul anulat sau operatorul efectiv de transport aerian poate să elaboreze un nou plan de zbor pentru motive economice?

| 4) | În cazul unui răspuns afirmativ la prima sau la a doua ă întrebare: noțiunea de caracter evitabil se raportează la împrejurarea excepțională sau la consecințele producerii împrejurării excepționale? |
| --- | --- |

4)

În cazul unui răspuns afirmativ la prima sau la a doua ă întrebare: noțiunea de caracter evitabil se raportează la împrejurarea excepțională sau la consecințele producerii împrejurării excepționale?

---

(1)  Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 (JO L 46, p. 1, Ediție specială, 07/vol.12, p. 218)

---

| 24.7.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 239/40 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 239/40

---

Acţiune introdusă la data de 23 mai 2017 – Comisia Europeană/România

(Cauza C-301/17)

(2017/C 239/51)

Limba de procedură: română

Părţile

Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanţi: L. Nicolae, E. Sanfrutos Cano, agenţi)

Pârâtă: România

Concluziile reclamantei

| — | constatarea, în temeiul articolului 258 TFUE, că, prin faptul că nu se conformează, în ceea privește 68 de depozite de deşeuri, obligației de a lua toate măsurile necesare pentru a închide cât mai repede posibil, în conformitate cu articolul 7 litera g) și articolul 13, siturile care, în conformitate cu articolul 8, nu au primit o autorizație care să le permită să funcționeze în continuare, România nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 14 litera b) coroborat cu articolul 13 din Directiva 1999/31/CE a Consiliului din 29 aprilie 1999 privind depozitele de deșeuri; |
| --- | --- |

—

constatarea, în temeiul articolului 258 TFUE, că, prin faptul că nu se conformează, în ceea privește 68 de depozite de deşeuri, obligației de a lua toate măsurile necesare pentru a închide cât mai repede posibil, în conformitate cu articolul 7 litera g) și articolul 13, siturile care, în conformitate cu articolul 8, nu au primit o autorizație care să le permită să funcționeze în continuare, România nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 14 litera b) coroborat cu articolul 13 din Directiva 1999/31/CE a Consiliului din 29 aprilie 1999 privind depozitele de deșeuri;

| — | să oblige România la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

să oblige România la plata cheltuielilor de judecată.

Motive şi argumente principale

Acțiunea formulată de Comisia Europeană împotriva României are ca obiect neîndeplinirea obligațiilor care îi revin în temeiul articolului 14 litera b) coroborat cu articolul 13 din Directiva 1999/31/CE, în ceea ce privește 68 de depozite de deșeuri, depozite care, în conformitate cu articolul 8, nu au primit o autorizație care să le permită să funcționeze în continuare, și care trebuiau închise, prin urmare, în conformitate cu articolul 7 litera g) și articolul 13 din directivă.

Comisia susține că articolul 14 din Directiva 1999/31/CE stabilește un regim tranzitoriu derogatoriu pentru depozitele de deșeuri autorizate sau care funcționau deja la data punerii în aplicare a directivei pentru ca, până cel târziu la data de 16 iulie 2009, să se realizeze conformitatea acestor depozite cu noile cerințe de mediu prevăzute la articolul 8 din aceeași directivă. Potrivit articolului 14 lit. b), în urma prezentării planului de amenajare a spațiului, autoritățile competente iau o decizie definitivă prin care stabilesc dacă operațiile de exploatare mai pot continua pe baza respectivului plan de amenajare și a acestei directive. Statele membre trebuie să ia măsurile necesare pentru a închide, cât mai repede posibil, în conformitate cu articolul 7 lit. g) și articolul 13, acele depozite de deșeuri care, în conformitate cu articolul 8, nu au primit o autorizație care să le permită să funcționeze în continuare.

Potrivit articolului 13, un depozit de deșeuri sau o parte a acestuia, poate fi considerată definitiv închisă numai după ce autoritățile competente au efectuat o inspecție finală la fața locului, au evaluat toate rapoartele înaintate de operator și au comunicat operatorului acceptarea închiderii.

Pentru cele 68 de depozite de deșeuri detaliate în cerere, Comisia consideră că România nu a furnizat date care să permită Comisei să verifice că, pe lângă încetarea funcționării acestora, procesul de închidere a fost efectiv finalizat în conformitate cu cerințele Directivei 1999/31/CE. În acest sens, Comisia susține că România nu poate invoca situații pur interne pentru a justifica neîndeplinirea obligațiilor care decurg din directivă, precum intrarea operatorilor în insolvență, litigii legate de dreptul de proprietate, desfășurarea unor proceduri administrative sau responsabilitatea autorităților locale.

Termenul pentru transpunerea directivei în dreptul intern a expirat la 16 iulie 2009.

---

| 24.7.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 239/41 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 239/41

---

Recurs introdus la 26 mai 2017 de George Haswani împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șaptea) din 22 martie 2017 în cauza T-231/15, Haswani/Consiliul

(Cauza C-313/17 P)

(2017/C 239/52)

Limba de procedură: franceza

Părțile

Recurent: George Haswani (reprezentant: G. Karouni, avocat)

Celelalte părți din procedură: Consiliul Uniunii Europene, Comisia Europeană

Concluziile recurentului

| — | Anularea Hotărârii Tribunalului din 22 martie 2017 (cauza T-231/15) în ceea ce privește punctele 39-47, care declară inadmisibilă cererea în anulare a Deciziei (PESC) 2016/850 a Consiliului din 27 mai 2016 de modificare a Deciziei 2013/255/PESC privind măsuri restrictive împotriva Siriei (1) și a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2016/840 al Consiliului din 27 mai 2016 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 36/2012 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Siria (2), și în ceea ce privește punctele dispozitivului nr. 1, 3, 4 și 5; |
| --- | --- |

—

Anularea Hotărârii Tribunalului din 22 martie 2017 (cauza T-231/15) în ceea ce privește punctele 39-47, care declară inadmisibilă cererea în anulare a Deciziei (PESC) 2016/850 a Consiliului din 27 mai 2016 de modificare a Deciziei 2013/255/PESC privind măsuri restrictive împotriva Siriei (1) și a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2016/840 al Consiliului din 27 mai 2016 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 36/2012 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Siria (2), și în ceea ce privește punctele dispozitivului nr. 1, 3, 4 și 5;

| — | în consecință, dispunerea eliminării numelui domnului George Haswani din anexele la actele sus-menționate; |
| --- | --- |

—

în consecință, dispunerea eliminării numelui domnului George Haswani din anexele la actele sus-menționate;

| — | evocând fondul, anularea Deciziei 2015/1836 (3) și a Regulamentului de punere în aplicare 2015/1828 (4); |
| --- | --- |

—

evocând fondul, anularea Deciziei 2015/1836 (3) și a Regulamentului de punere în aplicare 2015/1828 (4);

| — | evocând fondul, obligarea Consiliului la plata a 700 000 de euro cu titlu de daune-interese pentru repararea tuturor prejudiciilor; |
| --- | --- |

—

evocând fondul, obligarea Consiliului la plata a 700 000 de euro cu titlu de daune-interese pentru repararea tuturor prejudiciilor;

| — | anularea hotărârii atacate în ceea ce privește punctele dispozitivului nr. 4 și 5 și punctele 91-93, în măsura în care îl obligă pe domnul George Haswani să suporte, pe lângă cheltuielile de judecată aferente propriilor cereri, două treimi din cheltuielile de judecată efectuate de Consiliu; |
| --- | --- |

—

anularea hotărârii atacate în ceea ce privește punctele dispozitivului nr. 4 și 5 și punctele 91-93, în măsura în care îl obligă pe domnul George Haswani să suporte, pe lângă cheltuielile de judecată aferente propriilor cereri, două treimi din cheltuielile de judecată efectuate de Consiliu;

| — | obligarea Consiliului la plata tuturor cheltuielilor de judecată, în conformitate cu articolul 184 al patrulea paragraf din Regulamentul de procedură al Curții. |
| --- | --- |

—

obligarea Consiliului la plata tuturor cheltuielilor de judecată, în conformitate cu articolul 184 al patrulea paragraf din Regulamentul de procedură al Curții.

Motivele și principalele argumente

Primul motiv este întemeiat pe o eroare de drept întrucât la punctele 39-47 din hotărâre, Tribunalul declară inadmisibile, în raport cu cerințele prevăzute la articolul 86 alineatul (4) din Regulamentul de procedură, concluziile privind anularea Deciziei 2016/850 și a Regulamentului de punere în aplicare 2016/840, prezentate de domnul Haswani în cel de al doilea memoriu în adaptare. Această a doua eroare de drept este perceptibilă în mod special la punctul 45 din hotărârea atacată.

Al doilea motiv este întemeiat pe o eroare de drept întrucât Tribunalul a considerat la punctele 39-47 din hotărâre – în mod special la punctul 47 – că în cazul omiterii cerințelor menționate la articolul 86 alineatul (4) din Regulamentul de procedură, putea respinge ca inadmisibile concluziile din memoriul în adaptare, fără să mai examineze dacă grefierul îi adresase sau nu reclamantului o cerere de îndreptare a neregularităților.

Al treilea motiv este întemeiat pe o eroare de drept la punctele 39-47 din hotărârea atacată, și în mod special la punctul 46, întrucât Tribunalul a considerat că era necesar ca domnul Haswani să includă în memoriul în adaptare, pe lângă concluziile adaptate, o nouă prezentare a motivelor adaptate.

În al patrulea rând, în cadrul puterii de evocare a fondului care îi este conferită, Curtea va putea doar să constate nelegalitatea deciziei și a Regulamentului de punere în aplicare din 2015 (2015/1836 și 2015/1828), potrivit cărora se îngheață toate fondurile și resursele economice care aparțin oamenilor de afaceri importanți care acționează în Siria.

---

(1)  JO 2016, L 141, p. 125.

(2)  JO 2016, L 141, p. 30.

(3)  JO 2016, L 266, p. 75.

(4)  JO 2016, L 266, p. 1.

---

Tribunalul

| 24.7.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 239/43 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 239/43

---

Hotărârea Tribunalului din 1 iunie 2017 – Changmao Biochemical Engineering/Consiliul

(Cauza T-442/12) (1)

([„Dumping - Importuri de acid tartric originar din China - Modificarea taxei antidumping definitive - Reexaminare intermediară parțială - Statutul de întreprindere care funcționează în condiții de economie de piață - Costuri cu principalii factori de producție care reflectă în mare parte valorile pieței - Schimbarea circumstanțelor - Obligația de motivare - Termen pentru adoptarea unei decizii privind statutul de întreprindere care funcționează în condiții de economie de piață - Dreptul la apărare - Articolul 20 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009”])

(2017/C 239/53)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamantă: Changmao Biochemical Engineering Co. Ltd (Changzhou, China) (reprezentanți: E. Vermulst, S. Van Cutsem, F. Graafsma și J. Cornelis, avocați)

Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: S. Boelaert, agent, asistat inițial de G. Berrisch, avocat, și de N. Chesaites, barrister, ulterior de G. Berrisch și de B. Byrne, solicitor, și în final de N. Tuominen, avocat)

Interveniente în susținerea pârâtului: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial M. França și A. Stobiecka-Kuik, ulterior M. França și J.-F. Brakeland, agenți) și Distillerie Bonollo SpA (Formigine, Italia), Industria Chimica Valenzana SpA (Borgoricco, Italia), Distillerie Mazzari SpA (Sant’Agata sul Santerno, Italia), Caviro Distillerie Srl (Faenza, Italia) și Comercial Química Sarasa, SL (Madrid, Spania) (reprezentant: R. MacLean, solicitor)

Obiectul

Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE, prin care se solicită anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 626/2012 al Consiliului din 26 iunie 2012 de modificare a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 349/2012 al Consiliului de instituire a unei taxe antidumping definitive la importurile de acid tartric originar din Republica Populară Chineză (JO 2012, L 182, p. 1), în măsura în care se aplică reclamantei

Dispozitivul

| 1) | Anulează Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 626/2012 al Consiliului din 26 iunie 2012 de modificare a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 349/2012 al Consiliului de instituire a unei taxe antidumping definitive la importurile de acid tartric originar din Republica Populară Chineză, în măsura în care se aplică Changmao Biochemical Engineering Co. Ltd. |
| --- | --- |

1)

Anulează Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 626/2012 al Consiliului din 26 iunie 2012 de modificare a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 349/2012 al Consiliului de instituire a unei taxe antidumping definitive la importurile de acid tartric originar din Republica Populară Chineză, în măsura în care se aplică Changmao Biochemical Engineering Co. Ltd.

| 2) | Consiliul Uniunii Europene suportă jumătate din cheltuielile de judecată efectuate de Changmao Biochemical Engineering, precum și propriile cheltuieli de judecată. |
| --- | --- |

2)

Consiliul Uniunii Europene suportă jumătate din cheltuielile de judecată efectuate de Changmao Biochemical Engineering, precum și propriile cheltuieli de judecată.

| 3) | Changmao Biochemical Engineering suportă jumătate din propriile cheltuieli de judecată. |
| --- | --- |

3)

Changmao Biochemical Engineering suportă jumătate din propriile cheltuieli de judecată.

| 4) | Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată. |
| --- | --- |

4)

Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată.

| 5) | Distillerie Bonollo SpA, Industria Chimica Valenzana SpA, Distillerie Mazzari SpA, Caviro Distillerie Srl și Comercial Química Sarasa, SL suportă propriile cheltuieli de judecată. |
| --- | --- |

5)

Distillerie Bonollo SpA, Industria Chimica Valenzana SpA, Distillerie Mazzari SpA, Caviro Distillerie Srl și Comercial Química Sarasa, SL suportă propriile cheltuieli de judecată.

---

(1)  JO C 366, 24.11.2012.

---

| 24.7.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 239/44 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 239/44

---

Hotărârea Tribunalului din 8 iunie 2017 – Groupe Léa Nature/EUIPO – Debonair Trading Internacional (SO’BiO ētic)

(Cauza T-341/13 RENV) (1)

([„Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a unei mărci a Uniunii Europene figurative SO’BiO ētic - Mărci ale Uniunii Europene și națională verbale anterioare SO...? - Motive relative de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Atingere adusă renumelui - Articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009”])

(2017/C 239/54)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamantă: Groupe Léa Nature SA (Périgny, Franța) (reprezentant: S. Arnaud, avocat)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) (reprezentant: D. Gája, agent)

Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Debonair Trading Internacional Lda, (Funchal, Portugalia) (reprezentant: T. Alkin, barrister)

Obiectul

Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a EUIPO din 26 martie 2013 (cauza R 203/2011-1), referitoare la o procedură de opoziție între Debonair Trading Internacional și Groupe Léa Nature

Dispozitivul

| 1) | Respinge acțiunea. |
| --- | --- |

1)

Respinge acțiunea.

| 2) | Obligă Groupe Léa Nature SA la plata propriilor cheltuieli de judecată, precum și a celor efectuate de Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) și de intervenientă în fața Tribunalului și a Curții. |
| --- | --- |

2)

Obligă Groupe Léa Nature SA la plata propriilor cheltuieli de judecată, precum și a celor efectuate de Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) și de intervenientă în fața Tribunalului și a Curții.

---

(1)  JO C 260, 7.9.2013.

---

| 24.7.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 239/44 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 239/44

---

Hotărârea Tribunalului din 7 iunie 2017 – Guardian Europe/Uniunea Europeană

(Cauza T-673/15) (1)

((„Răspundere extracontractuală - Reprezentarea Uniunii - Prescripţie - Anihilarea efectelor juridice ale unei decizii rămase definitive - Precizia cererii introductive - Admisibilitate - Articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale - Termen rezonabil de soluţionare - Egalitate de tratament - Prejudiciu material - Pierderi suferite - Beneficiu nerealizat - Prejudiciu moral - Legătură de cauzalitate”))

(2017/C 239/55)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamantă: Guardian Europe Sàrl (Bertrange, Luxemburg) (reprezentanți: F. Louis, avocat, și C. O’Daly, solicitor)

Pârâtă: Uniunea Europeană reprezentată de Comisia Europeană (reprezentanți: N. Khan, A. Dawes și P. Van Nuffel, agenți), și de Curtea de Justiție a Uniunii Europene (reprezentanți: J. Inghelram și K. Sawyer, agenți)

Obiectul

Cerere întemeiată pe articolul 268 TFUE prin care se urmăreşte repararea prejudiciului pe care reclamanta pretinde că l-ar fi suferit ca urmare, pe de o parte, a duratei procedurii în cadrul cauzei în care s-a pronunțat Hotărârea din 27 septembrie 2012, Guardian Industries şi Guardian Europe/Comisia (T-82/08, EU:T:2012:494), şi, pe de altă parte, a încălcării principiului egalității de tratament săvârşite în Decizia C(2007) 5791 final a Comisiei din 28 noiembrie 2007 privind o procedură de aplicare a articolului [101 TFUE] și a articolului 53 din Acordul privind SEE (cauza COMP/39165 – Sticlă plată) şi în Hotărârea din 27 septembrie 2012, Guardian Industries şi Guardian Europe/Comisia (T-82/08, EU:T:2012:494).

Dispozitivul

| 1) | Obligă Uniunea Europeană, reprezentată de Curtea de Justiție a Uniunii Europene, la plata unei despăgubiri de 654 523,43 euro către Guardian Europe Sàrl pentru prejudiciul material suferit de această societate ca urmare a încălcării termenului rezonabil de soluționare în cauza în care s-a pronunțat Hotărârea din 27 septembrie 2012, Guardian Industries şi Guardian Europe/Comisia (T-82/08, EU:T:2012:494). Această despăgubire va fi reevaluată prin calcularea de dobânzi compensatorii începând cu 27 iulie 2010 și până la pronunțarea prezentei hotărâri, la rata anuală a inflației constatată pentru perioada în cauză de Eurostat (Oficiul de Statistică al Uniunii Europene) în statul membru în care este stabilită această societate. |
| --- | --- |

1)

Obligă Uniunea Europeană, reprezentată de Curtea de Justiție a Uniunii Europene, la plata unei despăgubiri de 654 523,43 euro către Guardian Europe Sàrl pentru prejudiciul material suferit de această societate ca urmare a încălcării termenului rezonabil de soluționare în cauza în care s-a pronunțat Hotărârea din 27 septembrie 2012, Guardian Industries şi Guardian Europe/Comisia (T-82/08, EU:T:2012:494). Această despăgubire va fi reevaluată prin calcularea de dobânzi compensatorii începând cu 27 iulie 2010 și până la pronunțarea prezentei hotărâri, la rata anuală a inflației constatată pentru perioada în cauză de Eurostat (Oficiul de Statistică al Uniunii Europene) în statul membru în care este stabilită această societate.

| 2) | Despăgubirea menționată la punctul 1) va fi majorată cu dobânzi moratorii de la data pronunțării prezentei hotărâri și până la plata integrală, la rata stabilită de Banca Centrală Europeană (BCE) pentru principalele sale operațiuni de refinanțare, majorată cu două puncte procentuale. |
| --- | --- |

2)

Despăgubirea menționată la punctul 1) va fi majorată cu dobânzi moratorii de la data pronunțării prezentei hotărâri și până la plata integrală, la rata stabilită de Banca Centrală Europeană (BCE) pentru principalele sale operațiuni de refinanțare, majorată cu două puncte procentuale.

| 3) | Respinge în rest acțiunea. |
| --- | --- |

3)

Respinge în rest acțiunea.

| 4) | Guardian Europe suportă cheltuielile de judecată efectuate de Uniune, reprezentată de Comisia Europeană. |
| --- | --- |

4)

Guardian Europe suportă cheltuielile de judecată efectuate de Uniune, reprezentată de Comisia Europeană.

| 5) | Guardian Europe, pe de o parte, și Uniunea, reprezentată de Curtea de Justiție a Uniunii Europene, pe de altă parte, suportă propriile cheltuieli de judecată. |
| --- | --- |

5)

Guardian Europe, pe de o parte, și Uniunea, reprezentată de Curtea de Justiție a Uniunii Europene, pe de altă parte, suportă propriile cheltuieli de judecată.

---

(1)  JO C 59, 15.2.2016.

---

| 24.7.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 239/45 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 239/45

---

Hotărârea Tribunalului din 7 iunie 2017 – Blaž Jamnik și Blaž/Parlamentul

(Cauza T-726/15) (1)

((„Contracte de achiziții publice de servicii - Contract de achiziții de bunuri imobiliare - Procedură de cerere de ofertă - Procedură negociată fără publicarea unui anunț de participare - Spațiu pentru casa Uniunii Europene la Ljubljana - Respingerea propunerii după prospectarea pieței locale - Atribuirea contractului unui alt ofertant - Neexaminarea documentelor anexate propunerii - Eroare de drept - Eroare vădită de apreciere”))

(2017/C 239/56)

Limba de procedură: slovena

Părțile

Reclamante: Jožica Blaž Jamnik și Brina Blaž (Ljubljana, Slovenia) (reprezentant: D. Mihevc, avocat)

Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: V. Naglič, P. López-Carceller și B. Simon, agenți)

Obiectul

Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea deciziei Parlamentului din 12 octombrie 2015 de respingere, după prospectarea pieței locale, a propunerii prezentate de reclamante în cadrul procedurii de achiziție de bunuri imobiliare INLO.AO-2013-051-LUX-UGIMBI-06 privind viitoarea casă a Uniunii Europene la Ljubljana și a deciziei de a atribui contractul unui alt ofertant și, cu titlu subsidiar, o cerere întemeiată pe articolul 268 TFUE prin care se solicită repararea prejudiciului pretins suferit de reclamante.

Dispozitivul

| 1) | Respinge acțiunea. |
| --- | --- |

1)

Respinge acțiunea.

| 2) | Le obligă pe doamnele Jožica Blaž Jamnik și Brina Blaž la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

2)

Le obligă pe doamnele Jožica Blaž Jamnik și Brina Blaž la plata cheltuielilor de judecată.

---

(1)  JO C 98, 14.3.2016.

---

| 24.7.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 239/46 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 239/46

---

Hotărârea Tribunalului din 8 iunie 2017 – AWG/EUIPO – Takko (Southern Territory 23o48’25"S)

(Cauza T-6/16) (1)

([„Marca Uniunii Europene - Procedură de declarare a nulității - Marca Uniunii Europene verbală Southern Territory 23o48’25’’S - Marca Uniunii Europene verbală anterioară SOUTHERN - Motiv relativ de refuz - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) și articolul 53 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])

(2017/C 239/57)

Limba de procedură: germana

Părţile

Reclamantă: AWG Allgemeine Warenvertriebs GmbH (Köngen, Germania) (reprezentant: T. Sambuc, avocat)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: A. Schifko, agent)

Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Takko Holding GmbH (Telgte, Germania)

Obiectul

Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 10 noiembrie 2015 (cauza R 735/2015-4) privind o procedură de declarare a nulității între Takko Holding și AWG

Dispozitivul

| 1) | Respinge acțiunea. |
| --- | --- |

1)

Respinge acțiunea.

| 2) | AWG Allgemeine Warenvertriebs GmbH suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele ale Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală. |
| --- | --- |

2)

AWG Allgemeine Warenvertriebs GmbH suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele ale Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală.

