# Den Europæiske Unions C 146/2010

| | ISSN 1725-2393
  doi:10.3000/17252393.C_2010.146.dan |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | C 146 |
| | |
| Dansk udgave | Meddelelser og oplysninger | 53. årgang4. juni 2010 |

ISSN 1725-2393

doi:10.3000/17252393.C_2010.146.dan

Den Europæiske Unions

Tidende

C 146

Dansk udgave

Meddelelser og oplysninger

53. årgang4. juni 2010

---

| Informationsnummer | Indhold | Side |
| --- | --- | --- |
| | I   Beslutninger og resolutioner, henstillinger og udtalelser |
| | UDTALELSER |
| | Rådet |
| 2010/C 146/01 | Rådets udtalelse om Spaniens opdaterede stabilitetsprogram, 2009–2013 | 1 |
| 2010/C 146/02 | Rådets udtalelse om Sveriges opdaterede konvergensprogram, 2009-2012 | 7 |
| 2010/C 146/03 | Rådets udtalelse om Nederlandenes opdaterede stabilitetsprogram, 2009-2012 | 12 |
| 2010/C 146/04 | Rådets udtalelse om Det Forenede Kongeriges opdaterede konvergensprogram, 2009/2010-2014/2015 | 18 |

Informationsnummer

Indhold

Side

I   Beslutninger og resolutioner, henstillinger og udtalelser

UDTALELSER

Rådet

2010/C 146/01

Rådets udtalelse om Spaniens opdaterede stabilitetsprogram, 2009–2013

1

2010/C 146/02

Rådets udtalelse om Sveriges opdaterede konvergensprogram, 2009-2012

7

2010/C 146/03

Rådets udtalelse om Nederlandenes opdaterede stabilitetsprogram, 2009-2012

12

2010/C 146/04

Rådets udtalelse om Det Forenede Kongeriges opdaterede konvergensprogram, 2009/2010-2014/2015

18

| | IV   Oplysninger |
| --- | --- |
| | OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER |
| | Europa-Kommissionen |
| 2010/C 146/05 | Euroens vekselkurs | 24 |
| 2010/C 146/06 | Beslutning om at afslutte den formelle undersøgelsesprocedure, efter at medlemsstaten har trukket anmeldelsen tilbage — Statsstøtte — Tyskland (Artikel 107 til 109 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde) — Meddelelse fra Kommissionen i henhold til EUF-traktatens artikel 108, stk. 2 — Tilbagetrækning — Statsstøtte C 28/08 (ex N 345/06) — SMV-bonus til M.A.L. Magdeburger Artolith GmbH (
  1
  ) | 25 |

IV   Oplysninger

OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER

Europa-Kommissionen

2010/C 146/05

Euroens vekselkurs

24

2010/C 146/06

Beslutning om at afslutte den formelle undersøgelsesprocedure, efter at medlemsstaten har trukket anmeldelsen tilbage — Statsstøtte — Tyskland (Artikel 107 til 109 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde) — Meddelelse fra Kommissionen i henhold til EUF-traktatens artikel 108, stk. 2 — Tilbagetrækning — Statsstøtte C 28/08 (ex N 345/06) — SMV-bonus til M.A.L. Magdeburger Artolith GmbH (
  1
  )

1

25

| | V   Øvrige meddelelser |
| --- | --- |
| | PROCEDURER VEDRØRENDE GENNEMFØRELSEN AF KONKURRENCEPOLITIKKEN |
| | Europa-Kommissionen |
| 2010/C 146/07 | Anmeldelse af en planlagt fusion (Sag COMP/M.5864 — Avnet/Bell Micro) (
  1
  ) | 26 |
| 2010/C 146/08 | Anmeldelse af en planlagt fusion (Sag COMP/M.5814 — CVC/Univar Europe/Eurochem) (
  1
  ) | 27 |
| 2010/C 146/09 | Anmeldelse af en planlagt fusion (Sag COMP/M.5854 — Total Group/HIPS & GPPS business of Polimeri) (
  1
  ) | 28 |
| 2010/C 146/10 | Anmeldelse af en planlagt fusion (Sag COMP/M.5871 — KKR/Triton/Ambea) — Behandles eventuelt efter den forenklede procedure (
  1
  ) | 29 |
| | ANDET |
| | Europa-Kommissionen |
| 2010/C 146/11 | Informationsnotat — Offentlig høring — Geografiske betegnelser fra Ukraine | 30 |

V   Øvrige meddelelser

PROCEDURER VEDRØRENDE GENNEMFØRELSEN AF KONKURRENCEPOLITIKKEN

Europa-Kommissionen

2010/C 146/07

Anmeldelse af en planlagt fusion (Sag COMP/M.5864 — Avnet/Bell Micro) (
  1
  )

1

26

2010/C 146/08

Anmeldelse af en planlagt fusion (Sag COMP/M.5814 — CVC/Univar Europe/Eurochem) (
  1
  )

1

27

2010/C 146/09

Anmeldelse af en planlagt fusion (Sag COMP/M.5854 — Total Group/HIPS & GPPS business of Polimeri) (
  1
  )

1

28

2010/C 146/10

Anmeldelse af en planlagt fusion (Sag COMP/M.5871 — KKR/Triton/Ambea) — Behandles eventuelt efter den forenklede procedure (
  1
  )

1

29

ANDET

Europa-Kommissionen

2010/C 146/11

Informationsnotat — Offentlig høring — Geografiske betegnelser fra Ukraine

30

| | |
| --- | --- |
| | (1)   EØS-relevant tekst |

---

(1)   EØS-relevant tekst

1

| DA | |
| --- | --- |

DA

---

I Beslutninger og resolutioner, henstillinger og udtalelser

UDTALELSER

Rådet

| 4.6.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 146/1 |
| --- | --- | --- | --- |

4.6.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 146/1

---

RÅDETS UDTALELSE

om Spaniens opdaterede stabilitetsprogram, 2009–2013

2010/C 146/01

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker (1), særlig artikel 5, stk. 3 (for stabilitetsprogrammer),

under henvisning til henstilling fra Kommissionen og

efter høring af Det Økonomiske og Finansielle Udvalg —

AFGIVET DENNE UDTALELSE:

| (1) | Den 26. april 2010 gennemgik Rådet Spaniens opdaterede stabilitetsprogram, som dækker perioden 2009-2013. |
| --- | --- |

(1)

Den 26. april 2010 gennemgik Rådet Spaniens opdaterede stabilitetsprogram, som dækker perioden 2009-2013.

| (2) | Efter mere end ti år med kraftig BNP-vækst gennemgik Spanien en alvorlig recession i 2009. Den økonomiske nedgang skyldtes et skarpt fald i den indenlandske efterspørgsel, der afspejlede indsnævringen af de makroøkonomiske ubalancer, der blev akkumuleret i perioden med kraftig vækst og forværret af den globale finanskrise. Navnlig sluttede kreditboomet, og den private sektor har hurtigt øget sin opsparingskvote. Det overdimensionerede boligmarked er skrumpet med både lavere priser og et lavere aktivitetsniveau. Det store underskud over for udlandet er faldet, og inflationspresset er blevet dæmpet.
  Nedgangen har medført et dramatisk tab af arbejdspladser og fået ledigheden til at eksplodere. Den aktuelle krise vejer også tungt på de offentlige finanser i Spanien. Foruden det faldende aktivitetsniveau afspejler budgetudviklingen også en akkommoderende politisk respons med gennemførelsen af omfattende stimulerende foranstaltninger. Allerede i 2003 overskred det offentlige underskud 3 % af BNP, og som følge deraf blev der indledt en procedure i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud i marts 2009. Det seneste skridt i denne procedure var Rådets vedtagelse af en revideret henstilling i henhold til artikel 126, stk. 7, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) i december 2009, i henhold til hvilken Spanien skal bringe situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud til ophør senest i 2013. Hovedudfordringerne fremover kommer til at bestå i at fortsætte tilpasningen, herunder indsnævre underskuddet over for udlandet og sikre, at BNP-væksten i højere grad kommer til at stamme fra den eksterne sektor i stedet for den indenlandske efterspørgsel, navnlig boligmarkedet. Dette vil kræve, at der gennemføres reformer for at øge produktiviteten og den potentielle BNP-vækst og for at fremme jobskabelsen på holdbar vis. Samtidig skal konkurrenceevnen forbedres, igen ved hjælp af omkostningsreducerende politikker, herunder en begrænsning af lønstigninger og avancer i forhold til landets handelspartnere. Disse strukturelle problemer med konkurrenceevnen var sammen med cykliske faktorer, der afspejler en stærk økonomisk vækst i forhold til landets primære handelspartnere, med til at skabe et betydeligt underskud på betalingsbalancens løbende poster, der er vokset hurtigt de seneste ti år og toppede i 2007, hvor det nåede et tocifret tal for derefter at dykke til det halve i 2009. Endelig forholder det sig således, at den offentlige sektor har afbødet det skarpe aktivitetsfald i den private sektor, men det kan den ikke fortsætte med at gøre uden at sætte holdbarheden i de offentlige finanser over styr. Med andre ord vil gennemførelse af en troværdig og vedholdende finanspolitisk konsolideringsstrategi være hovedudfordringen i de kommende år. |
| --- | --- |

(2)

Efter mere end ti år med kraftig BNP-vækst gennemgik Spanien en alvorlig recession i 2009. Den økonomiske nedgang skyldtes et skarpt fald i den indenlandske efterspørgsel, der afspejlede indsnævringen af de makroøkonomiske ubalancer, der blev akkumuleret i perioden med kraftig vækst og forværret af den globale finanskrise. Navnlig sluttede kreditboomet, og den private sektor har hurtigt øget sin opsparingskvote. Det overdimensionerede boligmarked er skrumpet med både lavere priser og et lavere aktivitetsniveau. Det store underskud over for udlandet er faldet, og inflationspresset er blevet dæmpet.

Nedgangen har medført et dramatisk tab af arbejdspladser og fået ledigheden til at eksplodere. Den aktuelle krise vejer også tungt på de offentlige finanser i Spanien. Foruden det faldende aktivitetsniveau afspejler budgetudviklingen også en akkommoderende politisk respons med gennemførelsen af omfattende stimulerende foranstaltninger. Allerede i 2003 overskred det offentlige underskud 3 % af BNP, og som følge deraf blev der indledt en procedure i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud i marts 2009. Det seneste skridt i denne procedure var Rådets vedtagelse af en revideret henstilling i henhold til artikel 126, stk. 7, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) i december 2009, i henhold til hvilken Spanien skal bringe situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud til ophør senest i 2013. Hovedudfordringerne fremover kommer til at bestå i at fortsætte tilpasningen, herunder indsnævre underskuddet over for udlandet og sikre, at BNP-væksten i højere grad kommer til at stamme fra den eksterne sektor i stedet for den indenlandske efterspørgsel, navnlig boligmarkedet. Dette vil kræve, at der gennemføres reformer for at øge produktiviteten og den potentielle BNP-vækst og for at fremme jobskabelsen på holdbar vis. Samtidig skal konkurrenceevnen forbedres, igen ved hjælp af omkostningsreducerende politikker, herunder en begrænsning af lønstigninger og avancer i forhold til landets handelspartnere. Disse strukturelle problemer med konkurrenceevnen var sammen med cykliske faktorer, der afspejler en stærk økonomisk vækst i forhold til landets primære handelspartnere, med til at skabe et betydeligt underskud på betalingsbalancens løbende poster, der er vokset hurtigt de seneste ti år og toppede i 2007, hvor det nåede et tocifret tal for derefter at dykke til det halve i 2009. Endelig forholder det sig således, at den offentlige sektor har afbødet det skarpe aktivitetsfald i den private sektor, men det kan den ikke fortsætte med at gøre uden at sætte holdbarheden i de offentlige finanser over styr. Med andre ord vil gennemførelse af en troværdig og vedholdende finanspolitisk konsolideringsstrategi være hovedudfordringen i de kommende år.

| (3) | Skønt en stor del af faldet i det reale BNP i forbindelse med krisen er konjunkturbestemt, er størrelsen af det potentielle output også blevet påvirket negativt. Krisen kan desuden påvirke den potentielle vækst på mellemlang sigt i kraft af lavere investeringer, begrænset adgang til kredit og en voksende strukturel ledighed. Desuden forstærker konsekvenserne af den økonomiske krise de negative konsekvenser af den voksende ældrekvote for det potentielle output og holdbarheden i de offentlige finanser.
  På denne baggrund vil det være meget vigtigt at øge strukturreformtempoet for at understøtte den potentielle vækst. Det er især vigtigt, at Spanien gennemfører reformer, der dækker områderne arbejdsmarkedet, uddannelse, konkurrence inden for tjenestesektoren og el-sektoren samt effektiv forskning og udvikling. |
| --- | --- |

(3)

Skønt en stor del af faldet i det reale BNP i forbindelse med krisen er konjunkturbestemt, er størrelsen af det potentielle output også blevet påvirket negativt. Krisen kan desuden påvirke den potentielle vækst på mellemlang sigt i kraft af lavere investeringer, begrænset adgang til kredit og en voksende strukturel ledighed. Desuden forstærker konsekvenserne af den økonomiske krise de negative konsekvenser af den voksende ældrekvote for det potentielle output og holdbarheden i de offentlige finanser.

På denne baggrund vil det være meget vigtigt at øge strukturreformtempoet for at understøtte den potentielle vækst. Det er især vigtigt, at Spanien gennemfører reformer, der dækker områderne arbejdsmarkedet, uddannelse, konkurrence inden for tjenestesektoren og el-sektoren samt effektiv forskning og udvikling.

| (4) | I henhold til det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for programmet, forventes BNP i faste priser at falde med 0,3 % i 2010 for derefter at stige med 1,8 % i 2011 og i gennemsnit 3 % i 2012 og 2013. Stigningen vil først og fremmest blive drevet af den indenlandske efterspørgsel med et ekstra bidrag fra den eksterne sektor. Vurderet på baggrund af de disponible oplysninger (2) forekommer dette scenario at være baseret på lettere optimistiske vækstantagelser for 2010 og på markant optimistiske vækstantagelser derefter. Navnlig vil den forventede udvikling i den indenlandske efterspørgsel sandsynligvis blive mere afdæmpet i de kommende år, hvilket især, men ikke kun, kan tilskrives omfanget af de løbende strukturtilpasninger og det forhold, at boliginvesteringerne udgør en faldende andel af den økonomiske aktivitet. Programmets fremskrivninger med hensyn til dæmpning af inflationen forekommer realistiske. Behovet for nettolåntagning i udlandet forventes at falde yderligere i programperioden takket være bestræbelserne på at inddæmme Spaniens store eksterne ubalance. |
| --- | --- |

(4)

I henhold til det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for programmet, forventes BNP i faste priser at falde med 0,3 % i 2010 for derefter at stige med 1,8 % i 2011 og i gennemsnit 3 % i 2012 og 2013. Stigningen vil først og fremmest blive drevet af den indenlandske efterspørgsel med et ekstra bidrag fra den eksterne sektor. Vurderet på baggrund af de disponible oplysninger (2) forekommer dette scenario at være baseret på lettere optimistiske vækstantagelser for 2010 og på markant optimistiske vækstantagelser derefter. Navnlig vil den forventede udvikling i den indenlandske efterspørgsel sandsynligvis blive mere afdæmpet i de kommende år, hvilket især, men ikke kun, kan tilskrives omfanget af de løbende strukturtilpasninger og det forhold, at boliginvesteringerne udgør en faldende andel af den økonomiske aktivitet. Programmets fremskrivninger med hensyn til dæmpning af inflationen forekommer realistiske. Behovet for nettolåntagning i udlandet forventes at falde yderligere i programperioden takket være bestræbelserne på at inddæmme Spaniens store eksterne ubalance.

| (5) | I henhold til programmet forventes det offentlige underskud i 2009 at andrage 11,4 % af BNP. Den kraftige forværring fra et underskud på 4,1 % af BNP i 2008 skyldes i vidt omfang krisens konsekvenser for de offentlige finanser, herunder de automatiske stabilisatorers funktion, men er også en følge af den stimuluspakke til en værdi af 21⁄4 % af BNP, der blev vedtaget i overensstemmelse med den europæiske økonomiske genopretningsplan. I henhold til programmet skulle finanspolitikken blive restriktiv i 2010 og de sidste år af programperioden, hvilket er i overensstemmelse med dels den exitstrategi, Rådet har gjort sig til talsmand for, dels målsætningen om at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud senest i 2013 og sikre, at de offentlige finanser igen bliver holdbare. |
| --- | --- |

(5)

I henhold til programmet forventes det offentlige underskud i 2009 at andrage 11,4 % af BNP. Den kraftige forværring fra et underskud på 4,1 % af BNP i 2008 skyldes i vidt omfang krisens konsekvenser for de offentlige finanser, herunder de automatiske stabilisatorers funktion, men er også en følge af den stimuluspakke til en værdi af 21⁄4 % af BNP, der blev vedtaget i overensstemmelse med den europæiske økonomiske genopretningsplan. I henhold til programmet skulle finanspolitikken blive restriktiv i 2010 og de sidste år af programperioden, hvilket er i overensstemmelse med dels den exitstrategi, Rådet har gjort sig til talsmand for, dels målsætningen om at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud senest i 2013 og sikre, at de offentlige finanser igen bliver holdbare.

| (6) | Ifølge programmet lyder målet for underskuddet på de offentlige finanser i 2010 på 9,8 % af BNP, hvilket ligger et godt stykke over det underskud på 8,1 % af BNP, der forventedes i henhold til 2010-budgettet. Denne forværring på 1,7 procentpoint afspejler en basiseffekt fra 2009. Budgettet for 2010 indeholder en række diskretionære foranstaltninger på både indtægts- og udgiftssiden og vil markere starten på den finanspolitiske konsolidering i Spanien. På indtægtssiden inkluderer budgettet bl.a. en forhøjelse af momssatserne fra juli 2010, større progressivitet i beskatningen af opsparinger og en midlertidig nedsættelse af beskatningen af små og mellemstore virksomheder til gavn for beskæftigelsen. Budgettet afspejler ligeledes den ekstra effekt af afgiftsstigningerne på alkohol og tobak, der blev indført i midten af 2009. På udgiftssiden omfatter budgettet den delvise udvidelse af investeringspakken til den værdi af 1⁄2 % af BNP, der er rettet mod lokale myndigheder. Investeringsudgiften forventes at blive mere end opvejet af lavere løbende udgifter, der beløber sig til 3⁄4 % af BNP. Desuden afspejler budgettet tilbagetrækningen af et stort antal midlertidige stimulerende foranstaltninger, der blev gennemført i 2008, f.eks. en lettelse af skattetrykket på arbejdsindkomster gennem et nedslag i personskatten. Den kombinerede effekt af tilbagetrækningen af de midlertidige stimulerende foranstaltninger og de nye diskretionære foranstaltninger i 2010 forventes at resultere i en forbedring af budgetsaldoen med op til 1 3⁄4 % af BNP i 2010, hvilket vil være i overensstemmelse med Rådets henstilling i henhold til artikel 126, stk. 7, af 2. december 2009. Foruden de foranstaltninger, der indgår i 2010-budgettet, forventes konsolideringen at blive forstærket med »planen for øjeblikkelig plan« for 2010, der vil resultere i et fald på 0,5 % af BNP i 2010-budgettets planlagte udgifter. Budgetstillingen i 2010 målt ved ændringen i den strukturelle saldo, dvs. den konjunkturkorrigerede saldo minus engangs-foranstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger, bliver restriktiv med en forbedring på 2 procentpoint af BNP. |
| --- | --- |

(6)

Ifølge programmet lyder målet for underskuddet på de offentlige finanser i 2010 på 9,8 % af BNP, hvilket ligger et godt stykke over det underskud på 8,1 % af BNP, der forventedes i henhold til 2010-budgettet. Denne forværring på 1,7 procentpoint afspejler en basiseffekt fra 2009. Budgettet for 2010 indeholder en række diskretionære foranstaltninger på både indtægts- og udgiftssiden og vil markere starten på den finanspolitiske konsolidering i Spanien. På indtægtssiden inkluderer budgettet bl.a. en forhøjelse af momssatserne fra juli 2010, større progressivitet i beskatningen af opsparinger og en midlertidig nedsættelse af beskatningen af små og mellemstore virksomheder til gavn for beskæftigelsen. Budgettet afspejler ligeledes den ekstra effekt af afgiftsstigningerne på alkohol og tobak, der blev indført i midten af 2009. På udgiftssiden omfatter budgettet den delvise udvidelse af investeringspakken til den værdi af 1⁄2 % af BNP, der er rettet mod lokale myndigheder. Investeringsudgiften forventes at blive mere end opvejet af lavere løbende udgifter, der beløber sig til 3⁄4 % af BNP. Desuden afspejler budgettet tilbagetrækningen af et stort antal midlertidige stimulerende foranstaltninger, der blev gennemført i 2008, f.eks. en lettelse af skattetrykket på arbejdsindkomster gennem et nedslag i personskatten. Den kombinerede effekt af tilbagetrækningen af de midlertidige stimulerende foranstaltninger og de nye diskretionære foranstaltninger i 2010 forventes at resultere i en forbedring af budgetsaldoen med op til 1 3⁄4 % af BNP i 2010, hvilket vil være i overensstemmelse med Rådets henstilling i henhold til artikel 126, stk. 7, af 2. december 2009. Foruden de foranstaltninger, der indgår i 2010-budgettet, forventes konsolideringen at blive forstærket med »planen for øjeblikkelig plan« for 2010, der vil resultere i et fald på 0,5 % af BNP i 2010-budgettets planlagte udgifter. Budgetstillingen i 2010 målt ved ændringen i den strukturelle saldo, dvs. den konjunkturkorrigerede saldo minus engangs-foranstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger, bliver restriktiv med en forbedring på 2 procentpoint af BNP.

| (7) | Hovedmålsætningen med den mellemfristede budgetstrategi er at reducere underskuddet til under referenceværdien på 3 % af BNP senest i 2013 i overensstemmelse med Rådets henstilling i henhold til artikel 126, stk. 7, af 2. december 2009.
  Ifølge opdateringen satses der på underskud på 7,5 %, 5,3 % og 3 % af BNP i henholdsvis 2011, 2012 og 2013. I de sidste år af perioden forventes konsolideringen at blive kraftigt understøttet af dels den kriseplan for årene 2011-2013 for staten, der blev godkendt den 29. januar 2010, og som vil blive nærmere specificeret i løbet af de kommende måneder, dels de endnu ikke godkendte rammeaftaler, der indeholder en række nye foranstaltninger til mindskelse af udgifterne på regionalt og lokalt plan. Hovedforslagene i denne pakke tager sigte på at i) indføre noget nær et ansættelsesstop inden for den offentlige sektor, ii) sikre en permanent mindskelse af det mellemliggende forbrug, overførsler og andre udgifter med 1 procentpoint af BNP, iii) mindske de faste bruttoinvesteringer med 0,9 % af BNP og iv) beskære subsidier med 0,5 % af BNP. I henhold til programmet lyder den mellemfristede budgetmålsætning fortsat på et budget i balance over konjunkturforløbet. Under hensyntagen til de seneste fremskrivninger og gældsniveauet er den mellemfristede budgetmålsætning helt og holdent i overensstemmelse med pagtens mål. Ifølge programmet forventes den dog ikke at blive realiseret i programperioden. |
| --- | --- |

(7)

Hovedmålsætningen med den mellemfristede budgetstrategi er at reducere underskuddet til under referenceværdien på 3 % af BNP senest i 2013 i overensstemmelse med Rådets henstilling i henhold til artikel 126, stk. 7, af 2. december 2009.

Ifølge opdateringen satses der på underskud på 7,5 %, 5,3 % og 3 % af BNP i henholdsvis 2011, 2012 og 2013. I de sidste år af perioden forventes konsolideringen at blive kraftigt understøttet af dels den kriseplan for årene 2011-2013 for staten, der blev godkendt den 29. januar 2010, og som vil blive nærmere specificeret i løbet af de kommende måneder, dels de endnu ikke godkendte rammeaftaler, der indeholder en række nye foranstaltninger til mindskelse af udgifterne på regionalt og lokalt plan. Hovedforslagene i denne pakke tager sigte på at i) indføre noget nær et ansættelsesstop inden for den offentlige sektor, ii) sikre en permanent mindskelse af det mellemliggende forbrug, overførsler og andre udgifter med 1 procentpoint af BNP, iii) mindske de faste bruttoinvesteringer med 0,9 % af BNP og iv) beskære subsidier med 0,5 % af BNP. I henhold til programmet lyder den mellemfristede budgetmålsætning fortsat på et budget i balance over konjunkturforløbet. Under hensyntagen til de seneste fremskrivninger og gældsniveauet er den mellemfristede budgetmålsætning helt og holdent i overensstemmelse med pagtens mål. Ifølge programmet forventes den dog ikke at blive realiseret i programperioden.

| (8) | Budgetresultaterne kommer måske ikke til at leve op til forventningerne i programmet over programperioden. Denne risiko forekommer forholdsvis beskeden i 2010, men er i højere grad til stede i 2011 og derefter. De makroøkonomiske fremskrivninger i opdateringen er kun en anelse optimistiske i 2010, men er til gengæld udpræget optimistiske i årene derefter. Det er også usikkert, hvilke konsolideringsforanstaltninger der vil blive truffet, især efter 2010, da de fortsat befinder sig på forslagsstadiet og mangler at blive nærmere konkretiseret, vedtaget og gennemført. De regionale og lokale myndigheders budgetresultater repræsenterer en supplerende risiko, som rammeaftalerne dog forventes at mindske. |
| --- | --- |

(8)

Budgetresultaterne kommer måske ikke til at leve op til forventningerne i programmet over programperioden. Denne risiko forekommer forholdsvis beskeden i 2010, men er i højere grad til stede i 2011 og derefter. De makroøkonomiske fremskrivninger i opdateringen er kun en anelse optimistiske i 2010, men er til gengæld udpræget optimistiske i årene derefter. Det er også usikkert, hvilke konsolideringsforanstaltninger der vil blive truffet, især efter 2010, da de fortsat befinder sig på forslagsstadiet og mangler at blive nærmere konkretiseret, vedtaget og gennemført. De regionale og lokale myndigheders budgetresultater repræsenterer en supplerende risiko, som rammeaftalerne dog forventes at mindske.

| (9) | Den offentlige bruttogæld er beregnet til 55,2 % i 2009, dvs. markant højere end de 39,7 % året før. Ud over den betydelige stigning i underskuddet og den faldende BNP-vækst bidrog en betydelig stock-flow-tilpasning som følge af især kreditstøtte til stigningen i gældskvoten.
  Gældskvoten forventes at vokse med yderligere 19 procentpoint over programperioden og at overskride traktatens referenceværdi i 2010 og udgøre 74 % af BNP i 2013, først og fremmest som følge af konstant høje offentlige underskud. Udviklingen i gældskvoten kan ikke desto mindre blive mindre gunstig end fremskrevet i opdateringen som følge af de risici, der knytter sig til det makroøkonomiske scenario og budgetmålene, behovet for omstrukturering af finanssektoren samt, om end i mindre grad, usikkerheden omkring virkningen af de garantier, der gives i forbindelse med den finansielle redningspakke. Den stigning i gælden, der skyldes støtteforanstaltningerne til fordel for finanssektoren, kan dog vende, hvis støtteordningen og de hermed forbundne finansielle transaktioner bliver en succes. |
| --- | --- |

(9)

Den offentlige bruttogæld er beregnet til 55,2 % i 2009, dvs. markant højere end de 39,7 % året før. Ud over den betydelige stigning i underskuddet og den faldende BNP-vækst bidrog en betydelig stock-flow-tilpasning som følge af især kreditstøtte til stigningen i gældskvoten.