---

(1)  JO C 98, 14.3.2016.

---

| 24.7.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 239/46 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 239/46

---

Hotărârea Tribunalului din 8 iunie 2017 – Kaane American International Tobacco/EUIPO – Global Tobacco (GOLD MOUNT)

(Cauza T-294/16) (1)

([„Marcă a Uniunii Europene - Procedură de decădere - Marca Uniunii Europene figurativă GOLD MOUNT - Lipsa utilizării serioase a mărcii - Lipsa unui motiv întemeiat pentru neutilizare - Articolul 51 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])

(2017/C 239/58)

Limba de procedură: engleza

Părţile

Reclamantă: Kaane American International Tobacco Company FZE, anterior Kaane American International Tobacco Co. Ltd. (Jebel Ali, Emiratele Arabe Unite) (reprezentanţi: G. Hinarejos Mulliez și I. Valdelomar, avocați)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: H. O’Neill, agent)

Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Global Tobacco FZCO (Dubai, Emiratele Arabe Unite) (reprezentanţi: G. Hussey, solicitor, și B. Brandreth, barrister)

Obiectul

Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 8 aprilie 2016 (cauza R 1857/2015-4), referitoare la o procedură de decădere între Global Tobacco și Kaane American International Tobacco

Dispozitivul

| 1) | Respinge acțiunea. |
| --- | --- |

1)

Respinge acțiunea.

| 2) | Obligă Kaane American International Tobacco Company FZE la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

2)

Obligă Kaane American International Tobacco Company FZE la plata cheltuielilor de judecată.

---

(1)  JO C 279, 1.8.2016.

---

| 24.7.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 239/47 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 239/47

---

Acțiune introdusă la 15 aprilie 2017 – Mémora Servicios Funerarios/EUIPO – Chatenoud (MEMORAME)

(Cauza T-221/17)

(2017/C 239/59)

Limba în care a fost formulată acțiunea: spaniola

Părțile

Reclamantă: Mémora Servicios Funerarios SLU (Zaragoza, Spania) (reprezentanți: C. Marí Aguilar și J. Gallego Jiménez, avocați)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Georges Chatenoud (Thiviers, Franța)

Datele privind procedura în fața EUIPO

Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală „MEMORAME” – cererea de înregistrare nr. 12 929 071

Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 10 februarie 2017 în cauza R 1308/2016-4

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | pronunţarea unei hotărâri de anulare a deciziei EUIPO din 10 februarie 2017, prin care s-a admis în parte cererea de înregistrare a mărcii Uniunii Europene nr. 12929071 „MEMORAME” formulată în cauza R 1308/2016-4 și, în consecință, respingerea în întregime a cererii de înregistrare a mărcii Uniunii Europene nr. 12929071 „MEMORAME”; |
| --- | --- |

—

pronunţarea unei hotărâri de anulare a deciziei EUIPO din 10 februarie 2017, prin care s-a admis în parte cererea de înregistrare a mărcii Uniunii Europene nr. 12929071 „MEMORAME” formulată în cauza R 1308/2016-4 și, în consecință, respingerea în întregime a cererii de înregistrare a mărcii Uniunii Europene nr. 12929071 „MEMORAME”;

| — | pronunţarea unei hotărâri prin care pârâtul să fie obligat la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă în conformitate cu articolul 87 alineatele (2) şi (3) din regulament. |
| --- | --- |

—

pronunţarea unei hotărâri prin care pârâtul să fie obligat la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă în conformitate cu articolul 87 alineatele (2) şi (3) din regulament.

Motivele invocate

| — | Încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) și a articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009. |
| --- | --- |

—

Încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) și a articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009.

| — | Reclamanta subliniază că camera de recurs a EUIPO nu a luat în considerare în mod corespunzător faptul că marca anterioară „MEMORA” se bucură de un grad ridicat de notorietate pe teritoriul Uniunii Europene. |
| --- | --- |

—

Reclamanta subliniază că camera de recurs a EUIPO nu a luat în considerare în mod corespunzător faptul că marca anterioară „MEMORA” se bucură de un grad ridicat de notorietate pe teritoriul Uniunii Europene.

---

| 24.7.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 239/47 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 239/47

---

Acțiune introdusă la 30 aprilie 2017 – Metrans/Comisia și INEA

(Cauza T-262/17)

(2017/C 239/60)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamantă: Metrans a.s. (Praga, Cehia) (reprezentant: A. Schwarz, avocat)

Pârâtă: Comisia Europeană și Agenția Executivă pentru Inovare și Rețele (INEA)

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea cu efect imediat a elementului citat sub codul 2015-CZ-TM-0330-M, intitulat „Terminal multimodal de containere Paskov, faza III”, și a elementului citat sub codul 2015-CZ-TM-0406-W, intitulat „Terminal intermodal Melnik, fazele 2 și 3”, în lista anexei la Decizia de punere în aplicare a Comisiei din 5 august 2016 de stabilire a listei propunerilor admise pentru a beneficia de un sprijin financiar din partea UE în domeniul mecanismului pentru interconectarea Europei (MIE) – sectorul transporturilor ca urmare a apelurilor de propuneri lansate la 11 septembrie 2014 și întemeiate pe programul de lucru multianual; |
| --- | --- |

—

anularea cu efect imediat a elementului citat sub codul 2015-CZ-TM-0330-M, intitulat „Terminal multimodal de containere Paskov, faza III”, și a elementului citat sub codul 2015-CZ-TM-0406-W, intitulat „Terminal intermodal Melnik, fazele 2 și 3”, în lista anexei la Decizia de punere în aplicare a Comisiei din 5 august 2016 de stabilire a listei propunerilor admise pentru a beneficia de un sprijin financiar din partea UE în domeniul mecanismului pentru interconectarea Europei (MIE) – sectorul transporturilor ca urmare a apelurilor de propuneri lansate la 11 septembrie 2014 și întemeiate pe programul de lucru multianual;

| — | anularea sau, în mod alternativ, declararea nulității convenției de subvenționare în temeiul (mecanismului pentru interconectarea Europei (MIE) – sectorul transporturilor nr. INEA/CEF/TRAN/M2015/1133813 încheiată între Agenția Executivă pentru Inovare și Rețele (INEA) și Advanced Mondial Transport ca (AWT) (referitoare la proiectul 2015-CZ-TM-0330-M intitulată „Terminal multimodal de containere Paskov”) sau obligarea INEA să pună capăt convenției respective în privința Paskov; |
| --- | --- |

—

anularea sau, în mod alternativ, declararea nulității convenției de subvenționare în temeiul (mecanismului pentru interconectarea Europei (MIE) – sectorul transporturilor nr. INEA/CEF/TRAN/M2015/1133813 încheiată între Agenția Executivă pentru Inovare și Rețele (INEA) și Advanced Mondial Transport ca (AWT) (referitoare la proiectul 2015-CZ-TM-0330-M intitulată „Terminal multimodal de containere Paskov”) sau obligarea INEA să pună capăt convenției respective în privința Paskov;

| — | anularea sau, în mod alternativ, declararea nulității convenției de subvenționare în temeiul (mecanismului pentru interconectarea Europei (MIE) – sectorul transporturilor nr. INEA/CEF/TRAN/M2015/1138714 încheiată între Agenția Executivă pentru Inovare și Rețele (INEA) și České přístavy, a.s. (Porturi cehe) (referitoare la proiectul 2015-CZ-TM-0330-M intitulată „Terminal multimodal de containere Melnik”) sau obligarea INEA să pună capăt convenției respective în privința Melnik; |
| --- | --- |

—

anularea sau, în mod alternativ, declararea nulității convenției de subvenționare în temeiul (mecanismului pentru interconectarea Europei (MIE) – sectorul transporturilor nr. INEA/CEF/TRAN/M2015/1138714 încheiată între Agenția Executivă pentru Inovare și Rețele (INEA) și České přístavy, a.s. (Porturi cehe) (referitoare la proiectul 2015-CZ-TM-0330-M intitulată „Terminal multimodal de containere Melnik”) sau obligarea INEA să pună capăt convenției respective în privința Melnik;

| — | obligarea INEA și a Comisiei la plata în solidar a cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă. |
| --- | --- |

—

obligarea INEA și a Comisiei la plata în solidar a cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive.

| 1. | Primul motiv întemeiat pe faptul că măsura în litigiu încalcă principiile fundamentale ale Tratatelor Uniunii Europene privind Premier protecția pieței libere și a liberei concurențe în cadrul pieței interne.






  — | Reclamanta susține, printre altele, că stabilirea și garantarea funcționării pieței interne sunt principii fundamentale și obligații pe care se bazează Uniunea (articolul 26 TFUE). Orice măsură adoptată de Uniune trebuie să fie întotdeauna în concordanță cu acest principiu constitutiv și orice măsură contrară trebuie să fie întotdeauna adoptată în conformitate cu principiul proporționalității și subsidiarității. |
| --- | --- | --- |

1.

Primul motiv întemeiat pe faptul că măsura în litigiu încalcă principiile fundamentale ale Tratatelor Uniunii Europene privind Premier protecția pieței libere și a liberei concurențe în cadrul pieței interne.

—

Reclamanta susține, printre altele, că stabilirea și garantarea funcționării pieței interne sunt principii fundamentale și obligații pe care se bazează Uniunea (articolul 26 TFUE). Orice măsură adoptată de Uniune trebuie să fie întotdeauna în concordanță cu acest principiu constitutiv și orice măsură contrară trebuie să fie întotdeauna adoptată în conformitate cu principiul proporționalității și subsidiarității.

| 2. | Al doilea motiv întemeiat faptul că măsura în litigiu încalcă articolul 93 TFUE și alte articole din TFUE (articolele 3, 26, 93, 107, 119, 170 alineatul (2), 171 alineatul (1), protocolul 8 și articolul 1 din acesta, protocolul 27).






  — | Reclamanta susține, printre altele, că măsura în litigiu constituie un ajutor care nu îndeplinește cerința privind necesitatea coordonării transporturilor |
| --- | --- | --- |

2.

Al doilea motiv întemeiat faptul că măsura în litigiu încalcă articolul 93 TFUE și alte articole din TFUE (articolele 3, 26, 93, 107, 119, 170 alineatul (2), 171 alineatul (1), protocolul 8 și articolul 1 din acesta, protocolul 27).

—

Reclamanta susține, printre altele, că măsura în litigiu constituie un ajutor care nu îndeplinește cerința privind necesitatea coordonării transporturilor

| 3. | Al treilea motiv întemeiat faptul că măsura în litigiu încalcă Regulamentul (UE) nr. 1316/2013 și Regulamentul (UE) nr. 1315/2013 și normele accesorii






  — | Reclamanta susține, printre altele, că acordarea subvențiilor nu a respectat toate condițiile prealabile (chiar dacă a fost în conformitate cu alte norme ale Uniunii) și, prin urmare, subvențiile nu ar fi trebuit să fie acordate. |
| --- | --- | --- |

3.

Al treilea motiv întemeiat faptul că măsura în litigiu încalcă Regulamentul (UE) nr. 1316/2013 și Regulamentul (UE) nr. 1315/2013 și normele accesorii

—

Reclamanta susține, printre altele, că acordarea subvențiilor nu a respectat toate condițiile prealabile (chiar dacă a fost în conformitate cu alte norme ale Uniunii) și, prin urmare, subvențiile nu ar fi trebuit să fie acordate.

---

| 24.7.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 239/48 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 239/48

---

Acțiune introdusă la 3 mai 2017 – SD/EIGE

(Cauza T-263/17)

(2017/C 239/61)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamant: SD (reprezentanți: L. Levi și A. Blot, avocați)

Pârât: Institutul European pentru Egalitatea de Șanse între Femei și Bărbați (EIGE)

Concluziile

Reclamantul solicită Tribunalului:

| — | anularea deciziei implicite a EIGE din 26 august 2016 de respingere a cererii reclamantului din 26 aprilie 2016 de a i se acorda o a doua prelungire a contractului său de muncă; |
| --- | --- |

—

anularea deciziei implicite a EIGE din 26 august 2016 de respingere a cererii reclamantului din 26 aprilie 2016 de a i se acorda o a doua prelungire a contractului său de muncă;

| — | anularea, în măsura în care este necesar, și a deciziei EIGE din 20 ianuarie 2017, notificate reclamantului la 23 ianuarie 2017, de respingere a reclamației formulate de reclamant la 3 octombrie 2016 împotriva deciziei implicite a EIGE; |
| --- | --- |

—

anularea, în măsura în care este necesar, și a deciziei EIGE din 20 ianuarie 2017, notificate reclamantului la 23 ianuarie 2017, de respingere a reclamației formulate de reclamant la 3 octombrie 2016 împotriva deciziei implicite a EIGE;

| — | repararea prejudiciului material și moral suferit de reclamant; |
| --- | --- |

—

repararea prejudiciului material și moral suferit de reclamant;

| — | rambursarea tuturor cheltuielilor de judecată efectuate în prezenta acțiune. |
| --- | --- |

—

rambursarea tuturor cheltuielilor de judecată efectuate în prezenta acțiune.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamantul invocă trei motive.

| 1. | Primul motiv, întemeiat pe încălcarea obligației de motivare și, în consecință, a principiului bunei administrări






  — | Pârâtul nu a furnizat reclamantului o decizie motivată privind conținutul cererii sale și al reclamației ulterioare. Această lipsă totală de motivare încalcă obligația de motivare și principiul bunei administrări. |
| --- | --- | --- |

1.

Primul motiv, întemeiat pe încălcarea obligației de motivare și, în consecință, a principiului bunei administrări

—

Pârâtul nu a furnizat reclamantului o decizie motivată privind conținutul cererii sale și al reclamației ulterioare. Această lipsă totală de motivare încalcă obligația de motivare și principiul bunei administrări.

| 2. | Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 8 din Regimul aplicabil celorlalți agenți ai Uniunii Europene și a Deciziei nr. 82 a EIGE din 28 iulie 2014 privind procedura de prelungire/neprelungire a contractelor, aplicabilă agenților temporari și contractuali (denumită în continuare „Decizia 82”)






  — | Pârâtul nu a exercitat în mod corespunzător puterea de apreciere care i-a fost acordată în temeiul dispozițiilor menționate mai sus și nu a realizat o examinare completă sau detaliată a tuturor faptelor relevante ale cauzei. |
| --- | --- | --- |

2.

Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 8 din Regimul aplicabil celorlalți agenți ai Uniunii Europene și a Deciziei nr. 82 a EIGE din 28 iulie 2014 privind procedura de prelungire/neprelungire a contractelor, aplicabilă agenților temporari și contractuali (denumită în continuare „Decizia 82”)

—

Pârâtul nu a exercitat în mod corespunzător puterea de apreciere care i-a fost acordată în temeiul dispozițiilor menționate mai sus și nu a realizat o examinare completă sau detaliată a tuturor faptelor relevante ale cauzei.

| 3. | Al treilea motiv, întemeiat pe nereguli procedurale, inclusiv încălcarea normelor de procedură internă stabilite în Decizia 82, încălcarea dreptului la apărare, a dreptului de a fi ascultat, a principiului bunei administrări și a obligației de diligență






  — | Pârâtul, nu numai că nu a respectat procedura prevăzută în Decizia 82, dar nici nu a ascultat efectiv punctul de vedere al reclamantului în vreun alt mod. Astfel, înainte de a lua decizia din 26 august 2016, nu a obținut informații relevante de la reclamant cu privire la interesele sale și nu a permis reclamantului să își pregătească apărarea în mod corespunzător. |
| --- | --- | --- |

3.

Al treilea motiv, întemeiat pe nereguli procedurale, inclusiv încălcarea normelor de procedură internă stabilite în Decizia 82, încălcarea dreptului la apărare, a dreptului de a fi ascultat, a principiului bunei administrări și a obligației de diligență

—

Pârâtul, nu numai că nu a respectat procedura prevăzută în Decizia 82, dar nici nu a ascultat efectiv punctul de vedere al reclamantului în vreun alt mod. Astfel, înainte de a lua decizia din 26 august 2016, nu a obținut informații relevante de la reclamant cu privire la interesele sale și nu a permis reclamantului să își pregătească apărarea în mod corespunzător.

---

| 24.7.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 239/49 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 239/49

---

Acțiune introdusă la 10 mai 2017 – Michela Curto/Parlamentul

(Cauza T-275/17)

(2017/C 239/62)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamantă: Michela Curto (Genova, Italia) (reprezentanți: L. Levi și C. Bernard-Glanz, avocați)

Pârât: Parlamentul European

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea deciziei atacate din 30 iunie 2016 de respingere a cererii de asistență a reclamantei și, în măsura în care este necesar, a deciziei de respingere a reclamației; |
| --- | --- |

—

anularea deciziei atacate din 30 iunie 2016 de respingere a cererii de asistență a reclamantei și, în măsura în care este necesar, a deciziei de respingere a reclamației;

| — | obligarea pârâtului la plata către reclamantă a sumei de 10 000 EUR sau a oricărei alte sume pe care Tribunalul o va considera adecvată, drept reparație pentru prejudiciul moral suferit, majorată cu dobânda legală calculată până la efectuarea plății integrale; |
| --- | --- |

—

obligarea pârâtului la plata către reclamantă a sumei de 10 000 EUR sau a oricărei alte sume pe care Tribunalul o va considera adecvată, drept reparație pentru prejudiciul moral suferit, majorată cu dobânda legală calculată până la efectuarea plății integrale;

| — | obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamanta invocă două motive.

| 1. | Primul motiv, întemeiat pe o eroare vădită de apreciere






  — | Reclamanta susține că pârâtul a săvârșit o eroare atunci când a afirmat că comportamentul în litigiu nu era abuziv și, în plus, a săvârșit o eroare atunci când a considerat că acest comportament nu a avut ca efect lezarea personalității, a demnității sau a integrității fizice sau psihice ale reclamantei. |
| --- | --- | --- |

1.

Primul motiv, întemeiat pe o eroare vădită de apreciere

—

Reclamanta susține că pârâtul a săvârșit o eroare atunci când a afirmat că comportamentul în litigiu nu era abuziv și, în plus, a săvârșit o eroare atunci când a considerat că acest comportament nu a avut ca efect lezarea personalității, a demnității sau a integrității fizice sau psihice ale reclamantei.

| 2. | Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 24 din Statutul funcționarilor și a obligației de asistență






  — | Reclamanta susține, printre altele, că pârâtul nu a examinat cererea de asistență cu seriozitate și promptitudine, astfel cum impune jurisprudența aplicabilă. |
| --- | --- | --- |

2.

Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 24 din Statutul funcționarilor și a obligației de asistență

—

Reclamanta susține, printre altele, că pârâtul nu a examinat cererea de asistență cu seriozitate și promptitudine, astfel cum impune jurisprudența aplicabilă.

---

| 24.7.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 239/50 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 239/50

---

Acțiune introdusă la 15 mai 2017 – Keolis CIF și alții/Comisia

(Cauza T-289/17)

(2017/C 239/63)

Limba de procedură: franceza

Părțile

Reclamante: Keolis CIF (Le Mesnil-Amelot, Franța), Keolis Val d’Oise (Bernes-sur-Oise, Franța), Keolis Seine Sénart (Draveil, Franța), Keolis Seine Val de Marne (Athis-Mons, Franța), Keolis Seine Esonne (Ormoy, Franța), Keolis Vélizy (Versailles, Franța), Keolis Yvelines (Versailles) și Keolis Versailles (Versailles) (reprezentanți: D. Epaud și R. Sermier, avocați)

Pârâtă: Comisia Europeană

Concluziile

Reclamantele solicită Tribunalului:

| — | cu titlu principal, anularea în parte a deciziei Comisiei Europene din 2 februarie 2017 privind schema de ajutor SA.26763 2014/C (ex 2012/NN) pusă în aplicare de Franța în favoarea întreprinderilor de transport cu autobuzul în regiunea Île-de-France, în măsura în care declară la articolul 1 că schema de ajutor a fost pusă în aplicare „în mod nelegal”, deși era vorba despre o schemă de ajutor existentă; |
| --- | --- |

—

cu titlu principal, anularea în parte a deciziei Comisiei Europene din 2 februarie 2017 privind schema de ajutor SA.26763 2014/C (ex 2012/NN) pusă în aplicare de Franța în favoarea întreprinderilor de transport cu autobuzul în regiunea Île-de-France, în măsura în care declară la articolul 1 că schema de ajutor a fost pusă în aplicare „în mod nelegal”, deși era vorba despre o schemă de ajutor existentă;

| — | cu titlu subsidiar, anularea în parte a deciziei Comisiei Europene din 2 februarie 2017 privind schema de ajutor SA.26763 2014/C (ex 2012/NN) pusă în aplicare de Franța în favoarea întreprinderilor de transport cu autobuzul în regiunea Île-de-France, în măsura în care declară la articolul 1 că schema de ajutor a fost pusă în aplicare în mod nelegal pentru perioada anterioară datei de 25 noiembrie 1998; |
| --- | --- |

—

cu titlu subsidiar, anularea în parte a deciziei Comisiei Europene din 2 februarie 2017 privind schema de ajutor SA.26763 2014/C (ex 2012/NN) pusă în aplicare de Franța în favoarea întreprinderilor de transport cu autobuzul în regiunea Île-de-France, în măsura în care declară la articolul 1 că schema de ajutor a fost pusă în aplicare în mod nelegal pentru perioada anterioară datei de 25 noiembrie 1998;

| — | obligarea Comisiei Europene la plata tuturor cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea Comisiei Europene la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamantele invocă două motive.

| 1. | Primul motiv, invocat cu titlu principal, întemeiat pe faptul că schema de ajutor regională în discuție nu ar fi fost pusă în aplicare în mod nelegal, din moment ce nu ar fi fost supusă obligației de notificare prealabilă. Astfel, schema de ajutor regională ar fi o schemă de ajutor existentă, în sensul articolului 108 alineatul (1) TFUE și al dispozițiilor articolului 1 litera (b) și ale capitolului VI din Regulamentul (UE) 2015/1589 al Consiliului din 13 iulie 2015 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 108 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (JO 2015, L 248, p. 9) (denumit în continuare „Regulamentul 2015/1589”). Potrivit normelor aplicabile schemelor de ajutor existente, punerea în aplicare a acestora nu ar fi nelegală, Comisia având doar posibilitatea de a prescrie, după caz, măsuri utile în scopul evoluării sau al dispariției acestora în viitor. |
| --- | --- |

1.

Primul motiv, invocat cu titlu principal, întemeiat pe faptul că schema de ajutor regională în discuție nu ar fi fost pusă în aplicare în mod nelegal, din moment ce nu ar fi fost supusă obligației de notificare prealabilă. Astfel, schema de ajutor regională ar fi o schemă de ajutor existentă, în sensul articolului 108 alineatul (1) TFUE și al dispozițiilor articolului 1 litera (b) și ale capitolului VI din Regulamentul (UE) 2015/1589 al Consiliului din 13 iulie 2015 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 108 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (JO 2015, L 248, p. 9) (denumit în continuare „Regulamentul 2015/1589”). Potrivit normelor aplicabile schemelor de ajutor existente, punerea în aplicare a acestora nu ar fi nelegală, Comisia având doar posibilitatea de a prescrie, după caz, măsuri utile în scopul evoluării sau al dispariției acestora în viitor.

| 2. | Al doilea motiv, invocat cu titlu subsidiar, întemeiat pe faptul că, chiar presupunând că schema de ajutor în discuție nu constituie o schemă de ajutor existentă, Comisia nu și-ar fi putut extinde examinarea cu privire la o perioadă mai mare de 10 ani înainte de 25 noiembrie 2008, data la care Comisia a adresat autorităților franceze o cerere de informații. Astfel, articolul 17 din Regulamentul 2015/1589 ar prevedea că termenul de prescripție de zece ani nu este întrerupt decât printr-o măsură adoptată de către Comisie sau, la solicitarea acesteia, de către un stat membru. Astfel, reclamantele apreciază că Comisia nu putea, așadar, să își extindă examinarea decât până la 25 noiembrie 1998. |
| --- | --- |

2.

Al doilea motiv, invocat cu titlu subsidiar, întemeiat pe faptul că, chiar presupunând că schema de ajutor în discuție nu constituie o schemă de ajutor existentă, Comisia nu și-ar fi putut extinde examinarea cu privire la o perioadă mai mare de 10 ani înainte de 25 noiembrie 2008, data la care Comisia a adresat autorităților franceze o cerere de informații. Astfel, articolul 17 din Regulamentul 2015/1589 ar prevedea că termenul de prescripție de zece ani nu este întrerupt decât printr-o măsură adoptată de către Comisie sau, la solicitarea acesteia, de către un stat membru. Astfel, reclamantele apreciază că Comisia nu putea, așadar, să își extindă examinarea decât până la 25 noiembrie 1998.

---

| 24.7.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 239/51 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 239/51

---

Acțiune introdusă la 15 mai 2017 – Buck-Chemie/EUIPO – Henkel (Reprezentarea unor rezervoare pentru WC)

(Cauza T-296/17)

(2017/C 239/64)

Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

Părțile

Reclamantă: Buck-Chemie GmbH (Herrenberg, Germania) (reprezentanți: C. Schultze, J. Ossing, R.-D. Härer, C. Weber, H. Ranzinger, C. Brockmann și C. Gehweiler, avocați)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Henkel AG & Co. KGaA (Düsseldorf, Germania)

Datele privind procedura în fața EUIPO

Titularul desenului sau modelului industrial în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

Desenul sau modelul industrial în litigiu: desenul sau modelul industrial comunitar nr. 1663618-0003

Decizia atacată: Decizia Camerei a treia de recurs a EUIPO din 8 martie 2017 în cauza R 2113/2015-3

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea deciziei atacate; |
| --- | --- |

—

anularea deciziei atacate;

| — | obligarea pârâtului și a celeilalte părți la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamant în procedura în fața Tribunalului și în fața camerei de recurs. |
| --- | --- |

—

obligarea pârâtului și a celeilalte părți la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamant în procedura în fața Tribunalului și în fața camerei de recurs.

Motivele invocate

| — | Încălcarea articolelor 62 și 63 din Regulamentul nr. 6/2002; |
| --- | --- |

—

Încălcarea articolelor 62 și 63 din Regulamentul nr. 6/2002;

| — | încălcarea articolului 25 alineatul (1) literele (a) și (b) din Regulamentul nr. 6/2002; |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 25 alineatul (1) literele (a) și (b) din Regulamentul nr. 6/2002;

| — | încălcarea articolului 3 litera (a) din Regulamentul nr. 6/2002; |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 3 litera (a) din Regulamentul nr. 6/2002;

| — | încălcarea articolului 4 alineatul (1) din Regulamentul nr. 6/2002; |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 4 alineatul (1) din Regulamentul nr. 6/2002;

| — | încălcarea articolelor 5 și 6 din Regulamentul nr. 6/2002. |
| --- | --- |

—

încălcarea articolelor 5 și 6 din Regulamentul nr. 6/2002.

---

| 24.7.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 239/51 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 239/51

---

Acțiune introdusă la 29 mai 2017 – Martinair Holland/Comisia

(Cauza T-323/17)

(2017/C 239/65)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamantă: Martinair Holland NV (Haarlemmermeer, Țările de Jos) (reprezentant: M. Smeets, avocat)

Pârâtă: Comisia Europeană

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | Anularea Deciziei C(2012) 1742 final a Comisiei din 17 martie 2017 referitoare la o procedură inițiată în temeiul articolului 101 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, al articolului 53 din Acordul privind SEE și al articolului 8 din Acordul dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind transportul aerian (Cazul AT.39258 – Transport aerian de mărfuri) în totalitate pentru încălcarea principiului interzicerii arbitrariului și a principiului egalității de tratament, potrivit primului motiv; pentru necompetență în ceea ce privește transportul aerian din aeroporturi din afara SEE spre aeroporturi din SEE, potrivit celui de al doilea motiv (cu titlu principal); |
| --- | --- |

—

Anularea Deciziei C(2012) 1742 final a Comisiei din 17 martie 2017 referitoare la o procedură inițiată în temeiul articolului 101 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, al articolului 53 din Acordul privind SEE și al articolului 8 din Acordul dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind transportul aerian (Cazul AT.39258 – Transport aerian de mărfuri) în totalitate pentru încălcarea principiului interzicerii arbitrariului și a principiului egalității de tratament, potrivit primului motiv; pentru necompetență în ceea ce privește transportul aerian din aeroporturi din afara SEE spre aeroporturi din SEE, potrivit celui de al doilea motiv (cu titlu principal);

| — | anularea articolului 1 alineatul (2) litera (d) și a articolului 1 alineatul (3) litera (d) din decizia atacată, în măsura în care în aceste dispoziții se constată că reclamanta a comis o încălcare în ceea ce privește transportul aerian din aeroporturi din afara SEE spre aeroporturi din SEE, potrivit celui de al doilea motiv (în subsidiar); și |
| --- | --- |

—

anularea articolului 1 alineatul (2) litera (d) și a articolului 1 alineatul (3) litera (d) din decizia atacată, în măsura în care în aceste dispoziții se constată că reclamanta a comis o încălcare în ceea ce privește transportul aerian din aeroporturi din afara SEE spre aeroporturi din SEE, potrivit celui de al doilea motiv (în subsidiar); și

| — | anularea articolului 1 și a articolului 1 alineatul (1) litera (d), a articolului 1 alineatul (2) litera (d), a articolului 1 alineatul (3) litera (d) și a articolului 1 alineatul (4) litera (d) din decizia atacată, în măsura în care în aceste dispoziții se constată că încălcarea unică și continuă includea lipsa plății unui comision pe suprataxe, potrivit celui de al treilea motiv; și |
| --- | --- |

—

anularea articolului 1 și a articolului 1 alineatul (1) litera (d), a articolului 1 alineatul (2) litera (d), a articolului 1 alineatul (3) litera (d) și a articolului 1 alineatul (4) litera (d) din decizia atacată, în măsura în care în aceste dispoziții se constată că încălcarea unică și continuă includea lipsa plății unui comision pe suprataxe, potrivit celui de al treilea motiv; și

| — | obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată efectuate în aceste proceduri în eventualitatea în care Tribunalul anulează în tot sau în parte decizia atacată. |
| --- | --- |

—

obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată efectuate în aceste proceduri în eventualitatea în care Tribunalul anulează în tot sau în parte decizia atacată.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive.

| 1. | Primul motiv întemeiat pe o încălcare a principiului interzicerii arbitrariului și a principiului egalității de tratament






  — | Reclamanta susține că decizia atacată încalcă principiul interzicerii arbitrariului prin excluderea din dispozitivul deciziei atacate a unor întreprinderi care, potrivit motivării acesteia, au participat la același comportament ca destinatarii deciziei atacate; |
| --- | --- | --- |

1.

Primul motiv întemeiat pe o încălcare a principiului interzicerii arbitrariului și a principiului egalității de tratament

—

Reclamanta susține că decizia atacată încalcă principiul interzicerii arbitrariului prin excluderea din dispozitivul deciziei atacate a unor întreprinderi care, potrivit motivării acesteia, au participat la același comportament ca destinatarii deciziei atacate;

| — | Reclamanta susține de asemenea că decizia atacată încalcă principiul egalității de tratament prin sancționarea reclamantei pentru o încălcare și prin aplicarea unei amenzi reclamantei, și atrăgând răspunderea civilă a acesteia, în timp ce unele întreprinderi care, potrivit motivării deciziei, au participat la același comportament ca destinatarii deciziei atacate, sunt excluse din dispozitiv. |
| --- | --- |

—

Reclamanta susține de asemenea că decizia atacată încalcă principiul egalității de tratament prin sancționarea reclamantei pentru o încălcare și prin aplicarea unei amenzi reclamantei, și atrăgând răspunderea civilă a acesteia, în timp ce unele întreprinderi care, potrivit motivării deciziei, au participat la același comportament ca destinatarii deciziei atacate, sunt excluse din dispozitiv.

| 2. | Al doilea motiv întemeiat pe necompetența în ceea ce privește transportul aerian de mărfuri de pe aeroporturi din afara SEE spre aeroporturi din SEE.






  — | Reclamanta susține că decizia atacată este în mod eronat întemeiată pe prezumția potrivit căreia încălcarea unică și continuă privind transportul aerian de pe aeroporturi din afara SEE spre aeroporturi din SEE a fost pusă în aplicare în SEE. |
| --- | --- | --- |

2.

Al doilea motiv întemeiat pe necompetența în ceea ce privește transportul aerian de mărfuri de pe aeroporturi din afara SEE spre aeroporturi din SEE.

—

Reclamanta susține că decizia atacată este în mod eronat întemeiată pe prezumția potrivit căreia încălcarea unică și continuă privind transportul aerian de pe aeroporturi din afara SEE spre aeroporturi din SEE a fost pusă în aplicare în SEE.

| — | Reclamanta susține de asemenea că decizia atacată este în mod eronat întemeiată pe prezumția potrivit căreia încălcarea unică și continuă privind transportul aerian de pe aeroporturi din afara SEE spre aeroporturi din SEE a avut un efect substanțial, imediat și previzibil asupra concurenței din SEE. |
| --- | --- |

—

Reclamanta susține de asemenea că decizia atacată este în mod eronat întemeiată pe prezumția potrivit căreia încălcarea unică și continuă privind transportul aerian de pe aeroporturi din afara SEE spre aeroporturi din SEE a avut un efect substanțial, imediat și previzibil asupra concurenței din SEE.

| 3. | Al treilea motiv întemeiat pe nerespectarea obligației de motivare și pe o eroare vădită de apreciere atunci când s-a constatat că lipsa plății unor comisioane pe suprataxe constituie un element distinct al încălcării






  — | Potrivit reclamantei, cele două prezumții pe care este întemeiată decizia atacată pentru a considera lipsa plății unor comisioane pe suprataxe un element distinct al încălcării, sunt contradictorii din perspectiva contextului economic și normativ al industriei în cauză. |
| --- | --- | --- |

3.

Al treilea motiv întemeiat pe nerespectarea obligației de motivare și pe o eroare vădită de apreciere atunci când s-a constatat că lipsa plății unor comisioane pe suprataxe constituie un element distinct al încălcării

—

Potrivit reclamantei, cele două prezumții pe care este întemeiată decizia atacată pentru a considera lipsa plății unor comisioane pe suprataxe un element distinct al încălcării, sunt contradictorii din perspectiva contextului economic și normativ al industriei în cauză.

| — | Reclamanta susține de asemenea că lipsa plății unor comisioane pe suprataxe nu poate fi separată de practicile cu privire la suprataxa pe carburant și la suprataxa pentru securitate, și nu constituie un element separat al încălcării. |
| --- | --- |

—

Reclamanta susține de asemenea că lipsa plății unor comisioane pe suprataxe nu poate fi separată de practicile cu privire la suprataxa pe carburant și la suprataxa pentru securitate, și nu constituie un element separat al încălcării.

---

| 24.7.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 239/53 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 239/53

---

Acțiune introdusă la 29 mai 2017 – SAS Cargo Group și alții/Comisia

(Cauza T-324/17)

(2017/C 239/66)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamante: SAS Cargo Group A/S (Kastrup, Danemarca), Scandinavian Airlines System Denmark-Norway-Sweden (Stockholm, Suedia), SAS AB (Stockholm) (reprezentanți: B. Creve, M. Kofmann și G. Forwood, avocați, și J. Killick, barrister)

Pârâtă: Comisia Europeană

Concluziile

Reclamantele solicită Tribunalului:

| — | anularea Deciziei C(2017) 1742 final a Comisiei din 17 martie 2017 referitoare la o procedură inițiată în temeiul articolului 101 TFUE, al articolului 53 din Acordul privind SEE și al articolului 8 din Acordul dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind transportul aerian (Cazul AT.39258 – Transport aerian de mărfuri), în tot sau în parte; |
| --- | --- |

—

anularea Deciziei C(2017) 1742 final a Comisiei din 17 martie 2017 referitoare la o procedură inițiată în temeiul articolului 101 TFUE, al articolului 53 din Acordul privind SEE și al articolului 8 din Acordul dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind transportul aerian (Cazul AT.39258 – Transport aerian de mărfuri), în tot sau în parte;

| — | în subsidiar, reducerea cuantumului amenzii aplicate reclamantelor; |
| --- | --- |

—

în subsidiar, reducerea cuantumului amenzii aplicate reclamantelor;

| — | luarea măsurilor de organizare a procedurii sau a măsurilor de cercetare judecătorească necesare sau orice alte măsuri pe care Tribunalul le-ar considera necesare și |
| --- | --- |

—

luarea măsurilor de organizare a procedurii sau a măsurilor de cercetare judecătorească necesare sau orice alte măsuri pe care Tribunalul le-ar considera necesare și

| — | obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamantele invocă cinci motive.

| 1. | Primul motiv este întemeiat pe încălcarea dreptului la apărare al reclamantelor și a principiului egalității armelor, întrucât Comisia le-a refuzat accesul la elementele de probă pertinente, în acuzare și în apărare, inclusiv la elementele de probă pe care Comisia le-a primit după notificarea comunicării privind obiecțiunile. |
| --- | --- |

1.

Primul motiv este întemeiat pe încălcarea dreptului la apărare al reclamantelor și a principiului egalității armelor, întrucât Comisia le-a refuzat accesul la elementele de probă pertinente, în acuzare și în apărare, inclusiv la elementele de probă pe care Comisia le-a primit după notificarea comunicării privind obiecțiunile.

| 2. | Al doilea motiv este întemeiat pe o lipsă de competență în ceea ce privește aplicarea articolului 101 TFUE și a articolului 53 din Acordul privind SEE în cazul serviciilor de transport aerian de mărfuri care intră în SEE, precum și al rutelor între Elveția și cele trei state din afara UE/SEE. |
| --- | --- |

2.

Al doilea motiv este întemeiat pe o lipsă de competență în ceea ce privește aplicarea articolului 101 TFUE și a articolului 53 din Acordul privind SEE în cazul serviciilor de transport aerian de mărfuri care intră în SEE, precum și al rutelor între Elveția și cele trei state din afara UE/SEE.

| 3. | Al treilea motiv este întemeiat pe eroarea pe care Comisia a săvârșit-o atunci când a apreciat elementele de probă și când a concluzionat că acestea dovedesc participarea reclamantelor la săvârșirea încălcării unice internaționale, în formă continuă, constatată în decizia atacată, sau că reclamantele ar fi avut cunoștință despre aceasta. |
| --- | --- |

3.

Al treilea motiv este întemeiat pe eroarea pe care Comisia a săvârșit-o atunci când a apreciat elementele de probă și când a concluzionat că acestea dovedesc participarea reclamantelor la săvârșirea încălcării unice internaționale, în formă continuă, constatată în decizia atacată, sau că reclamantele ar fi avut cunoștință despre aceasta.

| 4. | Al patrulea motiv este întemeiat pe o încălcare a articolului 266 TFUE, a articolului 17 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și a articolului 296 alineatul (2) TFUE, în măsura în care decizia atacată este lipsită de coerență internă, în special în ceea ce privește stabilirea răspunderii pentru pretinsa încălcare. |
| --- | --- |

4.

Al patrulea motiv este întemeiat pe o încălcare a articolului 266 TFUE, a articolului 17 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și a articolului 296 alineatul (2) TFUE, în măsura în care decizia atacată este lipsită de coerență internă, în special în ceea ce privește stabilirea răspunderii pentru pretinsa încălcare.

| 5. | Al cincilea motiv este întemeiat pe faptul că, în mod neîntemeiat, Comisia a aplicat o amendă reclamantelor, deoarece acestea nu pot fi trase la răspundere pentru pretinsa încălcare, și pe faptul că, în orice caz, Comisia a săvârșit o eroare atunci când a calculat amenda în raport cu valoarea vânzărilor, cu factorul de gravitate referitor la situația specială în care se află SAS Cargo, cu durata, cu sporul pentru recidivă și cu diversele circumstanțe atenuante. În consecință, amenda ar trebui anulată sau, în subsidiar, redusă în mod semnificativ. |
| --- | --- |

5.

Al cincilea motiv este întemeiat pe faptul că, în mod neîntemeiat, Comisia a aplicat o amendă reclamantelor, deoarece acestea nu pot fi trase la răspundere pentru pretinsa încălcare, și pe faptul că, în orice caz, Comisia a săvârșit o eroare atunci când a calculat amenda în raport cu valoarea vânzărilor, cu factorul de gravitate referitor la situația specială în care se află SAS Cargo, cu durata, cu sporul pentru recidivă și cu diversele circumstanțe atenuante. În consecință, amenda ar trebui anulată sau, în subsidiar, redusă în mod semnificativ.

---

| 24.7.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 239/53 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 239/53

---

Acțiune introdusă la 29 mai 2017 – Koninklijke Luchtvaart Maatschappij/Comisia

(Cauza T-325/17)

(2017/C 239/67)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamantă: Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV (Amstelveen, Țările de Jos) (reprezentant: M. Smeets, avocat)

Pârâtă: Comisia Europeană

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | Anularea Deciziei C(2012) 1742 final a Comisiei din 17 martie 2017 referitoare la o procedură inițiată în temeiul articolului 101 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, al articolului 53 din Acordul privind SEE și al articolului 8 din Acordul dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind transportul aerian (Cazul AT.39258 – Transport aerian de mărfuri) în totalitate pentru încălcarea principiului interzicerii arbitrariului și a principiului egalității de tratament, potrivit primului motiv; pentru necompetență în ceea ce privește transportul aerian din aeroporturi din afara SEE spre aeroporturi din SEE, potrivit celui de al doilea motiv (cu titlu principal); pentru încălcarea articolului 49 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, a articolului 101 TFUE, a articolului 53 din Acordul privind SEE și a articolului 8 din Acordul dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind transportul aerian și a Orientărilor privind calcularea amenzilor (1), potrivit celui de al patrulea motiv (cu titlu principal); sau |
| --- | --- |

—

Anularea Deciziei C(2012) 1742 final a Comisiei din 17 martie 2017 referitoare la o procedură inițiată în temeiul articolului 101 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, al articolului 53 din Acordul privind SEE și al articolului 8 din Acordul dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind transportul aerian (Cazul AT.39258 – Transport aerian de mărfuri) în totalitate pentru încălcarea principiului interzicerii arbitrariului și a principiului egalității de tratament, potrivit primului motiv; pentru necompetență în ceea ce privește transportul aerian din aeroporturi din afara SEE spre aeroporturi din SEE, potrivit celui de al doilea motiv (cu titlu principal); pentru încălcarea articolului 49 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, a articolului 101 TFUE, a articolului 53 din Acordul privind SEE și a articolului 8 din Acordul dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind transportul aerian și a Orientărilor privind calcularea amenzilor (1), potrivit celui de al patrulea motiv (cu titlu principal); sau

| — | anularea articolului 1 alineatul (2) litera (d) și a articolului 1 alineatul (3) litera (d) din decizia atacată, în măsura în care în aceste dispoziții se constată că reclamanta a comis o încălcare în ceea ce privește transportul aerian din aeroporturi din afara SEE spre aeroporturi din SEE, potrivit celui de al doilea motiv (în subsidiar); și |
| --- | --- |

—

anularea articolului 1 alineatul (2) litera (d) și a articolului 1 alineatul (3) litera (d) din decizia atacată, în măsura în care în aceste dispoziții se constată că reclamanta a comis o încălcare în ceea ce privește transportul aerian din aeroporturi din afara SEE spre aeroporturi din SEE, potrivit celui de al doilea motiv (în subsidiar); și

| — | anularea articolului 1 și a articolului 1 alineatul (1) litera (d), a articolului 1 alineatul (2) litera (d), a articolului 1 alineatul (3) litera (d) și a articolului 1 alineatul (4) litera (d) din decizia atacată, în măsura în care în aceste dispoziții se constată că încălcarea unică și continuă includea lipsa plății unui comision pe suprataxe, potrivit celui de al treilea motiv; și |
| --- | --- |

—

anularea articolului 1 și a articolului 1 alineatul (1) litera (d), a articolului 1 alineatul (2) litera (d), a articolului 1 alineatul (3) litera (d) și a articolului 1 alineatul (4) litera (d) din decizia atacată, în măsura în care în aceste dispoziții se constată că încălcarea unică și continuă includea lipsa plății unui comision pe suprataxe, potrivit celui de al treilea motiv; și

| — | alternativ, în eventualitatea în care Tribunalul nu anulează în totalitate decizia atacată potrivit primului, celui de al doilea și celui de al patrulea motiv, reducerea amenzii aplicate reclamantei prin articolul 3 literele (c) și (d) din decizia atacată, exercitând astfel competența sa de fond, potrivit primului, celui de al doilea, celui de al treilea și celui de al patrulea motiv; și în final |
| --- | --- |

—

alternativ, în eventualitatea în care Tribunalul nu anulează în totalitate decizia atacată potrivit primului, celui de al doilea și celui de al patrulea motiv, reducerea amenzii aplicate reclamantei prin articolul 3 literele (c) și (d) din decizia atacată, exercitând astfel competența sa de fond, potrivit primului, celui de al doilea, celui de al treilea și celui de al patrulea motiv; și în final

| — | obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată efectuate în aceste proceduri în eventualitatea în care Tribunalul anulează în tot sau în parte decizia atacată sau reduce amenda. |
| --- | --- |

—

obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată efectuate în aceste proceduri în eventualitatea în care Tribunalul anulează în tot sau în parte decizia atacată sau reduce amenda.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive.

| 1. | Primul motiv întemeiat pe o încălcare a principiului interzicerii arbitrariului și a principiului egalității de tratament






  — | Reclamanta susține că decizia atacată încalcă principiul interzicerii arbitrariului prin excluderea din dispozitivul deciziei atacate a unor întreprinderi care, potrivit motivării acesteia, au participat la același comportament ca destinatarii deciziei atacate; |
| --- | --- | --- |

1.