Gældskvoten forventes at vokse med yderligere 19 procentpoint over programperioden og at overskride traktatens referenceværdi i 2010 og udgøre 74 % af BNP i 2013, først og fremmest som følge af konstant høje offentlige underskud. Udviklingen i gældskvoten kan ikke desto mindre blive mindre gunstig end fremskrevet i opdateringen som følge af de risici, der knytter sig til det makroøkonomiske scenario og budgetmålene, behovet for omstrukturering af finanssektoren samt, om end i mindre grad, usikkerheden omkring virkningen af de garantier, der gives i forbindelse med den finansielle redningspakke. Den stigning i gælden, der skyldes støtteforanstaltningerne til fordel for finanssektoren, kan dog vende, hvis støtteordningen og de hermed forbundne finansielle transaktioner bliver en succes.

| (10) | Gældsprognosen, på mellemlang sigt, ifølge hvilken BNP-vækstraterne gradvis når op på de værdier, der var forventet før krisen, og skattetrykket vender tilbage til niveauet før krisen, og som også omfatter den forventede stigning i aldersrelaterede udgifter, viser, at den budgetstrategi, som påtænkes i programmet, umiddelbart og uden yderligere ændringer i den førte politik, vil være tilstrækkelig til at stabilisere gældskvoten senest i 2020. |
| --- | --- |

(10)

Gældsprognosen, på mellemlang sigt, ifølge hvilken BNP-vækstraterne gradvis når op på de værdier, der var forventet før krisen, og skattetrykket vender tilbage til niveauet før krisen, og som også omfatter den forventede stigning i aldersrelaterede udgifter, viser, at den budgetstrategi, som påtænkes i programmet, umiddelbart og uden yderligere ændringer i den førte politik, vil være tilstrækkelig til at stabilisere gældskvoten senest i 2020.

| (11) | De langsigtede budgetmæssige konsekvenser af befolkningens aldring er klart større end EU-gennemsnittet, hvilket hovedsagelig skyldes en meget stor stigning i pensionsudgifterne opgjort som andel af BNP i de kommende årtier. Budgetstillingen i 2009 som anslået i programmet er dårligere end udgangsstillingen i det forrige program og forstærker de budgetmæssige virkninger af den voksende ældrekvote for holdbarhedsgabet. Det skal bemærkes, at der er akkumuleret aktiver i pensionsreservefonden med henblik på at forudfinansiere en del af de fremtidige pensionsudgifter. Hvis der sikres store primære overskud på mellemlang sigt, vil de sammen med strukturreformerne kunne medvirke til at begrænse risiciene for de offentlige finansers holdbarhed, som i Kommissionens holdbarhedsrapport (3) fra 2009 blev vurderet som værende store.
  Ifølge programmet foreslog regeringen den 29. januar 2010, at der til Toledopagten blev tilføjet en pensionsreform med bl.a. følgende elementer: (i) en støt stigning i pensionsalderen til 67 og mulighed for at kæde andre parametre fra det nuværende system sammen med denne forlængelse af arbejdslivet; (ii) en styrkelse af forbindelsen mellem bidrag og udbetalinger (herunder mulighed for at indføre teoretiske konti i en del af systemet); (iii) et mere fleksibelt forhold mellem supplerende frivillige pensionsordninger og den offentlige pensionsordning; og (iv) en tilstrækkelig og mere effektiv familiestøttepolitik. |
| --- | --- |

(11)

De langsigtede budgetmæssige konsekvenser af befolkningens aldring er klart større end EU-gennemsnittet, hvilket hovedsagelig skyldes en meget stor stigning i pensionsudgifterne opgjort som andel af BNP i de kommende årtier. Budgetstillingen i 2009 som anslået i programmet er dårligere end udgangsstillingen i det forrige program og forstærker de budgetmæssige virkninger af den voksende ældrekvote for holdbarhedsgabet. Det skal bemærkes, at der er akkumuleret aktiver i pensionsreservefonden med henblik på at forudfinansiere en del af de fremtidige pensionsudgifter. Hvis der sikres store primære overskud på mellemlang sigt, vil de sammen med strukturreformerne kunne medvirke til at begrænse risiciene for de offentlige finansers holdbarhed, som i Kommissionens holdbarhedsrapport (3) fra 2009 blev vurderet som værende store.

Ifølge programmet foreslog regeringen den 29. januar 2010, at der til Toledopagten blev tilføjet en pensionsreform med bl.a. følgende elementer: (i) en støt stigning i pensionsalderen til 67 og mulighed for at kæde andre parametre fra det nuværende system sammen med denne forlængelse af arbejdslivet; (ii) en styrkelse af forbindelsen mellem bidrag og udbetalinger (herunder mulighed for at indføre teoretiske konti i en del af systemet); (iii) et mere fleksibelt forhold mellem supplerende frivillige pensionsordninger og den offentlige pensionsordning; og (iv) en tilstrækkelig og mere effektiv familiestøttepolitik.

| (12) | Skønt den mellemfristede budgetramme har medvirket til at fremme en flerårig finanspolitisk planlægning og som helhed har givet gode resultater, er sidstnævnte blevet forværret siden 2008. Den aktuelle nationale budgetramme er blevet styrket med ændringen i 2007 af loven om budgetstabilitet, der indførte princippet om budgetstabilitet over konjunkturforløbet. Dette gjorde det muligt at fastsætte de budgetmæssige målsætninger på basis af konjunktursituationen. I 2009 blev den fleksibilitet, der er indbygget i denne lovgivning, udnyttet til sit yderste, idet de regionale og lokale myndigheder undtagelsesvis fik lov til at opbygge større underskud end oprindeligt forudset inden for budgetrammen. Med godkendelsen af rammeaftalerne vedrørende de offentlige finansers bæredygtighed med regionerne og kommunerne indføres imidlertid, når de er helt gennemført, et instrument til vedtagelse og overvågning af deres planer for omlægning af udgifter med samme indhold som statens. |
| --- | --- |

(12)

Skønt den mellemfristede budgetramme har medvirket til at fremme en flerårig finanspolitisk planlægning og som helhed har givet gode resultater, er sidstnævnte blevet forværret siden 2008. Den aktuelle nationale budgetramme er blevet styrket med ændringen i 2007 af loven om budgetstabilitet, der indførte princippet om budgetstabilitet over konjunkturforløbet. Dette gjorde det muligt at fastsætte de budgetmæssige målsætninger på basis af konjunktursituationen. I 2009 blev den fleksibilitet, der er indbygget i denne lovgivning, udnyttet til sit yderste, idet de regionale og lokale myndigheder undtagelsesvis fik lov til at opbygge større underskud end oprindeligt forudset inden for budgetrammen. Med godkendelsen af rammeaftalerne vedrørende de offentlige finansers bæredygtighed med regionerne og kommunerne indføres imidlertid, når de er helt gennemført, et instrument til vedtagelse og overvågning af deres planer for omlægning af udgifter med samme indhold som statens.

| (13) | I programmet fremhæves betydningen af at sikre kvalitet i de offentlige finanser som et nøgleelement i Spaniens exitstrategi. På dette punkt er der i programmet skitseret forskellige reformer, der tager sigte på at forbedre omkostningseffektiviteten og effektiviteten af de offentlige udgifter samt ændre visse strukturelle kendetegn ved skattesystemet. På indtægtssiden indebærer dette bl.a. forskellige ændringer af de strukturelle kendetegn ved det spanske skattesystem, f.eks. afskaffelse af lettelsen af skattetrykket på arbejdsindkomster, større progressivitet i systemet for beskatning af opsparinger og en forhøjelse af momssatserne. På udgiftssiden gives der prioritet til produktive udgifter, navnlig uddannelse samt forskning og udvikling, sammen med behovet for at begrænse det mellemliggende offentlige forbrug, hvilket i 2011-2013 skulle føre til et fald på 4,3 procentpoint af BNP. |
| --- | --- |

(13)

I programmet fremhæves betydningen af at sikre kvalitet i de offentlige finanser som et nøgleelement i Spaniens exitstrategi. På dette punkt er der i programmet skitseret forskellige reformer, der tager sigte på at forbedre omkostningseffektiviteten og effektiviteten af de offentlige udgifter samt ændre visse strukturelle kendetegn ved skattesystemet. På indtægtssiden indebærer dette bl.a. forskellige ændringer af de strukturelle kendetegn ved det spanske skattesystem, f.eks. afskaffelse af lettelsen af skattetrykket på arbejdsindkomster, større progressivitet i systemet for beskatning af opsparinger og en forhøjelse af momssatserne. På udgiftssiden gives der prioritet til produktive udgifter, navnlig uddannelse samt forskning og udvikling, sammen med behovet for at begrænse det mellemliggende offentlige forbrug, hvilket i 2011-2013 skulle føre til et fald på 4,3 procentpoint af BNP.

| (14) | Samlet set er programmets budgetstrategi for 2010 i det store og hele i overensstemmelse med Rådets henstilling efter artikel 126, stk. 7, af 2. december 2009. Fra og med 2001 vil dette måske ikke længere være tilfældet, når der tages hensyn til de forskellige risici, der optræder. Budgetstrategien, der består i at reducere underskuddet til under 3 % af BNP, er, således som den er beskrevet, i overensstemmelse med henstillingerne, men med henvisning til ovennævnte risici er der endnu ikke sikkerhed for, at det uforholdsmæssigt store underskud vil være korrigeret inden for den fastsatte frist, og den gennemsnitlige finanspolitiske indsats kan blive mindre end det anbefalede minimum på 11⁄2 % af BNP om året for hele perioden. Navnlig knytter der sig forskellige risici til budgetstrategien som følge af det optimistiske makroøkonomiske scenario efter 2010, der kan indebære, at den økonomiske vækst ender med at yde et mindre bidrag til konsolideringen af de offentlige finanser end forventet i programmet. Desuden er der behov for en mere detaljeret beskrivelse af tilpasningskursen efter 2010 for så vidt angår de konkrete foranstaltninger, der skal træffes. Budgetstrategien kan måske også vise sig at være utilstrækkelig til igen at få gældskvoten til at falde. For at mindske disse risici er det nødvendigt at bakke strategien op med præcise foranstaltninger efter 2010 og styrke planerne for programperiodens sidste år. Dette vil også være hensigtsmæssigt i betragtning af forventningerne om en hastig stigning i gældskvoten og udgifterne forbundet med den aldrende befolkning samt de udfordringer forbundet med tilpasningen, som Spanien står over for. |
| --- | --- |

(14)

Samlet set er programmets budgetstrategi for 2010 i det store og hele i overensstemmelse med Rådets henstilling efter artikel 126, stk. 7, af 2. december 2009. Fra og med 2001 vil dette måske ikke længere være tilfældet, når der tages hensyn til de forskellige risici, der optræder. Budgetstrategien, der består i at reducere underskuddet til under 3 % af BNP, er, således som den er beskrevet, i overensstemmelse med henstillingerne, men med henvisning til ovennævnte risici er der endnu ikke sikkerhed for, at det uforholdsmæssigt store underskud vil være korrigeret inden for den fastsatte frist, og den gennemsnitlige finanspolitiske indsats kan blive mindre end det anbefalede minimum på 11⁄2 % af BNP om året for hele perioden. Navnlig knytter der sig forskellige risici til budgetstrategien som følge af det optimistiske makroøkonomiske scenario efter 2010, der kan indebære, at den økonomiske vækst ender med at yde et mindre bidrag til konsolideringen af de offentlige finanser end forventet i programmet. Desuden er der behov for en mere detaljeret beskrivelse af tilpasningskursen efter 2010 for så vidt angår de konkrete foranstaltninger, der skal træffes. Budgetstrategien kan måske også vise sig at være utilstrækkelig til igen at få gældskvoten til at falde. For at mindske disse risici er det nødvendigt at bakke strategien op med præcise foranstaltninger efter 2010 og styrke planerne for programperiodens sidste år. Dette vil også være hensigtsmæssigt i betragtning af forventningerne om en hastig stigning i gældskvoten og udgifterne forbundet med den aldrende befolkning samt de udfordringer forbundet med tilpasningen, som Spanien står over for.

| (15) | Hvad angår de datakrav, der er anført i adfærdskodeksen for stabilitets- og konvergensprogrammerne, er der i programmet visse huller i de obligatoriske og fakultative data (4). I de henstillinger, som Rådet den 2. december 2009 rettede til Spanien i henhold til artikel 126, stk. 7, med henblik på at bringe situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud til ophør, opfordrede det også landet til at rapportere om fremskridtene med gennemførelsen af Rådets henstillinger i et særskilt kapitel i opdateringerne af stabilitetsprogrammet (5). |
| --- | --- |

(15)

Hvad angår de datakrav, der er anført i adfærdskodeksen for stabilitets- og konvergensprogrammerne, er der i programmet visse huller i de obligatoriske og fakultative data (4). I de henstillinger, som Rådet den 2. december 2009 rettede til Spanien i henhold til artikel 126, stk. 7, med henblik på at bringe situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud til ophør, opfordrede det også landet til at rapportere om fremskridtene med gennemførelsen af Rådets henstillinger i et særskilt kapitel i opdateringerne af stabilitetsprogrammet (5).

Den samlede konklusion er, at den aktuelle krise har alvorlige konsekvenser for de offentlige finanser i Spanien, hvor der forventes et meget stort underskud i 2009 og en hastigt voksende gældskvote. Ifølge opdateringen af stabilitetsprogrammet satser Spanien på en betydelig konsolidering af de offentlige finanser fra og med 2010 med det formål at reducere det offentlige underskud til 3 % af BNP i 2013. Konsolideringen af de offentlige finanser er essentiel, eftersom de voksende budgetunderskud og den voksende gæld kan lægge hindringer i vejen for en vedvarende økonomisk vækst på mellemlang sigt. Desuden er det vigtigt at forbedre den langsigtede holdbarhed i de offentlige finanser i betragtning af forventningerne om en kraftig stigning i de offentlige udgifter forbundet med den voksende ældrekvote. For at kunne følge den ambitiøse konsolideringskurs kan der imidlertid blive behov for at gøre en ekstra anstrengelse, især i betragtning af de markant optimistiske makroøkonomiske antagelser og den deraf følgende risiko for, at den økonomiske vækst kommer til at bidrage mindre end forventet til konsolideringen af de offentlige finanser, og at det kan blive vanskeligt at nå målene på indtægtssiden i programperiodens sidste år. Samtidig bygger tilpasningskursen ikke til fulde på konkrete foranstaltninger i årene efter 2010. Velfungerende budgetmæssige rammer, herunder reguleringen af forholdene mellem de forskellige niveauer af den offentlige sektor, er af afgørende betydning for realiseringen af de ambitiøse konsolideringsplaner i en kontekst med betydelig finanspolitisk decentralisering. Desuden er det vigtigt at fortsætte bestræbelserne på at forbedre kvaliteten i de offentlige finanser med henblik på at sikre en glat tilpasning af økonomien i lyset af behovet for at korrigere de eksisterende makroøkonomiske ubalancer, herunder den eksterne ubalance, bl.a. ved at øge det potentielle BNP, fremme oprettelsen af nye arbejdspladser og forbedre produktiviteten og konkurrenceevnen.

På baggrund af ovenstående vurdering og med henvisning til henstillingen af 2. december 2009 i henhold til artikel 126, stk. 7, i TEUF opfordres Spanien til:

| i) | strengt at gennemføre programmets ambitiøse budgetplaner med det formål at bringe situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud til ophør senest i 2013, bakke denne indsats op med konkrete foranstaltninger i årene efter 2010 og være rede til at træffe yderligere konsolideringsforanstaltninger, hvis de risici, der følger af, at programmets makroøkonomiske scenario er gunstigere end scenariet i henstillingen i henhold til artikel 126, stk. 7, bliver til virkelighed, og, som foreskrevet i henstillingen vedrørende proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, udnytte enhver mulighed ud over den finanspolitiske indsats, herunder muligheder som følge af bedre økonomiske betingelser, til at fremskynde nedbringelsen af bruttogældskvoten i retning af referenceværdien på 60 % af BNP |
| --- | --- |

i)

strengt at gennemføre programmets ambitiøse budgetplaner med det formål at bringe situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud til ophør senest i 2013, bakke denne indsats op med konkrete foranstaltninger i årene efter 2010 og være rede til at træffe yderligere konsolideringsforanstaltninger, hvis de risici, der følger af, at programmets makroøkonomiske scenario er gunstigere end scenariet i henstillingen i henhold til artikel 126, stk. 7, bliver til virkelighed, og, som foreskrevet i henstillingen vedrørende proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, udnytte enhver mulighed ud over den finanspolitiske indsats, herunder muligheder som følge af bedre økonomiske betingelser, til at fremskynde nedbringelsen af bruttogældskvoten i retning af referenceværdien på 60 % af BNP

| ii) | i betragtning af den forventede vækst i udgifterne forbundet med den stigende ældrekvote og den hurtigt voksende gældskvote at forbedre den langsigtede holdbarhed i de offentlige finanser, bl.a. ved at ændre alderspensionsordningen, som foreslået af regeringen |
| --- | --- |

ii)

i betragtning af den forventede vækst i udgifterne forbundet med den stigende ældrekvote og den hurtigt voksende gældskvote at forbedre den langsigtede holdbarhed i de offentlige finanser, bl.a. ved at ændre alderspensionsordningen, som foreslået af regeringen

| iii) | at sikre, at budgetrammen reelt tilgodeser realiseringen af de skitserede mellemsigtede budgetplaner på alle niveauer af den offentlige sektor, og nøje overvåge, at budgetmålene overholdes hele året |
| --- | --- |

iii)

at sikre, at budgetrammen reelt tilgodeser realiseringen af de skitserede mellemsigtede budgetplaner på alle niveauer af den offentlige sektor, og nøje overvåge, at budgetmålene overholdes hele året

| iv) | at sikre, at de finanspolitiske konsolideringsforanstaltninger også er gearet til fortsat at forbedre kvaliteten i de offentlige finanser i betragtning af behovet for at fortsætte korrektionen af de eksisterende makroøkonomiske ubalancer. |
| --- | --- |

iv)

at sikre, at de finanspolitiske konsolideringsforanstaltninger også er gearet til fortsat at forbedre kvaliteten i de offentlige finanser i betragtning af behovet for at fortsætte korrektionen af de eksisterende makroøkonomiske ubalancer.

Spanien opfordres desuden til at forbedre overholdelsen af datakravene i adfærdskodeksen.

Sammenligning af centrale makroøkonomiske og budgetmæssige fremskrivninger

| | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Realt BNP
  (% ændring) | SP feb. 2010 | 0,9 | –3,6 | –0,3 | 1,8 | 2,9 | 3,1 |
| KOM nov. 2009 | 0,9 | –3,7 | –0,8 | 1,0 | — | — |
| SP jan. 2009 | 1,2 | –1,6 | 1,2 | 2,6 | — | — |
| HICP-inflation
  (%) | SP feb. 2010 | — | — | — | — | — | — |
| KOM nov. 2009 | 4,1 | –0,4 | 0,8 | 2,0 | — | — |
| SP jan. 2009 | — | — | — | — | — | — |
| Outputgab (6)

  (% af potentielt BNP) | SP feb. 2010 | 0,6 | –3,5 | –4,4 | –3,2 | –1,6 | –0,2 |
| KOM nov. 2009 | 0,8 | –2,8 | –3,6 | –2,6 | — | — |
| SP jan. 2009 | 0,8 | –2,3 | –3,4 | — | — | — |
| Nettolångivning/låntagning vis-a-vis resten af verden
  (% af BNP) | SP feb. 2010 | –9,1 | –4,9 | –4,2 | –3,8 | –3,6 | –3,5 |
| KOM nov. 2009 | –9,1 | –4,5 | –3,7 | –3,3 | — | — |
| SP jan. 2009 | –9,2 | –6,6 | –5,8 | –5,4 | — | — |
| Offentlige indtægter
  (% af BNP) | SP feb. 2010 | 37,0 | 34,6 | 35,7 | 36,7 | 37,5 | 38,3 |
| KOM nov. 2009 | 37,0 | 34,0 | 35,6 | 36,0 | — | — |
| SP jan. 2009 | 37,0 | 37,5 | 38,3 | 38,7 | — | — |
| Offentlige udgifter
  (% af BNP) | SP feb. 2010 | 41,1 | 46,1 | 45,5 | 44,2 | 42,8 | 41,3 |
| KOM nov. 2009 | 41,1 | 45,2 | 45,6 | 45,3 | — | — |
| SP jan. 2009 | 40,4 | 43,3 | 43,1 | 42,6 | — | — |
| Offentlig saldo
  (% af BNP) | SP feb. 2010 | –4,1 | –11,4 | –9,8 | –7,5 | –5,3 | –3,0 |
| KOM nov. 2009 | –4,1 | –11,2 | –10,1 | –9,3 | — | — |
| SP jan. 2009 | –3,4 | –6,2 | –5,7 | — | — | — |
| Primær saldo
  (% af BNP) | SP feb. 2010 | –2,5 | –9,6 | –7,7 | –4,9 | –2,3 | 0,1 |
| KOM nov. 2009 | –2,5 | –9,4 | –7,6 | –6,3 | — | — |
| SP jan. 2009 | –1,9 | –4,1 | –2,9 | –1,9 | — | — |
| Konjunkturkorrigeret saldo (6)

  (% af BNP) | SP feb. 2010 | –4,3 | –9,9 | –7,9 | –6,1 | –4,6 | –2,9 |
| KOM nov. 2009 | –4,4 | –10,0 | –8,5 | –8,1 | — | — |
| SP jan. 2009 | –3,7 | –5,2 | –4,2 | — | — | — |
| Strukturel saldo (7)

  (% af BNP) | SP feb. 2010 | –4,3 | –9,9 | –7,9 | –6,1 | –4,6 | –2,9 |
| KOM nov. 2009 | –4,1 | –9,3 | –8,5 | –8,1 | — | — |
| SP jan. 2009 | –3,3 | –4,6 | –4,2 | — | — | — |
| Offentlig bruttogæld
  (% af BNP) | SP feb. 2010 | 39,7 | 55,2 | 65,9 | 71,9 | 74,3 | 74,1 |
| KOM nov. 2009 | 39,7 | 54,3 | 66,3 | 74,0 | — | — |
| SP jan. 2009 | 39,5 | 47,3 | 51,6 | 53,7 | — | — |
| Stabilitetsprogram (SP); Kommissionens prognoser fra efteråret 2009 (KOM); beregninger foretaget af Kommissionen. |

2008

2009

2010

2011

2012

2013

Realt BNP

(% ændring)

SP feb. 2010

0,9

–3,6

–0,3

1,8

2,9

3,1

KOM nov. 2009

0,9

–3,7

–0,8

1,0

—

—

SP jan. 2009

1,2

–1,6

1,2

2,6

—

—

HICP-inflation

(%)

SP feb. 2010

—

—

—

—

—

—

KOM nov. 2009

4,1

–0,4

0,8

2,0

—

—

SP jan. 2009

—

—

—

—

—

—

Outputgab (6)

(% af potentielt BNP)

SP feb. 2010

0,6

–3,5

–4,4

–3,2

–1,6

–0,2

KOM nov. 2009

0,8

–2,8

–3,6

–2,6

—

—

SP jan. 2009

0,8

–2,3

–3,4

—

—

—

Nettolångivning/låntagning vis-a-vis resten af verden

(% af BNP)

SP feb. 2010

–9,1

–4,9

–4,2

–3,8

–3,6

–3,5

KOM nov. 2009

–9,1

–4,5

–3,7

–3,3

—

—

SP jan. 2009

–9,2

–6,6

–5,8

–5,4

—

—

Offentlige indtægter

(% af BNP)

SP feb. 2010

37,0

34,6

35,7

36,7

37,5

38,3

KOM nov. 2009

37,0

34,0

35,6

36,0

—

—

SP jan. 2009

37,0

37,5

38,3

38,7

—

—

Offentlige udgifter

(% af BNP)

SP feb. 2010

41,1

46,1

45,5

44,2

42,8

41,3

KOM nov. 2009

41,1

45,2

45,6

45,3

—

—

SP jan. 2009

40,4

43,3

43,1

42,6

—

—

Offentlig saldo

(% af BNP)

SP feb. 2010

–4,1

–11,4

–9,8

–7,5

–5,3

–3,0

KOM nov. 2009

–4,1

–11,2

–10,1

–9,3

—

—

SP jan. 2009

–3,4

–6,2

–5,7

—

—

—

Primær saldo

(% af BNP)

SP feb. 2010

–2,5

–9,6

–7,7

–4,9

–2,3

0,1

KOM nov. 2009

–2,5

–9,4

–7,6

–6,3

—

—

SP jan. 2009

–1,9

–4,1

–2,9

–1,9

—

—

Konjunkturkorrigeret saldo (6)

(% af BNP)

SP feb. 2010

–4,3

–9,9

–7,9

–6,1

–4,6

–2,9

KOM nov. 2009

–4,4

–10,0

–8,5

–8,1

—

—

SP jan. 2009

–3,7

–5,2

–4,2

—

—

—

Strukturel saldo (7)

(% af BNP)

SP feb. 2010

–4,3

–9,9

–7,9

–6,1

–4,6

–2,9

KOM nov. 2009

–4,1

–9,3

–8,5

–8,1

—

—

SP jan. 2009

–3,3

–4,6

–4,2

—

—

—

Offentlig bruttogæld

(% af BNP)

SP feb. 2010

39,7

55,2

65,9

71,9

74,3

74,1

KOM nov. 2009

39,7

54,3

66,3

74,0

—

—

SP jan. 2009

39,5

47,3

51,6

53,7

—

—

Stabilitetsprogram (SP); Kommissionens prognoser fra efteråret 2009 (KOM); beregninger foretaget af Kommissionen.

---

(1)  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1. De dokumenter, der henvises til i denne udtalelse, findes på følgende websted: http://ec.europa.eu/economy_finance/sgp/index_da.htm

(2)  Vurderingen tager navnlig hensyn til Kommissionens prognose fra efteråret 2009, men bygger også på andre oplysninger, der er blevet tilgængelige siden da, f.eks. Kommissionens foreløbige prognose fra 2010.

(3)  I Rådets konklusioner af 10. november 2009 om de offentlige finansers holdbarhed »opfordrer Rådet medlemsstaterne til i deres kommende stabilitets- og konvergensprogrammer at rette opmærksomheden mod strategier, som fokuserer på holdbarhed«, og desuden »henstiller Rådet til Kommissionen, at den sammen med Udvalget for Økonomisk Politik og Det Økonomiske og Finansielle Udvalg videreudvikler metoderne til vurdering af de offentlige finansers langsigtede holdbarhed i god tid inden næste holdbarhedsrapport«, der er planlagt til 2012.

(4)  Det indeholder især ingen oplysninger om arbejdsproduktivitet, præsterede arbejdstimer og andre midlertidige foranstaltninger.

(5)  Spanien har materielt set opfyldt denne henstilling, om end redegørelsen ikke blev givet i et særskilt kapitel, men var integreret i kapitlet om den mellemfristede budgetstrategi.

(6)  Outputgab og konjunkturkorrigerede saldi fra programmerne som genberegnet af Kommissionens tjenestegrene på basis af oplysningerne i programmerne.

(7)  Konjunkturkorrigeret saldo minus engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger. Det seneste program indeholder ingen oplysninger om engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger. De udgjorde – 0,3 % af BNP i 2008 og – 0,7 % af BNP i 2009 ifølge i Kommissionens prognose fra efteråret 2009.

Kilde:

Stabilitetsprogram (SP); Kommissionens prognoser fra efteråret 2009 (KOM); beregninger foretaget af Kommissionen.