Primul motiv întemeiat pe o încălcare a principiului interzicerii arbitrariului și a principiului egalității de tratament

—

Reclamanta susține că decizia atacată încalcă principiul interzicerii arbitrariului prin excluderea din dispozitivul deciziei atacate a unor întreprinderi care, potrivit motivării acesteia, au participat la același comportament ca destinatarii deciziei atacate;

| — | Reclamanta susține de asemenea că decizia atacată încalcă principiul egalității de tratament prin sancționarea reclamantei pentru o încălcare și prin aplicarea unei amenzi reclamantei, și atrăgând răspunderea civilă a acesteia, în timp ce unele întreprinderi care, potrivit motivării deciziei, au participat la același comportament ca destinatarii deciziei atacate, sunt excluse din dispozitiv. |
| --- | --- |

—

Reclamanta susține de asemenea că decizia atacată încalcă principiul egalității de tratament prin sancționarea reclamantei pentru o încălcare și prin aplicarea unei amenzi reclamantei, și atrăgând răspunderea civilă a acesteia, în timp ce unele întreprinderi care, potrivit motivării deciziei, au participat la același comportament ca destinatarii deciziei atacate, sunt excluse din dispozitiv.

| 2. | Al doilea motiv întemeiat pe necompetența în ceea ce privește transportul aerian de mărfuri de pe aeroporturi din afara SEE spre aeroporturi din SEE.






  — | Reclamanta susține că decizia atacată este în mod eronat întemeiată pe prezumția potrivit căreia încălcarea unică și continuă privind transportul aerian de pe aeroporturi din afara SEE spre aeroporturi din SEE a fost pusă în aplicare în SEE. |
| --- | --- | --- |

2.

Al doilea motiv întemeiat pe necompetența în ceea ce privește transportul aerian de mărfuri de pe aeroporturi din afara SEE spre aeroporturi din SEE.

—

Reclamanta susține că decizia atacată este în mod eronat întemeiată pe prezumția potrivit căreia încălcarea unică și continuă privind transportul aerian de pe aeroporturi din afara SEE spre aeroporturi din SEE a fost pusă în aplicare în SEE.

| — | Reclamanta susține de asemenea că decizia atacată este în mod eronat întemeiată pe prezumția potrivit căreia încălcarea unică și continuă privind transportul aerian de pe aeroporturi din afara SEE spre aeroporturi din SEE a avut un efect substanțial, imediat și previzibil asupra concurenței din SEE. |
| --- | --- |

—

Reclamanta susține de asemenea că decizia atacată este în mod eronat întemeiată pe prezumția potrivit căreia încălcarea unică și continuă privind transportul aerian de pe aeroporturi din afara SEE spre aeroporturi din SEE a avut un efect substanțial, imediat și previzibil asupra concurenței din SEE.

| 3. | Al treilea motiv întemeiat pe nerespectarea obligației de motivare și pe o eroare vădită de apreciere atunci când s-a constatat că lipsa plății unor comisioane pe suprataxe constituie un element distinct al încălcării.






  — | Potrivit reclamantei, cele două prezumții pe care este întemeiată decizia atacată pentru a considera lipsa plății unor comisioane pe suprataxe un element distinct al încălcării, sunt contradictorii din perspectiva contextului economic și normativ al industriei în cauză. |
| --- | --- | --- |

3.

Al treilea motiv întemeiat pe nerespectarea obligației de motivare și pe o eroare vădită de apreciere atunci când s-a constatat că lipsa plății unor comisioane pe suprataxe constituie un element distinct al încălcării.

—

Potrivit reclamantei, cele două prezumții pe care este întemeiată decizia atacată pentru a considera lipsa plății unor comisioane pe suprataxe un element distinct al încălcării, sunt contradictorii din perspectiva contextului economic și normativ al industriei în cauză.

| — | Reclamanta susține de asemenea că lipsa plății unor comisioane pe suprataxe nu poate fi separată de practicile cu privire la suprataxa pe carburant și la suprataxa pentru securitate, și nu constituie un element separat al încălcării. |
| --- | --- |

—

Reclamanta susține de asemenea că lipsa plății unor comisioane pe suprataxe nu poate fi separată de practicile cu privire la suprataxa pe carburant și la suprataxa pentru securitate, și nu constituie un element separat al încălcării.

| 4. | Al patrulea motiv întemeiat pe faptul că amenda ar încălca principiul legalității și al proporționalității amenzilor din perspectiva articolului 49 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, al articolului 101 TFUE și al Orientărilor privind calcularea amenzilor, și că ar fi evident eronată.






  — | Reclamanta susține că valoarea vânzărilor KLM Cargo la care se referă încălcarea este valoarea suprataxei pe carburant și a suprataxei pentru securitate, iar nu cifra de afaceri totală a KLM Cargo. |
| --- | --- | --- |

4.

Al patrulea motiv întemeiat pe faptul că amenda ar încălca principiul legalității și al proporționalității amenzilor din perspectiva articolului 49 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, al articolului 101 TFUE și al Orientărilor privind calcularea amenzilor, și că ar fi evident eronată.

—

Reclamanta susține că valoarea vânzărilor KLM Cargo la care se referă încălcarea este valoarea suprataxei pe carburant și a suprataxei pentru securitate, iar nu cifra de afaceri totală a KLM Cargo.

| — | Valoarea vânzărilor KLM Cargo pe care s-a întemeiat cuantumul de bază al amenzii ar trebui să nu includă vânzările KLM Cargo în afara SEE. |
| --- | --- |

—

Valoarea vânzărilor KLM Cargo pe care s-a întemeiat cuantumul de bază al amenzii ar trebui să nu includă vânzările KLM Cargo în afara SEE.

| — | Reducerea cu 15 % a amenzii pentru motivul intervenției guvernamentale nu corespunde nivelului intervenției guvernamentale în perioada încălcării. |
| --- | --- |

—

Reducerea cu 15 % a amenzii pentru motivul intervenției guvernamentale nu corespunde nivelului intervenției guvernamentale în perioada încălcării.

---

(1)  Orientări privind calcularea amenzilor aplicate în temeiul articolului 23 alineatul (2) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 (JO C 210, p. 2, Ediție specială, 08/vol. 4, p. 264).

---

| 24.7.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 239/55 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 239/55

---

Acțiune introdusă la 29 mai 2017 – Air Canada/Comisia

(Cauza T-326/17)

(2017/C 239/68)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamantă: Air Canada (Saint-Laurent, Quebec, Canada) (reprezentanți: T. Soames, G. Bakker și I.-Z. Prodromou-Stamoudi, avocați, și J. Joshua, barrister)

Pârâtă: Comisia Europeană

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea Deciziei C (2017) 1742 final a Comisiei din 17 martie 2017 referitoare la o procedură de aplicare a articolului 101 TFUE, a articolului 53 din Acordul privind SEE și a articolului 8 din Acordul dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind transportul aerian (cazul AT.39258 – Transport aerian de mărfuri), în tot sau în parte, în măsura în care o privește; |
| --- | --- |

—

anularea Deciziei C (2017) 1742 final a Comisiei din 17 martie 2017 referitoare la o procedură de aplicare a articolului 101 TFUE, a articolului 53 din Acordul privind SEE și a articolului 8 din Acordul dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind transportul aerian (cazul AT.39258 – Transport aerian de mărfuri), în tot sau în parte, în măsura în care o privește;

| — | anularea sau, cu titlu subsidiar, reducerea substanțială a cuantumului amenzii; |
| --- | --- |

—

anularea sau, cu titlu subsidiar, reducerea substanțială a cuantumului amenzii;

| — | obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamanta invocă șase motive.

| 1. | Primul motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului la apărare, pe încălcarea dreptului de a fi ascultat și pe încălcarea unor norme fundamentale de procedură.
  Potrivit reclamantei, Comisia nu notifică în cadrul comunicării obiecțiilor sale teoria care stă la baza întregii cauze, astfel cum este prezentată pentru prima dată în decizia atacată, ceea ce a împiedicat-o pe reclamantă să se apere împotriva acuzațiilor aduse. Aceste motive sunt suficiente pentru a anula decizia atacată în totalitate. |
| --- | --- |

1.

Primul motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului la apărare, pe încălcarea dreptului de a fi ascultat și pe încălcarea unor norme fundamentale de procedură.

Potrivit reclamantei, Comisia nu notifică în cadrul comunicării obiecțiilor sale teoria care stă la baza întregii cauze, astfel cum este prezentată pentru prima dată în decizia atacată, ceea ce a împiedicat-o pe reclamantă să se apere împotriva acuzațiilor aduse. Aceste motive sunt suficiente pentru a anula decizia atacată în totalitate.

| 2. | Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului la apărare, pe lipsa motivării și pe încălcarea unor norme fundamentale de procedură.
  Potrivit reclamantei, Comisia i-a încălcat acesteia dreptul la apărare i) prin faptul că nu a formulat un raționament adecvat, chiar niciun raționament, care să susțină constatarea existenței unei încălcări unice și continue pe toate rutele; ii) prin faptul că nu a definit natura și sfera încălcării (încălcărilor) pretinse la nivelul cerut de lege și iii) prin faptul că nu a corectat contradicția inerentă care există între o încălcare unică și continuă și patru încălcări separate care au condus la anularea Deciziei C (2010) 7694 final a Comisiei din 9 noiembrie 2010. Aceste motive sunt suficiente pentru a anula decizia atacată în totalitate. |
| --- | --- |

2.

Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului la apărare, pe lipsa motivării și pe încălcarea unor norme fundamentale de procedură.

Potrivit reclamantei, Comisia i-a încălcat acesteia dreptul la apărare i) prin faptul că nu a formulat un raționament adecvat, chiar niciun raționament, care să susțină constatarea existenței unei încălcări unice și continue pe toate rutele; ii) prin faptul că nu a definit natura și sfera încălcării (încălcărilor) pretinse la nivelul cerut de lege și iii) prin faptul că nu a corectat contradicția inerentă care există între o încălcare unică și continuă și patru încălcări separate care au condus la anularea Deciziei C (2010) 7694 final a Comisiei din 9 noiembrie 2010. Aceste motive sunt suficiente pentru a anula decizia atacată în totalitate.

| 3. | Al treilea motiv, întemeiat pe o eroare vădită de apreciere și pe o eroare de drept vădită privind imposibilitatea transportatorilor din afara UE/SEE de a opera pe rute intraeuropene.
  Reclamanta arată că Comisia i) a constatat în mod eronat, la articolul 1 alineatele (1) și (4) din decizia atacată, că aceasta a participat la una sau la mai multe încălcări pe rute din interiorul SEE și între aeroporturi situate în Uniune și aeroporturi situate în Elveția în care nu avea dreptul legal să furnizeze servicii de transport aerian; ii) a omis sau a înțeles greșit regimurile juridice internațional și al Uniunii care reglementează drepturile de trafic aerian și iii) a aplicat în mod eronat jurisprudența relevantă atunci când a constatat că nu exista vreun „obstacol insurmontabil” care să o împiedice pe reclamantă să își furnizeze serviciile pe rute intraeuropene și, prin urmare, în mod eronat a calificat-o pe aceasta drept concurent potențial pe aceste rute. Potrivit reclamantei, aceste erori vădite de apreciere și aceste erori de drept vădite, luate individual sau împreună, constituie motive suficiente pentru anularea deciziei atacate în totalitate sau, cu titlu subsidiar, a articolului 1 alineatele (1) și (4) din această decizie. |
| --- | --- |

3.

Al treilea motiv, întemeiat pe o eroare vădită de apreciere și pe o eroare de drept vădită privind imposibilitatea transportatorilor din afara UE/SEE de a opera pe rute intraeuropene.

Reclamanta arată că Comisia i) a constatat în mod eronat, la articolul 1 alineatele (1) și (4) din decizia atacată, că aceasta a participat la una sau la mai multe încălcări pe rute din interiorul SEE și între aeroporturi situate în Uniune și aeroporturi situate în Elveția în care nu avea dreptul legal să furnizeze servicii de transport aerian; ii) a omis sau a înțeles greșit regimurile juridice internațional și al Uniunii care reglementează drepturile de trafic aerian și iii) a aplicat în mod eronat jurisprudența relevantă atunci când a constatat că nu exista vreun „obstacol insurmontabil” care să o împiedice pe reclamantă să își furnizeze serviciile pe rute intraeuropene și, prin urmare, în mod eronat a calificat-o pe aceasta drept concurent potențial pe aceste rute. Potrivit reclamantei, aceste erori vădite de apreciere și aceste erori de drept vădite, luate individual sau împreună, constituie motive suficiente pentru anularea deciziei atacate în totalitate sau, cu titlu subsidiar, a articolului 1 alineatele (1) și (4) din această decizie.

| 4. | Al patrulea motiv, întemeiat pe o eroare vădită de drept și de fapt în materie de competență.
  Reclamanta arată că decizia atacată este viciată de erori vădite de drept și de fapt care constau în aceea că Comisia i) s-a întemeiat în mod eronat pe comportamente perfect legale pe rutele cu țări terțe pentru a dovedi sau stabili o încălcare pe rute intraeuropene care nu poate fi săvârșită (motiv suficient pentru a anula decizia atacată în totalitate) și ii) și-a revendicat în mod eronat competența asupra unei pretinse coluziuni privind traficul „de intrare” pe rute cu țări terțe [motiv de anulare a deciziei atacate în totalitate sau, cu titlu subsidiar, a articolului 1 alineatele (2) și (3)]. |
| --- | --- |

4.

Al patrulea motiv, întemeiat pe o eroare vădită de drept și de fapt în materie de competență.

Reclamanta arată că decizia atacată este viciată de erori vădite de drept și de fapt care constau în aceea că Comisia i) s-a întemeiat în mod eronat pe comportamente perfect legale pe rutele cu țări terțe pentru a dovedi sau stabili o încălcare pe rute intraeuropene care nu poate fi săvârșită (motiv suficient pentru a anula decizia atacată în totalitate) și ii) și-a revendicat în mod eronat competența asupra unei pretinse coluziuni privind traficul „de intrare” pe rute cu țări terțe [motiv de anulare a deciziei atacate în totalitate sau, cu titlu subsidiar, a articolului 1 alineatele (2) și (3)].

| 5. | Al cincilea motiv, întemeiat pe o eroare vădită de apreciere a elementelor de probă invocate împotriva reclamantei.
  Potrivit reclamantei, Comisia i) nu a aplicat corect reglementarea referitoare la elementele de probă privind existența unei încălcări unice și continue; ii) nu a întrunit un ansamblu de dovezi fiabile și nu a dovedit corespunzător cerințelor legale faptele care îi sunt reproșate și iii) a refuzat în mod eronat să accepte retragerea de către reclamantă a cererii sale de clemență neavenite și nu a examinat efectul acestei retrageri asupra elementelor de probă invocate împotriva sa. Aceste motive sunt suficiente pentru a anula decizia atacată în totalitate. |
| --- | --- |

5.

Al cincilea motiv, întemeiat pe o eroare vădită de apreciere a elementelor de probă invocate împotriva reclamantei.

Potrivit reclamantei, Comisia i) nu a aplicat corect reglementarea referitoare la elementele de probă privind existența unei încălcări unice și continue; ii) nu a întrunit un ansamblu de dovezi fiabile și nu a dovedit corespunzător cerințelor legale faptele care îi sunt reproșate și iii) a refuzat în mod eronat să accepte retragerea de către reclamantă a cererii sale de clemență neavenite și nu a examinat efectul acestei retrageri asupra elementelor de probă invocate împotriva sa. Aceste motive sunt suficiente pentru a anula decizia atacată în totalitate.

| 6. | Al șaselea motiv: conform primului, celui de al doilea, celui de al treilea, celui de al patrulea și celui de al cincilea motiv, reclamanta solicită Tribunalului anularea amenzii aplicate la articolul 3 sau, cu titlu subsidiar, reducerea substanțială a cuantumului acesteia potrivit competenței sale de fond prevăzute la articolul 261 TFUE, la articolul 31 din Regulamentul nr. 1/2003 și în jurisprudență. |
| --- | --- |

6.

Al șaselea motiv: conform primului, celui de al doilea, celui de al treilea, celui de al patrulea și celui de al cincilea motiv, reclamanta solicită Tribunalului anularea amenzii aplicate la articolul 3 sau, cu titlu subsidiar, reducerea substanțială a cuantumului acesteia potrivit competenței sale de fond prevăzute la articolul 261 TFUE, la articolul 31 din Regulamentul nr. 1/2003 și în jurisprudență.

---

| 24.7.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 239/56 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 239/56

---

Acțiune introdusă la 26 mai 2017 – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi/EUIPO – M. J. Dairies (BBQLOUMI)

(Cauza T-328/17)

(2017/C 239/69)

Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

Părțile

Reclamantă: Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi (Nicosia, Cipru) (reprezentanți: S. Malynicz, QC și V. Marsland, solicitor)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: M. J. Dairies EOOD (Sofia, Bulgaria)

Datele privind procedura în fața EUIPO

Solicitantul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă care cuprinde elementul verbal „BBQLOUMI” – marca Uniunii Europene nr. 13 069 034

Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 16 martie 2017 în cauza R 497/2016-4

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea deciziei atacate; |
| --- | --- |

—

anularea deciziei atacate;

| — | obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

Motivul invocat

| — | încălcarea articolului 8 alineatul (1) din Regulamentul nr. 207/2009. |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 8 alineatul (1) din Regulamentul nr. 207/2009.

---

| 24.7.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 239/57 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 239/57

---

Acțiune introdusă la 31 mai 2017 – Cargolux Airlines/Comisia

(Cauza T-334/17)

(2017/C 239/70)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamantă: Cargolux Airlines International SA (Sandweiler, Luxemburg) (reprezentanți: G. Goeteyn, solicitor, E. Aliende Rodríguez, avocat, și C. Rawnsley, barrister)

Pârâtă: Comisia Europeană

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | în cazul în care Curtea admite primul, al doilea, al treilea sau al patrulea motiv, anularea în totalitate a articolului 1 alineatele (1)-(4) din Decizia C(2017) 1742 final a Comisiei din 17 martie 2017 privind o procedură de aplicare a articolului 101 TFUE, a articolului 53 din Acordul privind SEE și a articolului 8 din Acordul dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind transportul aerian (AT.39258 – Transport aerian de mărfuri) în măsura în care se referă la Cargolux; |
| --- | --- |

—

în cazul în care Curtea admite primul, al doilea, al treilea sau al patrulea motiv, anularea în totalitate a articolului 1 alineatele (1)-(4) din Decizia C(2017) 1742 final a Comisiei din 17 martie 2017 privind o procedură de aplicare a articolului 101 TFUE, a articolului 53 din Acordul privind SEE și a articolului 8 din Acordul dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind transportul aerian (AT.39258 – Transport aerian de mărfuri) în măsura în care se referă la Cargolux;

| — | în cazul în care Curtea admite al cincilea motiv,






  — | anularea în totalitate a articolului 1 alineatul (1), sau dacă articolul 1 alineatul (1) nu este anulat în totalitate, anularea articolului 1 alineatul (1): (i) în măsura în care se referă la suprataxa pentru siguranță și la plata unui comision; (ii) în măsura în care se referă la perioada 22 ianuarie 2001-sfârșitul anului 2002 și (iii) în măsura în care constată orice participare la un comportament care constituie o înțelegere în sensul obișnuit al acestui termen anterior datei de 10 iunie 2005, cel mai devreme; |
| --- | --- | --- |

—

în cazul în care Curtea admite al cincilea motiv,

—

anularea în totalitate a articolului 1 alineatul (1), sau dacă articolul 1 alineatul (1) nu este anulat în totalitate, anularea articolului 1 alineatul (1): (i) în măsura în care se referă la suprataxa pentru siguranță și la plata unui comision; (ii) în măsura în care se referă la perioada 22 ianuarie 2001-sfârșitul anului 2002 și (iii) în măsura în care constată orice participare la un comportament care constituie o înțelegere în sensul obișnuit al acestui termen anterior datei de 10 iunie 2005, cel mai devreme;

| — | anularea în totalitate a articolului 1 alineatul (2), sau dacă articolul 1 alineatul (2) nu este anulat în totalitate, anularea articolului 1 alineatul (2): (i) în măsura în care se referă la suprataxa pentru siguranță și la plata unui comision; (ii) în măsura în care constată orice participare la un comportament care constituie o înțelegere în sensul obișnuit al acestui termen anterior datei de 10 iunie 2005, cel mai devreme; |
| --- | --- |

—

anularea în totalitate a articolului 1 alineatul (2), sau dacă articolul 1 alineatul (2) nu este anulat în totalitate, anularea articolului 1 alineatul (2): (i) în măsura în care se referă la suprataxa pentru siguranță și la plata unui comision; (ii) în măsura în care constată orice participare la un comportament care constituie o înțelegere în sensul obișnuit al acestui termen anterior datei de 10 iunie 2005, cel mai devreme;

| — | anularea în totalitate a articolului 1 alineatele (3) și (4). |
| --- | --- |

—

anularea în totalitate a articolului 1 alineatele (3) și (4).

| — | în cazul în care Curtea admite al șaselea motiv, anularea articolului 1 alineatele (2) și (3) din decizia atacată în măsura în care are ca obiect constatarea că Cargolux a participat la orice încălcare referitoare la rutele de sosire (și anume dinspre aeroporturile țărilor terțe spre aeroporturile din cadrul Uniunii Europene sau din Islanda și Norvegia); |
| --- | --- |

—

în cazul în care Curtea admite al șaselea motiv, anularea articolului 1 alineatele (2) și (3) din decizia atacată în măsura în care are ca obiect constatarea că Cargolux a participat la orice încălcare referitoare la rutele de sosire (și anume dinspre aeroporturile țărilor terțe spre aeroporturile din cadrul Uniunii Europene sau din Islanda și Norvegia);

| — | anularea amenzii aplicate societății Cargolux în cadrul articolului 3 și, dacă Curtea nu anulează amenda în totalitate, reducerea substanțială a acesteia în temeiul competenței sale de fond; |
| --- | --- |

—

anularea amenzii aplicate societății Cargolux în cadrul articolului 3 și, dacă Curtea nu anulează amenda în totalitate, reducerea substanțială a acesteia în temeiul competenței sale de fond;

| — | dispunerea măsurilor corespunzătoare necesare cu privire la articolul 4 în măsura în care se referă la Cargolux; |
| --- | --- |

—

dispunerea măsurilor corespunzătoare necesare cu privire la articolul 4 în măsura în care se referă la Cargolux;

| — | obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată ale Cargolux. |
| --- | --- |

—

obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată ale Cargolux.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamanta invocă șapte motive.

| 1. | Primul motiv, întemeiat pe o eroare vădită de apreciere întrucât Comisia a acționat ultra vires prin faptul că s-a întemeiat pe probe referitoare la rute și la perioade cu privire la care nu era competentă.






  — | Reclamanta susține că Comisia și-a extins în mod neîntemeiat competența bazându-se pe probe anterioare datei de: (a) 1 mai 2004 pentru rutele dintre Uniunea Europeană și țările terțe; (b) 19 mai 2005 pentru rutele dintre SEE (statele nemembre ale Uniunii Europene) și țările terțe și (c) 1 iunie 2002 pentru rutele dintre Uniunea Europeană și Elveția, în susținerea constatării unei încălcări a articolului 101 TFUE și a articolului 53 din Acordul privind SEE privind rutele intra-SEE. |
| --- | --- | --- |

1.

Primul motiv, întemeiat pe o eroare vădită de apreciere întrucât Comisia a acționat ultra vires prin faptul că s-a întemeiat pe probe referitoare la rute și la perioade cu privire la care nu era competentă.

—

Reclamanta susține că Comisia și-a extins în mod neîntemeiat competența bazându-se pe probe anterioare datei de: (a) 1 mai 2004 pentru rutele dintre Uniunea Europeană și țările terțe; (b) 19 mai 2005 pentru rutele dintre SEE (statele nemembre ale Uniunii Europene) și țările terțe și (c) 1 iunie 2002 pentru rutele dintre Uniunea Europeană și Elveția, în susținerea constatării unei încălcări a articolului 101 TFUE și a articolului 53 din Acordul privind SEE privind rutele intra-SEE.

| 2. | Al doilea motiv, întemeiat pe o încălcare a unei norme fundamentale de procedură, pe o încălcare a dreptului la apărare și pe o eroare vădită de apreciere întrucât Comisia a încălcat norme fundamentale de procedură și dreptul la apărare al reclamantei prin faptul că nu a efectuat o nouă comunicare privind obiecțiunile înaintea readoptării deciziei.






  — | Reclamanta susține că Comisia a concluzionat în mod neîntemeiat că nu era obligată să efectueze o nouă comunicare privind obiecțiunile înaintea readoptării deciziei atacate, încălcând astfel dreptul la apărare al reclamantei. |
| --- | --- | --- |

2.

Al doilea motiv, întemeiat pe o încălcare a unei norme fundamentale de procedură, pe o încălcare a dreptului la apărare și pe o eroare vădită de apreciere întrucât Comisia a încălcat norme fundamentale de procedură și dreptul la apărare al reclamantei prin faptul că nu a efectuat o nouă comunicare privind obiecțiunile înaintea readoptării deciziei.

—

Reclamanta susține că Comisia a concluzionat în mod neîntemeiat că nu era obligată să efectueze o nouă comunicare privind obiecțiunile înaintea readoptării deciziei atacate, încălcând astfel dreptul la apărare al reclamantei.

| 3. | Al treilea motiv, întemeiat pe o eroare de drept și pe o eroare vădită de apreciere ca urmare a faptului că Comisia nu a efectuat aprecierea contextului legal și economic necesară pentru a constata în mod valabil o încălcare prin obiect. |
| --- | --- |

3.

Al treilea motiv, întemeiat pe o eroare de drept și pe o eroare vădită de apreciere ca urmare a faptului că Comisia nu a efectuat aprecierea contextului legal și economic necesară pentru a constata în mod valabil o încălcare prin obiect.

| 4. | Al patrulea motiv, întemeiat pe o încălcare a unei norme fundamentale de procedură, pe nemotivare, pe o încălcare a dreptului la apărare și pe o eroare vădită de apreciere în drept și în fapt întrucât Comisia nu a identificat cu suficientă precizie întinderea și parametrii pretinsei încălcări a articolului 101 TFUE și a celorlalte dispoziții relevante.






  — | Reclamanta susține că extinderea excesivă a noțiunii de încălcare unică și continuă a condus la o estompare iremediabilă a limitelor încălcării, determinând imposibilitatea identificării conținutului său. |
| --- | --- | --- |

4.

Al patrulea motiv, întemeiat pe o încălcare a unei norme fundamentale de procedură, pe nemotivare, pe o încălcare a dreptului la apărare și pe o eroare vădită de apreciere în drept și în fapt întrucât Comisia nu a identificat cu suficientă precizie întinderea și parametrii pretinsei încălcări a articolului 101 TFUE și a celorlalte dispoziții relevante.

—

Reclamanta susține că extinderea excesivă a noțiunii de încălcare unică și continuă a condus la o estompare iremediabilă a limitelor încălcării, determinând imposibilitatea identificării conținutului său.

| 5. | Al cincilea motiv, întemeiat pe o eroare vădită de apreciere întrucât Comisia nu a stabilit o bază probatorie fiabilă pentru concluziile sale sau nu a dovedit faptele pe care își întemeiază constatările corespunzător cerințelor legale.






  — | Reclamanta susține că decizia atacată conține erori de fapt și aprecieri eronate în legătură cu toate cele trei elemente componente (suprataxa pe carburant, suprataxa pentru siguranță și plata comisionului pe suprataxe) ale pretinsei încălcări unice și continue. Potrivit reclamantei, Comisia a utilizat de asemenea în mod eronat noțiunea de încălcare unică și continuă ca o noțiune atotcuprinzătoare concepută astfel încât să îi permită să prezinte drept „probe” un ansamblu eterogen de fapte și de contacte, inclusiv comportamente care sunt legale sau irelevante. |
| --- | --- | --- |

5.

Al cincilea motiv, întemeiat pe o eroare vădită de apreciere întrucât Comisia nu a stabilit o bază probatorie fiabilă pentru concluziile sale sau nu a dovedit faptele pe care își întemeiază constatările corespunzător cerințelor legale.

—

Reclamanta susține că decizia atacată conține erori de fapt și aprecieri eronate în legătură cu toate cele trei elemente componente (suprataxa pe carburant, suprataxa pentru siguranță și plata comisionului pe suprataxe) ale pretinsei încălcări unice și continue. Potrivit reclamantei, Comisia a utilizat de asemenea în mod eronat noțiunea de încălcare unică și continuă ca o noțiune atotcuprinzătoare concepută astfel încât să îi permită să prezinte drept „probe” un ansamblu eterogen de fapte și de contacte, inclusiv comportamente care sunt legale sau irelevante.

| 6. | Al șaselea motiv, întemeiat pe o eroare de drept ca urmare a faptului că Comisia s-a declarat în mod eronat competentă în ceea ce privește o pretinsă coordonare anticoncurențială în legătură cu zboruri dinspre aeroporturi ale țărilor terțe spre aeroporturi din cadrul SEE și a săvârșit o eroare de drept întrucât asemenea activități nu intră în domeniul de aplicare teritorial al articolului 101 TFUE și al articolului 53 din Acordul privind SEE. |
| --- | --- |

6.

Al șaselea motiv, întemeiat pe o eroare de drept ca urmare a faptului că Comisia s-a declarat în mod eronat competentă în ceea ce privește o pretinsă coordonare anticoncurențială în legătură cu zboruri dinspre aeroporturi ale țărilor terțe spre aeroporturi din cadrul SEE și a săvârșit o eroare de drept întrucât asemenea activități nu intră în domeniul de aplicare teritorial al articolului 101 TFUE și al articolului 53 din Acordul privind SEE.

| 7. | Al șaptelea motiv, care privește cererea de revizuire a amenzii în temeiul competenței de fond a Curții, întemeiat pe o eroare vădită de apreciere și pe o încălcare a principiului proporționalității.






  — | Reclamanta susține că Comisia a stabilit în mod incorect valoarea vânzărilor luând în mod eronat în considerare zborurile de sosire și a exagerat vădit gravitatea totală a încălcării pretinse. În ceea ce privește reclamanta, Comisia a apreciat în mod eronat gravitatea și durata încălcării pretinse și a respins în mod greșit circumstanțe atenuante. |
| --- | --- | --- |

7.

Al șaptelea motiv, care privește cererea de revizuire a amenzii în temeiul competenței de fond a Curții, întemeiat pe o eroare vădită de apreciere și pe o încălcare a principiului proporționalității.

—

Reclamanta susține că Comisia a stabilit în mod incorect valoarea vânzărilor luând în mod eronat în considerare zborurile de sosire și a exagerat vădit gravitatea totală a încălcării pretinse. În ceea ce privește reclamanta, Comisia a apreciat în mod eronat gravitatea și durata încălcării pretinse și a respins în mod greșit circumstanțe atenuante.

---

| 24.7.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 239/59 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 239/59

---

Acțiune introdusă la 30 mai 2017 – Help – Hilfe zur Selbsthilfe/Comisia

(Cauza T-335/17)

(2017/C 239/71)

Limba de procedură: germana

Părțile

Reclamantă: Help – Hilfe zur Selbsthilfe e.V. (Bonn, Germania) (reprezentanți: V. Jungkind și P. Cramer, avocați)

Pârâtă: Comisia Europeană

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea deciziei pârâtei din 21 martie 2017 (Ares(2017)1515573) prin care se dispune restituirea unei părți din finanțarea acordată pentru proiectul de ajutor Food Security Promotion for very food insecure farming households in Zimbabwe (ECHO/ZWE/BUD/2009/02002), în cuantum de 643 627,72 de euro, precum și somația de plată aferentă din 7 aprilie 2017 (nr. 3241705513), prin care pârâta a solicitat plata primei rate în cuantum de 321 813,86 euro, precum și |
| --- | --- |

—

anularea deciziei pârâtei din 21 martie 2017 (Ares(2017)1515573) prin care se dispune restituirea unei părți din finanțarea acordată pentru proiectul de ajutor Food Security Promotion for very food insecure farming households in Zimbabwe (ECHO/ZWE/BUD/2009/02002), în cuantum de 643 627,72 de euro, precum și somația de plată aferentă din 7 aprilie 2017 (nr. 3241705513), prin care pârâta a solicitat plata primei rate în cuantum de 321 813,86 euro, precum și

| — | obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive.

| 1. | Primul motiv: procedura contestată de pârâtă nu constituie o încălcare a unor norme materiale






  — | Abordarea urmată de reclamantă, pe care pârâta o contestă, cu ocazia atribuirii a două contracte pentru livrea unor produse agricole nu contravine unor norme materiale imperative legate de organizarea procedurilor de achiziții publice în domeniul proiectelor umanitare. În special, aceasta era conformă cu dispozițiile imperative privind achizițiile publice prevăzute la articolul 184 alineatul (1) din normele de aplicare a Regulamentului financiar 2009 și cu articolul 2 alineatul (3) din of in anexa IV la Acordul-cadru de parteneriat între UE și organizaţiile neguvernamentale în domeniul asistenței umanitare din 2008. |
| --- | --- | --- |

1.

Primul motiv: procedura contestată de pârâtă nu constituie o încălcare a unor norme materiale

—

Abordarea urmată de reclamantă, pe care pârâta o contestă, cu ocazia atribuirii a două contracte pentru livrea unor produse agricole nu contravine unor norme materiale imperative legate de organizarea procedurilor de achiziții publice în domeniul proiectelor umanitare. În special, aceasta era conformă cu dispozițiile imperative privind achizițiile publice prevăzute la articolul 184 alineatul (1) din normele de aplicare a Regulamentului financiar 2009 și cu articolul 2 alineatul (3) din of in anexa IV la Acordul-cadru de parteneriat între UE și organizaţiile neguvernamentale în domeniul asistenței umanitare din 2008.

| — | În plus, abordarea contestată nu contravine cerințelor privind documentația prevăzute la articolul 23 alineatul (4) din dispozițiile generale ale anexei III la Acordul-cadru de parteneriat. |
| --- | --- |

—

În plus, abordarea contestată nu contravine cerințelor privind documentația prevăzute la articolul 23 alineatul (4) din dispozițiile generale ale anexei III la Acordul-cadru de parteneriat.

| 2. | Al doilea motiv: nu există alte motive pentru restituire.






  — | Nu există, în plus, alte motive pentru restituirea ajutorului financiar. În special, întreprinderea aleasă de reclamantă a livrat bunurile comandate la timp, integral și de o calitate corespunzătoare. Mai mult, reclamanta a finalizat cu succes proiectul de ajutor, fapt confirmat în total de patru verificări ale unor terți. |
| --- | --- | --- |

2.

Al doilea motiv: nu există alte motive pentru restituire.

—

Nu există, în plus, alte motive pentru restituirea ajutorului financiar. În special, întreprinderea aleasă de reclamantă a livrat bunurile comandate la timp, integral și de o calitate corespunzătoare. Mai mult, reclamanta a finalizat cu succes proiectul de ajutor, fapt confirmat în total de patru verificări ale unor terți.

| — | Nu au existat fapte penale săvârșite de personalul reclamantei. Staatsanwaltschaft Bonn (Parchetul din Bonn, Germania) nu a inițiat nicio anchetă penală întrucât nu a fost suspectată săvârșirea niciunei infracțiuni. |
| --- | --- |

—

Nu au existat fapte penale săvârșite de personalul reclamantei. Staatsanwaltschaft Bonn (Parchetul din Bonn, Germania) nu a inițiat nicio anchetă penală întrucât nu a fost suspectată săvârșirea niciunei infracțiuni.

| 3. | Al treilea motiv (în subsidiar): neutilizarea marjei de discreție și lipsa proporționalității






  — | Decizia de recuperare a ajutorului financiar acordat a fost adoptată de pârâtă în baza premisei eronate că făcea obiectul unei recomandări cu caracter obligatoriu a Oficiului European Antifraudă (OLAF) privind recuperarea. Aceasta constituie o neutilizare a discreției de care beneficia pârâta ceea ce determină caracterul nelegal al recuperării. |
| --- | --- | --- |

3.

Al treilea motiv (în subsidiar): neutilizarea marjei de discreție și lipsa proporționalității

—

Decizia de recuperare a ajutorului financiar acordat a fost adoptată de pârâtă în baza premisei eronate că făcea obiectul unei recomandări cu caracter obligatoriu a Oficiului European Antifraudă (OLAF) privind recuperarea. Aceasta constituie o neutilizare a discreției de care beneficia pârâta ceea ce determină caracterul nelegal al recuperării.

| — | Recuperarea sumei totale de 643 627,27 de euro este, în plus, nelegală din cauza încălcării principiului proporționalității prevăzut la articolul 5 alineatul (4) TUE. Aceasta depășește ceea ce este necesar pentru a proteja bugetul și este deosebit de oneroasă pentru reclamantă în special având în vedere finalizarea cu succes a proiectului de ajutor. |
| --- | --- |

—

Recuperarea sumei totale de 643 627,27 de euro este, în plus, nelegală din cauza încălcării principiului proporționalității prevăzut la articolul 5 alineatul (4) TUE. Aceasta depășește ceea ce este necesar pentru a proteja bugetul și este deosebit de oneroasă pentru reclamantă în special având în vedere finalizarea cu succes a proiectului de ajutor.

---

| 24.7.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 239/60 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 239/60

---

Acțiune introdusă la 31 mai 2017 – Shenzhen Jiayz Photo Industrial/EUIPO – Seven (SEVENOAK)

(Cauza T-339/17)

(2017/C 239/72)

Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

Părțile

Reclamantă: Shenzhen Jiayz Photo Industrial Ltd (Shenzhen, China) (reprezentant: M. de Arpe Tejero, lawyer)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Seven SpA (Leinì, Italia)

Datele privind procedura în fața EUIPO

Solicitantul/Titularul mărcii în litigiu: reclamanta

Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă care cuprinde elementul verbal „SEVENOAK” – cererea de înregistrare nr. 13 521 125

Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 23 martie 2017 în cauza R 1326/2016-1

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea deciziei atacate; |
| --- | --- |

—

anularea deciziei atacate;

| — | obligarea la înregistrarea mărcii Uniunii Europene care face obiectul cererii nr. 13 521 125 „SEVENOAK” pentru toate produsele vizate de cerere; |
| --- | --- |

—

obligarea la înregistrarea mărcii Uniunii Europene care face obiectul cererii nr. 13 521 125 „SEVENOAK” pentru toate produsele vizate de cerere;

| — | obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

Motivul invocat

| — | încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009. |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.

---

| 24.7.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 239/60 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 239/60

---

Acțiune introdusă la 30 mai 2017 – Japan Airlines/Comisia

(Cauza T-340/17)

(2017/C 239/73)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamantă: Japan Airlines Co. Ltd (Tokyo, Japonia) (reprezentanți: J.-F. Bellis și K. Van Hove, avocați, și R. Burton, solicitor)

Pârâtă: Comisia Europeană

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea în întregime, în ceea ce o privește pe reclamantă, a Deciziei C(2017) 1742 final a Comisiei din 17 martie 2017 privind o procedură întemeiată pe articolul 101 TFUE, pe articolul 53 din Acordul privind SEE și pe articolul 8 din Acordul dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind transportul aerian (cazul AT.39258 – Airfreight); |
| --- | --- |

—

anularea în întregime, în ceea ce o privește pe reclamantă, a Deciziei C(2017) 1742 final a Comisiei din 17 martie 2017 privind o procedură întemeiată pe articolul 101 TFUE, pe articolul 53 din Acordul privind SEE și pe articolul 8 din Acordul dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind transportul aerian (cazul AT.39258 – Airfreight);

| — | în subsidiar, în temeiul competenței sale de fond, reducerea amenzii aplicate reclamantei și |
| --- | --- |

—

în subsidiar, în temeiul competenței sale de fond, reducerea amenzii aplicate reclamantei și

| — | obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamanta invocă unsprezece motive.

| 1. | Primul motiv, întemeiat pe încălcarea de către Comisie a principiului ne bis in idem și a articolului 266 TFUE întrucât a considerat-o pe reclamantă responsabilă pentru aspecte ale încălcării pentru care Comisia a absolvit-o de răspundere prin Decizia din 2010 și, în orice caz, a încălcat termenul de prescripție aplicându-i reclamantei o amendă referitoare la aspectele menţionate și nu a dovedit un interes legitim în constatarea oficială a încălcării referitoare la acele aspecte. |
| --- | --- |

1.

Primul motiv, întemeiat pe încălcarea de către Comisie a principiului ne bis in idem și a articolului 266 TFUE întrucât a considerat-o pe reclamantă responsabilă pentru aspecte ale încălcării pentru care Comisia a absolvit-o de răspundere prin Decizia din 2010 și, în orice caz, a încălcat termenul de prescripție aplicându-i reclamantei o amendă referitoare la aspectele menţionate și nu a dovedit un interes legitim în constatarea oficială a încălcării referitoare la acele aspecte.

| 2. | Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea de către Comisie a principiului nediscriminării prin readoptatarea deciziei atacate, astfel încât reclamanta se află într-o situație net dezavantajoasă față de alți destinatari ai Deciziei din 2010 față de care aceasta din urmă a devenit definitivă şi obligatorie. |
| --- | --- |

2.

Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea de către Comisie a principiului nediscriminării prin readoptatarea deciziei atacate, astfel încât reclamanta se află într-o situație net dezavantajoasă față de alți destinatari ai Deciziei din 2010 față de care aceasta din urmă a devenit definitivă şi obligatorie.

| 3. | Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea de către Comisie a articolului 101 TFUE și a articolului 53 din Acordul privind SEE și a limitelor competenței sale, precum și a dreptului la apărare al reclamantei atunci când a constatat că reclamanta este responsabilă de o încălcare a rutelor interne SEE și a rutelor dinspre UE spre Elveția într-o perioadă în care Comisia nu dispunea de competența de a pune în aplicare articolul 101 TFUE și articolul 53 din Acordul privind SEE referitor la companiile aeriene care operează numai pe rutele dinspre SEE spre țări terțe, iar comportamentul reclamantei în ceea ce privește rutele dinspre SEE spre țări terțe era, în consecință, legal. |
| --- | --- |

3.

Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea de către Comisie a articolului 101 TFUE și a articolului 53 din Acordul privind SEE și a limitelor competenței sale, precum și a dreptului la apărare al reclamantei atunci când a constatat că reclamanta este responsabilă de o încălcare a rutelor interne SEE și a rutelor dinspre UE spre Elveția într-o perioadă în care Comisia nu dispunea de competența de a pune în aplicare articolul 101 TFUE și articolul 53 din Acordul privind SEE referitor la companiile aeriene care operează numai pe rutele dinspre SEE spre țări terțe, iar comportamentul reclamantei în ceea ce privește rutele dinspre SEE spre țări terțe era, în consecință, legal.

| 4. | Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea de către Comisie a articolului 101 TFUE și a articolului 53 din Acordul privind SEE, prin faptul că a considerat că reclamanta participat la o încălcare unică și continuă care includea rute pe care reclamanta nu le-a deservit și pentru care nu avea dreptul legal de a le deservi. |
| --- | --- |

4.

Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea de către Comisie a articolului 101 TFUE și a articolului 53 din Acordul privind SEE, prin faptul că a considerat că reclamanta participat la o încălcare unică și continuă care includea rute pe care reclamanta nu le-a deservit și pentru care nu avea dreptul legal de a le deservi.

| 5. | Al cincilea motiv, întemeiat pe încălcarea de către Comisie a articolului 101 TFUE și a articolului 53 din Acordul privind SEE, întrucât s-a considerat competentă în ceea ce privește serviciile de transport aerian de mărfuri pe rutele dinspre SEE spre țări terțe, având în vedere că astfel de servicii sunt vândute unor clienți din afara SEE. |
| --- | --- |

5.