---

| 4.6.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 146/7 |
| --- | --- | --- | --- |

4.6.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 146/7

---

RÅDETS UDTALELSE

om Sveriges opdaterede konvergensprogram, 2009-2012

2010/C 146/02

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker (1), særlig artikel 9, stk. 3,

under henvisning til henstilling fra Kommissionen,

efter høring af Det Økonomiske og Finansielle Udvalg —

AFGIVET DENNE UDTALELSE:

| (1) | Den 26. april 2010 gennemgik Rådet Sveriges opdaterede konvergensprogram, der dækker perioden 2009-2012. |
| --- | --- |

(1)

Den 26. april 2010 gennemgik Rådet Sveriges opdaterede konvergensprogram, der dækker perioden 2009-2012.

| (2) | Den svenske økonomi blev hårdt ramt af recessionen i slutningen af 2008, men fandt et stabilt leje, selv om BNP-væksten var negativ i hele 2009. Svensk økonomi frembyder det i den nuværende fase af konjunkturforløbet noget usædvanlige træk, at det hovedsagelig er forbrugerefterspørgslen, der har været drivkraften i den økonomiske udvikling, hvorimod industriproduktionen, investeringsaktiviteten og eksporten knap nok er begyndt at stige igen efter tidligere at være faldet kraftigt. Finanspolitikken og den monetære politik har sammen med stabiliseringen af finansmarkederne understøttet det private forbrug. De forbedrede udsigter på arbejdsmarkedet, de stigende børsindekser og en tilbagevenden til opadgående boligpriser har også påvirket forbrugernes tillid positivt. Da økonomien gik i recession, blev den svenske valuta udsat for en handelsvejet depreciering på næsten 30 % på mindre end et år, men har siden genvundet tre fjerdedele af den tabte værdi. Dens nylige appreciering medvirker formentlig til at begrænse det inflationspres, som den markante svækkelse af økonomien allerede har lagt en dæmper på. Recessionen og den deraf følgende finanspolitiske reaktion har betydet en udvikling fra et overskud på de offentlige finanser på 2,5 % af BNP i 2008 til et underskud på 0,8 % af BNP i 2009. En vigtig forudsætning for en holdbar udvikling i de offentlige finanser er at undgå, at et opsving uden den store vækst i beskæftigelsen får varige negative konsekvenser i form af langtidsledighed og varigt lavere arbejdskraftudbud. I den forbindelse er det en udfordring at fastholde de aktive arbejdsmarkedspolitikkers høje kvalitet på trods af, at flere vil være omfattet af dem. Det bliver også en udfordring for de politiske beslutningstagere at finde frem til lige præcis den måde at afvikle de forskellige stimulerende foranstaltninger på, som hverken kvæler det spirende opsving eller skaber potentielt destabiliserende ubalancer i husholdningerne. |
| --- | --- |

(2)

Den svenske økonomi blev hårdt ramt af recessionen i slutningen af 2008, men fandt et stabilt leje, selv om BNP-væksten var negativ i hele 2009. Svensk økonomi frembyder det i den nuværende fase af konjunkturforløbet noget usædvanlige træk, at det hovedsagelig er forbrugerefterspørgslen, der har været drivkraften i den økonomiske udvikling, hvorimod industriproduktionen, investeringsaktiviteten og eksporten knap nok er begyndt at stige igen efter tidligere at være faldet kraftigt. Finanspolitikken og den monetære politik har sammen med stabiliseringen af finansmarkederne understøttet det private forbrug. De forbedrede udsigter på arbejdsmarkedet, de stigende børsindekser og en tilbagevenden til opadgående boligpriser har også påvirket forbrugernes tillid positivt. Da økonomien gik i recession, blev den svenske valuta udsat for en handelsvejet depreciering på næsten 30 % på mindre end et år, men har siden genvundet tre fjerdedele af den tabte værdi. Dens nylige appreciering medvirker formentlig til at begrænse det inflationspres, som den markante svækkelse af økonomien allerede har lagt en dæmper på. Recessionen og den deraf følgende finanspolitiske reaktion har betydet en udvikling fra et overskud på de offentlige finanser på 2,5 % af BNP i 2008 til et underskud på 0,8 % af BNP i 2009. En vigtig forudsætning for en holdbar udvikling i de offentlige finanser er at undgå, at et opsving uden den store vækst i beskæftigelsen får varige negative konsekvenser i form af langtidsledighed og varigt lavere arbejdskraftudbud. I den forbindelse er det en udfordring at fastholde de aktive arbejdsmarkedspolitikkers høje kvalitet på trods af, at flere vil være omfattet af dem. Det bliver også en udfordring for de politiske beslutningstagere at finde frem til lige præcis den måde at afvikle de forskellige stimulerende foranstaltninger på, som hverken kvæler det spirende opsving eller skaber potentielt destabiliserende ubalancer i husholdningerne.

| (3) | Selv om en stor del af det konstaterede fald i det reale BNP i forbindelse med krisen er konjunkturbestemt, er størrelsen af det potentielle output også blevet påvirket negativt. Krisen kan desuden kan påvirke den potentielle vækst på mellemlang sigt i kraft af lavere investeringer, begrænsede kreditmuligheder og stigende strukturel arbejdsløshed. Konsekvenserne af den økonomiske krise forværrer desuden den demografiske aldrings ugunstige virkninger på det potentielle output og de offentlige finansers holdbarhed. På denne baggrund vil det være særdeles vigtigt at sætte fart i strukturreformerne med det formål at forstærke den potentielle vækst. For Sveriges vedkommende er det især vigtigt at gennemføre reformer inden for konkurrence og arbejdsmarkedsdeltagelse. |
| --- | --- |

(3)

Selv om en stor del af det konstaterede fald i det reale BNP i forbindelse med krisen er konjunkturbestemt, er størrelsen af det potentielle output også blevet påvirket negativt. Krisen kan desuden kan påvirke den potentielle vækst på mellemlang sigt i kraft af lavere investeringer, begrænsede kreditmuligheder og stigende strukturel arbejdsløshed. Konsekvenserne af den økonomiske krise forværrer desuden den demografiske aldrings ugunstige virkninger på det potentielle output og de offentlige finansers holdbarhed. På denne baggrund vil det være særdeles vigtigt at sætte fart i strukturreformerne med det formål at forstærke den potentielle vækst. For Sveriges vedkommende er det især vigtigt at gennemføre reformer inden for konkurrence og arbejdsmarkedsdeltagelse.

| (4) | I det makroøkonomiske scenario, som bygger på finansloven for 2010, der blev fremlagt for Rigsdagen i september 2009, stiger den reale BNP-vækst fra – 5,2 % i 2009 til 0,6 % i 2010 og gennemsnitligt 3,5 % i resten af programperioden. Ud fra af de oplysninger, der er til rådighed på nuværende tidspunkt, forekommer dette scenario at bygge på forsigtige vækstantagelser for 2010, men særdeles optimistiske vækstantagelser i den efterfølgende periode, i og med at de forventede vækstrater ligger betydeligt højere end det skønnede vækstpotentiale på mellemlang sigt berettiger til. På den baggrund synes programmets inflationsfremskrivninger at ligge noget lavt, om end det kan hænge sammen med forventningen om, at den svenske valuta vil blive styrket. |
| --- | --- |

(4)

I det makroøkonomiske scenario, som bygger på finansloven for 2010, der blev fremlagt for Rigsdagen i september 2009, stiger den reale BNP-vækst fra – 5,2 % i 2009 til 0,6 % i 2010 og gennemsnitligt 3,5 % i resten af programperioden. Ud fra af de oplysninger, der er til rådighed på nuværende tidspunkt, forekommer dette scenario at bygge på forsigtige vækstantagelser for 2010, men særdeles optimistiske vækstantagelser i den efterfølgende periode, i og med at de forventede vækstrater ligger betydeligt højere end det skønnede vækstpotentiale på mellemlang sigt berettiger til. På den baggrund synes programmets inflationsfremskrivninger at ligge noget lavt, om end det kan hænge sammen med forventningen om, at den svenske valuta vil blive styrket.

| (5) | I programmet anslås det offentlige underskud i 2009 til 2,2 % af BNP. Sammenholdt med et overskud på 2,5 % af BNP i 2008, er der tale om en markant forværring, som afspejler krisens virkning i form af både de automatiske stabilisatorer og de diskretionære stimulerende foranstaltninger, der beløber sig til ca. 1,5 % (mere end 2,5 %, når 2010 medregnes) af BNP, og som regeringen vedtog i overensstemmelse med den europæiske økonomiske genopretningsplan. Forværringen skyldtes hovedsagelig faldende skatteindtægter, idet såvel antallet af arbejdstimer som de gennemsnitlige skattesatser faldt og forbruget aftog, ligesom virksomhedernes overskud og kapitalgevinster blev mindre. Ifølge programmet skal finanspolitikken fortsat understøtte den økonomiske genopretning i 2010. I lyset af Sveriges forholdsvis positive budgetsituation må fortsættelsen af den ekspansive finanspolitik i 2010 siges at være på sin plads og i overensstemmelse med genopretningsplanen. Der opereres ikke med nogen strukturel konsolidering i slutningen af programperioden. |
| --- | --- |

(5)

I programmet anslås det offentlige underskud i 2009 til 2,2 % af BNP. Sammenholdt med et overskud på 2,5 % af BNP i 2008, er der tale om en markant forværring, som afspejler krisens virkning i form af både de automatiske stabilisatorer og de diskretionære stimulerende foranstaltninger, der beløber sig til ca. 1,5 % (mere end 2,5 %, når 2010 medregnes) af BNP, og som regeringen vedtog i overensstemmelse med den europæiske økonomiske genopretningsplan. Forværringen skyldtes hovedsagelig faldende skatteindtægter, idet såvel antallet af arbejdstimer som de gennemsnitlige skattesatser faldt og forbruget aftog, ligesom virksomhedernes overskud og kapitalgevinster blev mindre. Ifølge programmet skal finanspolitikken fortsat understøtte den økonomiske genopretning i 2010. I lyset af Sveriges forholdsvis positive budgetsituation må fortsættelsen af den ekspansive finanspolitik i 2010 siges at være på sin plads og i overensstemmelse med genopretningsplanen. Der opereres ikke med nogen strukturel konsolidering i slutningen af programperioden.

| (6) | Ifølge programmet vil underskuddet på de offentlige finanser i 2010 stige til 3,4 % af BNP (2), til dels som følge af en yderligere stimuluspakke, der beløber sig til ca. 1 % af BNP. På indtægtssiden består de vigtigste diskretionære foranstaltninger af fjerde fase i gennemførelsen af det såkaldte beskæftigelsesfradrag, hvis påvirkning af den offentlige saldo skønnes at ligge på 0,3 % af BNP. En sænkelse af pensionsbeskatningen forøger de stimulerende foranstaltninger med 0,1 % af BNP. På udgiftssiden omfatter foranstaltningerne yderligere statslige overførsler til kommunerne på ca. 0,3 % af BNP og de supplerende bevillinger — hver på ca. 0,1 % af BNP — til kriminalitetsbekæmpelse og retspleje, uddannelse og undervisning samt vækstfremme i de mindre virksomheder. Den planlagte finanspolitiske stilling er ekspansiv med et strukturelt underskud, der stiger med 1,6 procentpoint, og beregnes som ændringen i den strukturelle balance, altså den konjunkturkorrigerede saldo (genberegnet i henhold til den i fællesskab aftalte metode) eksklusive engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger. Differencen i forhold til den finanspolitiske stimuluspakkes 1 % af BNP skyldes hovedsagelig lavere skatteelasticiteter. |
| --- | --- |

(6)

Ifølge programmet vil underskuddet på de offentlige finanser i 2010 stige til 3,4 % af BNP (2), til dels som følge af en yderligere stimuluspakke, der beløber sig til ca. 1 % af BNP. På indtægtssiden består de vigtigste diskretionære foranstaltninger af fjerde fase i gennemførelsen af det såkaldte beskæftigelsesfradrag, hvis påvirkning af den offentlige saldo skønnes at ligge på 0,3 % af BNP. En sænkelse af pensionsbeskatningen forøger de stimulerende foranstaltninger med 0,1 % af BNP. På udgiftssiden omfatter foranstaltningerne yderligere statslige overførsler til kommunerne på ca. 0,3 % af BNP og de supplerende bevillinger — hver på ca. 0,1 % af BNP — til kriminalitetsbekæmpelse og retspleje, uddannelse og undervisning samt vækstfremme i de mindre virksomheder. Den planlagte finanspolitiske stilling er ekspansiv med et strukturelt underskud, der stiger med 1,6 procentpoint, og beregnes som ændringen i den strukturelle balance, altså den konjunkturkorrigerede saldo (genberegnet i henhold til den i fællesskab aftalte metode) eksklusive engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger. Differencen i forhold til den finanspolitiske stimuluspakkes 1 % af BNP skyldes hovedsagelig lavere skatteelasticiteter.

| (7) | Budgetstrategiens hovedsigte er at bringe underskuddet på de offentlige finanser ned under referenceværdien på 3 % af BNP igen (efter at det har været oppe på 3,4 % i 2010) og at sørge for, at det holder en støt faldende kurs. Budgetfremskrivningerne bygger på en antagelse om uændret politik for perioden efter 2010 og kalkulerer med et samlet offentligt underskud, der gradvis mindskes fra 3,4 % af BNP i 2010, 2,1 % af BNP i 2011 til 1,1 % af BNP i 2012. Den primære saldo forventes at udvikle sig tilsvarende: fra et underskud på 2,2 % af BNP i 2010 og 0,8 % af BNP i 2011 til et overskud på 0,4 % af BNP i 2012. Der er tale om en ganske betydelig forbedring, ikke mindst fordi der ikke regnes med nogen konsolideringsforanstaltninger, og fordi antallet af arbejdstimer — et vigtigt beskatningsgrundlag for indkomstskat — først for alvor vil stige igen i 2011-2012. Den strukturelle saldo beregnet efter den i fællesskab aftalte metode forventes til gengæld at blive forværret, idet underskuddet stiger fra 1,3 % af BNP i 2010 til 1,5 % af BNP i 2011 og 2,1 % af BNP i 2012.
  Den strukturelle saldo kan dog vise sig at være anslået for lavt, eftersom det tager tid, før den offentlige saldos normale konjunkturudvikling slår fuldt igennem i den konjunkturkorrigerede saldo. Sverige har den mellemfristede målsætning at opnå et overskud på 1 % af BNP over konjunkturforløbet. I lyset af de seneste fremskrivninger og størrelsen af gælden forekommer den mellemfristede målsætning mere end tilstrækkeligt at afspejle stabilitets- og vækstpagtens målsætninger. Ifølge det opdaterede stabilitetsprogram vil det med de eksisterende foranstaltninger dog ikke være muligt at opfylde den mellemfristede budgetmålsætning inden for programperioden. |
| --- | --- |

(7)

Budgetstrategiens hovedsigte er at bringe underskuddet på de offentlige finanser ned under referenceværdien på 3 % af BNP igen (efter at det har været oppe på 3,4 % i 2010) og at sørge for, at det holder en støt faldende kurs. Budgetfremskrivningerne bygger på en antagelse om uændret politik for perioden efter 2010 og kalkulerer med et samlet offentligt underskud, der gradvis mindskes fra 3,4 % af BNP i 2010, 2,1 % af BNP i 2011 til 1,1 % af BNP i 2012. Den primære saldo forventes at udvikle sig tilsvarende: fra et underskud på 2,2 % af BNP i 2010 og 0,8 % af BNP i 2011 til et overskud på 0,4 % af BNP i 2012. Der er tale om en ganske betydelig forbedring, ikke mindst fordi der ikke regnes med nogen konsolideringsforanstaltninger, og fordi antallet af arbejdstimer — et vigtigt beskatningsgrundlag for indkomstskat — først for alvor vil stige igen i 2011-2012. Den strukturelle saldo beregnet efter den i fællesskab aftalte metode forventes til gengæld at blive forværret, idet underskuddet stiger fra 1,3 % af BNP i 2010 til 1,5 % af BNP i 2011 og 2,1 % af BNP i 2012.

Den strukturelle saldo kan dog vise sig at være anslået for lavt, eftersom det tager tid, før den offentlige saldos normale konjunkturudvikling slår fuldt igennem i den konjunkturkorrigerede saldo. Sverige har den mellemfristede målsætning at opnå et overskud på 1 % af BNP over konjunkturforløbet. I lyset af de seneste fremskrivninger og størrelsen af gælden forekommer den mellemfristede målsætning mere end tilstrækkeligt at afspejle stabilitets- og vækstpagtens målsætninger. Ifølge det opdaterede stabilitetsprogram vil det med de eksisterende foranstaltninger dog ikke være muligt at opfylde den mellemfristede budgetmålsætning inden for programperioden.

| (8) | Budgetresultatet vil formentlig blive bedre end forventet i programmet i 2010, men kan blive værre end forventet i den efterfølgende periode. Referencescenariet i det opdaterede program stammer fra finansloven for 2010, som blev fremlagt i september 2009, og som ikke indregner de senere forbedringer i de økonomiske udsigter for 2009-2010 (3). De foreløbige finanspolitiske resultater i 2009 viser også betydeligt bedre tal end forudset, og særlig er momsindtægterne højere end forventet. Underskuddet i 2009 beløber sig kun til kun 0,8 % af BNP ifølge nyligt offentliggjorte nationalregnskaber sammenlignet med det opdaterede programs prognose på 2,2 % af BNP. Dette kan meget vel virke ind på situationen i 2010. I referencescenariet for 2011-2012 kalkuleres der med meget høj BNP-vækst, der bæres oppe af stigende indenlandsk efterspørgsel. Afvikling af de stimulerende foranstaltninger, herunder særlig en normalisering af renteniveauet, kan dog lægge en dæmper på forbrugernes tillid, især i lyset af husholdningernes høje gældsætning. Denne udviklingstendens risikerer at blive forstærket, hvis den nuværende stigningstakt for huspriser skulle falde. Skønt den finansielle sektors situation klart er blevet bedre, oplever nogle af de større pengeinstitutter fortsat betydelige kredittab, ligesom udlånsrentemarginalerne er under pres. På grund af bankvæsenets betydning for en velfungerende økonomi kan potentiel statsintervention i tilfælde af en tillidskrise også indvirke negativt på budgettet, skønt nogle af omkostningerne ved statsstøtte til den finansielle sektor kan dækkes ind i fremtiden. Rigsdagsvalget medio september 2010 indebærer risici, men de vurderes ikke til at være særligt store. |
| --- | --- |

(8)

Budgetresultatet vil formentlig blive bedre end forventet i programmet i 2010, men kan blive værre end forventet i den efterfølgende periode. Referencescenariet i det opdaterede program stammer fra finansloven for 2010, som blev fremlagt i september 2009, og som ikke indregner de senere forbedringer i de økonomiske udsigter for 2009-2010 (3). De foreløbige finanspolitiske resultater i 2009 viser også betydeligt bedre tal end forudset, og særlig er momsindtægterne højere end forventet. Underskuddet i 2009 beløber sig kun til kun 0,8 % af BNP ifølge nyligt offentliggjorte nationalregnskaber sammenlignet med det opdaterede programs prognose på 2,2 % af BNP. Dette kan meget vel virke ind på situationen i 2010. I referencescenariet for 2011-2012 kalkuleres der med meget høj BNP-vækst, der bæres oppe af stigende indenlandsk efterspørgsel. Afvikling af de stimulerende foranstaltninger, herunder særlig en normalisering af renteniveauet, kan dog lægge en dæmper på forbrugernes tillid, især i lyset af husholdningernes høje gældsætning. Denne udviklingstendens risikerer at blive forstærket, hvis den nuværende stigningstakt for huspriser skulle falde. Skønt den finansielle sektors situation klart er blevet bedre, oplever nogle af de større pengeinstitutter fortsat betydelige kredittab, ligesom udlånsrentemarginalerne er under pres. På grund af bankvæsenets betydning for en velfungerende økonomi kan potentiel statsintervention i tilfælde af en tillidskrise også indvirke negativt på budgettet, skønt nogle af omkostningerne ved statsstøtte til den finansielle sektor kan dækkes ind i fremtiden. Rigsdagsvalget medio september 2010 indebærer risici, men de vurderes ikke til at være særligt store.

| (9) | Den offentlige bruttogæld er steget fra 38,0 % af BNP i 2008 til anslået 42,8 % i 2009. Ud over det voksende underskud og den faldende vækst i BNP har en betydelig stock-flow-tilpasning, som navnlig afspejler et lån til Riksbanken, bidraget til stigningen i gældskvoten. Gældskvoten skønnes at vokse med yderligere 2,4 procentpoint i programperioden og nå op på 45,2 % af BNP i 2012, hovedsagelig som følge af fortsat store underskud på de offentlige finanser. Risiciene med hensyn til den fremskrevne udvikling i gældskvoten ser i det store og hele ud til at opveje hinanden, idet gældskvoten har mulighed for at udvikle sig mere positivt i 2010, men risikerer at udvikle sig mere negativt i den efterfølgende periode. Bruttogælden befinder sig fortsat et godt stykke under referenceværdien, og netto er den finansielle stilling positiv. |
| --- | --- |

(9)

Den offentlige bruttogæld er steget fra 38,0 % af BNP i 2008 til anslået 42,8 % i 2009. Ud over det voksende underskud og den faldende vækst i BNP har en betydelig stock-flow-tilpasning, som navnlig afspejler et lån til Riksbanken, bidraget til stigningen i gældskvoten. Gældskvoten skønnes at vokse med yderligere 2,4 procentpoint i programperioden og nå op på 45,2 % af BNP i 2012, hovedsagelig som følge af fortsat store underskud på de offentlige finanser. Risiciene med hensyn til den fremskrevne udvikling i gældskvoten ser i det store og hele ud til at opveje hinanden, idet gældskvoten har mulighed for at udvikle sig mere positivt i 2010, men risikerer at udvikle sig mere negativt i den efterfølgende periode. Bruttogælden befinder sig fortsat et godt stykke under referenceværdien, og netto er den finansielle stilling positiv.

| (10) | Gældsprognosen på mellemlang sigt, ifølge hvilken BNP-væksten gradvis når op på de værdier, der var forventet før krisen, og skattetrykket vender tilbage til niveauet før krisen, og som også omfatter den forventede stigning i de aldersrelaterede udgifter, viser, at den budgetstrategi, som påtænkes i programmet, umiddelbart og uden yderligere ændringer i den førte politik vil få gældskvotienten til at falde og nå ned på ca. 15 % af BNP senest i 2020. |
| --- | --- |

(10)

Gældsprognosen på mellemlang sigt, ifølge hvilken BNP-væksten gradvis når op på de værdier, der var forventet før krisen, og skattetrykket vender tilbage til niveauet før krisen, og som også omfatter den forventede stigning i de aldersrelaterede udgifter, viser, at den budgetstrategi, som påtænkes i programmet, umiddelbart og uden yderligere ændringer i den førte politik vil få gældskvotienten til at falde og nå ned på ca. 15 % af BNP senest i 2020.

| (11) | De langsigtede budgetmæssige konsekvenser af den øgede ældreandel i befolkningen er klart mindre end EU-gennemsnittet, og de betydelige aktiver, der er blevet opbygget i de offentlige pensionssystemer, vil bidrage til finansieringen af de stigende pensionsudgifter. Ifølge programmet bidrager budgetstillingen i 2009 til nedbringelse af bruttogælden. Fastholdelsen af store primære overskud på mellemlang sigt vil sammen med gennemførelsen af de relevante strukturreformer bidrage til at mindske truslerne mod de offentlige finansers holdbarhed, som i Kommissionens holdbarhedsrapport (4) fra 2009 bedømmes som lav. |
| --- | --- |

(11)

De langsigtede budgetmæssige konsekvenser af den øgede ældreandel i befolkningen er klart mindre end EU-gennemsnittet, og de betydelige aktiver, der er blevet opbygget i de offentlige pensionssystemer, vil bidrage til finansieringen af de stigende pensionsudgifter. Ifølge programmet bidrager budgetstillingen i 2009 til nedbringelse af bruttogælden. Fastholdelsen af store primære overskud på mellemlang sigt vil sammen med gennemførelsen af de relevante strukturreformer bidrage til at mindske truslerne mod de offentlige finansers holdbarhed, som i Kommissionens holdbarhedsrapport (4) fra 2009 bedømmes som lav.

| (12) | Sveriges budgetmæssige rammer må anses for solide og har medvirket til den betydelige nedbringelse af gælden, som er konstateret, siden de blev indført. Regeringen har i de seneste år øget gennemsigtigheden ved at tage flere skridt til at finjustere rammerne og er fast besluttet på løbende at vurdere, om rammerne fungerer efter hensigten, og sætte ind over for tilbageværende svagheder. Særlig er der nedsat et finanspolitisk råd med det kommissorium at vurdere, hvor godt regeringen har realiseret sine finanspolitiske mål. Dette råd fremlagde sin anden årlige rapport i 2009. Desuden har regeringen for nylig strammet reglerne for udgiftsloftet og overvejer nu forskellige metoder til at sikre, at målet om overskud til stadighed tilgodeses. De resterende svagheder vedrører risikoen for, at rammerne ikke i tilstrækkelig grad kan forhindre konjunkturforstærkende politikker i gode tider, særlig på lokalniveau. Kravet om balance i de lokale myndigheders budgetter bevirker nemlig, at det ikke kan lade sig gøre at anvende gode tiders overskud til at dække dårlige tiders underskud. |
| --- | --- |

(12)

Sveriges budgetmæssige rammer må anses for solide og har medvirket til den betydelige nedbringelse af gælden, som er konstateret, siden de blev indført. Regeringen har i de seneste år øget gennemsigtigheden ved at tage flere skridt til at finjustere rammerne og er fast besluttet på løbende at vurdere, om rammerne fungerer efter hensigten, og sætte ind over for tilbageværende svagheder. Særlig er der nedsat et finanspolitisk råd med det kommissorium at vurdere, hvor godt regeringen har realiseret sine finanspolitiske mål. Dette råd fremlagde sin anden årlige rapport i 2009. Desuden har regeringen for nylig strammet reglerne for udgiftsloftet og overvejer nu forskellige metoder til at sikre, at målet om overskud til stadighed tilgodeses. De resterende svagheder vedrører risikoen for, at rammerne ikke i tilstrækkelig grad kan forhindre konjunkturforstærkende politikker i gode tider, særlig på lokalniveau. Kravet om balance i de lokale myndigheders budgetter bevirker nemlig, at det ikke kan lade sig gøre at anvende gode tiders overskud til at dække dårlige tiders underskud.

| (13) | Eftersom målet om holdbare offentlige finanser — ikke mindst i lyset af den øgede ældreandel i befolkningen — er betinget af en høj erhvervsfrekvens, har regeringen iværksat en række foranstaltninger på både udbuds- og efterspørgselssiden med henblik på at forbedre incitamenterne til at arbejde og nedbringe rekrutteringsomkostningerne, særlig for så vidt angår grupper med lav erhvervsfrekvens såsom unge og indvandrere. Skatten på arbejde er blevet sænket, idet det såkaldte beskæftigelsesfradrag er indført, og indkomstgrænsen for, hvornår der skal betales statsskat, er hævet. I forbindelse med disse skattelettelser er der sket generelle og mere specifikke nedsættelser af socialbidrag med det formål at nedbringe rekrutteringsomkostningerne. Der er også iværksat reformer af arbejdsløsheds- og sygesikringssystemerne, hvorved ydelserne er sænket, og ydelsesperioden er forkortet. Sygesikringen har allerede fået færre ydelsesmodtagere, hvorimod reformerne af indkomstskatten først for alvor forventes at skabe resultater på mellemlang til lang sigt. |
| --- | --- |

(13)

Eftersom målet om holdbare offentlige finanser — ikke mindst i lyset af den øgede ældreandel i befolkningen — er betinget af en høj erhvervsfrekvens, har regeringen iværksat en række foranstaltninger på både udbuds- og efterspørgselssiden med henblik på at forbedre incitamenterne til at arbejde og nedbringe rekrutteringsomkostningerne, særlig for så vidt angår grupper med lav erhvervsfrekvens såsom unge og indvandrere. Skatten på arbejde er blevet sænket, idet det såkaldte beskæftigelsesfradrag er indført, og indkomstgrænsen for, hvornår der skal betales statsskat, er hævet. I forbindelse med disse skattelettelser er der sket generelle og mere specifikke nedsættelser af socialbidrag med det formål at nedbringe rekrutteringsomkostningerne. Der er også iværksat reformer af arbejdsløsheds- og sygesikringssystemerne, hvorved ydelserne er sænket, og ydelsesperioden er forkortet. Sygesikringen har allerede fået færre ydelsesmodtagere, hvorimod reformerne af indkomstskatten først for alvor forventes at skabe resultater på mellemlang til lang sigt.

| (14) | Samlet set kan den valgte strategi med at udnytte det gunstige udgangspunkt med store overskud på de offentlige finanser og føre en finanspolitik i 2009 og 2010, der kraftigt understøtter den økonomiske genopretning, betragtes som værende i overensstemmelse med genopretningsplanen. At resultatet for 2009 blev meget bedre end forventet, øger sammen med forbedringen af de makroøkonomiske udsigter for 2010 mulighederne for, at Sverige som en af de få medlemsstater vil kunne undgå at overskride referenceværdien på 3 % af BNP på dette kritiske tidspunkt. I strukturelle termer kan der dog ikke forventes fremskridt med at opfylde den mellemfristede målsætning i perioden med gunstige vækstantagelser, 2011-2012. Derfor ville budgetstrategien vinde, hvis det blev fastlagt, hvilke konkrete foranstaltninger der skal iværksættes i programperiodens sidste del. |
| --- | --- |

(14)

Samlet set kan den valgte strategi med at udnytte det gunstige udgangspunkt med store overskud på de offentlige finanser og føre en finanspolitik i 2009 og 2010, der kraftigt understøtter den økonomiske genopretning, betragtes som værende i overensstemmelse med genopretningsplanen. At resultatet for 2009 blev meget bedre end forventet, øger sammen med forbedringen af de makroøkonomiske udsigter for 2010 mulighederne for, at Sverige som en af de få medlemsstater vil kunne undgå at overskride referenceværdien på 3 % af BNP på dette kritiske tidspunkt. I strukturelle termer kan der dog ikke forventes fremskridt med at opfylde den mellemfristede målsætning i perioden med gunstige vækstantagelser, 2011-2012. Derfor ville budgetstrategien vinde, hvis det blev fastlagt, hvilke konkrete foranstaltninger der skal iværksættes i programperiodens sidste del.

| (15) | Hvad angår de datakrav, der er anført i adfærdskodeksen for stabilitets- og konvergensprogrammerne, er der i programmet visse huller i de obligatoriske og fakultative data (5). |
| --- | --- |

(15)

Hvad angår de datakrav, der er anført i adfærdskodeksen for stabilitets- og konvergensprogrammerne, er der i programmet visse huller i de obligatoriske og fakultative data (5).