Al cincilea motiv, întemeiat pe încălcarea de către Comisie a articolului 101 TFUE și a articolului 53 din Acordul privind SEE, întrucât s-a considerat competentă în ceea ce privește serviciile de transport aerian de mărfuri pe rutele dinspre SEE spre țări terțe, având în vedere că astfel de servicii sunt vândute unor clienți din afara SEE.

| 6. | Al șaselea motiv, întemeiat pe încălcarea de către Comisie a dreptului la apărare al reclamantei, precum și a principiilor nediscriminării și proporționalității, deoarece a aplicat standarde diferite de probă diverșilor transportatori. |
| --- | --- |

6.

Al șaselea motiv, întemeiat pe încălcarea de către Comisie a dreptului la apărare al reclamantei, precum și a principiilor nediscriminării și proporționalității, deoarece a aplicat standarde diferite de probă diverșilor transportatori.

| 7. | Al șaptelea motiv, întemeiat pe încălcarea de către Comisie a Orientărilor din 2006 (1) și a principiului proporționalității prin includerea în valoarea relevantă a vânzărilor utilizată ca bază de calcul al amenzii venituri rezultate din elemente ale tarifelor pentru serviciile de transport aerian de mărfuri care nu au legătură cu încălcarea reţinută în decizia atacată. |
| --- | --- |

7.

Al șaptelea motiv, întemeiat pe încălcarea de către Comisie a Orientărilor din 2006 (1) și a principiului proporționalității prin includerea în valoarea relevantă a vânzărilor utilizată ca bază de calcul al amenzii venituri rezultate din elemente ale tarifelor pentru serviciile de transport aerian de mărfuri care nu au legătură cu încălcarea reţinută în decizia atacată.

| 8. | Al optulea motiv, întemeiat pe încălcarea de către Comisie a Orientărilor din 2006 și a principiului încrederii legitime prin includerea în valoarea relevantă a vânzărilor utilizată ca bază de calcul al amenzii venituri rezultate din servicii de transport aerian de mărfuri pe rutele dinspre statele membre SEE spre țări terțe. |
| --- | --- |

8.

Al optulea motiv, întemeiat pe încălcarea de către Comisie a Orientărilor din 2006 și a principiului încrederii legitime prin includerea în valoarea relevantă a vânzărilor utilizată ca bază de calcul al amenzii venituri rezultate din servicii de transport aerian de mărfuri pe rutele dinspre statele membre SEE spre țări terțe.

| 9. | Al nouălea motiv, întemeiat pe încălcarea de către Comisie a principiului proporționalității prin limitarea la 15 % a reducerii amenzii aplicate reclamantei în temeiul cadrului normativ. |
| --- | --- |

9.

Al nouălea motiv, întemeiat pe încălcarea de către Comisie a principiului proporționalității prin limitarea la 15 % a reducerii amenzii aplicate reclamantei în temeiul cadrului normativ.

| 10. | Al zecelea motiv, întemeiat pe încălcarea de către Comisie a principiilor nediscriminării și proporționalității, precum și dreptul la apărare al reclamantei, întrucât nu a acordat reclamantei o reducere de 10 % a amenzii ca urmare a participării sale limitate la încălcare, deși o astfel de reducere a fost acordată altor destinatari ai deciziei atacate și ai Deciziei din 2010 care se află într-o situaţie similară din punct de vedere obiectiv cu cea a reclamantei. |
| --- | --- |

10.

Al zecelea motiv, întemeiat pe încălcarea de către Comisie a principiilor nediscriminării și proporționalității, precum și dreptul la apărare al reclamantei, întrucât nu a acordat reclamantei o reducere de 10 % a amenzii ca urmare a participării sale limitate la încălcare, deși o astfel de reducere a fost acordată altor destinatari ai deciziei atacate și ai Deciziei din 2010 care se află într-o situaţie similară din punct de vedere obiectiv cu cea a reclamantei.

| 11. | Al unsprezecelea motiv, întemeiat pe faptul că Tribunalul ar trebui să se întemeieze pe competența sa de fond și să reducă în mod semnificativ cuantumul amenzii. |
| --- | --- |

11.

Al unsprezecelea motiv, întemeiat pe faptul că Tribunalul ar trebui să se întemeieze pe competența sa de fond și să reducă în mod semnificativ cuantumul amenzii.

---

(1)  Orientările Comisiei din 2006 privind calcularea amenzilor aplicate în temeiul articolului 23 alineatul (2) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 (JO 2006 C 210, p. 2, Ediţie specială, 08/vol. 4, p. 264).

---

| 24.7.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 239/62 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 239/62

---

Acțiune introdusă la 31 mai 2017 – British Airways/Comisia

(Cauza T-341/17)

(2017/C 239/74)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamantă: British Airways plc (Harmondsworth, Regatul Unit) (reprezentanți: J. Turner, QC, R. O’Donoghue, Barrister și A. Lyle-Smythe, Solicitor)

Pârâtă: Comisia Europeană

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | Anularea în tot sau în parte a Deciziei C(2017) 1742 final a Comisiei din 17 martie 2017 referitoare la o procedură inițiată în temeiul articolului 101 TFUE, al articolului 53 din Acordul privind SEE și al articolului 8 din Acordul dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind transportul aerian (cazul AT.39258 – Transport aerian de mărfuri); |
| --- | --- |

—

Anularea în tot sau în parte a Deciziei C(2017) 1742 final a Comisiei din 17 martie 2017 referitoare la o procedură inițiată în temeiul articolului 101 TFUE, al articolului 53 din Acordul privind SEE și al articolului 8 din Acordul dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind transportul aerian (cazul AT.39258 – Transport aerian de mărfuri);

| — | în plus sau cu titlu subsidiar și în exercitarea de către Tribunal a competenței sale de fond, anularea sau reducerea cuantumului amenzii aplicate reclamantei prin decizia atacată și |
| --- | --- |

—

în plus sau cu titlu subsidiar și în exercitarea de către Tribunal a competenței sale de fond, anularea sau reducerea cuantumului amenzii aplicate reclamantei prin decizia atacată și

| — | obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată ale reclamantei. |
| --- | --- |

—

obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată ale reclamantei.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamanta invocă nouă motive.

| 1. | Primul motiv, întemeiat pe săvârșirea de către Comisie a unei erori de drept și/sau încălcarea de către aceasta a unei norme fundamentale de procedură prin adoptarea unei decizii de constatare a unei încălcări întemeiate pe două evaluări incompatibile ale situației de fapt și reglementării relevante și care a fost, prin urmare, incoerentă, incompatibilă cu principiul securității juridice și susceptibilă să creeze confuzie în ordinea juridică a Uniunii. |
| --- | --- |

1.

Primul motiv, întemeiat pe săvârșirea de către Comisie a unei erori de drept și/sau încălcarea de către aceasta a unei norme fundamentale de procedură prin adoptarea unei decizii de constatare a unei încălcări întemeiate pe două evaluări incompatibile ale situației de fapt și reglementării relevante și care a fost, prin urmare, incoerentă, incompatibilă cu principiul securității juridice și susceptibilă să creeze confuzie în ordinea juridică a Uniunii.

| 2. | Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea de către Comisie a obligației sale prevăzute la articolul 266 TFUE prin adoptarea unei măsuri menite să corecteze erorile fundamentale identificate în Hotărârea Tribunalului pronunțată în cauza T-48/11, cu ocazia readoptării deciziei împotriva reclamantei, dar care mai degrabă a amplificat decât a corectat aceste erori. |
| --- | --- |

2.

Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea de către Comisie a obligației sale prevăzute la articolul 266 TFUE prin adoptarea unei măsuri menite să corecteze erorile fundamentale identificate în Hotărârea Tribunalului pronunțată în cauza T-48/11, cu ocazia readoptării deciziei împotriva reclamantei, dar care mai degrabă a amplificat decât a corectat aceste erori.

| 3. | Al treilea motiv, întemeiat pe săvârșirea de către Comisie a unei erori de drept și/sau încălcarea de către aceasta a unei norme fundamentale de procedură prin nemotivarea impunerii amenzii reclamantei. În opinia acesteia din urmă, impunerea amenzii a fost întemeiată pe constatări ale unei încălcări care nu fost cuprinse în măsura în cauză și care nu erau compatibile cu constatările cuprinse în măsura în cauză. Reclamanta invocă în plus sau cu titlu subsidiar aspectul că abordarea Comisiei în această privință depășește competența acesteia. |
| --- | --- |

3.

Al treilea motiv, întemeiat pe săvârșirea de către Comisie a unei erori de drept și/sau încălcarea de către aceasta a unei norme fundamentale de procedură prin nemotivarea impunerii amenzii reclamantei. În opinia acesteia din urmă, impunerea amenzii a fost întemeiată pe constatări ale unei încălcări care nu fost cuprinse în măsura în cauză și care nu erau compatibile cu constatările cuprinse în măsura în cauză. Reclamanta invocă în plus sau cu titlu subsidiar aspectul că abordarea Comisiei în această privință depășește competența acesteia.

| 4. | Al patrulea motiv, întemeiat pe necompetența Comisiei să aplice articolul 101 TFUE/articolul 53 din Acordul privind SEE presupuselor restricții ale concurenței cu privire la furnizarea de servicii de transport aerian de mărfuri pe rute către UE/SEE. Reclamanta mai arată că asemenea restricții nu intră în domeniul de aplicare teritorial al articolului 101 TFUE și/sau al articolului 53 din Acordul privind SEE. |
| --- | --- |

4.

Al patrulea motiv, întemeiat pe necompetența Comisiei să aplice articolul 101 TFUE/articolul 53 din Acordul privind SEE presupuselor restricții ale concurenței cu privire la furnizarea de servicii de transport aerian de mărfuri pe rute către UE/SEE. Reclamanta mai arată că asemenea restricții nu intră în domeniul de aplicare teritorial al articolului 101 TFUE și/sau al articolului 53 din Acordul privind SEE.

| 5. | Al cincilea motiv, întemeiat pe aplicarea eronată de către Comisie a articolului 101 TFUE/articolului 53 din Acordul privind SEE în cazul coordonării suprataxelor pe servicii de transport aerian de mărfuri către/dinspre anumite țări din cauza regimurilor legale și de reglementare aplicabile și a efectelor practice ale acestora, iar reducerea amenzii aplicată în această privință a fost arbitrară și necorespunzătoare. Reclamanta mai susține că, în orice caz, raționamentul Comisiei în această privință este vădit inadecvat. |
| --- | --- |

5.

Al cincilea motiv, întemeiat pe aplicarea eronată de către Comisie a articolului 101 TFUE/articolului 53 din Acordul privind SEE în cazul coordonării suprataxelor pe servicii de transport aerian de mărfuri către/dinspre anumite țări din cauza regimurilor legale și de reglementare aplicabile și a efectelor practice ale acestora, iar reducerea amenzii aplicată în această privință a fost arbitrară și necorespunzătoare. Reclamanta mai susține că, în orice caz, raționamentul Comisiei în această privință este vădit inadecvat.

| 6. | Al șaselea motiv, întemeiat pe săvârșirea de către Comisie a unei erori atunci când a concluzionat că reclamanta a participat la o încălcare privind (ne)plata comisionului pe suprataxe. |
| --- | --- |

6.

Al șaselea motiv, întemeiat pe săvârșirea de către Comisie a unei erori atunci când a concluzionat că reclamanta a participat la o încălcare privind (ne)plata comisionului pe suprataxe.

| 7. | Al șaptelea motiv, întemeiat pe săvârșirea de către Comisie a unei erori atunci când a determinat „valoarea vânzărilor” în vederea stabilirii amenzilor în cadrul deciziei. Potrivit reclamantei, aceasta ar fi trebuit să determine că numai veniturile obținute din suprataxe sunt pertinente și ar fi trebuit să excludă cifra de afaceri asociată cu servicii către UE/SEE. |
| --- | --- |

7.

Al șaptelea motiv, întemeiat pe săvârșirea de către Comisie a unei erori atunci când a determinat „valoarea vânzărilor” în vederea stabilirii amenzilor în cadrul deciziei. Potrivit reclamantei, aceasta ar fi trebuit să determine că numai veniturile obținute din suprataxe sunt pertinente și ar fi trebuit să excludă cifra de afaceri asociată cu servicii către UE/SEE.

| 8. | Al optulea motiv, întemeiat pe săvârșirea de către Comisie a unei erori atunci când a stabilit că reclamanta este al nouălea solicitant de clemență, fiind astfel îndreptățită la o reducere a amenzii sale de numai 10 %, în pofida faptului că reclamanta a fost prima care a solicitat clemență după solicitantul de imunitate, adăugând o valoare semnificativă. |
| --- | --- |

8.

Al optulea motiv, întemeiat pe săvârșirea de către Comisie a unei erori atunci când a stabilit că reclamanta este al nouălea solicitant de clemență, fiind astfel îndreptățită la o reducere a amenzii sale de numai 10 %, în pofida faptului că reclamanta a fost prima care a solicitat clemență după solicitantul de imunitate, adăugând o valoare semnificativă.

| 9. | Al nouălea motiv, întemeiat pe săvârșirea de către Comisie a unei erori la evaluarea datei de la care a început săvârșirea încălcării de către reclamantă. Potrivit reclamantei, data de început pertinentă este octombrie 2001, iar dovada prezentată în încercarea de a demonstra o dată diferită anterioară nu este corespunzătoare cerințelor legale. |
| --- | --- |

9.

Al nouălea motiv, întemeiat pe săvârșirea de către Comisie a unei erori la evaluarea datei de la care a început săvârșirea încălcării de către reclamantă. Potrivit reclamantei, data de început pertinentă este octombrie 2001, iar dovada prezentată în încercarea de a demonstra o dată diferită anterioară nu este corespunzătoare cerințelor legale.

---

| 24.7.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 239/63 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 239/63

---

Acțiune introdusă la 30 mai 2017 – Deutsche Lufthansa și alții/Comisia

(Cauza T-342/17)

(2017/C 239/75)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamante: Deutsche Lufthansa AG (Köln, Germania), Lufthansa Cargo AG (Frankfurt am Main, Germania), Swiss International Air Lines AG (Basel, Elveția) (reprezentant: S. Völcker, avocat)

Pârâtă: Comisia Europeană

Concluziile

Reclamantele solicită Tribunalului:

| — | anularea articolului 1 din Decizia C(2017) 1742 final a Comisiei din 17 martie 2017 privind o procedură de aplicare a articolului 101 TFUE, a articolului 53 din Acordul privind SEE şi a articolului 8 din Acordul dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind transportul aerian (cazul AT.39258 – Transport aerian de mărfuri); |
| --- | --- |

—

anularea articolului 1 din Decizia C(2017) 1742 final a Comisiei din 17 martie 2017 privind o procedură de aplicare a articolului 101 TFUE, a articolului 53 din Acordul privind SEE şi a articolului 8 din Acordul dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind transportul aerian (cazul AT.39258 – Transport aerian de mărfuri);

| — | obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamantele invocă cinci motive.

| 1. | Primul motiv, întemeiat pe faptul că decizia atacată este afectată de un viciu de motivare, întrucât întinderea geografică a încălcării nu este indicată în mod clar în dispozitiv şi în expunerea de motive. |
| --- | --- |

1.

Primul motiv, întemeiat pe faptul că decizia atacată este afectată de un viciu de motivare, întrucât întinderea geografică a încălcării nu este indicată în mod clar în dispozitiv şi în expunerea de motive.

| 2. | Al doilea motiv, întemeiat pe faptul că decizia atacată încalcă articolul 11 din Acordul dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind transportul aerian, întrucât aceasta este întemeiată pe contacte între concurenți care au avut loc în Elveția şi care priveau în principal transportul aerian de mărfuri între Elveţia şi ţări terţe. |
| --- | --- |

2.

Al doilea motiv, întemeiat pe faptul că decizia atacată încalcă articolul 11 din Acordul dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind transportul aerian, întrucât aceasta este întemeiată pe contacte între concurenți care au avut loc în Elveția şi care priveau în principal transportul aerian de mărfuri între Elveţia şi ţări terţe.

| 3. | Al treilea motiv, întemeiat pe faptul că decizia atacată încalcă principiul neretroactivităţii legii, întrucât aceasta este întemeiată pe contacte care priveau numai legături situate în afara SEE şi care au avut loc anterior intrării în vigoare a Regulamentului nr. 1/2003 (1). |
| --- | --- |

3.

Al treilea motiv, întemeiat pe faptul că decizia atacată încalcă principiul neretroactivităţii legii, întrucât aceasta este întemeiată pe contacte care priveau numai legături situate în afara SEE şi care au avut loc anterior intrării în vigoare a Regulamentului nr. 1/2003 (1).

| 4. | Al patrulea motiv, întemeiat pe faptul că decizia atacată încalcă articolul 101 TFUE, articolul 53 din Acordul privind SEE şi articolul 8 din Acordul dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind transportul aerian întrucât consideră, fără o analiză adecvată, că contactele care au avut loc în afara SEE, contactele referitoare la alianţa WOW (alianţă între Japan Airlines Cargo, Lufthansa Cargo, SAS Cargo şi Singapore Airlines Cargo) şi contactele referitoare la plata comisioanelor pe suprataxe fac parte din aceeaşi încălcare unică şi continuă cu contactele dintre concurenţi care au avut loc la nivelul sediului. |
| --- | --- |

4.

Al patrulea motiv, întemeiat pe faptul că decizia atacată încalcă articolul 101 TFUE, articolul 53 din Acordul privind SEE şi articolul 8 din Acordul dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind transportul aerian întrucât consideră, fără o analiză adecvată, că contactele care au avut loc în afara SEE, contactele referitoare la alianţa WOW (alianţă între Japan Airlines Cargo, Lufthansa Cargo, SAS Cargo şi Singapore Airlines Cargo) şi contactele referitoare la plata comisioanelor pe suprataxe fac parte din aceeaşi încălcare unică şi continuă cu contactele dintre concurenţi care au avut loc la nivelul sediului.

| 5. | Al cincilea motiv, întemeiat pe faptul că decizia atacată încalcă articolul 101 TFUE şi articolul 53 din Acordul privind SEE în măsura în care aceasta se întemeiază pe ideea că contactele dintre concurenţi care au avut loc în afara SEE constituie încălcări ale articolului 101 TFUE şi ale articolului 53 din Acordul privind SEE. Potrivit reclamantelor, acordurile sau practicile concertate referitoare la transporturile de mărfuri care intră în SEE nu restrâng concurenţa în cadrul SEE şi nici nu afectează comerţul între statele membre. În plus, potrivit reclamantelor, decizia atacată aplică un criteriu juridic eronat în analiza care urmăreşte să stabilească dacă intervenţia guvernamentală în mai multe instanţe relevante împiedică aplicarea articolului 101 TFUE şi a articolului 53 din Acordul privind SEE. |
| --- | --- |

5.

Al cincilea motiv, întemeiat pe faptul că decizia atacată încalcă articolul 101 TFUE şi articolul 53 din Acordul privind SEE în măsura în care aceasta se întemeiază pe ideea că contactele dintre concurenţi care au avut loc în afara SEE constituie încălcări ale articolului 101 TFUE şi ale articolului 53 din Acordul privind SEE. Potrivit reclamantelor, acordurile sau practicile concertate referitoare la transporturile de mărfuri care intră în SEE nu restrâng concurenţa în cadrul SEE şi nici nu afectează comerţul între statele membre. În plus, potrivit reclamantelor, decizia atacată aplică un criteriu juridic eronat în analiza care urmăreşte să stabilească dacă intervenţia guvernamentală în mai multe instanţe relevante împiedică aplicarea articolului 101 TFUE şi a articolului 53 din Acordul privind SEE.

---

(1)  Regulamentul (CE) nr. 1/2003 al Consiliului din 16 decembrie 2002 privind punerea în aplicare a normelor de concurență prevăzute la articolele 81 și 82 din tratat (JO 2003, L 1, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 167).

---

| 24.7.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 239/64 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 239/64

---

Acțiune introdusă la 31 mai 2017 – Cathay Pacific Airways/Comisia

(Cauza T-343/17)

(2017/C 239/76)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamantă: Cathay Pacific Airways Ltd (Hong Kong, China) (reprezentanți: R. Kreisberger și N. Grubeck, barristers, M. Rees, solicitor și E. Estellon, avocat)

Pârâtă: Comisia Europeană

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea tuturor constatărilor de săvârșire a unei încălcări stabilite la articolul 1 alineatele (1)–(4) din Decizia C(2017) 1742 a Comisiei din 17 martie 2017 referitoare la o procedură inițiată în temeiul articolului 101 TFUE, al articolului 53 din Acordul privind SEE și al articolului 8 din Acordul dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind transportul aerian (Cazul AT.39258 – Transport aerian de mărfuri), în măsura în care o vizează pe reclamantă; |
| --- | --- |

—

anularea tuturor constatărilor de săvârșire a unei încălcări stabilite la articolul 1 alineatele (1)–(4) din Decizia C(2017) 1742 a Comisiei din 17 martie 2017 referitoare la o procedură inițiată în temeiul articolului 101 TFUE, al articolului 53 din Acordul privind SEE și al articolului 8 din Acordul dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind transportul aerian (Cazul AT.39258 – Transport aerian de mărfuri), în măsura în care o vizează pe reclamantă;

| — | anularea articolului 3 al deciziei atacate în măsura în care prin aceasta reclamantei i-a fost aplicată o amendă de 57 120 000 de euro sau, în subsidiar, reducerea cuantumului amenzii, și |
| --- | --- |

—

anularea articolului 3 al deciziei atacate în măsura în care prin aceasta reclamantei i-a fost aplicată o amendă de 57 120 000 de euro sau, în subsidiar, reducerea cuantumului amenzii, și

| — | obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamanta invocă șapte motive.

| 1. | Primul motiv este întemeiat pe săvârșirea de către Comisie a unei erori de drept și/sau de fapt, întrucât a menționat-o pe reclamantă la articolul 1 alineatele (1) și (4) din dispozitivul deciziei atacate și a constatat că aceasta a participat la pretinsa încălcare unică și continuă, și/sau pe omisiunea Comisiei de a proba aceste constatări corespunzător cerințelor legale.






  — | Reclamanta arată că nu există niciun temei legal care să permită includerea sa în încălcările intra-europene. |
| --- | --- | --- |

1.

Primul motiv este întemeiat pe săvârșirea de către Comisie a unei erori de drept și/sau de fapt, întrucât a menționat-o pe reclamantă la articolul 1 alineatele (1) și (4) din dispozitivul deciziei atacate și a constatat că aceasta a participat la pretinsa încălcare unică și continuă, și/sau pe omisiunea Comisiei de a proba aceste constatări corespunzător cerințelor legale.

—

Reclamanta arată că nu există niciun temei legal care să permită includerea sa în încălcările intra-europene.

| — | Reclamanta susține că nu există nicio bază factuală care să permită includerea sa în încălcările intra-europene. |
| --- | --- |

—

Reclamanta susține că nu există nicio bază factuală care să permită includerea sa în încălcările intra-europene.

| — | Reclamanta susține totodată că întemeierea Comisiei pe noi motive constituie o încălcare a dreptului său la apărare. |
| --- | --- |

—

Reclamanta susține totodată că întemeierea Comisiei pe noi motive constituie o încălcare a dreptului său la apărare.

| — | În sfârșit, reclamanta arată că menționarea ei de către Comisie, în mod nelegal, la articolul 1 alineatele (1)–(4) anihilează tentativa acesteia de a stabili că reclamanta a participat la pretinsa încălcare unică și continuă. |
| --- | --- |

—

În sfârșit, reclamanta arată că menționarea ei de către Comisie, în mod nelegal, la articolul 1 alineatele (1)–(4) anihilează tentativa acesteia de a stabili că reclamanta a participat la pretinsa încălcare unică și continuă.

| 2. | Al doilea motiv este întemeiat pe faptul că, atunci când a adoptat o a doua decizie împotriva reclamantei, prin care i se imputa un nou comportament constitutiv al unei încălcări, Comisia a încălcat articolului 25 din Regulamentul nr. 1/2003, precum și principiile securității juridice, justiției și bunei administrări a justiției. |
| --- | --- |

2.

Al doilea motiv este întemeiat pe faptul că, atunci când a adoptat o a doua decizie împotriva reclamantei, prin care i se imputa un nou comportament constitutiv al unei încălcări, Comisia a încălcat articolului 25 din Regulamentul nr. 1/2003, precum și principiile securității juridice, justiției și bunei administrări a justiției.

| 3. | Al treilea motiv este întemeiat pe omisiunea Comisiei de a proba conform cerințelor legale că reclamanta putea fi trasă la răspundere pentru participarea la pretinsa încălcare unică și continuă.






  — | În opinia reclamantei, Comisia nu a examinat situația specifică a reclamantei și nu a stabilit elementele constitutive ale încălcării unice și continue în ceea ce o privește pe aceasta. |
| --- | --- | --- |

3.

Al treilea motiv este întemeiat pe omisiunea Comisiei de a proba conform cerințelor legale că reclamanta putea fi trasă la răspundere pentru participarea la pretinsa încălcare unică și continuă.

—

În opinia reclamantei, Comisia nu a examinat situația specifică a reclamantei și nu a stabilit elementele constitutive ale încălcării unice și continue în ceea ce o privește pe aceasta.

| — | Reclamanta invocă de asemenea omisiunea Comisiei de a dovedi un plan general care să urmărească un obiectiv comun. |
| --- | --- |

—

Reclamanta invocă de asemenea omisiunea Comisiei de a dovedi un plan general care să urmărească un obiectiv comun.

| — | În plus, reclamanta invocă omisiunea Comisiei de a dovedi că reclamanta a participat la încălcarea unică și continuă sau că aceasta a acționat cu forma de intenție prevăzută de lege. |
| --- | --- |

—

În plus, reclamanta invocă omisiunea Comisiei de a dovedi că reclamanta a participat la încălcarea unică și continuă sau că aceasta a acționat cu forma de intenție prevăzută de lege.

| — | În sfârșit, reclamanta arată că nu există nicio constatare în sensul că ea ar fi avut cunoștință de săvârșirea încălcării. |
| --- | --- |

—

În sfârșit, reclamanta arată că nu există nicio constatare în sensul că ea ar fi avut cunoștință de săvârșirea încălcării.

| 4. | Al patrulea motiv este întemeiat pe insuficienta motivare din partea Comisiei a constatării potrivit căreia reclamanta a participat la pretinsa încălcare unică și continuă. |
| --- | --- |

4.

Al patrulea motiv este întemeiat pe insuficienta motivare din partea Comisiei a constatării potrivit căreia reclamanta a participat la pretinsa încălcare unică și continuă.

| 5. | Al cincilea motiv este întemeiat pe faptul că, atunci când s-a întemeiat pe activitățile reclamantei în jurisdicțiile în care există reglementări din țări terțe drept probă a participării acesteia la pretinsa încălcare unică și continuă, Comisia a săvârșit o eroare și a omis să motiveze decizia sa în ceea ce privește aspectul menționat.






  — | În opinia reclamantei, Comisia nu a respectat sarcina probei în ceea ce privește comportamentul reclamantei în Hong Kong și/sau nu a prezentat motive corespunzătoare în acest sens. |
| --- | --- | --- |

5.

Al cincilea motiv este întemeiat pe faptul că, atunci când s-a întemeiat pe activitățile reclamantei în jurisdicțiile în care există reglementări din țări terțe drept probă a participării acesteia la pretinsa încălcare unică și continuă, Comisia a săvârșit o eroare și a omis să motiveze decizia sa în ceea ce privește aspectul menționat.

—

În opinia reclamantei, Comisia nu a respectat sarcina probei în ceea ce privește comportamentul reclamantei în Hong Kong și/sau nu a prezentat motive corespunzătoare în acest sens.

| — | Reclamanta invocă de asemenea omisiunea Comisiei de a dovedi obiectivul anticoncurențial al comportamentului său în Hong Kong. |
| --- | --- |

—

Reclamanta invocă de asemenea omisiunea Comisiei de a dovedi obiectivul anticoncurențial al comportamentului său în Hong Kong.

| — | Reclamanta susține în plus că legislația din Hong Kong o obliga să formuleze cereri colective. |
| --- | --- |

—

Reclamanta susține în plus că legislația din Hong Kong o obliga să formuleze cereri colective.

| — | În sfârșit, reclamanta invocă o încălcare a principiilor curtoaziei și neintervenției. |
| --- | --- |

—

În sfârșit, reclamanta invocă o încălcare a principiilor curtoaziei și neintervenției.

| 6. | Al șaselea motiv este întemeiat pe o lipsă de competență a Comisiei pentru aplicarea articolului 101 TFUE în cazul unui comportament referitor la zborurile de intrare, și anume serviciile de transport aerian de mărfuri provenind din țări terțe și având ca destinație Europa. |
| --- | --- |

6.

Al șaselea motiv este întemeiat pe o lipsă de competență a Comisiei pentru aplicarea articolului 101 TFUE în cazul unui comportament referitor la zborurile de intrare, și anume serviciile de transport aerian de mărfuri provenind din țări terțe și având ca destinație Europa.

| 7. | Al șaptelea motiv este întemeiat pe săvârșirea unei erori de drept din partea Comisiei în ceea ce privește calculul amenzii aplicate reclamantei. |
| --- | --- |

7.

Al șaptelea motiv este întemeiat pe săvârșirea unei erori de drept din partea Comisiei în ceea ce privește calculul amenzii aplicate reclamantei.

---

| 24.7.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 239/65 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 239/65

---

Acțiune introdusă la 31 mai 2017 – Latam Airlines Group și Lan Cargo/Comisia

(Cauza T-344/17)

(2017/C 239/77)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamante: Latam Airlines Group SA (Santiago, Chile), Lan Cargo SA (Santiago) (reprezentanți: B. Hartnett, Barrister, O. Geiss, lawyer, și W. Sparks, Solicitor)

Pârâtă: Comisia Europeană

Concluziile

Reclamantele solicită Tribunalului:

| — | anularea Deciziei C(2017) 1742 final a Comisiei din 17 martie 2017 referitoare la o procedură inițiată în temeiul articolului 101 TFUE, al articolului 53 din Acordul privind SEE și al articolului 8 din Acordul dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind transportul aerian (cauza AT.39258 – Transport aerian de mărfuri) în ceea ce le privește pe reclamante; |
| --- | --- |

—

anularea Deciziei C(2017) 1742 final a Comisiei din 17 martie 2017 referitoare la o procedură inițiată în temeiul articolului 101 TFUE, al articolului 53 din Acordul privind SEE și al articolului 8 din Acordul dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind transportul aerian (cauza AT.39258 – Transport aerian de mărfuri) în ceea ce le privește pe reclamante;

| — | în mod alternativ sau suplimentar, reducerea amenzilor aplicate reclamantelor și |
| --- | --- |

—

în mod alternativ sau suplimentar, reducerea amenzilor aplicate reclamantelor și

| — | obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamantele invocă șapte motive.

| 1. | Primul motiv, întemeiat pe faptul că Comisia a săvârșit o eroare de fapt și de drept, în măsura în care a interpretat în mod greșit probele prezentate împotriva reclamantelor, a aplicat în mod greșit articolul 101 TFUE, articolul 53 din Acordul privind SEE și articolul 8 din Acordul cu Elveția și nu și-a motivat în măsură suficientă decizia când a stabilit răspunderea reclamantelor pentru încălcare în măsura în care se referă la suprataxa pentru securitate și la neplata unui comision pe suprataxe.






  — | Reclamantele susțin că Comisia reține în mod greșit că acestea aveau cunoștință despre comportamentul anticoncurențial referitor la suprataxa pentru securitate și la neplata unui comision. |
| --- | --- | --- |

1.

Primul motiv, întemeiat pe faptul că Comisia a săvârșit o eroare de fapt și de drept, în măsura în care a interpretat în mod greșit probele prezentate împotriva reclamantelor, a aplicat în mod greșit articolul 101 TFUE, articolul 53 din Acordul privind SEE și articolul 8 din Acordul cu Elveția și nu și-a motivat în măsură suficientă decizia când a stabilit răspunderea reclamantelor pentru încălcare în măsura în care se referă la suprataxa pentru securitate și la neplata unui comision pe suprataxe.

—

Reclamantele susțin că Comisia reține în mod greșit că acestea aveau cunoștință despre comportamentul anticoncurențial referitor la suprataxa pentru securitate și la neplata unui comision.

| — | În plus, reclamantele susțin că aceste aspecte ale pretinsei încălcări unice și continue nu sunt separabile de întreg și, în consecință, decizia atacată trebuie să fie anulată în totalitate. |
| --- | --- |

—

În plus, reclamantele susțin că aceste aspecte ale pretinsei încălcări unice și continue nu sunt separabile de întreg și, în consecință, decizia atacată trebuie să fie anulată în totalitate.

| 2. | Al doilea motiv, întemeiat pe faptul că Comisia a săvârșit o eroare de fapt și de drept atunci când a interpretat în mod greșit probele aduse împotriva reclamantelor, a aplicat în mod greșit dispozițiile relevante și nu și-a motivat în măsură suficientă decizia când a stabilit că reclamantele au participat la încălcarea privind suprataxa de carburant.






  — | Reclamantele invocă faptul că Comisia nu a dovedit suficient faptul că ele au participat la presupusa încălcare în ceea ce privește suprataxa de carburant. |
| --- | --- | --- |

2.

Al doilea motiv, întemeiat pe faptul că Comisia a săvârșit o eroare de fapt și de drept atunci când a interpretat în mod greșit probele aduse împotriva reclamantelor, a aplicat în mod greșit dispozițiile relevante și nu și-a motivat în măsură suficientă decizia când a stabilit că reclamantele au participat la încălcarea privind suprataxa de carburant.

—

Reclamantele invocă faptul că Comisia nu a dovedit suficient faptul că ele au participat la presupusa încălcare în ceea ce privește suprataxa de carburant.

| — | Pe de altă parte, reclamantele arată că primirea comunicatelor de presă nu era capabilă să le informeze despre presupusul cartel. |
| --- | --- |

—

Pe de altă parte, reclamantele arată că primirea comunicatelor de presă nu era capabilă să le informeze despre presupusul cartel.

| — | Reclamantele afirmă, în cele din urmă, că probele limitate prezentate referitoare la contactele lor cu transportatorii nu dovedesc un comportament anticoncurențial al reclamantelor sau nu demonstrează că știau sau ar fi putut să prevadă comportamentul anticoncurențial al altor transportatori. |
| --- | --- |

—

Reclamantele afirmă, în cele din urmă, că probele limitate prezentate referitoare la contactele lor cu transportatorii nu dovedesc un comportament anticoncurențial al reclamantelor sau nu demonstrează că știau sau ar fi putut să prevadă comportamentul anticoncurențial al altor transportatori.

| 3. | Al treilea motiv, întemeiat pe faptul că Comisia a săvârșit erori vădite de fapt și de drept, în măsura în care le-a considerat pe reclamante responsabile pentru încălcarea pe rutele identificate la articolul 1 alineatele (1), (3) și (4) din decizia atacată și că nu și-a îndeplinit obligația de motivare.






  — | Reclamantele invocă faptul că Comisia le-a inclus în mod greșit atunci când a stabilit răspunderea la articolul 1 alineatele (1), (3) și (4) din decizia atacată, deoarece termenul de prescripție a expirat. |
| --- | --- | --- |

3.

Al treilea motiv, întemeiat pe faptul că Comisia a săvârșit erori vădite de fapt și de drept, în măsura în care le-a considerat pe reclamante responsabile pentru încălcarea pe rutele identificate la articolul 1 alineatele (1), (3) și (4) din decizia atacată și că nu și-a îndeplinit obligația de motivare.

—

Reclamantele invocă faptul că Comisia le-a inclus în mod greșit atunci când a stabilit răspunderea la articolul 1 alineatele (1), (3) și (4) din decizia atacată, deoarece termenul de prescripție a expirat.

| — | Pe de altă parte, reclamantele arată că Comisia nu este competentă să stabilească răspunderea lor pentru încălcarea articolului 101 TFUE în ceea ce privește rutele interne SEE înainte de 1 mai 2004 sau a articolului 53 din Acordul privind SEE înainte de 19 mai 2005. |
| --- | --- |

—

Pe de altă parte, reclamantele arată că Comisia nu este competentă să stabilească răspunderea lor pentru încălcarea articolului 101 TFUE în ceea ce privește rutele interne SEE înainte de 1 mai 2004 sau a articolului 53 din Acordul privind SEE înainte de 19 mai 2005.

| — | În plus, reclamantele susțin că Comisia nu este competentă să se pronunțe asupra încălcării de către reclamante a rutelor dinspre UE înspre Elveția. |
| --- | --- |

—

În plus, reclamantele susțin că Comisia nu este competentă să se pronunțe asupra încălcării de către reclamante a rutelor dinspre UE înspre Elveția.

| — | În sfârșit, reclamantele invocă faptul că constatările încalcă principiul ne bis in idem. |
| --- | --- |

—

În sfârșit, reclamantele invocă faptul că constatările încalcă principiul ne bis in idem.

| 4. | Al patrulea motiv, întemeiat pe faptul că Comisia a săvârșit erori vădite de fapt și de drept, în măsura în care a constatat existența presupusului cartel și nu și-a îndeplinit obligația de motivare.






  — | Reclamantele invocă faptul că constatările Comisiei referitoare la faptul că au participat la presupusul cartel sunt lipsite de dovezi. |
| --- | --- | --- |

4.

Al patrulea motiv, întemeiat pe faptul că Comisia a săvârșit erori vădite de fapt și de drept, în măsura în care a constatat existența presupusului cartel și nu și-a îndeplinit obligația de motivare.

—

Reclamantele invocă faptul că constatările Comisiei referitoare la faptul că au participat la presupusul cartel sunt lipsite de dovezi.

| — | În plus, reclamantele susțin că aceasta se întemeiază pe presupunerea incorectă că încălcarea a afectat toate rutele. |
| --- | --- |

—

În plus, reclamantele susțin că aceasta se întemeiază pe presupunerea incorectă că încălcarea a afectat toate rutele.

| — | Reclamantele susțin, de asemenea, că aceasta depășește competența Comisiei și conduce la o ambiguitate în ceea ce privește domeniul de aplicare geografic al pretinsei infracțiuni. |
| --- | --- |

—

Reclamantele susțin, de asemenea, că aceasta depășește competența Comisiei și conduce la o ambiguitate în ceea ce privește domeniul de aplicare geografic al pretinsei infracțiuni.

| — | În sfârșit, reclamantele invocă faptul că aceasta determină apariția unor discrepanțe între motivare și dispozitiv în ceea ce privește obiectul său, care nu permit reclamantelor să înțeleagă natura și amploarea pretinsei încălcări. |
| --- | --- |

—

În sfârșit, reclamantele invocă faptul că aceasta determină apariția unor discrepanțe între motivare și dispozitiv în ceea ce privește obiectul său, care nu permit reclamantelor să înțeleagă natura și amploarea pretinsei încălcări.

| 5. | Al cincilea motiv, întemeiat pe faptul că Comisia a săvârșit erori vădite de fapt și de drept, în măsura în care a constatat faptul că comportamentul pretins constituie o încălcare unică și continuă și nu și-a îndeplinit obligația de motivare cu privire la această constatare.






  — | Reclamantele susțin că comportamentul în discuție nu a urmărit un obiectiv unic de a restrânge concurența. |
| --- | --- | --- |

5.

Al cincilea motiv, întemeiat pe faptul că Comisia a săvârșit erori vădite de fapt și de drept, în măsura în care a constatat faptul că comportamentul pretins constituie o încălcare unică și continuă și nu și-a îndeplinit obligația de motivare cu privire la această constatare.

—

Reclamantele susțin că comportamentul în discuție nu a urmărit un obiectiv unic de a restrânge concurența.

| — | În plus, reclamantele susțin că comportamentul în discuție nu a privit un produs sau serviciu unic. |
| --- | --- |

—

În plus, reclamantele susțin că comportamentul în discuție nu a privit un produs sau serviciu unic.

| — | Reclamantele susțin, de asemenea, că comportamentul în discuție nu a privit aceeași întreprindere. |
| --- | --- |

—

Reclamantele susțin, de asemenea, că comportamentul în discuție nu a privit aceeași întreprindere.

| — | În plus, reclamantele arată că pretinsa încălcare nu a avut o natură unică. |
| --- | --- |

—

În plus, reclamantele arată că pretinsa încălcare nu a avut o natură unică.

| — | Reclamantele susțin, de asemenea, că elementele pretinsei încălcări nu au fost analizate în paralel. |
| --- | --- |

—

Reclamantele susțin, de asemenea, că elementele pretinsei încălcări nu au fost analizate în paralel.

| — | În sfârșit, reclamantele invocă faptul că Comisia nu a furnizat dovezi suficiente și nu a efectuat o analiză conform articolului 101 alineatul (3) TFUE în ceea ce privește refuzul de a plăti un comision pe suprataxe. |
| --- | --- |

—

În sfârșit, reclamantele invocă faptul că Comisia nu a furnizat dovezi suficiente și nu a efectuat o analiză conform articolului 101 alineatul (3) TFUE în ceea ce privește refuzul de a plăti un comision pe suprataxe.

| 6. | Al șaselea motiv, întemeiat pe faptul că Comisia a încălcat dreptul la apărare al reclamantelor și nu și-a îndeplinit obligația de motivare.






  — | Reclamantele invocă faptul că nu au putut răspunde la constatarea Comisiei conform căreia acestea știau despre încălcarea referitoare la suprataxa pentru securitate și la neplata unui comision pe suprataxe. |
| --- | --- | --- |

6.

Al șaselea motiv, întemeiat pe faptul că Comisia a încălcat dreptul la apărare al reclamantelor și nu și-a îndeplinit obligația de motivare.

—

Reclamantele invocă faptul că nu au putut răspunde la constatarea Comisiei conform căreia acestea știau despre încălcarea referitoare la suprataxa pentru securitate și la neplata unui comision pe suprataxe.

| — | În plus, reclamantele susțin că au fost făcute noi afirmații pentru a susține constatarea Comisiei privind pretinsul cartel. |
| --- | --- |

—

În plus, reclamantele susțin că au fost făcute noi afirmații pentru a susține constatarea Comisiei privind pretinsul cartel.

| — | Reclamantele susțin, de asemenea, că Comisia se întemeiază pe probe care nu sunt admisibile împotriva lor. |
| --- | --- |

—

Reclamantele susțin, de asemenea, că Comisia se întemeiază pe probe care nu sunt admisibile împotriva lor.

| — | În plus, reclamantele invocă faptul că discrepanțele dintre motivarea deciziei atacate și dispozitiv conduc, de asemenea, la o lipsă de motivare. |
| --- | --- |

—

În plus, reclamantele invocă faptul că discrepanțele dintre motivarea deciziei atacate și dispozitiv conduc, de asemenea, la o lipsă de motivare.

| — | În sfârșit, reclamantele invocă faptul că nu și-au putut prezenta opiniile cu privire la decizia de a înlătura 13 transportatori și trei aspecte ale încălcării, ca urmare a comunicării privind obiecțiunile, iar Comisia nu a precizat niciun motiv pentru aceasta. |
| --- | --- |

—

În sfârșit, reclamantele invocă faptul că nu și-au putut prezenta opiniile cu privire la decizia de a înlătura 13 transportatori și trei aspecte ale încălcării, ca urmare a comunicării privind obiecțiunile, iar Comisia nu a precizat niciun motiv pentru aceasta.

| 7. | Al șaptelea motiv, întemeiat pe faptul că Comisia a săvârșit o eroare de drept și de fapt atunci când a calculat cuantumul amenzii reclamantelor și nu și-a îndeplinit obligația de motivare.






  — | Reclamantele invocă nediferențierea între coordonarea ultimului preț și coordonarea în raport cu elementele limitate de preț. |
| --- | --- | --- |

7.

Al șaptelea motiv, întemeiat pe faptul că Comisia a săvârșit o eroare de drept și de fapt atunci când a calculat cuantumul amenzii reclamantelor și nu și-a îndeplinit obligația de motivare.

—

Reclamantele invocă nediferențierea între coordonarea ultimului preț și coordonarea în raport cu elementele limitate de preț.

| — | Reclamantele invocă, de asemenea, faptul că nu s-a luat în considerare cota de piață combinată limitată a destinatarilor și reglementările în vigoare în domeniu. |
| --- | --- |

—

Reclamantele invocă, de asemenea, faptul că nu s-a luat în considerare cota de piață combinată limitată a destinatarilor și reglementările în vigoare în domeniu.

| — | În plus, reclamantele susțin că Comisia a tratat comportamentul acestora în aceeași manieră precum a făcut-o în ceea ce privește alte comportamente, mult mai grave, ale altor destinatari, inclusiv „grupul de bază”. |
| --- | --- |

—

În plus, reclamantele susțin că Comisia a tratat comportamentul acestora în aceeași manieră precum a făcut-o în ceea ce privește alte comportamente, mult mai grave, ale altor destinatari, inclusiv „grupul de bază”.

| — | În sfârșit, reclamantele invocă neluarea în considerare a participării lor, mult mai limitată, la încălcare, în raport cu alți destinatari care au primit de asemenea o reducere a amenzii în temeiul unor circumstanțe atenuante. |
| --- | --- |

—

În sfârșit, reclamantele invocă neluarea în considerare a participării lor, mult mai limitată, la încălcare, în raport cu alți destinatari care au primit de asemenea o reducere a amenzii în temeiul unor circumstanțe atenuante.