Den samlede konklusion er, at de store overskud i de gode tider gjorde det muligt at føre en aktiv finanspolitik i nedgangsperioden i stabilitets- og vækstpagtens ånd, ikke blot ved at fremme efterspørgslen på kort sigt, men også styrke økonomiens langsigtede vækstpotentiale. Det er fornuftigt, at den finanspolitiske kurs fortsat er ekspansiv i 2010 i overensstemmelse med den europæiske økonomiske genopretningsplan. I programmet, som ganske vist har mistet en del af sin aktualitet, forudses et underskud, der stiger fra 2,2 % af BNP i 2009 til 3,4 % af BNP i 2010 hovedsagelig på grund af de yderligere stimulerende foranstaltninger, som da får virkning. Derefter forventes underskudsraten at falde gradvist til 2,1 % af BNP i 2011 og 1,2 % af BNP i 2012. Denne forbedring bygger overvejende på formodningen om stærk økonomisk vækst, eftersom programmet ikke opererer med nogen konsolideringsbestræbelser i 2011 og 2012. De generelle risici i forbindelse med den planlagte tilpasning forekommer at være mindre udtalte, idet der er mulighed for en langt mere positiv udvikling end forudset i 2010, som i et vist omfang opvejes af en mere negativ udvikling end forudset i 2011-2012. Hvis budgetresultaterne bliver dårligere end forventet, må regeringen være parat til i tide at vedtage diskretionære konsolideringsforanstaltninger.

På baggrund af ovenstående vurdering og behovet for at sikre en holdbar konvergens opfordres Sverige i erkendelse af den svenske finanspolitiks forbilledlige resultater i de senere år i overensstemmelse med stabilitets- og vækstpagten til

| i) | at gennemføre finanspolitikken for 2010 som planlagt og i overensstemmelse med den europæiske økonomiske genopretningsplan, men dog med sigte på at undgå en overskridelse af referenceværdien på 3 % af BNP |
| --- | --- |

i)

at gennemføre finanspolitikken for 2010 som planlagt og i overensstemmelse med den europæiske økonomiske genopretningsplan, men dog med sigte på at undgå en overskridelse af referenceværdien på 3 % af BNP

| ii) | at sørge for, at programmets nominelle tilpasning af de offentlige finanser gennemføres, om nødvendigt ved i tide at vedtage konsolideringsforanstaltninger, således at en vækst, der måtte være lavere end forventet, ikke risikerer at afspore den planlagte konsolidering af de offentlige finanser i programmets sidste år, samt sørge for, at der sker fremskridt med at opfylde den mellemfristede målsætning. |
| --- | --- |

ii)

at sørge for, at programmets nominelle tilpasning af de offentlige finanser gennemføres, om nødvendigt ved i tide at vedtage konsolideringsforanstaltninger, således at en vækst, der måtte være lavere end forventet, ikke risikerer at afspore den planlagte konsolidering af de offentlige finanser i programmets sidste år, samt sørge for, at der sker fremskridt med at opfylde den mellemfristede målsætning.

Sverige opfordres også til at sikre en bedre overholdelse af datakravene i adfærdskodeksen.

Sammenligning af centrale makroøkonomiske og budgetmæssige fremskrivninger

| | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Realt BNP
  (% ændring) | KP jan. 2010 | –0,2 | –5,2 | 0,6 | 3,1 | 3,8 |
| KOM nov. 2009 | –0,2 | –4,6 | 1,4 | 2,1 | — |
| KP dec. 2008 | 1,5 | 1,3 | 3,1 | 3,5 | — |
| HICP-inflation
  (%) | KP jan. 2010 | 2,1 | 2,0 | 0,4 | 0,6 | 0,9 |
| KOM nov. 2009 | 3,3 | 1,9 | 1,7 | 1,7 | — |
| KP dec. 2008 | 3,6 | 1,5 | — | — | — |
| Outputgab (6)

  (% af potentielt BNP) | KP jan. 2010 | 1,7 | –4,1 | –3,6 | –1,3 | 1,5 |
| KOM nov. 2009 (7) | 0,9 | –4,5 | –4,1 | –3,3 | — |
| KP dec. 2008 | –0,5 | –1,6 | –1,0 | –0,2 | — |
| Nettolångivning/låntagning vis-a-vis resten af verden
  (% af BNP) | KP jan. 2010 | 7,8 | 7,2 | 7,1 | 7,4 | 7,4 |
| KOM nov. 2009 | 8,1 | 7,6 | 7,7 | 8,1 | — |
| KP dec. 2008 | 8,2 | 8,2 | 8,3 | 8,1 | — |
| Offentlige indtægter
  (% af BNP) | KP jan.2010 | 55,6 | 54,9 | 54,6 | 54,3 | 53,9 |
| KOM nov. 2009 | 55,6 | 53,8 | 52,3 | 52,0 | — |
| KP dec. 2008 | 55,4 | 54,1 | 53,8 | 53,3 | — |
| Offentlige udgifter
  (% af BNP) | KP jan. 2010 | 53,1 | 57,1 | 58,0 | 56,3 | 54,9 |
| KOM nov. 2009 | 53,1 | 55,9 | 55,6 | 54,6 | — |
| KP dec. 2008 | 52,5 | 53,1 | 52,2 | 50,8 | — |
| Offentlig saldo
  (% af BNP) | KP jan. 2010 | 2,5 | –2,2 | –3,4 | –2,1 | –1,1 |
| KOM nov. 2009 | 2,5 | –2,1 | –3,3 | –2,7 | — |
| KP dec. 2008 | 2,8 | 1,1 | 1,6 | 2,5 | — |
| Primær saldo
  (% af BNP) | KP jan. 2010 | 4,2 | –0,9 | –2,2 | –0,8 | 0,4 |
| KOM nov. 2009 | 4,2 | –0,8 | –2,1 | –1,4 | — |
| KP dec. 2008 | –4,7 | –2,6 | –3,0 | –3,8 | — |
| Konjunkturkorrigeret saldo (6)

  (% af BNP) | KP jan. 2010 | 1,5 | 0,2 | –1,3 | –1,4 | –2,0 |
| KOM nov. 2009 | 1,9 | 0,5 | –1,0 | –0,7 | — |
| KP dec. 2008 | 3,1 | 2,0 | 2,2 | 2,6 | — |
| Strukturel saldo (8)

  (% af BNP) | KP jan. 2010 | 1,2 | 0,3 | –1,3 | –1,5 | –2,1 |
| KOM nov. 2009 | 1,6 | 0,3 | –1,0 | –0,7 | — |
| KP dec. 2008 | 2,8 | 1,9 | 2,1 | 2,5 | — |
| Offentlig bruttogæld
  (% af BNP) | KP jan. 2010 | 38,0 | 42,8 | 45,5 | 45,6 | 45,2 |
| KOM nov. 2009 | 38,0 | 42,1 | 43,6 | 44,1 | — |
| KP dec. 2008 | 35,5 | 32,2 | 28,3 | 23,8 | — |
| Konvergensprogram (KP), Kommissionens prognoser fra efteråret 2009 (KOM); beregninger foretaget af Kommissionen. |

2008

2009

2010

2011

2012

Realt BNP

(% ændring)

KP jan. 2010

–0,2

–5,2

0,6

3,1

3,8

KOM nov. 2009

–0,2

–4,6

1,4

2,1

—

KP dec. 2008

1,5

1,3

3,1

3,5

—

HICP-inflation

(%)

KP jan. 2010

2,1

2,0

0,4

0,6

0,9

KOM nov. 2009

3,3

1,9

1,7

1,7

—

KP dec. 2008

3,6

1,5

—

—

—

Outputgab (6)

(% af potentielt BNP)

KP jan. 2010

1,7

–4,1

–3,6

–1,3

1,5

KOM nov. 2009 (7)

0,9

–4,5

–4,1

–3,3

—

KP dec. 2008

–0,5

–1,6

–1,0

–0,2

—

Nettolångivning/låntagning vis-a-vis resten af verden

(% af BNP)

KP jan. 2010

7,8

7,2

7,1

7,4

7,4

KOM nov. 2009

8,1

7,6

7,7

8,1

—

KP dec. 2008

8,2

8,2

8,3

8,1

—

Offentlige indtægter

(% af BNP)

KP jan.2010

55,6

54,9

54,6

54,3

53,9

KOM nov. 2009

55,6

53,8

52,3

52,0

—

KP dec. 2008

55,4

54,1

53,8

53,3

—

Offentlige udgifter

(% af BNP)

KP jan. 2010

53,1

57,1

58,0

56,3

54,9

KOM nov. 2009

53,1

55,9

55,6

54,6

—

KP dec. 2008

52,5

53,1

52,2

50,8

—

Offentlig saldo

(% af BNP)

KP jan. 2010

2,5

–2,2

–3,4

–2,1

–1,1

KOM nov. 2009

2,5

–2,1

–3,3

–2,7

—

KP dec. 2008

2,8

1,1

1,6

2,5

—

Primær saldo

(% af BNP)

KP jan. 2010

4,2

–0,9

–2,2

–0,8

0,4

KOM nov. 2009

4,2

–0,8

–2,1

–1,4

—

KP dec. 2008

–4,7

–2,6

–3,0

–3,8

—

Konjunkturkorrigeret saldo (6)

(% af BNP)

KP jan. 2010

1,5

0,2

–1,3

–1,4

–2,0

KOM nov. 2009

1,9

0,5

–1,0

–0,7

—

KP dec. 2008

3,1

2,0

2,2

2,6

—

Strukturel saldo (8)

(% af BNP)

KP jan. 2010

1,2

0,3

–1,3

–1,5

–2,1

KOM nov. 2009

1,6

0,3

–1,0

–0,7

—

KP dec. 2008

2,8

1,9

2,1

2,5

—

Offentlig bruttogæld

(% af BNP)

KP jan. 2010

38,0

42,8

45,5

45,6

45,2

KOM nov. 2009

38,0

42,1

43,6

44,1

—

KP dec. 2008

35,5

32,2

28,3

23,8

—

Konvergensprogram (KP), Kommissionens prognoser fra efteråret 2009 (KOM); beregninger foretaget af Kommissionen.

---

(1)  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1. De dokumenter, der refereres til i dette dokument, kan konsulteres på følgende websted: http://ec.europa.eu/economy_finance/sgp/index_da.htm

(2)  Nyere data fra de svenske myndigheder tyder dog på, at budgetresultatet for 2010 kan vise sig at blive væsentligt bedre.

(3)  Programmet henviser dog til regeringens opdatering af prognosen fra november 2009, som afspejler en del af den forbedring, der er sket i udsigterne sammenlignet med referencescenariet, samt til to alternative vækstprofiler svarende til henholdsvis en mere negativ og en mere positiv makroøkonomisk fremskrivning. Ingen af fremskrivningerne er tilstrækkeligt detaljerede til at kunne betragtes som referencescenario.

(4)  I Rådets konklusioner om de offentlige finansers langsigtede holdbarhed i EU af 10. november 2009»opfordrer Rådet medlemsstaterne til i deres kommende stabilitets- og konvergensprogrammer at rette opmærksomheden mod strategier, som fokuserer på holdbarhed«, og »henstiller til Kommissionen, at den sammen med Udvalget for Økonomisk Politik og Det Økonomiske og Finansielle Udvalg videreudvikler metoderne til vurdering af de offentlige finansers langsigtede holdbarhed i god tid inden næste holdbarhedsrapport« i 2012.

(5)  Særlig er der ikke fremsendt data om den private sektors nettolångivning, hvilket gør vurderingen objektivt vanskeligere.

(6)  Outputgab og konjunkturkorrigerede saldi i henhold til programmerne som genberegnet af Kommissionens tjenestegrene på basis af oplysningerne i programmerne.

(7)  Baseret på en skønnet potentiel vækst på henholdsvis 2,0 %, 0,9 %, 0,9 % og 1,3 % i årene 2008-2011.

(8)  Konjunkturkorrigeret saldo, ekskl. engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger. Engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger udgør ifølge det seneste program 0,3 % af BNP i 2008 og 0,1 % af BNP i både 2011 og 2012 (underskudsreducerende hvert år) og 0,1 % af BNP i 2009 (underskudsforøgende) og ifølge Kommissionens tjenestegrenes prognose fra efteråret 2009 0,3 % af BNP i 2008 og 0,2 % af BNP i 2009 (underskudsreducerende hvert år).

Kilde:

Konvergensprogram (KP), Kommissionens prognoser fra efteråret 2009 (KOM); beregninger foretaget af Kommissionen.

---

| 4.6.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 146/12 |
| --- | --- | --- | --- |

4.6.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 146/12

---

RÅDETS UDTALELSE

om Nederlandenes opdaterede stabilitetsprogram, 2009-2012

2010/C 146/03

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker (1), særlig artikel 5, stk. 3,

under henvisning til henstilling fra Kommissionen og

efter høring af Det Økonomiske og Finansielle Udvalg —

AFGIVET DENNE UDTALELSE:

| (1) | Den 26. april 2010 gennemgik Rådet Nederlandenes opdaterede stabilitetsprogram for perioden 2009-2012. |
| --- | --- |

(1)

Den 26. april 2010 gennemgik Rådet Nederlandenes opdaterede stabilitetsprogram for perioden 2009-2012.

| (2) | I 2009 var der et voldsomt fald i den økonomiske aktivitet på 4 %. Faldet i verdenshandelen ramte Nederlandenes økonomi forholdsvis hårdt og medførte, at nettoeksporten leverede et negativt bidrag til væksten. Den indenlandske efterspørgsel bremsede også væksten igennem hele året, fordi det private forbrug faldt som følge af betydelige negative formuevirkninger og svigtende tillid, og investeringerne blev påvirket negativt af faldende efterspørgsel, ringere rentabilitet og skærpede kreditvilkår. Det offentlige forbrug var den eneste komponent i efterspørgslen med en positiv virkning på den økonomiske aktivitet, hovedsagelig på grund af den pakke af stimulerende foranstaltninger på 1 % af BNP, som blev gennemført som led i den europæiske økonomiske genopretningsplan. For 2010 ventes væksten i BNP igen at være positiv og sandsynligvis drevet af nettoeksporten i kølvandet på genoplivningen af verdenshandelen. Det private forbrug vil fortsat være afdæmpet, idet den disponible realindkomst påvirkes negativt af lave lønstigninger og øget arbejdsløshed, og investeringerne forventes at blive bremset af den lave kapacitetsudnyttelsesgrad, lavere rentabilitet og vedvarende skærpede kreditvilkår. Budgetstillingen forværredes meget hurtigt i 2009 og faldt fra et overskud på 0,7 % af BNP i 2008 til et underskud på 4,9 % af BNP som følge af regeringens genopretningsforanstaltninger som reaktion på den økonomiske krise, den fulde virkning af de automatiske stabilisatorer og faldende gasindtægter. I 2010 ventes en yderligere forringelse. Budgetunderskuddet i 2009, som var større end referenceværdien på 3 % af BNP, udløste en procedure vedrørende et uforholdsmæssigt stort underskud. I denne forbindelse udstedte Rådet henstillinger til Nederlandene i december 2009 og fastsatte 2013 som frist for at bringe det uforholdsmæssigt store underskud til ophør. Indsatsen for at bringe underskuddet ned under 3 % af BNP inden den fastsatte frist bliver en af de vigtigste politiske udfordringer for Nederlandene. Andre udfordringer er at sørge for langsigtet holdbarhed i de offentlige finanser, fortsat at styrke tilliden til finanssektoren og at sikre erhvervslivets adgang til finansiering. |
| --- | --- |

(2)

I 2009 var der et voldsomt fald i den økonomiske aktivitet på 4 %. Faldet i verdenshandelen ramte Nederlandenes økonomi forholdsvis hårdt og medførte, at nettoeksporten leverede et negativt bidrag til væksten. Den indenlandske efterspørgsel bremsede også væksten igennem hele året, fordi det private forbrug faldt som følge af betydelige negative formuevirkninger og svigtende tillid, og investeringerne blev påvirket negativt af faldende efterspørgsel, ringere rentabilitet og skærpede kreditvilkår. Det offentlige forbrug var den eneste komponent i efterspørgslen med en positiv virkning på den økonomiske aktivitet, hovedsagelig på grund af den pakke af stimulerende foranstaltninger på 1 % af BNP, som blev gennemført som led i den europæiske økonomiske genopretningsplan. For 2010 ventes væksten i BNP igen at være positiv og sandsynligvis drevet af nettoeksporten i kølvandet på genoplivningen af verdenshandelen. Det private forbrug vil fortsat være afdæmpet, idet den disponible realindkomst påvirkes negativt af lave lønstigninger og øget arbejdsløshed, og investeringerne forventes at blive bremset af den lave kapacitetsudnyttelsesgrad, lavere rentabilitet og vedvarende skærpede kreditvilkår. Budgetstillingen forværredes meget hurtigt i 2009 og faldt fra et overskud på 0,7 % af BNP i 2008 til et underskud på 4,9 % af BNP som følge af regeringens genopretningsforanstaltninger som reaktion på den økonomiske krise, den fulde virkning af de automatiske stabilisatorer og faldende gasindtægter. I 2010 ventes en yderligere forringelse. Budgetunderskuddet i 2009, som var større end referenceværdien på 3 % af BNP, udløste en procedure vedrørende et uforholdsmæssigt stort underskud. I denne forbindelse udstedte Rådet henstillinger til Nederlandene i december 2009 og fastsatte 2013 som frist for at bringe det uforholdsmæssigt store underskud til ophør. Indsatsen for at bringe underskuddet ned under 3 % af BNP inden den fastsatte frist bliver en af de vigtigste politiske udfordringer for Nederlandene. Andre udfordringer er at sørge for langsigtet holdbarhed i de offentlige finanser, fortsat at styrke tilliden til finanssektoren og at sikre erhvervslivets adgang til finansiering.

| (3) | Selv om en stor del af det konstaterede fald i det reale BNP i forbindelse med krisen er konjunkturbestemt, er størrelsen af det potentielle output også blevet påvirket negativt. Krisen kan desuden påvirke den potentielle vækst på mellemlang sigt i kraft af lavere investeringer, begrænsede kreditmuligheder og stigende strukturel arbejdsløshed. Konsekvenserne af den økonomiske krise forværrer desuden den demografiske aldrings ugunstige virkninger på det potentielle output og de offentlige finansers holdbarhed. Det vil på denne baggrund være afgørende at fremskynde tempoet i strukturreformerne med sigte på at støtte den potentielle vækst. Nærmere bestemt vil det for Nederlandene være vigtigt at gennemføre reformer på arbejdsmarkedet, herunder især at udvikle yderligere foranstaltninger, som bl.a. omfatter overgangsordninger for arbejdsmarkedet målrettet mod at øge deltagelsen af kvinder, ældre medarbejdere og ugunstigt stillede grupper, så det samlede antal arbejdstimer kan øges, og inden for F&U ved at fortsætte med gunstige incitamenter, som fremmer F&U. |
| --- | --- |

(3)

Selv om en stor del af det konstaterede fald i det reale BNP i forbindelse med krisen er konjunkturbestemt, er størrelsen af det potentielle output også blevet påvirket negativt. Krisen kan desuden påvirke den potentielle vækst på mellemlang sigt i kraft af lavere investeringer, begrænsede kreditmuligheder og stigende strukturel arbejdsløshed. Konsekvenserne af den økonomiske krise forværrer desuden den demografiske aldrings ugunstige virkninger på det potentielle output og de offentlige finansers holdbarhed. Det vil på denne baggrund være afgørende at fremskynde tempoet i strukturreformerne med sigte på at støtte den potentielle vækst. Nærmere bestemt vil det for Nederlandene være vigtigt at gennemføre reformer på arbejdsmarkedet, herunder især at udvikle yderligere foranstaltninger, som bl.a. omfatter overgangsordninger for arbejdsmarkedet målrettet mod at øge deltagelsen af kvinder, ældre medarbejdere og ugunstigt stillede grupper, så det samlede antal arbejdstimer kan øges, og inden for F&U ved at fortsætte med gunstige incitamenter, som fremmer F&U.

| (4) | I det makroøkonomiske scenarie, der ligger til grund for programmet, og som for 2010 er baseret på prognoser fra Nederlandenes centrale planlægningsbureau (CPB), forventes det, at det reale BNP efter et fald på 4 % i 2009 vil stige med 1,5 % i 2010 og derefter yderligere stige til en gennemsnitlig vækstrate på 2 % i resten af programmets løbetid. Vurderet på baggrund af de foreliggende oplysninger (2) forekommer dette scenarie at være baseret på optimistiske vækstantagelser for 2010 og 2011 og på plausible vækstantagelser for 2012. Programmets inflationsfremskrivninger ser ud til at være realistiske for 2010 og ansat noget lavt for 2011 og 2012. Antagelsen i programmet om, at opsvinget i den økonomiske vækst hovedsagelig vil blive drevet af nettoeksporten er plausibel, medens de forventede bidrag til væksten fra det private forbrug og investeringerne ser ud til at være optimistiske. For så vidt angår arbejdsmarkedet, ser antagelserne for såvel væksten i beskæftigelsen og udviklingen i arbejdsløshedstallene ud til at være noget optimistiske for programperioden. |
| --- | --- |

(4)

I det makroøkonomiske scenarie, der ligger til grund for programmet, og som for 2010 er baseret på prognoser fra Nederlandenes centrale planlægningsbureau (CPB), forventes det, at det reale BNP efter et fald på 4 % i 2009 vil stige med 1,5 % i 2010 og derefter yderligere stige til en gennemsnitlig vækstrate på 2 % i resten af programmets løbetid. Vurderet på baggrund af de foreliggende oplysninger (2) forekommer dette scenarie at være baseret på optimistiske vækstantagelser for 2010 og 2011 og på plausible vækstantagelser for 2012. Programmets inflationsfremskrivninger ser ud til at være realistiske for 2010 og ansat noget lavt for 2011 og 2012. Antagelsen i programmet om, at opsvinget i den økonomiske vækst hovedsagelig vil blive drevet af nettoeksporten er plausibel, medens de forventede bidrag til væksten fra det private forbrug og investeringerne ser ud til at være optimistiske. For så vidt angår arbejdsmarkedet, ser antagelserne for såvel væksten i beskæftigelsen og udviklingen i arbejdsløshedstallene ud til at være noget optimistiske for programperioden.

| (5) | I henhold til programmet afspejler den voldsomme nedgang i BNP fra et 0,7 % overskud i 2008 til et underskud på 4,9 % i 2009 i vidt omfang krisens konsekvenser for de offentlige finanser, men den skyldes også incitamenter, som beløber sig til 1 % af BNP, og som regeringen vedtog som led i den europæiske økonomiske genopretningsplan. Ifølge programmet planlægges det at opretholde den finanspolitiske støtte i 2010, inden den gøres restriktiv i programmets sidste år. I overensstemmelse med den exitstrategi, som Rådet tilskynder til, og med henblik på at bringe det uforholdsmæssigt store underskud til ophør senest i 2013 og genoprette holdbarheden i de offentlige finanser er det efter de mindre restriktive finanspolitiske foranstaltninger i 2009 og 2010 nødvendigt at stramme finanspolitikken væsentligt fra 2011 og fremefter. |
| --- | --- |

(5)

I henhold til programmet afspejler den voldsomme nedgang i BNP fra et 0,7 % overskud i 2008 til et underskud på 4,9 % i 2009 i vidt omfang krisens konsekvenser for de offentlige finanser, men den skyldes også incitamenter, som beløber sig til 1 % af BNP, og som regeringen vedtog som led i den europæiske økonomiske genopretningsplan. Ifølge programmet planlægges det at opretholde den finanspolitiske støtte i 2010, inden den gøres restriktiv i programmets sidste år. I overensstemmelse med den exitstrategi, som Rådet tilskynder til, og med henblik på at bringe det uforholdsmæssigt store underskud til ophør senest i 2013 og genoprette holdbarheden i de offentlige finanser er det efter de mindre restriktive finanspolitiske foranstaltninger i 2009 og 2010 nødvendigt at stramme finanspolitikken væsentligt fra 2011 og fremefter.

| (6) | I det opdaterede program forventes det, at underskuddet på de offentlige finanser vil være på 6,1 % af BNP i 2010. Det forventes, at indtægtskvoten falder med 0,1 % af BNP i forhold til 2009, medens udgiftskvoten forventes at stige med 1,1 % af BNP. Programmets budgetfremskrivning for 2010 er 0,2 % af BNP bedre end budgetmålsætningen for 2010 og er umiddelbart i overensstemmelse med Rådets henstilling i henhold til artikel 126, stk. 7, af 2. december 2009. De mere positive makroøkonomiske udsigter, der ligger til grund for programmet, slår kun delvis igennem i budgetresultatet, hovedsagelig på grund af vækstens koncentration i den eksportorienterede sektor, som giver lave skatteindtægter, og en negativ virkning i beregningsgrundlaget fra 2009 på 0,1 % af BNP. Den strukturelle saldo for 2010, dvs. den konjunkturkorrigerede saldo eksklusive engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger genberegnet i henhold til den i fællesskab aftalte metode, viser et fald fra – 3,75% af BNP i 2009 til – 4,75 % af BNP i 2010. Den samlede effekt af diskretionære foranstaltninger i 2010 er minimal, da de højere diskretionære udgifter opvejes af skattestigninger. Forringelsen af den strukturelle saldo i 2010, som ikke desto mindre konstateres, kan delvis forklares med stigende udgifter og faldende gasindtægter, men hovedsagelig med forskellige tidsforskudte virkninger af bl.a. stigende arbejdsløshed, som giver større udgifter og lavere skatteindtægter, end det kunne formodes ved anvendelsen af standardelasticiteter. |
| --- | --- |

(6)

I det opdaterede program forventes det, at underskuddet på de offentlige finanser vil være på 6,1 % af BNP i 2010. Det forventes, at indtægtskvoten falder med 0,1 % af BNP i forhold til 2009, medens udgiftskvoten forventes at stige med 1,1 % af BNP. Programmets budgetfremskrivning for 2010 er 0,2 % af BNP bedre end budgetmålsætningen for 2010 og er umiddelbart i overensstemmelse med Rådets henstilling i henhold til artikel 126, stk. 7, af 2. december 2009. De mere positive makroøkonomiske udsigter, der ligger til grund for programmet, slår kun delvis igennem i budgetresultatet, hovedsagelig på grund af vækstens koncentration i den eksportorienterede sektor, som giver lave skatteindtægter, og en negativ virkning i beregningsgrundlaget fra 2009 på 0,1 % af BNP. Den strukturelle saldo for 2010, dvs. den konjunkturkorrigerede saldo eksklusive engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger genberegnet i henhold til den i fællesskab aftalte metode, viser et fald fra – 3,75% af BNP i 2009 til – 4,75 % af BNP i 2010. Den samlede effekt af diskretionære foranstaltninger i 2010 er minimal, da de højere diskretionære udgifter opvejes af skattestigninger. Forringelsen af den strukturelle saldo i 2010, som ikke desto mindre konstateres, kan delvis forklares med stigende udgifter og faldende gasindtægter, men hovedsagelig med forskellige tidsforskudte virkninger af bl.a. stigende arbejdsløshed, som giver større udgifter og lavere skatteindtægter, end det kunne formodes ved anvendelsen af standardelasticiteter.