---

| 24.7.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 239/68 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 239/68

---

Acțiune introdusă la 31 mai 2017 – Hotelbeds Spain/EUIPO – Guidigo Europe (Guidego what to do next)

(Cauza T-346/17)

(2017/C 239/78)

Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

Părțile

Reclamantă: Hotelbeds Spain, SL (Palma de Mallorca, Spania) (reprezentant: L. Broschat García, avocat)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Guidigo Europe SARL (Paris, Franța)

Datele privind procedura în fața EUIPO

Solicitantul: reclamanta

Marca în litigiu: marca figurativă a Uniunii Europene care cuprinde elementele verbale „Guidego what to do next” – cererea de înregistrare nr. 12 944 898

Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 21 martie 2017 în cauza R 449/2016-4

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea deciziei atacate; |
| --- | --- |

—

anularea deciziei atacate;

| — | admiterea cererii de înregistrare a mărcii Uniunii Europene nr. 12 944 898 pentru clasele 39, 41 și 43. |
| --- | --- |

—

admiterea cererii de înregistrare a mărcii Uniunii Europene nr. 12 944 898 pentru clasele 39, 41 și 43.

Motivul invocat

| — | încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009. |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.

---

| 24.7.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 239/68 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 239/68

---

Acțiune introdusă la 1 iunie 2017 – Singapore Airlines și Singapore Airlines Cargo/Comisia

(Cauza T-350/17)

(2017/C 239/79)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamante: Singapore Airlines Ltd (Singapore, Singapore) și Singapore Airlines Cargo Pte Ltd (Singapore) (reprezentanți: J. Kallaugher și J. Poitras, solicitors, și J. Ruiz Calzado, lawyer)

Pârâtă: Comisia Europeană

Concluziile

Reclamantele solicită Tribunalului:

| — | anularea, în tot sau în parte, a Deciziei C(2017) 1742 final a Comisiei din 17 martie 2017 privind o procedură de aplicare a articolului 101 TFUE, a articolului 53 din Acordul privind SEE și a articolului 8 din Acordul între Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind transportul aerian (cazul AT.39258 – Transport aerian de mărfuri); |
| --- | --- |

—

anularea, în tot sau în parte, a Deciziei C(2017) 1742 final a Comisiei din 17 martie 2017 privind o procedură de aplicare a articolului 101 TFUE, a articolului 53 din Acordul privind SEE și a articolului 8 din Acordul între Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind transportul aerian (cazul AT.39258 – Transport aerian de mărfuri);

| — | în plus sau în subsidiar, reducerea semnificativă a cuantumului amenzii aplicate reclamantelor; |
| --- | --- |

—

în plus sau în subsidiar, reducerea semnificativă a cuantumului amenzii aplicate reclamantelor;

| — | obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată și |
| --- | --- |

—

obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată și

| — | adoptarea oricărei măsuri necesare în împrejurările cauzei. |
| --- | --- |

—

adoptarea oricărei măsuri necesare în împrejurările cauzei.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamantele invocă șase motive.

| 1. | Primul motiv este întemeiat pe faptul că decizia atacată ar trebui anulată întrucât constatarea centrală privind existența unei încălcări unice și continue referitoare la serviciile de transport aerian de mărfuri pe toate rutele dinspre și către Uniunea Europeană este afectată de erori grave de drept și de apreciere a faptelor.
  Potrivit reclamantelor, decizia atacată nu stabilește în special: i) existența unei înțelegeri mondiale; ii) competența Comisiei asupra unui comportament referitor la vânzările privind transportul aerian de mărfuri în afara Uniunii; iii) aplicabilitatea articolului 101 TFUE cu privire la un comportament reglementat sau impus de guverne străine; iv) o legătură suficientă între comportamentul care implică cele trei pretinse elemente ale încălcării unice și continue, și anume suprataxe de carburant, suprataxe de securitate și pretinsul refuz de plată a comisioanelor pentru suprataxe și v) o legătură suficientă între contactele dintre companiile aeriene la nivelul sediului central și comportamentul pe piețele locale. |
| --- | --- |

1.

Primul motiv este întemeiat pe faptul că decizia atacată ar trebui anulată întrucât constatarea centrală privind existența unei încălcări unice și continue referitoare la serviciile de transport aerian de mărfuri pe toate rutele dinspre și către Uniunea Europeană este afectată de erori grave de drept și de apreciere a faptelor.

Potrivit reclamantelor, decizia atacată nu stabilește în special: i) existența unei înțelegeri mondiale; ii) competența Comisiei asupra unui comportament referitor la vânzările privind transportul aerian de mărfuri în afara Uniunii; iii) aplicabilitatea articolului 101 TFUE cu privire la un comportament reglementat sau impus de guverne străine; iv) o legătură suficientă între comportamentul care implică cele trei pretinse elemente ale încălcării unice și continue, și anume suprataxe de carburant, suprataxe de securitate și pretinsul refuz de plată a comisioanelor pentru suprataxe și v) o legătură suficientă între contactele dintre companiile aeriene la nivelul sediului central și comportamentul pe piețele locale.

| 2. | Al doilea motiv este întemeiat pe faptul că decizia atacată ar trebui să fie anulată în măsura în care constată o încălcare privind coordonarea în materie de plată a comisioanelor pe suprataxe către agenții de expediție. |
| --- | --- |

2.

Al doilea motiv este întemeiat pe faptul că decizia atacată ar trebui să fie anulată în măsura în care constată o încălcare privind coordonarea în materie de plată a comisioanelor pe suprataxe către agenții de expediție.

| 3. | Al treilea motiv este întemeiat pe faptul că decizia atacată ar trebui anulată întrucât constatarea unei încălcări în care sunt implicate reclamantele se întemeiază pe elemente de probă referitoare exclusiv la contacte între membrii alianței de transport aerian de mărfuri WOW.
  Potrivit reclamantelor, decizia atacată aplică un criteriu juridic incorect pentru a aprecia că există o cooperare deplină în cadrul alianței și cuprinde erori fundamentale în ceea ce privește aprecierea funcționării alianței WOW. Reclamantele susțin de asemenea că contactele lor cu partenerii WOW s-au înscris în cadrul unui efort real de a crea o alianță de succes și, prin urmare, nu erau manifestări ale unui mecanism sau plan comun care să constituie pretinsa bază a încălcării unice și continue. |
| --- | --- |

3.

Al treilea motiv este întemeiat pe faptul că decizia atacată ar trebui anulată întrucât constatarea unei încălcări în care sunt implicate reclamantele se întemeiază pe elemente de probă referitoare exclusiv la contacte între membrii alianței de transport aerian de mărfuri WOW.

Potrivit reclamantelor, decizia atacată aplică un criteriu juridic incorect pentru a aprecia că există o cooperare deplină în cadrul alianței și cuprinde erori fundamentale în ceea ce privește aprecierea funcționării alianței WOW. Reclamantele susțin de asemenea că contactele lor cu partenerii WOW s-au înscris în cadrul unui efort real de a crea o alianță de succes și, prin urmare, nu erau manifestări ale unui mecanism sau plan comun care să constituie pretinsa bază a încălcării unice și continue.

| 4. | Al patrulea motiv este întemeiat pe faptul că decizia atacată ar trebui anulată întrucât nu stabilește participarea reclamantelor la încălcarea unică și continuă. |
| --- | --- |

4.

Al patrulea motiv este întemeiat pe faptul că decizia atacată ar trebui anulată întrucât nu stabilește participarea reclamantelor la încălcarea unică și continuă.

| 5. | Al cincilea motiv este întemeiat pe faptul că, în cazul în care (contrar argumentelor prezentate în cadrul celui de al patrulea motiv) reclamantele au participat la anumite aspecte ale încălcării unice și continue, decizia atacată nu stabilește că ele aveau cunoștință de alte aspecte ale comportamentului descris în decizia atacată, în special de coordonarea clar nelegală a grupului central, sau că ele ar fi trebuit să aibă cunoștință de un astfel de comportament, după cum impune jurisprudența. |
| --- | --- |

5.

Al cincilea motiv este întemeiat pe faptul că, în cazul în care (contrar argumentelor prezentate în cadrul celui de al patrulea motiv) reclamantele au participat la anumite aspecte ale încălcării unice și continue, decizia atacată nu stabilește că ele aveau cunoștință de alte aspecte ale comportamentului descris în decizia atacată, în special de coordonarea clar nelegală a grupului central, sau că ele ar fi trebuit să aibă cunoștință de un astfel de comportament, după cum impune jurisprudența.

| 6. | Al șaselea motiv este întemeiat pe faptul că, în cazul în care decizia atacată nu este anulată în integralitate, amenda aplicată reclamantelor ar trebui redusă întrucât Comisia nu a urmat cerințele clare din Orientările privind calcularea amenzilor (1) pentru identificarea cifrei de afaceri relevante și întrucât amenda aplicată nu reflectă participarea limitată a reclamantelor la încălcarea unică și continuă și gravitatea mai redusă a comportamentului lor (astfel cum rezultă din al treilea, al patrulea și al cincilea motiv). |
| --- | --- |

6.

Al șaselea motiv este întemeiat pe faptul că, în cazul în care decizia atacată nu este anulată în integralitate, amenda aplicată reclamantelor ar trebui redusă întrucât Comisia nu a urmat cerințele clare din Orientările privind calcularea amenzilor (1) pentru identificarea cifrei de afaceri relevante și întrucât amenda aplicată nu reflectă participarea limitată a reclamantelor la încălcarea unică și continuă și gravitatea mai redusă a comportamentului lor (astfel cum rezultă din al treilea, al patrulea și al cincilea motiv).

---

(1)  Orientările privind calcularea amenzilor aplicate în temeiul articolului 23 alineatul (2) litera (a) din Regulamentul nr. 1/2003 (JO 2006, C 210, p. 2, Ediție specială, 08/vol. 4, p. 264).

---

| 24.7.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 239/69 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 239/69

---

Acțiune introdusă la 2 iunie 2017 – Korwin-Mikke/Parlamentul

(Cauza T-352/17)

(2017/C 239/80)

Limba de procedură: franceza

Părțile

Reclamant: Janusz Korwin-Mikke (Jozefow, Polonia) (reprezentanți: M. Cherchi, A. Daoût și M. Dekleermaker, avocați)

Pârât: Parlamentul European

Concluziile

Reclamantul solicită Tribunalului:

| — | declararea prezentei acțiuni ca fiind admisibilă și fondată; |
| --- | --- |

—

declararea prezentei acțiuni ca fiind admisibilă și fondată;

În consecință,

| — | anularea deciziei biroului Parlamentului European din 3 aprilie 2017; |
| --- | --- |

—

anularea deciziei biroului Parlamentului European din 3 aprilie 2017;

| — | anularea deciziei anterioare a Președintelui Parlamentului European din 14 martie 2017; |
| --- | --- |

—

anularea deciziei anterioare a Președintelui Parlamentului European din 14 martie 2017;

| — | dispunerea reparării prejudiciului financiar și moral cauzat prin deciziile atacate, respectiv acordarea în favoarea reclamantului a sumei de 19 180 de euro; |
| --- | --- |

—

dispunerea reparării prejudiciului financiar și moral cauzat prin deciziile atacate, respectiv acordarea în favoarea reclamantului a sumei de 19 180 de euro;

| — | în orice caz, obligarea Parlamentului European la plata integrală a cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

în orice caz, obligarea Parlamentului European la plata integrală a cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamantul invocă două motive.

| 1. | Primul motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 11 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, a principiului general al libertății de exprimare coroborat cu articolul 10 din Convenția europeană a drepturilor omului și cu articolul 52 din Carta drepturilor fundamentale, cu împrejurarea specială că declarațiile care fac obiectul deciziilor atacate au fost făcute de un deputat european în exercitarea atribuțiilor sale și în incinta instituțiilor Uniunii Europene, precum și pe încălcarea articolului 166 din Regulamentul de procedură al Parlamentului European, a articolului 41 din Carta drepturilor fundamentale, a principiului motivării actelor instituțiilor Uniunii Europene, a articolului 296 TFUE, pe o eroare vădită de apreciere și pe un abuz de putere. |
| --- | --- |

1.

Primul motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 11 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, a principiului general al libertății de exprimare coroborat cu articolul 10 din Convenția europeană a drepturilor omului și cu articolul 52 din Carta drepturilor fundamentale, cu împrejurarea specială că declarațiile care fac obiectul deciziilor atacate au fost făcute de un deputat european în exercitarea atribuțiilor sale și în incinta instituțiilor Uniunii Europene, precum și pe încălcarea articolului 166 din Regulamentul de procedură al Parlamentului European, a articolului 41 din Carta drepturilor fundamentale, a principiului motivării actelor instituțiilor Uniunii Europene, a articolului 296 TFUE, pe o eroare vădită de apreciere și pe un abuz de putere.

| 2. | Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 41 din Carta drepturilor fundamentale, a principiului motivării actelor instituțiilor Uniunii Europene, a principiului general al proporționalității, pe o eroare vădită de apreciere și pe un abuz de putere. |
| --- | --- |

2.

Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 41 din Carta drepturilor fundamentale, a principiului motivării actelor instituțiilor Uniunii Europene, a principiului general al proporționalității, pe o eroare vădită de apreciere și pe un abuz de putere.

---

| 24.7.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 239/70 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 239/70

---

Acțiune introdusă la 2 iunie 2017 – Daico International/EUIPO – American Franchise Marketing (RoB)

(Cauza T-355/17)

(2017/C 239/81)

Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

Părțile

Reclamantă: Daico International BV (Amsterdam, Țările de Jos) (reprezentant: M. Kassner, avocat)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: American Franchise Marketing Ltd (Londra, Regatul Unit)

Datele privind procedura în fața EUIPO

Titularul mărcii în litigiu: reclamanta

Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală „RoB” – marca Uniunii Europene nr. 5 284 104

Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 9 martie 2017 în cauza R 1405/2016-2

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea deciziei atacate; |
| --- | --- |

—

anularea deciziei atacate;

| — | obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele invocate

| — | încălcarea articolului 75 alineatul (1) din Regulamentul nr. 207/2009; |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 75 alineatul (1) din Regulamentul nr. 207/2009;

| — | încălcarea normei 62 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 2868/95 din 13 decembrie 1995 de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 40/94 al Consiliului privind marca comunitară. |
| --- | --- |

—

încălcarea normei 62 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 2868/95 din 13 decembrie 1995 de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 40/94 al Consiliului privind marca comunitară.

---

| 24.7.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 239/71 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 239/71

---

Acțiune introdusă la 2 iunie 2017 – Daico International/EUIPO – American Franchise Marketing (RoB)

(Cauza T-356/17)

(2017/C 239/82)

Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

Părțile

Reclamantă: Daico International BV (Amsterdam, Țările de Jos) (reprezentant: M. Kassner, avocat)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: American Franchise Marketing Ltd (Londra, Regatul Unit)

Datele privind procedura în fața EUIPO

Titularul mărcii în litigiu: reclamanta

Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală „RoB” – marca Uniunii Europene nr. 5 752 324

Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 21 martie 2017 în cauza R 1407/2016-2

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea deciziei atacate; |
| --- | --- |

—

anularea deciziei atacate;

| — | obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele invocate

| — | încălcarea articolului 75 alineatul (1) din Regulamentul nr. 207/2009; |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 75 alineatul (1) din Regulamentul nr. 207/2009;

| — | încălcarea normei 62 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 2868/95 din 13 decembrie 1995 de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 40/94 al Consiliului privind marca comunitară. |
| --- | --- |

—

încălcarea normei 62 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 2868/95 din 13 decembrie 1995 de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 40/94 al Consiliului privind marca comunitară.

---

| 24.7.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 239/71 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 239/71

---

Acțiune introdusă la 31 mai 2017 – Mubarak/Consiliul

(Cauza T-358/17)

(2017/C 239/83)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamant: Mohamed Hosni Elsayed Mubarak (Cairo, Egipt) (reprezentanți: B. Kennelly, QC, J. Pobjoy, barrister, G. Martin, M. Rushton și C. Enderby Smith, solicitors)

Pârât: Consiliul Uniunii Europene

Concluziile

Reclamantul solicită Tribunalului:

| — | anularea Deciziei (PESC) 2017/496 a Consiliului din 21 martie 2017 de modificare a Deciziei 2011/172/PESC privind măsuri restrictive îndreptate împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Egipt („decizia atacată”) (JO L 76, p. 22) și Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2017/491 al Consiliului din 21 martie 2017 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 270/2011 privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Egipt („regulamentul atacat”) (JO L 76, p. 10) în măsura în care i se aplică reclamantului; |
| --- | --- |

—

anularea Deciziei (PESC) 2017/496 a Consiliului din 21 martie 2017 de modificare a Deciziei 2011/172/PESC privind măsuri restrictive îndreptate împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Egipt („decizia atacată”) (JO L 76, p. 22) și Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2017/491 al Consiliului din 21 martie 2017 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 270/2011 privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Egipt („regulamentul atacat”) (JO L 76, p. 10) în măsura în care i se aplică reclamantului;

| — | constatarea faptului că articolul 1 alineatul (1) din Decizia 2011/172/PESC a Consiliului din 21 martie 2011 privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Egipt („decizia”) (JO L 76, p. 63) și articolul 2 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 270/2011 al Consiliului din 21 martie 2011 privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Egipt („regulamentul”) (JO L 76, p. 4) sunt inaplicabile în măsura în care se aplică reclamantului și, așadar, anularea Deciziei (PESC) 2016/411 în măsura în care se aplică reclamantului și |
| --- | --- |

—

constatarea faptului că articolul 1 alineatul (1) din Decizia 2011/172/PESC a Consiliului din 21 martie 2011 privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Egipt („decizia”) (JO L 76, p. 63) și articolul 2 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 270/2011 al Consiliului din 21 martie 2011 privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Egipt („regulamentul”) (JO L 76, p. 4) sunt inaplicabile în măsura în care se aplică reclamantului și, așadar, anularea Deciziei (PESC) 2016/411 în măsura în care se aplică reclamantului și

| — | obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamantul invocă cinci motive.

| 1. | Primul motiv, întemeiat pe faptul că articolul 1 alineatul (1) din decizie și articolul 2 alineatul (1) din regulament sunt nelegale întrucât a) sunt lipsite de temei juridic valabil și/sau b) încalcă principiul proporționalității. |
| --- | --- |

1.

Primul motiv, întemeiat pe faptul că articolul 1 alineatul (1) din decizie și articolul 2 alineatul (1) din regulament sunt nelegale întrucât a) sunt lipsite de temei juridic valabil și/sau b) încalcă principiul proporționalității.

| 2. | Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea drepturilor de care reclamantul beneficiază în temeiul articolului 6 TUE coroborat cu articolele 2 și 3 TUE, precum și cu articolele 47 și 48 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, întrucât Consiliul a presupus că procedura judiciară în Egipt respecta drepturile fundamentale ale omului. |
| --- | --- |

2.

Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea drepturilor de care reclamantul beneficiază în temeiul articolului 6 TUE coroborat cu articolele 2 și 3 TUE, precum și cu articolele 47 și 48 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, întrucât Consiliul a presupus că procedura judiciară în Egipt respecta drepturile fundamentale ale omului.

| 3. | Al treilea motiv, întemeiat pe faptul că Consiliul a săvârșit erori de apreciere considerând că criteriul care trebuie respectat pentru înscrierea reclamantului pe lista menționată la articolul 1 alineatul (1) din decizie și la articolul 2 alineatul (1) din regulament era îndeplinit. |
| --- | --- |

3.

Al treilea motiv, întemeiat pe faptul că Consiliul a săvârșit erori de apreciere considerând că criteriul care trebuie respectat pentru înscrierea reclamantului pe lista menționată la articolul 1 alineatul (1) din decizie și la articolul 2 alineatul (1) din regulament era îndeplinit.

| 4. | Al patrulea motiv, întemeiat pe faptul că Consiliul a încălcat dreptul la apărare al reclamantului, dreptul la o bună administrare și dreptul la o protecție jurisdicțională efectivă. În special, Consiliul a omis să examineze în mod aprofundat și imparțial aspectul dacă motivele invocare, care se trebuiau să justifice noua desemnare, erau întemeiate în lumina declarației prealabile ale reclamantului. |
| --- | --- |

4.

Al patrulea motiv, întemeiat pe faptul că Consiliul a încălcat dreptul la apărare al reclamantului, dreptul la o bună administrare și dreptul la o protecție jurisdicțională efectivă. În special, Consiliul a omis să examineze în mod aprofundat și imparțial aspectul dacă motivele invocare, care se trebuiau să justifice noua desemnare, erau întemeiate în lumina declarației prealabile ale reclamantului.

| 5. | Al cincilea motiv, întemeiat pe faptul că Consiliul a încălcat, în mod nejustificat și disproporționat, drepturile fundamentale ale reclamantului, inclusiv dreptul la protecția proprietății și dreptul la reputație. Efectele asupra reclamantului ale deciziei atacate și ale regulamentului atacat sunt considerabile, atât pentru bunuri, cât și pentru reputația sa la scară mondială. Consiliul nu a demonstrat că în cazul în care înghețarea activelor și a resurselor economice ale reclamantului urmărea un obiectiv legitim sau că era justificată de acesta și, a fortiori, că era proporțională cu un astfel de obiectiv. |
| --- | --- |

5.

Al cincilea motiv, întemeiat pe faptul că Consiliul a încălcat, în mod nejustificat și disproporționat, drepturile fundamentale ale reclamantului, inclusiv dreptul la protecția proprietății și dreptul la reputație. Efectele asupra reclamantului ale deciziei atacate și ale regulamentului atacat sunt considerabile, atât pentru bunuri, cât și pentru reputația sa la scară mondială. Consiliul nu a demonstrat că în cazul în care înghețarea activelor și a resurselor economice ale reclamantului urmărea un obiectiv legitim sau că era justificată de acesta și, a fortiori, că era proporțională cu un astfel de obiectiv.

---

| 24.7.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 239/72 |
| --- | --- | --- | --- |

24.7.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 239/72

---

Ordonanța Tribunalului din 24 aprilie 2017 – Ipuri/EUIPO – van Graaf (IPURI)

(Cauza T-226/16) (1)

(2017/C 239/84)

Limba de procedură: germana

Președintele Camerei a patra a dispus radierea cauzei.

---

(1)  JO C 232, 27.6.2016.

---