| (7) | Hovedsigtet med programmets budgetstrategi på mellemlang sigt er at få underskuddet ned under 3 % af BNP senest i 2013. Konsolideringen bør påbegyndes i 2011, forudsat at vækstperspektiverne er positive, jf. programmet. Umiddelbart vil dette mål ligge på linje med henstillingen i henhold til artikel 126, stk. 7, i TEUF. I programmet gives der tilsagn om at overholde fristen i 2013 ved hjælp af yderligere foranstaltninger, men disse foranstaltningers omfang og art er ikke nærmere præciseret. Desuden dækker programmet ikke 2013. I henhold til programmet forventes det nominelle budgetunderskud at forbedres til 5 % af BNP i 2011 (et fald fra 6,1 % det foregående år) og 4,5 % i 2012. Den primære saldo forventes at følge en stort set tilsvarende kurs. Det forventede resultat for 2012 bør ikke ses som et mål, men som et teknisk resultat på grundlag af en antagelse om en uændret politik. Programmets budgetfremskrivninger forudsætter en yderligere nominel nedbringelse af det offentlige underskud med mere end 1,5 % af BNP i 2013, hvis underskuddet skal ned under 3 % af BNP. Den (genberegnede) strukturelle saldo forventes at blive forværret til – 4,75 % af BNP i 2010 og derefter at forbedres til – 4 % af BNP i 2011 og – 3,5 % af BNP i 2012. For 2011 består regeringens budgetstrategi hovedsagelig i en (delvis) tilbagetrækning af pakken af stimulerende foranstaltninger på 0,5 % af BNP og konsolideringsforanstaltninger på 0,25 % af BNP (1,8 mia. EUR). Indtægtskvoten forventes at stige på grund af den forbedrede makroøkonomiske situation og den (delvise) tilbagetrækning af pakken af stimulerende foranstaltninger, medens udgiftskvoten ventes at falde på grund af konsolideringspakken, den forbedrede makroøkonomiske situation og den (delvise) tilbagetrækning af pakken af stimulerende foranstaltninger. For 2012 viser programmet med udgangspunkt i en antagelse om en uændret politik en stigning i indtægtskvoten og en udgiftskvote, som stabiliseres. Programmet bekræfter viljen til at opfylde den nye mellemfristede budgetmålsætning, som er en budgetstilling med et strukturelt benchmark på – 0,5 % af BNP. På baggrund af de seneste fremskrivninger og størrelsen af den offentlige gæld synes den mellemfristede budgetmålsætning at afspejle stabilitets- og vækstpagtens målsætninger. Ifølge programmet forventes den dog ikke realiseret i programperioden. |
| --- | --- |

(7)

Hovedsigtet med programmets budgetstrategi på mellemlang sigt er at få underskuddet ned under 3 % af BNP senest i 2013. Konsolideringen bør påbegyndes i 2011, forudsat at vækstperspektiverne er positive, jf. programmet. Umiddelbart vil dette mål ligge på linje med henstillingen i henhold til artikel 126, stk. 7, i TEUF. I programmet gives der tilsagn om at overholde fristen i 2013 ved hjælp af yderligere foranstaltninger, men disse foranstaltningers omfang og art er ikke nærmere præciseret. Desuden dækker programmet ikke 2013. I henhold til programmet forventes det nominelle budgetunderskud at forbedres til 5 % af BNP i 2011 (et fald fra 6,1 % det foregående år) og 4,5 % i 2012. Den primære saldo forventes at følge en stort set tilsvarende kurs. Det forventede resultat for 2012 bør ikke ses som et mål, men som et teknisk resultat på grundlag af en antagelse om en uændret politik. Programmets budgetfremskrivninger forudsætter en yderligere nominel nedbringelse af det offentlige underskud med mere end 1,5 % af BNP i 2013, hvis underskuddet skal ned under 3 % af BNP. Den (genberegnede) strukturelle saldo forventes at blive forværret til – 4,75 % af BNP i 2010 og derefter at forbedres til – 4 % af BNP i 2011 og – 3,5 % af BNP i 2012. For 2011 består regeringens budgetstrategi hovedsagelig i en (delvis) tilbagetrækning af pakken af stimulerende foranstaltninger på 0,5 % af BNP og konsolideringsforanstaltninger på 0,25 % af BNP (1,8 mia. EUR). Indtægtskvoten forventes at stige på grund af den forbedrede makroøkonomiske situation og den (delvise) tilbagetrækning af pakken af stimulerende foranstaltninger, medens udgiftskvoten ventes at falde på grund af konsolideringspakken, den forbedrede makroøkonomiske situation og den (delvise) tilbagetrækning af pakken af stimulerende foranstaltninger. For 2012 viser programmet med udgangspunkt i en antagelse om en uændret politik en stigning i indtægtskvoten og en udgiftskvote, som stabiliseres. Programmet bekræfter viljen til at opfylde den nye mellemfristede budgetmålsætning, som er en budgetstilling med et strukturelt benchmark på – 0,5 % af BNP. På baggrund af de seneste fremskrivninger og størrelsen af den offentlige gæld synes den mellemfristede budgetmålsætning at afspejle stabilitets- og vækstpagtens målsætninger. Ifølge programmet forventes den dog ikke realiseret i programperioden.

| (8) | Programmets budgetfremskrivninger for 2010 ser ud til at være plausible, men budgetresultaterne kan blive dårligere end forventet for 2011 og fremefter. Nærmere bestemt vil regeringens indsats for at stabilisere finansmarkederne formodentlig stort set fortsætte i hele programperioden, og det kan have en negativ virkning på budgetmålene. Selv om det for 2010 ser ud til, at det positive makroøkonomiske scenarie mere end opvejes af de forholdsvis forsigtige indtægtsprognoser i programmet, som endda giver plads til at nå et bedre resultat end det fastsatte mål, lader dette ikke til at være tilfældet for resten af programperioden. Desuden er det ikke sikkert, at alle besparelser som følge af konsolideringsforanstaltningerne kan realiseres fra 2011 og fremefter. Endelig kan de sociale ydelser vise sig at blive mere omfattende end forventet i programmet på grund af de noget optimistiske prognoser for arbejdsløshedstallene. Det er heller ikke præcist forklaret, hvordan ændringen i indtægts- og udgiftskvoten i 2012 fremkommer, idet programmet forudser en forbedring af saldoen på 0,5 % af BNP uden nogen foranstaltninger. Denne fremskrivning bygger i det væsentlige på positive makroøkonomi- og elasticitetsantagelser. Det bør dog bemærkes for så vidt angår både 2011 og 2012, at Nederlandene i øjeblikket gennemfører en grundlæggende analyse af budgettet, som kan tjene som grundlag for yderligere konsolideringsforanstaltninger og skulle bidrage til at styrke den årlige finanspolitiske indsats fra 2011 og fremefter, som det er blevet henstillet, og derfor vil kunne føre til budgetresultater, der overgår forventningerne, skønt omfanget og arten af disse yderligere konsolideringsforanstaltninger endnu ikke kendes. Nederlandenes hidtidige budgetkonsolideringsresultater er forholdsvis gode og udgør ikke nogen yderligere risiko på nuværende tidspunkt. |
| --- | --- |

(8)

Programmets budgetfremskrivninger for 2010 ser ud til at være plausible, men budgetresultaterne kan blive dårligere end forventet for 2011 og fremefter. Nærmere bestemt vil regeringens indsats for at stabilisere finansmarkederne formodentlig stort set fortsætte i hele programperioden, og det kan have en negativ virkning på budgetmålene. Selv om det for 2010 ser ud til, at det positive makroøkonomiske scenarie mere end opvejes af de forholdsvis forsigtige indtægtsprognoser i programmet, som endda giver plads til at nå et bedre resultat end det fastsatte mål, lader dette ikke til at være tilfældet for resten af programperioden. Desuden er det ikke sikkert, at alle besparelser som følge af konsolideringsforanstaltningerne kan realiseres fra 2011 og fremefter. Endelig kan de sociale ydelser vise sig at blive mere omfattende end forventet i programmet på grund af de noget optimistiske prognoser for arbejdsløshedstallene. Det er heller ikke præcist forklaret, hvordan ændringen i indtægts- og udgiftskvoten i 2012 fremkommer, idet programmet forudser en forbedring af saldoen på 0,5 % af BNP uden nogen foranstaltninger. Denne fremskrivning bygger i det væsentlige på positive makroøkonomi- og elasticitetsantagelser. Det bør dog bemærkes for så vidt angår både 2011 og 2012, at Nederlandene i øjeblikket gennemfører en grundlæggende analyse af budgettet, som kan tjene som grundlag for yderligere konsolideringsforanstaltninger og skulle bidrage til at styrke den årlige finanspolitiske indsats fra 2011 og fremefter, som det er blevet henstillet, og derfor vil kunne føre til budgetresultater, der overgår forventningerne, skønt omfanget og arten af disse yderligere konsolideringsforanstaltninger endnu ikke kendes. Nederlandenes hidtidige budgetkonsolideringsresultater er forholdsvis gode og udgør ikke nogen yderligere risiko på nuværende tidspunkt.

| (9) | Den offentlige bruttogældskvote lå over traktatens referenceværdi i 2009 og har en stigende tendens i hele programperioden. Den anslås at være 62,3 % i 2009 i forhold til 58,2 % året før. Stigningen i gældskvoten skyldtes i høj grad budgetunderskuddet og den faldende BNP-vækst, selv om den blev afbødet af en væsentlig positiv stock-flow-tilpasning på grund af finanssektorens tilbagebetaling af offentlig støtte. Gældskvoten forventes at stige med yderligere 10 % af BNP i programperioden til 72,5 % i 2012, hvilket hovedsagelig skyldes det vedvarende store offentlige underskud. Der er væsentlige risici forbundet med den offentlige bruttogældskvote, som bl.a. hidrører fra risikoen for underskud, der er større end forventet, navnlig i 2011, og, hvad der er vigtigere, fra de betydelige garantier til finanssektoren, som aktuelt udgør næsten 14 % af BNP. Hvis det bliver aktuelt at indfri disse garantier, vil de øge gældskvoten yderligere. På den anden side kan finansielle institutioners (tidlige) tilbagebetaling af offentlig støtte mindske gældskvoten væsentligt. |
| --- | --- |

(9)

Den offentlige bruttogældskvote lå over traktatens referenceværdi i 2009 og har en stigende tendens i hele programperioden. Den anslås at være 62,3 % i 2009 i forhold til 58,2 % året før. Stigningen i gældskvoten skyldtes i høj grad budgetunderskuddet og den faldende BNP-vækst, selv om den blev afbødet af en væsentlig positiv stock-flow-tilpasning på grund af finanssektorens tilbagebetaling af offentlig støtte. Gældskvoten forventes at stige med yderligere 10 % af BNP i programperioden til 72,5 % i 2012, hvilket hovedsagelig skyldes det vedvarende store offentlige underskud. Der er væsentlige risici forbundet med den offentlige bruttogældskvote, som bl.a. hidrører fra risikoen for underskud, der er større end forventet, navnlig i 2011, og, hvad der er vigtigere, fra de betydelige garantier til finanssektoren, som aktuelt udgør næsten 14 % af BNP. Hvis det bliver aktuelt at indfri disse garantier, vil de øge gældskvoten yderligere. På den anden side kan finansielle institutioners (tidlige) tilbagebetaling af offentlig støtte mindske gældskvoten væsentligt.

| (10) | Gældsprognosen på mellemlang sigt, ifølge hvilken BNP-væksten gradvis når op på de værdier, der var forventet før krisen, og skattetrykket vender tilbage til niveauet før krisen, og som også omfatter den forventede stigning i de aldersrelaterede udgifter, viser, at den budgetstrategi, som påtænkes i programmet, umiddelbart og uden yderligere ændringer i den førte politik vil stabilisere gældskvotienten nogle år, men at den ikke vil forhindre gælden i igen at vise en mindre stigende tendens frem til 2020. |
| --- | --- |

(10)

Gældsprognosen på mellemlang sigt, ifølge hvilken BNP-væksten gradvis når op på de værdier, der var forventet før krisen, og skattetrykket vender tilbage til niveauet før krisen, og som også omfatter den forventede stigning i de aldersrelaterede udgifter, viser, at den budgetstrategi, som påtænkes i programmet, umiddelbart og uden yderligere ændringer i den førte politik vil stabilisere gældskvotienten nogle år, men at den ikke vil forhindre gælden i igen at vise en mindre stigende tendens frem til 2020.

| (11) | Den langfristede budgetvirkning af befolkningens aldring er væsentligt større end gennemsnittet i EU på grund af de forholdsvis store stigninger i udgifterne til både pensioner og langtidspleje. Hvis der sikres primære overskud på mellemlang sigt og samtidig gennemføres strukturreformer, der dæmmer op for den forventede stigning i de aldersrelaterede udgifter, vil det bidrage til at reducere risiciene for de offentlige finansers holdbarhed, som i Kommissionens holdbarhedsrapport (3) fra 2009 blev vurderet som alvorlige. Den foreslåede stigning i pensionsalderen med to år (fra 65 til 67 år) i 2025 forventes at ville mindske holdbarhedsgabet, og hvis den vedtages, vil det være et første skridt i retning af en forbedring af de offentlige finansers holdbarhed. |
| --- | --- |

(11)

Den langfristede budgetvirkning af befolkningens aldring er væsentligt større end gennemsnittet i EU på grund af de forholdsvis store stigninger i udgifterne til både pensioner og langtidspleje. Hvis der sikres primære overskud på mellemlang sigt og samtidig gennemføres strukturreformer, der dæmmer op for den forventede stigning i de aldersrelaterede udgifter, vil det bidrage til at reducere risiciene for de offentlige finansers holdbarhed, som i Kommissionens holdbarhedsrapport (3) fra 2009 blev vurderet som alvorlige. Den foreslåede stigning i pensionsalderen med to år (fra 65 til 67 år) i 2025 forventes at ville mindske holdbarhedsgabet, og hvis den vedtages, vil det være et første skridt i retning af en forbedring af de offentlige finansers holdbarhed.

| (12) | Den trendbaserede budgetramme, som blev indført i 1994, anses alment for at være effektiv og virkningsfuld (4). De vigtigste elementer i denne ramme er de flerårige udgiftslofter og uafhængige organisationers rolle, herunder navnlig CPB (5). Budgetrammen gælder for fire år og bygger på et makroøkonomisk scenarie, som opstilles af det Nederlandenes centrale planlægningsbureau (CPB) (6), hvilket sikrer, at fremskrivningerne er objektive og uafhængige. Der fastsættes budgetmål for en fireårig periode ud fra de finanspolitiske udfordringer i forbindelse med befolkningens aldring og kravene i stabilitets- og vækstpagten. På grundlag af budgetmålene afledes udgiftslofter, som er hjørnestenene i den finanspolitiske ramme. I praksis er udgiftslofterne blevet overholdt. I marts 2009 besluttede regeringen, at de konjunkturfølsomme arbejdsløshedsydelser ikke længere skulle være underlagt et udgiftsloft. Denne foranstaltning bevirkede, at man ikke var nødt til at foretage procykliske budgetnedskæringer som følge af den stigende arbejdsløshed, og førte til en styrkelse af de automatiske stabilisatorer (med ca. 0,3 % af BNP i 2009). De trendbaserede budgetrammer ser ud til at have haft en gunstig virkning i den nuværende finanspolitiske situation. Under et økonomisk opsving vil der også være en væsentlig merværdi ved trendbaserede finanspolitiske rammer. Medens de automatiske stabilisatorer automatisk forventes at forbedre budgetstillingen, vil udgiftslofterne samtidig kunne bruges som et redskab til at begrænse udgiftsstigninger. |
| --- | --- |

(12)

Den trendbaserede budgetramme, som blev indført i 1994, anses alment for at være effektiv og virkningsfuld (4). De vigtigste elementer i denne ramme er de flerårige udgiftslofter og uafhængige organisationers rolle, herunder navnlig CPB (5). Budgetrammen gælder for fire år og bygger på et makroøkonomisk scenarie, som opstilles af det Nederlandenes centrale planlægningsbureau (CPB) (6), hvilket sikrer, at fremskrivningerne er objektive og uafhængige. Der fastsættes budgetmål for en fireårig periode ud fra de finanspolitiske udfordringer i forbindelse med befolkningens aldring og kravene i stabilitets- og vækstpagten. På grundlag af budgetmålene afledes udgiftslofter, som er hjørnestenene i den finanspolitiske ramme. I praksis er udgiftslofterne blevet overholdt. I marts 2009 besluttede regeringen, at de konjunkturfølsomme arbejdsløshedsydelser ikke længere skulle være underlagt et udgiftsloft. Denne foranstaltning bevirkede, at man ikke var nødt til at foretage procykliske budgetnedskæringer som følge af den stigende arbejdsløshed, og førte til en styrkelse af de automatiske stabilisatorer (med ca. 0,3 % af BNP i 2009). De trendbaserede budgetrammer ser ud til at have haft en gunstig virkning i den nuværende finanspolitiske situation. Under et økonomisk opsving vil der også være en væsentlig merværdi ved trendbaserede finanspolitiske rammer. Medens de automatiske stabilisatorer automatisk forventes at forbedre budgetstillingen, vil udgiftslofterne samtidig kunne bruges som et redskab til at begrænse udgiftsstigninger.

| (13) | For så vidt angår kvaliteten af de offentlige finanser, kan Nederlandene anses for at levere forholdsvis gode præstationer inden for visse områder. Det gælder navnlig for områderne offentlig infrastruktur, generelle serviceydelser og den finanspolitiske styring. I programmet er det anført, at man agter at forbedre kvaliteten af de offentlige finanser ved hjælp af bedre regulering og ved at mindske den administrative byrde. Med hensyn til den administrative byrde er det i programmet fastsatte mål at nå en nettonedbringelse på 25 % i 2011 i forhold til 2007. Myndighederne er i øjeblikket i gang med en grundlæggende budgetanalyse, som hovedsagelig fokuserer på udgiftssiden og har til formål at lette beslutningstagningsprocessen for strukturelle reformer og konsolideringsforanstaltninger. På indtægtssiden planlægger myndighederne en separat undersøgelse til brug ved en revision af skatte- og afgiftssystemet, som skal generere stabile indtægter i fremtiden med mindst mulig forstyrrelse af økonomien og en så retfærdig fordeling af udgifterne som muligt. Denne revision kan også forbedre de offentlige finansers kvalitet på mellemlang og lang sigt. |
| --- | --- |

(13)

For så vidt angår kvaliteten af de offentlige finanser, kan Nederlandene anses for at levere forholdsvis gode præstationer inden for visse områder. Det gælder navnlig for områderne offentlig infrastruktur, generelle serviceydelser og den finanspolitiske styring. I programmet er det anført, at man agter at forbedre kvaliteten af de offentlige finanser ved hjælp af bedre regulering og ved at mindske den administrative byrde. Med hensyn til den administrative byrde er det i programmet fastsatte mål at nå en nettonedbringelse på 25 % i 2011 i forhold til 2007. Myndighederne er i øjeblikket i gang med en grundlæggende budgetanalyse, som hovedsagelig fokuserer på udgiftssiden og har til formål at lette beslutningstagningsprocessen for strukturelle reformer og konsolideringsforanstaltninger. På indtægtssiden planlægger myndighederne en separat undersøgelse til brug ved en revision af skatte- og afgiftssystemet, som skal generere stabile indtægter i fremtiden med mindst mulig forstyrrelse af økonomien og en så retfærdig fordeling af udgifterne som muligt. Denne revision kan også forbedre de offentlige finansers kvalitet på mellemlang og lang sigt.

| (14) | Samlet set er programmets budgetstrategi for 2010 og 2011 i overensstemmelse med Rådets henstilling efter artikel 126, stk. 7. I sin nuværende form og på grund af ovennævnte risici synes budgetstrategien fra og med 2012 ikke at være i overensstemmelse med Rådets henstilling efter artikel 126, stk. 7, især da 2013 ikke er omfattet af programmet. Navnlig for 2010 er programmets budgetfremskrivninger lidt bedre end 2010-budgettet, hvilket delvis skyldes det forbedrede makroøkonomiske scenarie, og risiciene er godt afbalancerede. I perioden 2011-2012 opererer programmet med en beskeden årlig finanspolitisk indsats på gennemsnitlig 0,75 % af BNP, stadig med de ovennævnte risici. Programmets budgetfremskrivninger for 2011 er underbygget af nærmere anførte konsolideringsforanstaltninger. På den anden side er ændringen i den strukturelle saldo i 2012 (0,5 % af BNP) ikke underbygget af yderligere foranstaltninger, og den kan heller ikke forklares med anvendelsen af standardelasticiteter. Det tyder på, at der er behov for yderligere konsolideringsforanstaltninger for at sikre den krævede årlige finanspolitiske indsats på gennemsnitlig 0,75 % af BNP i perioden 2011-2013, som Rådet har henstillet, også selv om der tages hensyn til, at 2013 ikke dækkes af programmet. Programmets nominelle offentlige underskud på 4,5 % af BNP i 2012, der snarere er afledt ud fra en antagelse om en uændret politik frem for at være et mål, betyder, at der er brug for en yderligere forbedring på mindst 1,5 % af BNP for at overholde fristen i 2013. Med programmets gældsfremskrivninger og de risici, der er nævnt i det foregående, er den nuværende budgetstrategi heller ikke tilstrækkelig til at få bruttogældskvoten tilbage på en nedadgående kurs. Selv om regeringen i programmet giver tilsagn om at gennemføre yderligere foranstaltninger for at bringe underskuddet ned under referenceværdien på 3 % af BNP i 2013, indeholder programmet ingen oplysninger om, hvordan dette tænkes nået. |
| --- | --- |

(14)

Samlet set er programmets budgetstrategi for 2010 og 2011 i overensstemmelse med Rådets henstilling efter artikel 126, stk. 7. I sin nuværende form og på grund af ovennævnte risici synes budgetstrategien fra og med 2012 ikke at være i overensstemmelse med Rådets henstilling efter artikel 126, stk. 7, især da 2013 ikke er omfattet af programmet. Navnlig for 2010 er programmets budgetfremskrivninger lidt bedre end 2010-budgettet, hvilket delvis skyldes det forbedrede makroøkonomiske scenarie, og risiciene er godt afbalancerede. I perioden 2011-2012 opererer programmet med en beskeden årlig finanspolitisk indsats på gennemsnitlig 0,75 % af BNP, stadig med de ovennævnte risici. Programmets budgetfremskrivninger for 2011 er underbygget af nærmere anførte konsolideringsforanstaltninger. På den anden side er ændringen i den strukturelle saldo i 2012 (0,5 % af BNP) ikke underbygget af yderligere foranstaltninger, og den kan heller ikke forklares med anvendelsen af standardelasticiteter. Det tyder på, at der er behov for yderligere konsolideringsforanstaltninger for at sikre den krævede årlige finanspolitiske indsats på gennemsnitlig 0,75 % af BNP i perioden 2011-2013, som Rådet har henstillet, også selv om der tages hensyn til, at 2013 ikke dækkes af programmet. Programmets nominelle offentlige underskud på 4,5 % af BNP i 2012, der snarere er afledt ud fra en antagelse om en uændret politik frem for at være et mål, betyder, at der er brug for en yderligere forbedring på mindst 1,5 % af BNP for at overholde fristen i 2013. Med programmets gældsfremskrivninger og de risici, der er nævnt i det foregående, er den nuværende budgetstrategi heller ikke tilstrækkelig til at få bruttogældskvoten tilbage på en nedadgående kurs. Selv om regeringen i programmet giver tilsagn om at gennemføre yderligere foranstaltninger for at bringe underskuddet ned under referenceværdien på 3 % af BNP i 2013, indeholder programmet ingen oplysninger om, hvordan dette tænkes nået.

| (15) | Hvad angår de datakrav, der er anført i adfærdskodeksen for stabilitets- og konvergensprogrammerne, indeholder programmet alle obligatoriske data og de fleste fakultative data. I de henstillinger, som Rådet rettede til Nederlandene i henhold til artikel 126, stk. 7, den 2. december 2009 med henblik på at bringe landets uforholdsmæssigt store underskud til ophør, opfordrede det også landet til at rapportere om fremskridtene med gennemførelsen af Rådets henstillinger i et særskilt kapitel i opdateringerne af stabilitetsprogrammet. Nederlandene har delvis overholdt denne henstilling. Nærmere bestemt dækker programmet ikke 2013, der er det sidste år i korrektionsperioden. |
| --- | --- |

(15)

Hvad angår de datakrav, der er anført i adfærdskodeksen for stabilitets- og konvergensprogrammerne, indeholder programmet alle obligatoriske data og de fleste fakultative data. I de henstillinger, som Rådet rettede til Nederlandene i henhold til artikel 126, stk. 7, den 2. december 2009 med henblik på at bringe landets uforholdsmæssigt store underskud til ophør, opfordrede det også landet til at rapportere om fremskridtene med gennemførelsen af Rådets henstillinger i et særskilt kapitel i opdateringerne af stabilitetsprogrammet. Nederlandene har delvis overholdt denne henstilling. Nærmere bestemt dækker programmet ikke 2013, der er det sidste år i korrektionsperioden.

Overordnet kan det konkluderes, at Nederlandene er hårdt ramt af krisen, som har medført en voldsom nedgang i budgetsaldoen, der er vendt fra et overskud på 0,7 % af BNP i 2008 til et underskud på 4,9 % af BNP i 2009 og dermed udløser en procedure vedrørende et uforholdsmæssigt stort underskud. Der ventes en yderligere forværring i 2010, hvilket hovedsagelig skyldes forskellige tidsforskudte virkninger af f.eks. stigende arbejdsløshed. Den efterfølgende tilbagetrækning af de finanspolitiske stimulerende foranstaltninger og konsolideringspakken skulle give en forbedret budgetsaldo i 2011. I 2012 er forbedringen i budgettet konjunkturbetinget, og ellers er politikken uændret i dette scenarie. Gældskvoten, som overskred traktatens referenceværdi på 60 % i 2009, forventes at stige væsentligt i programmets løbetid. Den tilpasningskurs, der afstikkes i programmet, er behæftet med betydelige risici, og den ville have gavn af en styrket konsolideringsindsats, som går ud over 2011. De vigtigste risici vedrører de positive makroøkonomiske antagelser i kombination med en årlig finanspolitisk indsats, som ligger lavt med 0,75 % af BNP, som var Rådets henstilling. I programmet gives der tilsagn om at gennemføre yderligere foranstaltninger for at overholde fristen i 2013. Men da 2013 ikke er dækket af programmet, er det ikke muligt at vurdere budgetstrategien fuldt ud. Det ville derfor være velkomment med flere oplysninger om den brede strategi, der ligger til grund for nedbringelsen af det uforholdsmæssigt store underskud, herunder navnlig for 2013. Sikring af større primære overskud på mellemlang sigt og gennemførelse af reformforanstaltninger, som dæmper den forventede stigning i de aldersrelaterede udgifter, vil bidrage til at mindske risikoen for holdbarheden i de offentlige finanser. Den nyligt foreslåede reform af pensionssystemet kan regnes for at være et vigtigt første skridt, hvis den vedtages.

På baggrund af ovenstående vurdering og ligeledes i lyset af henstillingen af 2. december 2009 i henhold til artikel 126, stk. 7, i TEUF opfordres Nederlandene til:

| i) | i forbindelse med den grundlæggende budgetanalyse at angive foranstaltninger, som skal støtte konsolideringen fra 2011 og navnlig i de efterfølgende år, at styrke konsolideringsindsatsen yderligere for at sikre den årlige finanspolitiske indsats, der er nødvendig for at få underskuddet ned under 3 % af BNP senest i 2013, og i hele programperioden at udnytte de ekstraindtægter, der følger af forbedrede makroøkonomiske og finanspolitiske udsigter, til at fremskynde gældsnedbringelsen og få bruttogældskvoten ned i retning af referenceværdien |
| --- | --- |

i)

i forbindelse med den grundlæggende budgetanalyse at angive foranstaltninger, som skal støtte konsolideringen fra 2011 og navnlig i de efterfølgende år, at styrke konsolideringsindsatsen yderligere for at sikre den årlige finanspolitiske indsats, der er nødvendig for at få underskuddet ned under 3 % af BNP senest i 2013, og i hele programperioden at udnytte de ekstraindtægter, der følger af forbedrede makroøkonomiske og finanspolitiske udsigter, til at fremskynde gældsnedbringelsen og få bruttogældskvoten ned i retning af referenceværdien

| ii) | yderligere at forbedre de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt ved at gennemføre strukturelle reformer, som dæmper stigningen i de aldersrelaterede udgifter. |
| --- | --- |

ii)

yderligere at forbedre de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt ved at gennemføre strukturelle reformer, som dæmper stigningen i de aldersrelaterede udgifter.

Nederlandene opfordres også til at give flere oplysninger om den vej og de overordnede foranstaltninger, der skal understøtte den planlagte konsolidering i programmets sidste år, så snart oplysningerne foreligger og senest i det kommende stabilitetsprograms kapitel om proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud.

Sammenligning af centrale makroøkonomiske og budgetmæssige fremskrivninger

| | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Realt BNP
  (% ændring) | SP jan. 2010 | 2,0 | –4 | 1,5 | 2 | 2 |
| KOM nov. 2009 | 2,0 | –4,5 | 0,3 | 1,6 | — |
| SP nov. 2008 | 2,25 | 1,25 | 2 | 2 | — |
| HICP-inflation
  (%) | SP jan. 2010 | 2,2 | 1 | 1 | 1 | 1 |
| KOM nov. 2009 | 2,2 | 1,1 | 0,9 | 1,2 | — |
| SP nov. 2008 | 2,5 | 3,25 | 2 | 2 | — |
| Outputgab (7)

  (% af potentielt BNP) | SP jan. 2010 | 2,6 | –2,7 | –2,3 | –1,9 | –1,8 |
| KOM nov. 2009 (8) | 3,0 | –2,7 | –3,1 | –2,4 | — |
| SP nov. 2008 | 0,7 | –0,1 | –0,5 | –0,6 | — |
| Nettolångivning/låntagning vis-a-vis resten af verden
  (% af BNP) | SP jan. 2010 | 4,2 | 4,5 | 5,75 | 6,25 | 6,25 |
| KOM nov. 2009 | 3,9 | 2,7 | 2,7 | 3,6 | — |
| SP nov. 2008 | 8,5 | 9,5 | 7,5 | 8,0 | — |
| Offentlige indtægter
  (% af BNP) | SP jan. 2010 | 45,6 | 44,4 | 44,3 | 44,9 | 45,5 |
| KOM nov. 2009 | 46,6 | 44,8 | 44,8 | 45,1 | — |
| SP nov. 2008 | 46,6 | 46,3 | 46,1 | 46,3 | — |
| Offentlige udgifter
  (% af BNP) | SP jan. 2010 | 44,9 | 49,3 | 50,4 | 49,9 | 50,0 |
| KOM nov. 2009 | 45,9 | 49,5 | 50,9 | 50,7 | — |
| SP nov. 2008 | 45,4 | 45,1 | 45,3 | 45,2 | — |
| Offentlig saldo
  (% af BNP) | SP jan. 2010 | 0,7 | –4,9 | –6,1 | –5,0 | –4,5 |
| KOM nov. 2009 | 0,7 | –4,7 | –6,1 | –5,6 | — |
| SP nov. 2008 | 1,2 | 1,2 | 0,8 | 1,1 | — |
| Primær saldo
  (% af BNP) | SP jan. 2010 | 2,8 | –2,5 | –3,7 | –2,6 | –2,0 |
| KOM nov. 2009 | 2,8 | –2,3 | –3,7 | –3,1 | — |
| SP nov. 2008 | 3,4 | 3,3 | 2,9 | 3,1 | — |
| Konjunkturkorrigeret saldo (7)

  (% af BNP) | SP jan. 2010 | –0,8 | –3,4 | –4,8 | –3,9 | –3,5 |
| KOM nov. 2009 | –1,0 | –3,2 | –4,4 | –4,3 | — |
| SP nov. 2008 | 0,8 | 1,3 | 1,1 | 1,5 | — |
| Strukturel saldo (9)

  (% af BNP) | SP jan. 2010 | –0,6 | –3,8 | –4,8 | –3,9 | –3,5 |
| KOM nov. 2009 | –1,0 | –3,6 | –4,4 | –4,3 | — |
| SP nov. 2008 | 0,8 | 1,0 | 1,1 | 1,5 | — |
| Offentlig bruttogæld
  (% af BNP) | SP jan. 2010 | 58,2 | 62,3 | 67,2 | 69,6 | 72,5 |
| KOM nov. 2009 | 58,2 | 59,8 | 65,6 | 69,7 | — |
| SP nov. 2008 | 42,1 | 39,6 | 38,0 | 36,2 | — |
| Stabilitetsprogram (SP), Kommissionens prognoser fra efteråret 2009 (KOM), beregninger foretaget af Kommissionen. |

2008

2009

2010

2011

2012

Realt BNP

(% ændring)

SP jan. 2010

2,0

–4

1,5

2

2

KOM nov. 2009

2,0

–4,5

0,3

1,6

—

SP nov. 2008

2,25

1,25

2

2

—

HICP-inflation

(%)

SP jan. 2010

2,2

1

1

1

1

KOM nov. 2009

2,2

1,1

0,9

1,2

—

SP nov. 2008

2,5

3,25

2

2

—

Outputgab (7)

(% af potentielt BNP)

SP jan. 2010

2,6

–2,7

–2,3

–1,9

–1,8

KOM nov. 2009 (8)

3,0

–2,7

–3,1

–2,4

—

SP nov. 2008

0,7

–0,1

–0,5

–0,6

—

Nettolångivning/låntagning vis-a-vis resten af verden

(% af BNP)

SP jan. 2010

4,2

4,5

5,75

6,25

6,25

KOM nov. 2009

3,9

2,7

2,7

3,6

—

SP nov. 2008

8,5

9,5

7,5

8,0

—

Offentlige indtægter

(% af BNP)

SP jan. 2010

45,6

44,4

44,3

44,9

45,5

KOM nov. 2009

46,6

44,8

44,8

45,1

—

SP nov. 2008

46,6

46,3

46,1

46,3

—

Offentlige udgifter

(% af BNP)

SP jan. 2010

44,9

49,3

50,4

49,9

50,0

KOM nov. 2009

45,9

49,5

50,9

50,7

—

SP nov. 2008

45,4

45,1

45,3

45,2

—

Offentlig saldo

(% af BNP)

SP jan. 2010

0,7

–4,9

–6,1

–5,0

–4,5

KOM nov. 2009

0,7

–4,7

–6,1

–5,6

—

SP nov. 2008

1,2

1,2

0,8

1,1

—

Primær saldo

(% af BNP)

SP jan. 2010

2,8

–2,5

–3,7

–2,6

–2,0

KOM nov. 2009

2,8

–2,3

–3,7

–3,1

—

SP nov. 2008

3,4

3,3

2,9

3,1

—

Konjunkturkorrigeret saldo (7)

(% af BNP)

SP jan. 2010

–0,8

–3,4

–4,8

–3,9

–3,5

KOM nov. 2009

–1,0

–3,2

–4,4

–4,3

—

SP nov. 2008

0,8

1,3

1,1

1,5

—

Strukturel saldo (9)

(% af BNP)

SP jan. 2010

–0,6

–3,8

–4,8

–3,9

–3,5

KOM nov. 2009

–1,0

–3,6

–4,4

–4,3

—

SP nov. 2008

0,8

1,0

1,1

1,5

—

Offentlig bruttogæld

(% af BNP)

SP jan. 2010

58,2

62,3

67,2

69,6

72,5

KOM nov. 2009

58,2

59,8

65,6

69,7

—

SP nov. 2008

42,1

39,6

38,0

36,2

—

Stabilitetsprogram (SP), Kommissionens prognoser fra efteråret 2009 (KOM), beregninger foretaget af Kommissionen.

---

(1)  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1. De dokumenter, der henvises til i denne tekst, findes på følgende websted: http://ec.europa.eu/economy_finance/sgp/index_en.htm

(2)  Vurderingen tager navnlig hensyn til Kommissionens prognose fra efteråret 2009 og den foreløbige prognose fra februar 2010, men bygger også på andre oplysninger, der er blevet tilgængelige siden da.

(3)  I Rådets konklusioner af 10. november 2009 om de offentlige finansers holdbarhed »opfordrer Rådet medlemsstaterne til i deres kommende stabilitets- og konvergensprogrammer at rette opmærksomheden mod strategier, som fokuserer på holdbarhed« og desuden »henstiller Rådet til Kommissionen, at den sammen med Udvalget for Økonomisk Politik og Det Økonomiske og Finansielle Udvalg videreudvikler metoderne til vurdering af de offentlige finansers langsigtede holdbarhed i god tid inden næste holdbarhedsrapport«, der er planlagt til 2012.

(4)  Se f.eks. IMF, 2001a, Code of good practices on fiscal transparency, og OECD, 2002, Best practices for budget transparency, OECD journal on budgeting.

(5)  Se også IMF (2005) country report 05/225, Europa-Kommissionen (2007) Public Finances in EMU 2007 og Bos, F., »the Dutch fiscal framework; Public Finances in EMU 2007 og Bos, F.«, »the Dutch fiscal framework; history, current practice and the role of the CPB«, CPB document 150, Netherlands Bureau for Economic Policy Analysis, Haag, juli 2007.

(6)  Nederlandenes centrale planlægningsbureau er bedre kendt under navnet Centraal Planbureau (CPB) og er et uafhængigt statsligt prognoseinstitut.

(7)  Outputgab og konjunkturkorrigerede saldi i henhold til programmerne som genberegnet af Kommissionens tjenestegrene på basis af oplysningerne i programmerne.

(8)  Baseret på en skønnet potentiel vækst på henholdsvis 1,7 %, 1,1 %, 0,7 % og 0,9 % i perioden 2008-2011.

(9)  Konjunkturkorrigeret saldo, ekskl. engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger. Engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger repræsenterer 0,4 % af BNP i 2009 (underskudsformindskende) i henhold til det seneste program og Kommissionens prognose fra november 2009.

Kilde:

Stabilitetsprogram (SP), Kommissionens prognoser fra efteråret 2009 (KOM), beregninger foretaget af Kommissionen.

---

| 4.6.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 146/18 |
| --- | --- | --- | --- |

4.6.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 146/18

---

RÅDETS UDTALELSE

om Det Forenede Kongeriges opdaterede konvergensprogram, 2009/2010-2014/2015

2010/C 146/04

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker (1), særlig artikel 9, stk. 3,

under henvisning til henstilling fra Kommissionen,

efter høring af Det Økonomiske og Finansielle Udvalg —

AFGIVET DENNE UDTALELSE:

| (1) | Den 26. april 2010 gennemgik Rådet Det Forenede Kongeriges opdaterede konvergensprogram, som dækker perioden 2009/2010-2014/2015. |
| --- | --- |

(1)

Den 26. april 2010 gennemgik Rådet Det Forenede Kongeriges opdaterede konvergensprogram, som dækker perioden 2009/2010-2014/2015.

| (2) | Under den økonomiske og finansielle krise, som begyndte i 2007 efter flere år med stærk vækst, faldt det britiske økonomiske output kumulativt med omkring 6 %, idet der i sidste kvartal af 2009 begyndte at vise sig et beskedent opsving. Krisen fulgte efter og blev delvis forværret af en periode med progressive stigninger i husholdningernes og den finansielle sektors gældsætning, således at der var en stor og vedholdende afhængighed af nettokapitaltilstrømninger. Som reaktion på denne krise, der var ved at udvikle sig, svarede Bank of England med et aggressivt program med rentesænkninger, likviditetsstøtte til banksektoren og fra marts 2009 kvantitative lempelser. Regeringen gjorde desuden en stor indsats for at stabilisere det finansielle system, herunder gennem store kapitalindsprøjtninger, indskydergarantier og forsikringsordninger. I overensstemmelse med den europæiske økonomiske genopretningsplan gennemførte regeringen en omfattende pakke af finanspolitiske incitamenter, som sammen med de automatiske stabilisatorers funktion og de indtægtsmæssige virkninger af faldet i aktivpriserne bidrog til en markant forværring af de offentlige finanser. Svækkelsen af holdbarheden i Det Forenede Kongeriges offentlige finanser blev forværret af, at den primære saldo allerede udviste et stort strukturelt underskud i tiden op til krisen, hvilket førte til, at det samlede offentlige underskud snart steg til et godt stykke over referenceværdien på 3 % af BNP, efterhånden som krisen udviklede sig. Den 8. juli 2008 blev der derfor iværksat en procedure i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud over for Det Forenede Kongerige, og den 2. december 2009 rettede Rådet i overensstemmelse med artikel 126, stk. 7, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde de seneste henstillinger til landet om at korrigere underskuddet senest i 2014/2015. De største udfordringer for den britiske økonomi i de kommende år er at stabilisere de offentlige finanser på baggrund af husholdningssektorens igangværende bestræbelser på at reducere den resterende gældsætning, at sikre tilstrækkelige kreditter for et stadig skrøbeligt finansielt system, hvor mange kreditgivere har reduceret deres långivningskapacitet, og at understøtte et skift i produktionen over mod mere omsættelige varer for derved at sikre en vedvarende forbedring af stillingen over for udlandet. |
| --- | --- |

(2)

Under den økonomiske og finansielle krise, som begyndte i 2007 efter flere år med stærk vækst, faldt det britiske økonomiske output kumulativt med omkring 6 %, idet der i sidste kvartal af 2009 begyndte at vise sig et beskedent opsving. Krisen fulgte efter og blev delvis forværret af en periode med progressive stigninger i husholdningernes og den finansielle sektors gældsætning, således at der var en stor og vedholdende afhængighed af nettokapitaltilstrømninger. Som reaktion på denne krise, der var ved at udvikle sig, svarede Bank of England med et aggressivt program med rentesænkninger, likviditetsstøtte til banksektoren og fra marts 2009 kvantitative lempelser. Regeringen gjorde desuden en stor indsats for at stabilisere det finansielle system, herunder gennem store kapitalindsprøjtninger, indskydergarantier og forsikringsordninger. I overensstemmelse med den europæiske økonomiske genopretningsplan gennemførte regeringen en omfattende pakke af finanspolitiske incitamenter, som sammen med de automatiske stabilisatorers funktion og de indtægtsmæssige virkninger af faldet i aktivpriserne bidrog til en markant forværring af de offentlige finanser. Svækkelsen af holdbarheden i Det Forenede Kongeriges offentlige finanser blev forværret af, at den primære saldo allerede udviste et stort strukturelt underskud i tiden op til krisen, hvilket førte til, at det samlede offentlige underskud snart steg til et godt stykke over referenceværdien på 3 % af BNP, efterhånden som krisen udviklede sig. Den 8. juli 2008 blev der derfor iværksat en procedure i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud over for Det Forenede Kongerige, og den 2. december 2009 rettede Rådet i overensstemmelse med artikel 126, stk. 7, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde de seneste henstillinger til landet om at korrigere underskuddet senest i 2014/2015. De største udfordringer for den britiske økonomi i de kommende år er at stabilisere de offentlige finanser på baggrund af husholdningssektorens igangværende bestræbelser på at reducere den resterende gældsætning, at sikre tilstrækkelige kreditter for et stadig skrøbeligt finansielt system, hvor mange kreditgivere har reduceret deres långivningskapacitet, og at understøtte et skift i produktionen over mod mere omsættelige varer for derved at sikre en vedvarende forbedring af stillingen over for udlandet.

| (3) | Selv om en stor del af det konstaterede fald i det reale BNP i forbindelse med krisen er konjunkturbestemt, er størrelsen af det potentielle output også blevet påvirket negativt. Krisen kan desuden påvirke den potentielle vækst på mellemlang sigt gennem lavere investeringer og mere begrænsede kreditmuligheder. Konsekvenserne af den økonomiske krise forværrer desuden den demografiske aldrings virkninger på det potentielle output og de offentlige finansers holdbarhed. På denne baggrund vil det være særdeles vigtigt at sætte fart i strukturreformerne med det formål at støtte den potentielle vækst. For Det Forenede Kongeriges vedkommende er det især vigtigt at gennemføre reformer, der forbedrer kvalifikationerne og øger produktiviteten. |
| --- | --- |

(3)

Selv om en stor del af det konstaterede fald i det reale BNP i forbindelse med krisen er konjunkturbestemt, er størrelsen af det potentielle output også blevet påvirket negativt. Krisen kan desuden påvirke den potentielle vækst på mellemlang sigt gennem lavere investeringer og mere begrænsede kreditmuligheder. Konsekvenserne af den økonomiske krise forværrer desuden den demografiske aldrings virkninger på det potentielle output og de offentlige finansers holdbarhed. På denne baggrund vil det være særdeles vigtigt at sætte fart i strukturreformerne med det formål at støtte den potentielle vækst. For Det Forenede Kongeriges vedkommende er det især vigtigt at gennemføre reformer, der forbedrer kvalifikationerne og øger produktiviteten.

| (4) | Programmet indeholder to makroøkonomiske scenarier: et centralt scenario og et mere forsigtigt alternativt scenario, som er baseret på en trendvækst, der er et kvart procentpoint lavere end i det centrale scenario. Fremskrivningerne af de offentlige finanser er baseret på det alternative scenario, der betragtes som referencescenariet i vurderingen af det opdaterede program. I henhold til dette scenario vil der ske et opsving i BNP-væksten til 2 % i 2010/2011 og til 3,25 % om året mellem 2011/2012 og 2014/2015. Som følge af de seneste data forekommer selv dette mere forsigtige scenario, der stammer fra begyndelsen af december 2009, nu at være baseret på optimistiske vækstantagelser, navnlig for så vidt angår årene 2010/2011 og 2011/2012 (2). Inflationsfremskrivningerne forekommer realistiske. Programmet indeholder ikke eksplicitte valutakursprognoser og forudsætter et positivt bidrag til BNP-væksten fra nettohandelen, lagercyklen og — fra 2011 og fremefter — den indenlandske efterspørgsel, herunder især de faste investeringer og husholdningernes udgifter. Disse antagelser er stort set plausible. Nettohandelens bidrag er i overensstemmelse med Kommissionens prognoser, selv om det negative bidrag fra nettohandelen i anden halvdel af 2009 påvirker disse fremskrivninger i negativ retning. En potentiel nedgang i væksten i rådighedsbeløbet, bl.a. som følge af et utilstrækkeligt opsving på arbejdsmarkedet og en yderligere stigning i husholdningernes opsparingskvote, udgør to nedadgående risici for husholdningernes udgifter. |
| --- | --- |

(4)

Programmet indeholder to makroøkonomiske scenarier: et centralt scenario og et mere forsigtigt alternativt scenario, som er baseret på en trendvækst, der er et kvart procentpoint lavere end i det centrale scenario. Fremskrivningerne af de offentlige finanser er baseret på det alternative scenario, der betragtes som referencescenariet i vurderingen af det opdaterede program. I henhold til dette scenario vil der ske et opsving i BNP-væksten til 2 % i 2010/2011 og til 3,25 % om året mellem 2011/2012 og 2014/2015. Som følge af de seneste data forekommer selv dette mere forsigtige scenario, der stammer fra begyndelsen af december 2009, nu at være baseret på optimistiske vækstantagelser, navnlig for så vidt angår årene 2010/2011 og 2011/2012 (2). Inflationsfremskrivningerne forekommer realistiske. Programmet indeholder ikke eksplicitte valutakursprognoser og forudsætter et positivt bidrag til BNP-væksten fra nettohandelen, lagercyklen og — fra 2011 og fremefter — den indenlandske efterspørgsel, herunder især de faste investeringer og husholdningernes udgifter. Disse antagelser er stort set plausible. Nettohandelens bidrag er i overensstemmelse med Kommissionens prognoser, selv om det negative bidrag fra nettohandelen i anden halvdel af 2009 påvirker disse fremskrivninger i negativ retning. En potentiel nedgang i væksten i rådighedsbeløbet, bl.a. som følge af et utilstrækkeligt opsving på arbejdsmarkedet og en yderligere stigning i husholdningernes opsparingskvote, udgør to nedadgående risici for husholdningernes udgifter.

| (5) | I programmet anslås det offentlige underskud i 2009/2010 til 12,7 % af BNP. Den betydelige forværring fra et underskud på 6,8 % af BNP i 2008/2009 skyldes i stort omfang krisens indvirkning på de offentlige finanser. Faldet i den offentlige indtægtskvote og stigningen i udgiftskvoten i 2009/2010, justeret for denominatoreffekten af det stærke fald i det nominelle BNP, anslås at have bidraget med henholdsvis ca. 45 % og 55 % til forværringen i det offentlige underskud. Konjunkturnedgangens indvirkning på de offentlige finanser blev forstærket af kombinationen af recessionen med alvorlige nedgange på finans- og boligmarkederne, som hver især hidtil havde været vigtige indtægtskilder. Desuden skyldtes ca. en fjerdedel af stigningen i underskuddet i 2009/2010 de stimulerende foranstaltninger på i alt 1,5 % af BNP, som regeringen vedtog i overensstemmelse med den europæiske økonomiske genopretningsplan sideløbende med beslutningen om at lade de automatiske stabilisatorer fungere i fuldt omfang for at støtte økonomien. Den hurtige forværring i de offentlige finanser betød imidlertid en alvorlig påvirkning af Det Forenede Kongeriges mulighed for at føre en lempeligere finanspolitik og samtidig bevare budgettets holdbarhed og forudsætter en hurtig forbedring af budgetstillingen. I overensstemmelse med den exitstrategi, som Rådet har gjort sig til talsmand for, og med henblik på at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud senest i 2014/2015 og vende tilbage til en holdbar stilling i de offentlige finanser bliver det nødvendigt at gennemføre en yderligere finanspolitisk stramning. Gennemførelse af de konsolideringsplaner, der er indeholdt i programmet, vil medvirke til at sikre holdbarheden på mellemlang sigt og forbedre budgetstillingen. |
| --- | --- |

(5)

I programmet anslås det offentlige underskud i 2009/2010 til 12,7 % af BNP. Den betydelige forværring fra et underskud på 6,8 % af BNP i 2008/2009 skyldes i stort omfang krisens indvirkning på de offentlige finanser. Faldet i den offentlige indtægtskvote og stigningen i udgiftskvoten i 2009/2010, justeret for denominatoreffekten af det stærke fald i det nominelle BNP, anslås at have bidraget med henholdsvis ca. 45 % og 55 % til forværringen i det offentlige underskud. Konjunkturnedgangens indvirkning på de offentlige finanser blev forstærket af kombinationen af recessionen med alvorlige nedgange på finans- og boligmarkederne, som hver især hidtil havde været vigtige indtægtskilder. Desuden skyldtes ca. en fjerdedel af stigningen i underskuddet i 2009/2010 de stimulerende foranstaltninger på i alt 1,5 % af BNP, som regeringen vedtog i overensstemmelse med den europæiske økonomiske genopretningsplan sideløbende med beslutningen om at lade de automatiske stabilisatorer fungere i fuldt omfang for at støtte økonomien. Den hurtige forværring i de offentlige finanser betød imidlertid en alvorlig påvirkning af Det Forenede Kongeriges mulighed for at føre en lempeligere finanspolitik og samtidig bevare budgettets holdbarhed og forudsætter en hurtig forbedring af budgetstillingen. I overensstemmelse med den exitstrategi, som Rådet har gjort sig til talsmand for, og med henblik på at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud senest i 2014/2015 og vende tilbage til en holdbar stilling i de offentlige finanser bliver det nødvendigt at gennemføre en yderligere finanspolitisk stramning. Gennemførelse af de konsolideringsplaner, der er indeholdt i programmet, vil medvirke til at sikre holdbarheden på mellemlang sigt og forbedre budgetstillingen.

| (6) | I opdateringen forventes et fald år-til-år i den offentlige underskudskvote i 2010/2011 på 0,6 procentpoint til 12,1 % af BNP. Den beskedne forbedring i det offentlige underskud afspejler udelukkende en planlagt stigning i de offentlige indtægter på nominelt 6,5 %, hvoraf ca. en tredjedel skyldes forhøjelsen af momssatsen i januar 2010 til niveauet fra før de stimulerende foranstaltninger. På den anden side forventes de offentlige udgifter fortsat at vokse i et højt, om end langsommere, tempo: en omtrentlig stigning på nominelt 4,5 % og reelt 2,25 % i forhold til det foregående år og med en uændret udgiftskvote i forhold til året før. De diskretionære foranstaltninger, der træder i kraft i 2010/2011, herunder dem, der blev bebudet i Pre-Budget Report for 2008 fra november 2008 og i 2009-budgettet fra april 2009, vil som helhed reducere det offentlige underskud med ca. 1,0 % af BNP. Den strukturelle saldo, defineret som den konjunkturkorrigerede saldo ekskl. engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger, forventes i 2010/2011 at forbedres endnu mindre, nemlig med 0,25 % af BNP. Den anslåede forbedring i det strukturelle budgetunderskud er betydeligt lavere end nettovirkningen af ovennævnte diskretionære foranstaltninger, hvilket afspejler de fortsatte sammensætningseffekter, der trykker den samlede indtægtselasticitet. |
| --- | --- |

(6)

I opdateringen forventes et fald år-til-år i den offentlige underskudskvote i 2010/2011 på 0,6 procentpoint til 12,1 % af BNP. Den beskedne forbedring i det offentlige underskud afspejler udelukkende en planlagt stigning i de offentlige indtægter på nominelt 6,5 %, hvoraf ca. en tredjedel skyldes forhøjelsen af momssatsen i januar 2010 til niveauet fra før de stimulerende foranstaltninger. På den anden side forventes de offentlige udgifter fortsat at vokse i et højt, om end langsommere, tempo: en omtrentlig stigning på nominelt 4,5 % og reelt 2,25 % i forhold til det foregående år og med en uændret udgiftskvote i forhold til året før. De diskretionære foranstaltninger, der træder i kraft i 2010/2011, herunder dem, der blev bebudet i Pre-Budget Report for 2008 fra november 2008 og i 2009-budgettet fra april 2009, vil som helhed reducere det offentlige underskud med ca. 1,0 % af BNP. Den strukturelle saldo, defineret som den konjunkturkorrigerede saldo ekskl. engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger, forventes i 2010/2011 at forbedres endnu mindre, nemlig med 0,25 % af BNP. Den anslåede forbedring i det strukturelle budgetunderskud er betydeligt lavere end nettovirkningen af ovennævnte diskretionære foranstaltninger, hvilket afspejler de fortsatte sammensætningseffekter, der trykker den samlede indtægtselasticitet.

| (7) | Selv om programmet ikke fastlægger planer om en finanspolitisk konsolidering fra 2010/2011, indeholder opdateringen ikke noget mellemfristet mål for budgetstillingen, som kunne bringe de offentlige finanser ind på en holdbar kurs (3). Dette er ikke i overensstemmelse med kravene i stabilitets- og vækstpagten. Programmets mellemfristede finanspolitiske strategi er betydelig mindre ambitiøs end henstillet af Rådet i henhold til artikel 126, stk. 7, den 2. december 2009 og ikke i overensstemmelse med henstillingen om at reducere underskuddet til under 3 % af BNP senest i 2014/2015.
  Navnlig forventes det offentlige underskud i 2014/2015 — som er den frist, der er fastsat i Rådets henstilling til Det Forenede Kongerige til at bringe underskuddet ned under 3 % af BNP — ifølge programmet at ligge på 4,7 % af BNP. Den årlige gennemsnitlige forbedring i det strukturelle underskud, som genberegnet af Kommissionens tjenestegrene ved hjælp af den i fællesskab aftalte metode, mellem 2010/2011 og 2014/2015 anslås kun til 1,0 % af BNP, altså 0,75 procentpoint mindre end henstillet af Rådet i december 2009. Ca. 60 % af reduktionen på 7,5 procentpoint af den offentlige underskudskvote mellem 2011/2012 og 2014/2015 skyldes den planlagte stramning i udgiftsvæksten. De offentlige primære udgifter i disse år skal efter planen stige med et årligt gennemsnit på omkring 1,5 %, hvilket indebærer en reel reduktion på i gennemsnit 0,75 % om året. Næsten en fjerdedel af faldet i udgiftskvoten mellem 2011/2012 og 2014/2015 skyldes et fald i investeringsudgifterne. Indtægtsforøgende diskretionære foranstaltninger, herunder en supplerende topsats for indkomstskat i april 2010 og fra april 2011 en planlagt forhøjelse af socialsikringsbidragene, tegner sig for omkring 10 % af det forventede fald i budgetunderskuddet fra 2011/2012 og fremefter, mens ca. 30 % af forbedringen i det samlede underskud skyldes det konjunkturbestemte opsving, der forudses i programmet. I 2010-budgettet, som blev forelagt den 24. marts 2010, forventes der et underskud i 2009/2010 på 0,5 % af BNP mindre end forudset i programmet, hvorved det bedre end forventede resultat bidrager til et lavere underskud i de følgende år. I budgettet blev der bebudet nye finanspolitiske stramninger svarende til 0,1 % af BNP i løbet af hele programperioden, og underskuddet i 2014/2015 forventes at ligge på 4,2 % af BNP. |
| --- | --- |

(7)

Selv om programmet ikke fastlægger planer om en finanspolitisk konsolidering fra 2010/2011, indeholder opdateringen ikke noget mellemfristet mål for budgetstillingen, som kunne bringe de offentlige finanser ind på en holdbar kurs (3). Dette er ikke i overensstemmelse med kravene i stabilitets- og vækstpagten. Programmets mellemfristede finanspolitiske strategi er betydelig mindre ambitiøs end henstillet af Rådet i henhold til artikel 126, stk. 7, den 2. december 2009 og ikke i overensstemmelse med henstillingen om at reducere underskuddet til under 3 % af BNP senest i 2014/2015.

Navnlig forventes det offentlige underskud i 2014/2015 — som er den frist, der er fastsat i Rådets henstilling til Det Forenede Kongerige til at bringe underskuddet ned under 3 % af BNP — ifølge programmet at ligge på 4,7 % af BNP. Den årlige gennemsnitlige forbedring i det strukturelle underskud, som genberegnet af Kommissionens tjenestegrene ved hjælp af den i fællesskab aftalte metode, mellem 2010/2011 og 2014/2015 anslås kun til 1,0 % af BNP, altså 0,75 procentpoint mindre end henstillet af Rådet i december 2009. Ca. 60 % af reduktionen på 7,5 procentpoint af den offentlige underskudskvote mellem 2011/2012 og 2014/2015 skyldes den planlagte stramning i udgiftsvæksten. De offentlige primære udgifter i disse år skal efter planen stige med et årligt gennemsnit på omkring 1,5 %, hvilket indebærer en reel reduktion på i gennemsnit 0,75 % om året. Næsten en fjerdedel af faldet i udgiftskvoten mellem 2011/2012 og 2014/2015 skyldes et fald i investeringsudgifterne. Indtægtsforøgende diskretionære foranstaltninger, herunder en supplerende topsats for indkomstskat i april 2010 og fra april 2011 en planlagt forhøjelse af socialsikringsbidragene, tegner sig for omkring 10 % af det forventede fald i budgetunderskuddet fra 2011/2012 og fremefter, mens ca. 30 % af forbedringen i det samlede underskud skyldes det konjunkturbestemte opsving, der forudses i programmet. I 2010-budgettet, som blev forelagt den 24. marts 2010, forventes der et underskud i 2009/2010 på 0,5 % af BNP mindre end forudset i programmet, hvorved det bedre end forventede resultat bidrager til et lavere underskud i de følgende år. I budgettet blev der bebudet nye finanspolitiske stramninger svarende til 0,1 % af BNP i løbet af hele programperioden, og underskuddet i 2014/2015 forventes at ligge på 4,2 % af BNP.

| (8) | Budgetresultaterne kunne blive værre end fremskrevet i programmet i hele perioden. I Kommissionens prognose fra efteråret 2009 forventes en svagere økonomisk vækst i 2010/2011 og 2011/2012, mens det efter Kommissionens vurdering er usandsynligt, at Det Forenede Kongeriges årlige økonomiske vækst mellem 2012/2013 og 2014/2015 kan nå 3,25 % om året som antaget i programmet. Den markant gunstige makroøkonomiske kontekst, der forventes i programmet, rummer risici for de finanspolitiske fremskrivninger i programmet.
  En lavere end forventet økonomisk vækst fra 2011/2012 og fremefter kan føre til en forøgelse af det offentlige underskud, der er fremskrevet i programmet. Selv om regeringens mellemfristede konsolideringsprogram i høj grad er baseret på antagelsen om en betydelig og hidtil uset tilbageholdenhed med de primære udgifter, støttes denne antagelse — for så vidt angår årene mellem 2011/2012 og 2014/2015 — endnu ikke af detaljerede udgiftsplaner for de enkelte ministerier (disse planer gælder i øjeblikket kun til udgangen af regnskabsåret 2010/2011). Manglen på detaljerede udgiftsgrænser for de enkelte ministerier til støtte for programmets samlede udgiftsantagelser udgør endnu en kilde til usikkerhed med hensyn til programmets mellemfristede budgetmål. Det stærke fald i væksten i de mellemfristede udgifter, som tilstræbes i opdateringen, forudsætter store effektivitetsudfordringer samt omfattende omprioriteringer i den offentlige sektor. I det hele taget er der store gennemførelsesudfordringer forbundet med den hidtil usete grad af planlagt udgiftstilbageholdenhed, som skal fastholdes i et længere tidsrum. Det Forenede Kongerige har desuden indgået store eventualforpligtelser som følge af interventionerne i den finansielle sektor. I henhold til Asset Protection Scheme har regeringen accepteret at forsikre aktiver i banksektoren, der beløber sig til næsten 20 % af BNP. Til trods for den store usikkerhed, der er forbundet med misligholdelsesrisikoen for de forsikrede lån og investeringer, kan ordningen resultere i en nettoomkostning for regeringen, hvis ikke alle udgifterne til offentlig støtte kommer ind igen. Dette ville derved kunne reducere tempoet i den finanspolitiske konsolidering. |
| --- | --- |

(8)

Budgetresultaterne kunne blive værre end fremskrevet i programmet i hele perioden. I Kommissionens prognose fra efteråret 2009 forventes en svagere økonomisk vækst i 2010/2011 og 2011/2012, mens det efter Kommissionens vurdering er usandsynligt, at Det Forenede Kongeriges årlige økonomiske vækst mellem 2012/2013 og 2014/2015 kan nå 3,25 % om året som antaget i programmet. Den markant gunstige makroøkonomiske kontekst, der forventes i programmet, rummer risici for de finanspolitiske fremskrivninger i programmet.

En lavere end forventet økonomisk vækst fra 2011/2012 og fremefter kan føre til en forøgelse af det offentlige underskud, der er fremskrevet i programmet. Selv om regeringens mellemfristede konsolideringsprogram i høj grad er baseret på antagelsen om en betydelig og hidtil uset tilbageholdenhed med de primære udgifter, støttes denne antagelse — for så vidt angår årene mellem 2011/2012 og 2014/2015 — endnu ikke af detaljerede udgiftsplaner for de enkelte ministerier (disse planer gælder i øjeblikket kun til udgangen af regnskabsåret 2010/2011). Manglen på detaljerede udgiftsgrænser for de enkelte ministerier til støtte for programmets samlede udgiftsantagelser udgør endnu en kilde til usikkerhed med hensyn til programmets mellemfristede budgetmål. Det stærke fald i væksten i de mellemfristede udgifter, som tilstræbes i opdateringen, forudsætter store effektivitetsudfordringer samt omfattende omprioriteringer i den offentlige sektor. I det hele taget er der store gennemførelsesudfordringer forbundet med den hidtil usete grad af planlagt udgiftstilbageholdenhed, som skal fastholdes i et længere tidsrum. Det Forenede Kongerige har desuden indgået store eventualforpligtelser som følge af interventionerne i den finansielle sektor. I henhold til Asset Protection Scheme har regeringen accepteret at forsikre aktiver i banksektoren, der beløber sig til næsten 20 % af BNP. Til trods for den store usikkerhed, der er forbundet med misligholdelsesrisikoen for de forsikrede lån og investeringer, kan ordningen resultere i en nettoomkostning for regeringen, hvis ikke alle udgifterne til offentlig støtte kommer ind igen. Dette ville derved kunne reducere tempoet i den finanspolitiske konsolidering.

| (9) | Den offentlige bruttogæld anslås til omkring 73 % af BNP i 2009/2010 i forhold til 55,5 % i det foregående år. Omkring tre femtedele af stigningen i gældskvoten i 2009/2010 kan tilskrives det høje primære underskud, mens en stock-flow-tilpasning som følge af statens långivning til finansiering af køb af aktiver i banksektoren og långivning til kommercielle finansielle institutioner bidrog til en stigning i gældskvoten på næsten 3,75 procentpoint. Gældskvoten forventes at stige med yderligere 18,25 procentpoint mellem 2010/2011 og 2014/2015. I det seneste af disse år forventer programmet en stabilisering i gældskvoten på omkring 91,5 % af BNP, idet bidraget til gældskvoten fra den høje nominelle BNP-vækst forventes at opveje stigningen i den offentlige gæld som følge af den primære saldo (som fortsat vil være i underskud ved udgangen af programperioden) og rentebetalinger, som forventes at stige fra 2,25 % af BNP i 2009/2010 til næsten 4 % i 2013/2014. Gældskvoten er også behæftet med en række risici i programperioden. På den positive side kan det vellykkede salg af aktiver i banksektoren, der er erhvervet som resultat af regeringens indgreb i den finansielle sektor, benyttes til at reducere den offentlige gæld. De negative risici for gældskvoten skyldes hovedsagelig sandsynligheden for højere end forventede underskud og en negativ BNP-denominatoreffekt som følge af lavere realøkonomisk vækst; virkningen af en mulig forhøjelse af låneomkostningerne, under indvirkning af de globale eller nationale markeder, skulle være ret begrænset som følge af den lange løbetid i den britiske gældsstruktur, men vil stadig ikke yde et positivt bidrag. |
| --- | --- |

(9)

Den offentlige bruttogæld anslås til omkring 73 % af BNP i 2009/2010 i forhold til 55,5 % i det foregående år. Omkring tre femtedele af stigningen i gældskvoten i 2009/2010 kan tilskrives det høje primære underskud, mens en stock-flow-tilpasning som følge af statens långivning til finansiering af køb af aktiver i banksektoren og långivning til kommercielle finansielle institutioner bidrog til en stigning i gældskvoten på næsten 3,75 procentpoint. Gældskvoten forventes at stige med yderligere 18,25 procentpoint mellem 2010/2011 og 2014/2015. I det seneste af disse år forventer programmet en stabilisering i gældskvoten på omkring 91,5 % af BNP, idet bidraget til gældskvoten fra den høje nominelle BNP-vækst forventes at opveje stigningen i den offentlige gæld som følge af den primære saldo (som fortsat vil være i underskud ved udgangen af programperioden) og rentebetalinger, som forventes at stige fra 2,25 % af BNP i 2009/2010 til næsten 4 % i 2013/2014. Gældskvoten er også behæftet med en række risici i programperioden. På den positive side kan det vellykkede salg af aktiver i banksektoren, der er erhvervet som resultat af regeringens indgreb i den finansielle sektor, benyttes til at reducere den offentlige gæld. De negative risici for gældskvoten skyldes hovedsagelig sandsynligheden for højere end forventede underskud og en negativ BNP-denominatoreffekt som følge af lavere realøkonomisk vækst; virkningen af en mulig forhøjelse af låneomkostningerne, under indvirkning af de globale eller nationale markeder, skulle være ret begrænset som følge af den lange løbetid i den britiske gældsstruktur, men vil stadig ikke yde et positivt bidrag.

| (10) | Gældsprognosen på mellemlang sigt, ifølge hvilken BNP-væksten kun gradvis når op på de værdier, der var forventet før krisen, og skattetrykket vender tilbage til niveauet før krisen, og som også omfatter den forventede stigning i aldersrelaterede udgifter, viser, at den budgetstrategi, som påtænkes i programmet, umiddelbart og uden nogen ændringer i den førte politik vil være tilstrækkelig til at stabilisere gældskvotienten i 2020. |
| --- | --- |

(10)

Gældsprognosen på mellemlang sigt, ifølge hvilken BNP-væksten kun gradvis når op på de værdier, der var forventet før krisen, og skattetrykket vender tilbage til niveauet før krisen, og som også omfatter den forventede stigning i aldersrelaterede udgifter, viser, at den budgetstrategi, som påtænkes i programmet, umiddelbart og uden nogen ændringer i den førte politik vil være tilstrækkelig til at stabilisere gældskvotienten i 2020.

| (11) | Mens den langsigtede budgetvirkning af befolkningens aldring ligger tæt på EU-gennemsnittet, udgør budgetstillingen i 2009 som anslået i programmet en risiko for holdbare offentlige finanser, selv før der tages hensyn til den langsigtede budgetmæssige virkning af en aldrende befolkning. Opnåelse af primære overskud på mellemlang sigt vil sammen med strukturreformer bidrage til at begrænse risiciene for holdbarheden i de offentlige finanser, som i Kommissionens holdbarhedsrapport fra 2009 (4) blev vurderet til at være høje. Bruttogældskvoten ligger over traktatens referenceværdi i hele programperioden. |
| --- | --- |

(11)

Mens den langsigtede budgetvirkning af befolkningens aldring ligger tæt på EU-gennemsnittet, udgør budgetstillingen i 2009 som anslået i programmet en risiko for holdbare offentlige finanser, selv før der tages hensyn til den langsigtede budgetmæssige virkning af en aldrende befolkning. Opnåelse af primære overskud på mellemlang sigt vil sammen med strukturreformer bidrage til at begrænse risiciene for holdbarheden i de offentlige finanser, som i Kommissionens holdbarhedsrapport fra 2009 (4) blev vurderet til at være høje. Bruttogældskvoten ligger over traktatens referenceværdi i hele programperioden.

| (12) | I loven om finanspolitisk ansvarlighed (Fiscal Responsibility Act), som parlamentet godkendte den 10. februar 2010, er der fastlagt en lovpligtig budgetplan for de britiske myndigheder. Med loven indføres der en finanspolitisk konsolideringsplan, hvori det kræves, at regeringen skal halvere den offentlige sektors nettolåntagning som andel af BNP over en periode på fire år regnet fra det forventede højdepunkt i 2009-2010. I følgelovgivningen skal regeringen fastsætte et mål for låntagningen, som skal være 5,5 % af BNP eller mindre i 2013/2014. I den finanspolitiske konsolideringsplan kræves det desuden, at regeringen skal reducere låntagningen som andel af BNP i hvert enkelt år fra 2009/2010 til 2015/2016 og sikre, at den offentlige sektors nettogæld falder som andel af BNP i 2015/2016. Der udøves en mere specifik udgiftskontrol gennem et system med flerårige »udgiftsoversigter«, hvori der anføres samlede udgiftsrammer og grænser for de enkelte ministerier for forudsigelige udgifter (»departmental expenditure limits«). De offentlige udgifter har imidlertid ikke altid været tilstrækkelig begrænsede, idet de samlede udgiftsresultater mellem 2002/2003 og 2008/2009 i gennemsnit har oversteget de oprindelige lofter, der er fastsat i udgiftsoversigterne. I loven om finanspolitisk ansvarlighed kræves det også, at regeringen skal give (parlamentet) en forklaring, hvis målene ikke nås. For at reducere risikoen for ikke at nå målene vil det være nyttigt med en styrkelse af mekanismen til vurdering af, hvor realistiske de er, og en alternativ plan — som kan implementeres, hvis de underliggende antagelser og de makroøkonomiske prognoser viser sig at være ukorrekte.
  Mens loven om finanspolitisk ansvarlighed er et skridt i den rigtige retning, er den konsolideringsplan, der er anført i loven, som helhed langt mindre ambitiøs end i Rådets henstilling efter artikel 126, stk. 7, af 2. december 2009, og den er ikke forenelig med en reduktion af underskuddet til under referenceværdien på 3 % af BNP senest i 2014/2015. |
| --- | --- |

(12)

I loven om finanspolitisk ansvarlighed (Fiscal Responsibility Act), som parlamentet godkendte den 10. februar 2010, er der fastlagt en lovpligtig budgetplan for de britiske myndigheder. Med loven indføres der en finanspolitisk konsolideringsplan, hvori det kræves, at regeringen skal halvere den offentlige sektors nettolåntagning som andel af BNP over en periode på fire år regnet fra det forventede højdepunkt i 2009-2010. I følgelovgivningen skal regeringen fastsætte et mål for låntagningen, som skal være 5,5 % af BNP eller mindre i 2013/2014. I den finanspolitiske konsolideringsplan kræves det desuden, at regeringen skal reducere låntagningen som andel af BNP i hvert enkelt år fra 2009/2010 til 2015/2016 og sikre, at den offentlige sektors nettogæld falder som andel af BNP i 2015/2016. Der udøves en mere specifik udgiftskontrol gennem et system med flerårige »udgiftsoversigter«, hvori der anføres samlede udgiftsrammer og grænser for de enkelte ministerier for forudsigelige udgifter (»departmental expenditure limits«). De offentlige udgifter har imidlertid ikke altid været tilstrækkelig begrænsede, idet de samlede udgiftsresultater mellem 2002/2003 og 2008/2009 i gennemsnit har oversteget de oprindelige lofter, der er fastsat i udgiftsoversigterne. I loven om finanspolitisk ansvarlighed kræves det også, at regeringen skal give (parlamentet) en forklaring, hvis målene ikke nås. For at reducere risikoen for ikke at nå målene vil det være nyttigt med en styrkelse af mekanismen til vurdering af, hvor realistiske de er, og en alternativ plan — som kan implementeres, hvis de underliggende antagelser og de makroøkonomiske prognoser viser sig at være ukorrekte.

Mens loven om finanspolitisk ansvarlighed er et skridt i den rigtige retning, er den konsolideringsplan, der er anført i loven, som helhed langt mindre ambitiøs end i Rådets henstilling efter artikel 126, stk. 7, af 2. december 2009, og den er ikke forenelig med en reduktion af underskuddet til under referenceværdien på 3 % af BNP senest i 2014/2015.

| (13) | Stigningen i den offentlige udgiftskvote siden 2010, og den stærkere stigning i de senere år, understreger behovet for at sikre effektivitet og omkostningseffektivitet i de offentlige udgifter i Det Forenede Kongerige. I den treårsperiode, der er omfattet af Comprehensive Spending Review fra 2007 (dvs. mellem 2008/2009 og 2010/2011), har den britiske regering forpligtet sig til at opnå yderligere besparelser på 2,5 % af BNP gennem bedre anvendelse af midlerne. Omkring en femtedel af sidstnævnte besparelser udgør besparelser, som regeringen planlægger at gennemføre i den periode, der er omfattet af Comprehensive Spending Review fra 2007, i kølvandet på resultaterne af dens et år lange Operational Efficiency Programme, som undersøgte driftsudgifterne i den offentlige sektor og viste, at der var plads til årlige effektivitetsbesparelser på 1 % af BNP i 2013/2014 i forhold til 2007/2008. Måling af resultaterne af disse ambitiøse og velgennemtænkte effektivitetsinitiativer vil være et vigtigt skridt med hensyn til at påvise, at de rent faktisk forbedrer kvaliteten i de offentlige finanser, samt med hensyn til at begrænse omfanget af de offentlige udgifter. I så henseende bør de bebudede planer om, at den britiske rigsrevision skal vurdere besparelserne under Comprehensive Spending Review fra 2007, hilses velkommen. Endvidere ser det ud til, at det stærke fokus, der under Public Value Programme er rettet mod opnåelse af effektivitetsbesparelser i den offentlige sundhedssektor på omkring 0,5 % af BNP om året i 2012/2013, er særdeles berettiget, idet der siden 2000 er sket det, at udgifterne til det britiske offentlige sundhedsvæsen (NHS) er steget stærkt, mens produktiviteten er faldet uanset de opnåede forbedringer på sundhedsområdet. |
| --- | --- |

(13)

Stigningen i den offentlige udgiftskvote siden 2010, og den stærkere stigning i de senere år, understreger behovet for at sikre effektivitet og omkostningseffektivitet i de offentlige udgifter i Det Forenede Kongerige. I den treårsperiode, der er omfattet af Comprehensive Spending Review fra 2007 (dvs. mellem 2008/2009 og 2010/2011), har den britiske regering forpligtet sig til at opnå yderligere besparelser på 2,5 % af BNP gennem bedre anvendelse af midlerne. Omkring en femtedel af sidstnævnte besparelser udgør besparelser, som regeringen planlægger at gennemføre i den periode, der er omfattet af Comprehensive Spending Review fra 2007, i kølvandet på resultaterne af dens et år lange Operational Efficiency Programme, som undersøgte driftsudgifterne i den offentlige sektor og viste, at der var plads til årlige effektivitetsbesparelser på 1 % af BNP i 2013/2014 i forhold til 2007/2008. Måling af resultaterne af disse ambitiøse og velgennemtænkte effektivitetsinitiativer vil være et vigtigt skridt med hensyn til at påvise, at de rent faktisk forbedrer kvaliteten i de offentlige finanser, samt med hensyn til at begrænse omfanget af de offentlige udgifter. I så henseende bør de bebudede planer om, at den britiske rigsrevision skal vurdere besparelserne under Comprehensive Spending Review fra 2007, hilses velkommen. Endvidere ser det ud til, at det stærke fokus, der under Public Value Programme er rettet mod opnåelse af effektivitetsbesparelser i den offentlige sundhedssektor på omkring 0,5 % af BNP om året i 2012/2013, er særdeles berettiget, idet der siden 2000 er sket det, at udgifterne til det britiske offentlige sundhedsvæsen (NHS) er steget stærkt, mens produktiviteten er faldet uanset de opnåede forbedringer på sundhedsområdet.

| (14) | I 2010/11 er den budgetstrategi, der er anført i programmet, som helhed i overensstemmelse med Rådets henstillinger efter artikel 126, stk. 7, herunder især starten på konsolideringen i det år. Fra 2011/12 og fremefter er budgetstrategien imidlertid ikke i overensstemmelse med Rådets henstillinger efter artikel 126, stk. 7. Navnlig forventes det offentlige underskud i 2014/15 — som er den frist, der i henstillingen fra december 2009 blev fastsat for Det Forenede Kongeriges korrektion af situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud — i sig selv at ligge klart over referenceværdien på 3 % af BNP (4,7 % af BNP), og det er endvidere behæftet med ovennævnte nedadgående risici. Desuden indebar de foranstaltninger, som efter Rådets henstilling blev bebudet i Pre-Budget Report fra 2009 af 9. december 2009, en mindre finanspolitisk lempelse i perioden mellem 2010/2011 og 2012/2013 i forhold til planerne i 2009-budgettet fra april 2009, hvilket er uforeneligt med Rådets henstilling om, at »der skal undgås yderligere foranstaltninger, som bidrager til at forringe de offentlige finanser«. Den årlige gennemsnitlige forbedring i det strukturelle underskud, som genberegnet af Kommissionens tjenestegrene ved hjælp af den i fællesskab aftalte metode, mellem 2010/2011 og 2014/2015 anslås til 1,0 % af BNP, hvilket er 0,75 procentpoint mindre end henstillet af Rådet i december 2009. Som følge af de gældsfremskrivninger, der præsenteres i programmet, og ovennævnte risici er budgetstrategien muligvis ikke tilstrækkelig til igen at få gældskvoten til at falde. |
| --- | --- |

(14)

I 2010/11 er den budgetstrategi, der er anført i programmet, som helhed i overensstemmelse med Rådets henstillinger efter artikel 126, stk. 7, herunder især starten på konsolideringen i det år. Fra 2011/12 og fremefter er budgetstrategien imidlertid ikke i overensstemmelse med Rådets henstillinger efter artikel 126, stk. 7. Navnlig forventes det offentlige underskud i 2014/15 — som er den frist, der i henstillingen fra december 2009 blev fastsat for Det Forenede Kongeriges korrektion af situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud — i sig selv at ligge klart over referenceværdien på 3 % af BNP (4,7 % af BNP), og det er endvidere behæftet med ovennævnte nedadgående risici. Desuden indebar de foranstaltninger, som efter Rådets henstilling blev bebudet i Pre-Budget Report fra 2009 af 9. december 2009, en mindre finanspolitisk lempelse i perioden mellem 2010/2011 og 2012/2013 i forhold til planerne i 2009-budgettet fra april 2009, hvilket er uforeneligt med Rådets henstilling om, at »der skal undgås yderligere foranstaltninger, som bidrager til at forringe de offentlige finanser«. Den årlige gennemsnitlige forbedring i det strukturelle underskud, som genberegnet af Kommissionens tjenestegrene ved hjælp af den i fællesskab aftalte metode, mellem 2010/2011 og 2014/2015 anslås til 1,0 % af BNP, hvilket er 0,75 procentpoint mindre end henstillet af Rådet i december 2009. Som følge af de gældsfremskrivninger, der præsenteres i programmet, og ovennævnte risici er budgetstrategien muligvis ikke tilstrækkelig til igen at få gældskvoten til at falde.

| (15) | Hvad angår de datakrav, der er anført i adfærdskodeksen for stabilitets- og konvergensprogrammerne, er der i programmet visse store mangler i de obligatoriske og frivillige data (5). I sin henstilling efter artikel 126, stk. 7, af 2. december 2009 med henblik på at bringe situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud til ophør opfordrede Rådet også Det Forenede Kongerige til at redegøre for de fremskridt, det gør med gennemførelsen af den strategi for konsolidering af de offentlige finanser, der skal bidrage til at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud, i et særskilt kapitel i opdateringerne af konvergensprogrammet. Det Forenede Kongerige har ikke fuldt ud efterkommet denne henstilling, selv om oplysningerne var medtaget i programmet. |
| --- | --- |

(15)

Hvad angår de datakrav, der er anført i adfærdskodeksen for stabilitets- og konvergensprogrammerne, er der i programmet visse store mangler i de obligatoriske og frivillige data (5). I sin henstilling efter artikel 126, stk. 7, af 2. december 2009 med henblik på at bringe situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud til ophør opfordrede Rådet også Det Forenede Kongerige til at redegøre for de fremskridt, det gør med gennemførelsen af den strategi for konsolidering af de offentlige finanser, der skal bidrage til at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud, i et særskilt kapitel i opdateringerne af konvergensprogrammet. Det Forenede Kongerige har ikke fuldt ud efterkommet denne henstilling, selv om oplysningerne var medtaget i programmet.

Den samlede konklusion er, at den finanspolitiske strategi i konvergensprogrammet ikke er tilstrækkelig ambitiøs og skal styrkes betydeligt for at være forenelig med Rådets henstillinger af 2. december 2009 efter artikel 126, stk. 7, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. Kombinationen af de automatiske stabilisatorers funktion, faldende aktivpriser og den finanspolitiske stimulering har resulteret i en betydelig forringelse af Det Forenede Kongeriges offentlige finanser. De offentlige finansers stilling blev imidlertid svækket yderligere ved det forhold, at de britiske underskud allerede i perioden op til krisen var i fare for at overskride referenceværdien på 3 % af BNP. Det vil være hensigtsmæssigt med en restriktiv finanspolitik i 2010/2011. En troværdig tidsramme for at bringe de offentlige finanser tilbage til en holdbar situation som defineret i stabilitets- og vækstpagten forudsætter store yderligere finanspolitiske stramninger foruden dem, der planlægges i øjeblikket. Eftersom størstedelen af den fremskrevne reduktion i underskuddet på mellemlang sigt drives af den stramme samlede udgiftsramme mellem 2011/2012 og 2014/2015, er manglen på detaljerede udgiftsgrænser for de enkelte ministerier, som skal understøtte disse udgiftsmål, en kilde til usikkerhed. Opnåelsen af den konsolidering, der fremskrives af de britiske myndigheder, overskygges endvidere af risikoen for, at den makroøkonomiske kontekst kunne vise sig at være mindre gunstig end forventet af myndighederne, samt af usikkerheden omkring de lån og investeringer i banksektoren, som er forsikret af regeringen. Under hensyntagen til de negative risici, der er forbundet med de britiske finanspolitiske fremskrivninger, er det nødvendigt med en mere ambitiøs konsolideringsplan på kort og mellemlang sigt. Opnåelse af primære overskud på mellemlang sigt vil også bidrage til at reducere risiciene for holdbarheden i de offentlige finanser, som i Kommissionens holdbarhedsrapport fra 2009 blev vurderet til at være høje i Det Forenede Kongerige.

På baggrund af ovenstående vurdering og i lyset af henstillingen af 2. december 2009 i henhold til artikel 126, stk. 7, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde opfordres Det Forenede Kongerige til:

| i) | at undgå alle yderligere foranstaltninger, der bidrager til at forringe de offentlige finanser i 2010/2011, og i tilfælde af svagere økonomisk vækst end forventet i programmet begrænse det offentlige underskud i 2010/2011 til højst det niveau, der blev fremskrevet i programmet fra januar 2010, såfremt de risici, der er forbundet med det forhold, at det makroøkonomiske scenario i programmet er mere gunstigt end det scenario, der understøtter henstillingen efter artikel 126, stk. 7, skulle blive til virkelighed |
| --- | --- |

i)

at undgå alle yderligere foranstaltninger, der bidrager til at forringe de offentlige finanser i 2010/2011, og i tilfælde af svagere økonomisk vækst end forventet i programmet begrænse det offentlige underskud i 2010/2011 til højst det niveau, der blev fremskrevet i programmet fra januar 2010, såfremt de risici, der er forbundet med det forhold, at det makroøkonomiske scenario i programmet er mere gunstigt end det scenario, der understøtter henstillingen efter artikel 126, stk. 7, skulle blive til virkelighed

| ii) | at tilstræbe en mere ambitiøs reduktion af det offentlige underskud til under traktatens referenceværdi på 3 % af BNP senest i 2014/2015 i overensstemmelse med Rådets henstilling efter artikel 126, stk. 7, herunder ved at styrke det planlagte tempo i den finanspolitiske indsats fra 2011/2012 og fremefter, og benytte enhver yderligere lejlighed, herunder som følge af bedre end forventede økonomiske og markedsmæssige vilkår, til at fremskynde nedbringelsen af bruttogældskvoten i retning af referenceværdien på 60 % af BNP og derved også forbedre den langsigtede holdbarhed i de offentlige finanser |
| --- | --- |

ii)

at tilstræbe en mere ambitiøs reduktion af det offentlige underskud til under traktatens referenceværdi på 3 % af BNP senest i 2014/2015 i overensstemmelse med Rådets henstilling efter artikel 126, stk. 7, herunder ved at styrke det planlagte tempo i den finanspolitiske indsats fra 2011/2012 og fremefter, og benytte enhver yderligere lejlighed, herunder som følge af bedre end forventede økonomiske og markedsmæssige vilkår, til at fremskynde nedbringelsen af bruttogældskvoten i retning af referenceværdien på 60 % af BNP og derved også forbedre den langsigtede holdbarhed i de offentlige finanser

| iii) | i 2010 at offentliggøre de detaljerede udgiftsgrænser for de enkelte ministerier, som ligger til grund for de samlede udgiftsfremskrivninger i det mindste for den treårsperiode, der følger efter 2010/2011 |
| --- | --- |

iii)

i 2010 at offentliggøre de detaljerede udgiftsgrænser for de enkelte ministerier, som ligger til grund for de samlede udgiftsfremskrivninger i det mindste for den treårsperiode, der følger efter 2010/2011

| iv) | at gennemføre de besparelser gennem bedre udgiftseffektivitet, som er identificeret i Operational Efficiency Programme (OEP) og i andre initiativer, der tager sigte på en mere effektiv anvendelse af midlerne. |
| --- | --- |

iv)

at gennemføre de besparelser gennem bedre udgiftseffektivitet, som er identificeret i Operational Efficiency Programme (OEP) og i andre initiativer, der tager sigte på en mere effektiv anvendelse af midlerne.

Det Forenede Kongerige opfordres også til at forbedre opfyldelsen af adfærdskodeksens datakrav.

Det Forenede Kongerige opfordres desuden til at fremlægge et tillæg til programmet for at redegøre for de fremskridt, der er gjort med gennemførelsen af Rådets henstilling af 2. december 2009 i henhold til artikel 126, stk. 7, i god tid før vurderingen af, om der er truffet virkningsfulde foranstaltninger i henhold til proceduren for uforholdsmæssigt store underskud, og til at skitsere den konsolideringsstrategi, der vil være nødvendig for at gøre fremskridt i retning af en korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud. Rådet gentager sin opfordring til, at alle efterfølgende opdateringer også bør indeholde et kapitel med disse oplysninger, så længe en medlemsstat fortsat er omfattet af en procedure i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud.

Oversigt over de centrale makroøkonomiske og budgetmæssige fremskrivninger

| | 2008/2009 | 2009/2010 | 2010/2011 | 2011/2012 | 2012/2013 | 2013/2014 | 2014/2015 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Realt BNP
  (% ændring) | KP jan. 2010 | –1,3 | –3,5 | 2,0 | 3,3 | 3,3 | 3,3 | 3,3 |
| KOM nov. 2009 | 0,6 | –4,6 | 0,9 | 1,9 | — | — | — |
| KP dec. 2008 | –0,3 | –0,5 | 2,0 | 3,0 | 3,0 | 3,0 | — |
| HICP-inflation
  (%) | KP jan. 2010 | 3,8 | 2,3 | 2,0 | 1,5 | 1,8 | 2,0 | 2,0 |
| KOM nov. 2009 | 3,6 | 2,0 | 1,4 | 1,6 | — | — | — |
| KP dec. 2008 | 3,8 | 1,0 | 2,0 | 2,0 | 2,0 | 2,0 | — |
| Outputgab (6)

  (% af potentielt BNP) | KP jan. 2010 | 0,0 | –4,6 | –4,4 | –2,8 | –1,5 | –0,4 | 0,5 |
| KOM nov. 2009 (7) | 0,4 | –3,7 | –3,5 | –2,7 | — | — | — |
| KP dec. 2008 | –0,5 | –2,4 | –2,1 | –1,2 | –0,4 | 0,2 | — |
| Nettolångivning/ låntagning i forhold til resten af verden
  (% af BNP) (8) | KP jan. 2010 | — | — | — | — | — | — | — |
| KOM nov. 2009 | –1,4 | –2,2 | –1,4 | –0,7 | — | — | — |
| KP dec. 2008 | — | — | — | — | — | — | — |
| Offentlige indtægter
  (% af BNP) | KP jan. 2010
   (9) | 36,6 | 34,8 | 35,4 | 36,7 | 37,1 | 37,2 | 37,1 |
| KOM nov. 2009 | 41,9 | 38,4 | 39,2 | 39,8 | — | — | — |
| KP dec. 2008 | 36,7 | 35,5 | 36,6 | 37,3 | 37,7 | 38,0 | — |
| Offentlige udgifter
  (% af BNP) | KP jan. 2010
   (9) | 43,4 | 47,4 | 47,4 | 45,8 | 44,2 | 42,7 | 41,5 |
| KOM nov. 2009 | 49,0 | 51,2 | 51,5 | 50,3 | — | — | — |
| KP dec. 2008 | 42,2 | 43,7 | 43,7 | 42,9 | 42,1 | 41,4 | — |
| Offentlig saldo
  (% af BNP) | KP jan. 2010 | –6,9 | –12,7 | –12,1 | –9,2 | –7,4 | –5,6 | –4,7 |
| KOM nov. 2009 | –6,9 | –13,0 | –12,5 | –10,7 | — | — | — |
| KP dec. 2008 | –5,5 | –8,2 | –7,1 | –5,6 | –4,4 | –3,4 | — |
| Primær saldo
  (% af BNP) | KP jan. 2010 | –4,7 | –10,5 | –9,1 | –5,7 | –3,7 | –1,8 | –0,9 |
| KOM nov. 2009 | –4,8 | –11,0 | –9,6 | –7,5 | — | — | — |
| KP dec. 2008 | –3,4 | –6,4 | –4,5 | –2,6 | –1,4 | –0,3 | — |
| Konjunk-turkorrigeret saldo (6)

  (% af BNP) | KP jan. 2010 | –6,9 | –10,8 | –10,3 | –8,0 | –6,8 | –5,5 | –4,9 |
| KOM nov. 2009 | –7,1 | –11,5 | –11,0 | –9,6 | — | — | — |
| KP dec. 2008 | –5,3 | –7,2 | –6,2 | –5,1 | –4,2 | –3,5 | — |
| Strukturel saldo (10)

  (% af BNP) | KP jan. 2010 | –6,2 | –10,5 | –10,3 | –8,0 | –6,8 | –5,5 | –4,9 |
| KOM nov. 2009 | –6,3 | –11,4 | –11,0 | –9,6 | — | — | — |
| KP dec. 2008 | –5,3 | –7,2 | –6,2 | –5,1 | –4,2 | –3,5 | — |
| Offentlig bruttogæld
  (% af BNP) | KP jan. 2010 | 55,5 | 72,9 | 82,1 | 88,0 | 90,9 | 91,6 | 91,2 |
| KOM nov. 2009 | 55,5 | 71,7 | 81,9 | 89,0 | — | — | — |
| KP dec. 2008 | 52,9 | 60,5 | 65,1 | 67,5 | 68,6 | 68,5 | — |
| Kilde:


  Konvergensprogram (KP); Kommissionens prognoser fra efteråret 2009 (KOM); beregninger foretaget af Kommissionen. |

2008/2009

2009/2010

2010/2011

2011/2012

2012/2013

2013/2014

2014/2015

Realt BNP

(% ændring)

KP jan. 2010

–1,3

–3,5

2,0

3,3

3,3

3,3

3,3

KOM nov. 2009

0,6

–4,6

0,9

1,9

—

—

—

KP dec. 2008

–0,3

–0,5

2,0

3,0

3,0

3,0

—

HICP-inflation

(%)

KP jan. 2010

3,8

2,3

2,0

1,5

1,8

2,0

2,0

KOM nov. 2009

3,6

2,0

1,4

1,6

—

—

—

KP dec. 2008

3,8

1,0

2,0

2,0

2,0

2,0

—

Outputgab (6)

(% af potentielt BNP)

KP jan. 2010

0,0

–4,6

–4,4

–2,8

–1,5

–0,4

0,5

KOM nov. 2009 (7)

0,4

–3,7

–3,5

–2,7

—

—

—

KP dec. 2008

–0,5

–2,4

–2,1

–1,2

–0,4

0,2

—

Nettolångivning/ låntagning i forhold til resten af verden

(% af BNP) (8)

KP jan. 2010

—

—

—

—

—

—

—

KOM nov. 2009

–1,4

–2,2

–1,4

–0,7

—

—

—

KP dec. 2008

—

—

—

—

—

—

—

Offentlige indtægter

(% af BNP)

KP jan. 2010
   (9)

36,6

34,8

35,4

36,7

37,1

37,2

37,1

KOM nov. 2009

41,9

38,4

39,2

39,8

—

—

—

KP dec. 2008

36,7

35,5

36,6

37,3

37,7

38,0

—

Offentlige udgifter

(% af BNP)

KP jan. 2010
   (9)

43,4

47,4

47,4

45,8

44,2

42,7

41,5

KOM nov. 2009

49,0

51,2

51,5

50,3

—

—

—

KP dec. 2008

42,2

43,7

43,7

42,9

42,1

41,4

—

Offentlig saldo

(% af BNP)

KP jan. 2010

–6,9

–12,7

–12,1

–9,2

–7,4

–5,6

–4,7

KOM nov. 2009

–6,9

–13,0

–12,5

–10,7

—

—

—

KP dec. 2008

–5,5

–8,2

–7,1

–5,6

–4,4

–3,4

—

Primær saldo

(% af BNP)

KP jan. 2010

–4,7

–10,5

–9,1

–5,7

–3,7

–1,8

–0,9

KOM nov. 2009

–4,8

–11,0

–9,6

–7,5

—

—

—

KP dec. 2008

–3,4

–6,4

–4,5

–2,6

–1,4

–0,3

—

Konjunk-turkorrigeret saldo (6)

(% af BNP)

KP jan. 2010

–6,9

–10,8

–10,3

–8,0

–6,8

–5,5

–4,9

KOM nov. 2009

–7,1

–11,5

–11,0

–9,6

—

—

—

KP dec. 2008

–5,3

–7,2

–6,2

–5,1

–4,2

–3,5

—

Strukturel saldo (10)

(% af BNP)

KP jan. 2010

–6,2

–10,5

–10,3

–8,0

–6,8

–5,5

–4,9

KOM nov. 2009

–6,3

–11,4

–11,0

–9,6

—

—

—

KP dec. 2008

–5,3

–7,2

–6,2

–5,1

–4,2

–3,5

—

Offentlig bruttogæld

(% af BNP)

KP jan. 2010

55,5

72,9

82,1

88,0

90,9

91,6

91,2

KOM nov. 2009

55,5

71,7

81,9

89,0

—

—

—

KP dec. 2008

52,9

60,5

65,1

67,5

68,6

68,5

—

Kilde:

Konvergensprogram (KP); Kommissionens prognoser fra efteråret 2009 (KOM); beregninger foretaget af Kommissionen.

---

(1)  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1. De dokumenter, der henvises til i denne tekst, findes på følgende websted: http://ec.europa.eu/economy_finance/sgp/index_en.htm

(2)  Vurderingen tager navnlig hensyn til Kommissionens prognose fra efteråret 2009, men bygger også på andre oplysninger, der er blevet tilgængelige siden da.

(3)  De landespecifikke mellemfristede målsætninger bør tage følgende tre komponenter i betragtning: i) den gældsstabiliserende saldo for en gældskvote lig med referenceværdien (60 % af BNP) (afhængig af den potentielle vækst på lang sigt) indebærer budgetmæssigt råderum for medlemsstater med en relativt lav gæld; ii) en yderligere indsats for at reducere gælden for medlemsstater med en gældskvote, der overstiger referenceværdien (60 % af BNP), hvilket indebærer hurtige fremskridt i den retning; iii) en brøkdel af den tilpasning, der er nødvendig for at dække nutidsværdien af den fremtidige stigning i de aldersrelaterede offentlige udgifter.

(4)  I Rådets konklusioner af 10. november 2009 om de offentlige finansers holdbarhed »opfordrer Rådet medlemsstaterne til i deres kommende stabilitets- og konvergensprogrammer at rette opmærksomheden mod strategier, som fokuserer på holdbarhed« og desuden »henstiller Rådet til Kommissionen, at den sammen med Udvalget for Økonomisk Politik og Det Økonomiske og Finansielle Udvalg videreudvikler metoderne til vurdering af de offentlige finansers langsigtede holdbarhed i god tid inden næste holdbarhedsrapport«, der er planlagt til 2012.

(5)  Især manglen på arbejdsmarkedsdata har i høj grad vanskeliggjort genberegningen af outputgab i henhold til den i fællesskab aftalte metode.

(6)  Outputgab og konjunkturkorrigerede saldi i henhold til programmerne som genberegnet af Kommissionens tjenestegrene på basis af oplysningerne i programmerne.

(7)  Baseret på en skønnet potentiel vækst på henholdsvis 1,5 %, 0,8 %, 0,8 % og 1,1 % i perioden 2008-2011.

(8)  Data for kalenderår.

(9)  Data for indtægter og udgifter er ikke angivet i det britiske program på et harmoniseret ESA95-grundlag for den offentlige sektor. Dataene i tabellen er baseret på tabel 2.7 i supplementary material i Pre-Budget Report fra 2009. For årene mellem 2011/2012 og 2014/2015 er tallene for de offentlige indtægter og udgifter udledt af fremskrivninger for den offentlige sektor.

(10)  Konjunkturkorrigeret saldo ekskl. engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger. Engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger anslås til 0,7 % af BNP i 2008/2009 og 0,3 % af BNP i 2009/2010 (underskudsforøgende) på grundlag af oplysninger i det seneste program.

Kilde:

Konvergensprogram (KP); Kommissionens prognoser fra efteråret 2009 (KOM); beregninger foretaget af Kommissionen.

---

IV Oplysninger

OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER

Europa-Kommissionen

| 4.6.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 146/24 |
| --- | --- | --- | --- |

4.6.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 146/24

---

Euroens vekselkurs (1)

3. juni 2010

2010/C 146/05

1 euro =

| | Valuta | Kurs |
| --- | --- | --- |
| USD | amerikanske dollar | 1,2268 |
| JPY | japanske yen | 113,74 |
| DKK | danske kroner | 7,4413 |
| GBP | pund sterling | 0,83570 |
| SEK | svenske kroner | 9,5210 |
| CHF | schweiziske franc | 1,4149 |
| ISK | islandske kroner | |
| NOK | norske kroner | 7,8660 |
| BGN | bulgarske lev | 1,9558 |
| CZK | tjekkiske koruna | 25,750 |
| EEK | estiske kroon | 15,6466 |
| HUF | ungarske forint | 275,20 |
| LTL | litauiske litas | 3,4528 |
| LVL | lettiske lats | 0,7085 |
| PLN | polske zloty | 4,0705 |
| RON | rumænske leu | 4,1900 |
| TRY | tyrkiske lira | 1,9317 |
| AUD | australske dollar | 1,4469 |
| CAD | canadiske dollar | 1,2734 |
| HKD | hongkongske dollar | 9,5586 |
| NZD | newzealandske dollar | 1,7896 |
| SGD | singaporeanske dollar | 1,7223 |
| KRW | sydkoreanske won | 1 469,46 |
| ZAR | sydafrikanske rand | 9,3434 |
| CNY | kinesiske renminbi yuan | 8,3768 |
| HRK | kroatiske kuna | 7,2620 |
| IDR | indonesiske rupiah | 11 276,70 |
| MYR | malaysiske ringgit | 4,0061 |
| PHP | filippinske pesos | 56,846 |
| RUB | russiske rubler | 37,9828 |
| THB | thailandske bath | 39,969 |
| BRL | brasilianske real | 2,2262 |
| MXN | mexicanske pesos | 15,6245 |
| INR | indiske rupee | 57,2550 |

Valuta

Kurs

USD

amerikanske dollar

1,2268

JPY

japanske yen

113,74

DKK

danske kroner

7,4413

GBP

pund sterling

0,83570

SEK

svenske kroner

9,5210

CHF

schweiziske franc

1,4149

ISK

islandske kroner

NOK

norske kroner

7,8660

BGN

bulgarske lev

1,9558

CZK

tjekkiske koruna

25,750

EEK

estiske kroon

15,6466

HUF

ungarske forint

275,20

LTL

litauiske litas

3,4528

LVL

lettiske lats

0,7085

PLN

polske zloty

4,0705

RON

rumænske leu

4,1900

TRY

tyrkiske lira

1,9317

AUD

australske dollar

1,4469

CAD

canadiske dollar

1,2734

HKD

hongkongske dollar

9,5586

NZD

newzealandske dollar

1,7896

SGD

singaporeanske dollar

1,7223

KRW

sydkoreanske won

1 469,46

ZAR

sydafrikanske rand

9,3434

CNY

kinesiske renminbi yuan

8,3768

HRK

kroatiske kuna

7,2620

IDR

indonesiske rupiah

11 276,70

MYR

malaysiske ringgit

4,0061

PHP

filippinske pesos

56,846

RUB

russiske rubler

37,9828

THB

thailandske bath

39,969

BRL

brasilianske real

2,2262

MXN

mexicanske pesos

15,6245

INR

indiske rupee

57,2550

---

(1)  Kilde: Referencekurs offentliggjort af Den Europæiske Centralbank.

---

| 4.6.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 146/25 |
| --- | --- | --- | --- |

4.6.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 146/25

---

BESLUTNING OM AT AFSLUTTE DEN FORMELLE UNDERSØGELSESPROCEDURE, EFTER AT MEDLEMSSTATEN HAR TRUKKET ANMELDELSEN TILBAGE

Statsstøtte — Tyskland

(Artikel 107 til 109 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde)

Meddelelse fra Kommissionen i henhold til EUF-traktatens artikel 108, stk. 2 — Tilbagetrækning

Statsstøtte C 28/08 (ex N 345/06) — SMV-bonus til M.A.L. Magdeburger Artolith GmbH

(EØS-relevant tekst)

2010/C 146/06

Kommissionen har besluttet at afslutte den formelle undersøgelsesprocedure (1) efter EUF-traktatens artikel 108, stk. 2, som den indledte den 17. juni 2008 i relation til ovennævnte foranstaltning, idet Tyskland trak den anmeldte foranstaltning tilbage den 25. februar 2010 og ikke vil gå videre med dette støtteprojekt.

---

(1)  EUT C 268 af 23.10.2008, s. 23.

---

V Øvrige meddelelser

PROCEDURER VEDRØRENDE GENNEMFØRELSEN AF KONKURRENCEPOLITIKKEN

Europa-Kommissionen

| 4.6.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 146/26 |
| --- | --- | --- | --- |

4.6.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 146/26

---

Anmeldelse af en planlagt fusion

(Sag COMP/M.5864 — Avnet/Bell Micro)

(EØS-relevant tekst)

2010/C 146/07

| 1. | Den 28. maj 2010 modtog Kommissionen i overensstemmelse med artikel 4 i Rådets forordning (EF) nr. 139/2004 (1) anmeldelse af en planlagt fusion, hvorved Avnet Inc. (»Avnet«, USA) gennem opkøb af aktier erhverver kontrol over hele Micro Products Inc. (»Bell Micro«, USA), jf. Fusionsforordningens artikel 3, stk. 1, litra b). |
| --- | --- |

1.

Den 28. maj 2010 modtog Kommissionen i overensstemmelse med artikel 4 i Rådets forordning (EF) nr. 139/2004 (1) anmeldelse af en planlagt fusion, hvorved Avnet Inc. (»Avnet«, USA) gennem opkøb af aktier erhverver kontrol over hele Micro Products Inc. (»Bell Micro«, USA), jf. Fusionsforordningens artikel 3, stk. 1, litra b).

| 2. | De deltagende virksomheder er aktive på følgende områder:






  — | Avnet: distribution af elektroniske komponenter, computerprodukter og teknologiske tjenester |
| --- | --- | --- |

2.

De deltagende virksomheder er aktive på følgende områder:

—

Avnet: distribution af elektroniske komponenter, computerprodukter og teknologiske tjenester

| — | Bell Micro: distribution af datalagringsprodukter og -systemer, computerprodukter, periferiudstyr og software samt værdiforøgende tillægstjenester. |
| --- | --- |

—

Bell Micro: distribution af datalagringsprodukter og -systemer, computerprodukter, periferiudstyr og software samt værdiforøgende tillægstjenester.

| 3. | Efter en foreløbig gennemgang af sagen finder Kommissionen, at den anmeldte fusion muligvis falder ind under EF-fusionsforordningen. Den har dog endnu ikke taget endelig stilling hertil. |
| --- | --- |

3.

Efter en foreløbig gennemgang af sagen finder Kommissionen, at den anmeldte fusion muligvis falder ind under EF-fusionsforordningen. Den har dog endnu ikke taget endelig stilling hertil.

| 4. | Kommissionen opfordrer hermed alle interesserede til at fremsætte deres eventuelle bemærkninger til den planlagte fusion.
  Bemærkningerne skal være Kommissionen i hænde senest ti dage efter offentliggørelsen af denne meddelelse og kan med angivelse af sagsnummer COMP/M.5864 — Avnet/Bell Micro sendes til Kommissionen pr. fax (+32 22964301), pr. e-mail til adressen COMP-MERGER-REGISTRY@ec.europa.eu eller pr. brev til følgende adresse:





  Europa-Kommissionen |
| --- | --- |
| Generaldirektoratet for Konkurrence |
| Registreringskontoret for Fusioner |
| J-70 |
| 1049 Bruxelles/Brussel |
| BELGIQUE/BELGIË |

4.

Kommissionen opfordrer hermed alle interesserede til at fremsætte deres eventuelle bemærkninger til den planlagte fusion.

Bemærkningerne skal være Kommissionen i hænde senest ti dage efter offentliggørelsen af denne meddelelse og kan med angivelse af sagsnummer COMP/M.5864 — Avnet/Bell Micro sendes til Kommissionen pr. fax (+32 22964301), pr. e-mail til adressen COMP-MERGER-REGISTRY@ec.europa.eu eller pr. brev til følgende adresse:

Europa-Kommissionen

Generaldirektoratet for Konkurrence

Registreringskontoret for Fusioner

J-70

1049 Bruxelles/Brussel

BELGIQUE/BELGIË

---

(1)  EUT L 24 af 29.1.2004, s. 1 (»EF-Fusionsforordningen«).

---

| 4.6.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 146/27 |
| --- | --- | --- | --- |

4.6.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 146/27

---

Anmeldelse af en planlagt fusion

(Sag COMP/M.5814 — CVC/Univar Europe/Eurochem)

(EØS-relevant tekst)

2010/C 146/08

| 1. | Den 28. maj 2010 modtog Kommissionen i overensstemmelse med artikel 4 i Rådets forordning (EF) nr. 139/2004 (1) anmeldelse af en planlagt fusion, hvorved Univar Europe Holdings B.V. (»Univar«, Nederlandene), der i sidste instans kontrolleres af fonde, der rådgives og forvaltes af CVC Capital Partners SICAV-FIS S.A. (»CVC«, Luxembourg), gennem opkøb af aktier erhverver enekontrol over Eurochem Holding B.V. (»Eurochem«, Nederlandene), jf. Fusionsforordningens artikel 3, stk. 1, litra b). |
| --- | --- |

1.

Den 28. maj 2010 modtog Kommissionen i overensstemmelse med artikel 4 i Rådets forordning (EF) nr. 139/2004 (1) anmeldelse af en planlagt fusion, hvorved Univar Europe Holdings B.V. (»Univar«, Nederlandene), der i sidste instans kontrolleres af fonde, der rådgives og forvaltes af CVC Capital Partners SICAV-FIS S.A. (»CVC«, Luxembourg), gennem opkøb af aktier erhverver enekontrol over Eurochem Holding B.V. (»Eurochem«, Nederlandene), jf. Fusionsforordningens artikel 3, stk. 1, litra b).

| 2. | De deltagende virksomheder er aktive på følgende områder:






  — | CVC: investeringsrådgivning/-forvaltning for investeringsfonde |
| --- | --- | --- |

2.

De deltagende virksomheder er aktive på følgende områder:

—

CVC: investeringsrådgivning/-forvaltning for investeringsfonde

| — | Univar: distribution af kemiske produkter |
| --- | --- |

—

Univar: distribution af kemiske produkter

| — | Eurochem: distribution af kemiske produkter. |
| --- | --- |

—

Eurochem: distribution af kemiske produkter.

| 3. | Efter en foreløbig gennemgang af sagen finder Kommissionen, at den anmeldte fusion muligvis falder ind under EF-fusionsforordningen. Den har dog endnu ikke taget endelig stilling hertil. |
| --- | --- |

3.

Efter en foreløbig gennemgang af sagen finder Kommissionen, at den anmeldte fusion muligvis falder ind under EF-fusionsforordningen. Den har dog endnu ikke taget endelig stilling hertil.

| 4. | Kommissionen opfordrer hermed alle interesserede til at fremsætte deres eventuelle bemærkninger til den planlagte fusion.
  Bemærkningerne skal være Kommissionen i hænde senest ti dage efter offentliggørelsen af denne meddelelse og kan med angivelse af sagsnummer COMP/M.5814 — CVC/Univar Europe/Eurochem sendes til Kommissionen pr. fax (+32 22964301), pr. e-mail til adressen COMP-MERGER-REGISTRY@ec.europa.eu eller pr. brev til følgende adresse:





  Europa-Kommissionen |
| --- | --- |
| Generaldirektoratet for Konkurrence |
| Registreringskontoret for Fusioner |
| J-70 |
| 1049 Bruxelles/Brussel |
| BELGIQUE/BELGIË |

4.

Kommissionen opfordrer hermed alle interesserede til at fremsætte deres eventuelle bemærkninger til den planlagte fusion.

Bemærkningerne skal være Kommissionen i hænde senest ti dage efter offentliggørelsen af denne meddelelse og kan med angivelse af sagsnummer COMP/M.5814 — CVC/Univar Europe/Eurochem sendes til Kommissionen pr. fax (+32 22964301), pr. e-mail til adressen COMP-MERGER-REGISTRY@ec.europa.eu eller pr. brev til følgende adresse:

Europa-Kommissionen

Generaldirektoratet for Konkurrence

Registreringskontoret for Fusioner

J-70

1049 Bruxelles/Brussel

BELGIQUE/BELGIË

---

(1)  EUT L 24 af 29.1.2004, s. 1 (»EF-Fusionsforordningen«).

---

| 4.6.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 146/28 |
| --- | --- | --- | --- |

4.6.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 146/28

---

Anmeldelse af en planlagt fusion

(Sag COMP/M.5854 — Total Group/HIPS & GPPS business of Polimeri)

(EØS-relevant tekst)

2010/C 146/09

| 1. | Den 26. maj 2010 modtog Kommissionen i overensstemmelse med artikel 4 og efter henvisning i henhold til artikel 4, stk. 5, i Rådets forordning (EF) nr. 139/2004 (1) anmeldelse af en planlagt fusion, hvorved Total Petrochemicals Feluy S.A. (»TPF«, Belgien), der kontrolleres af koncernen Total (»Total«, Frankrig), gennem opkøb af aktiver erhverver kontrol over dele af Polimeri Europa Benelux S.A. (»Polimeri«, Belgien) bestående af Polimeris produktionslinjer til polystyren (og de dertil knyttede virksomheder, der producerer slagfast polystyren (HIPS) og glasklar polystyren (GPPS)) i Feluy, Belgien (»målvirksomheden«). |
| --- | --- |

1.

Den 26. maj 2010 modtog Kommissionen i overensstemmelse med artikel 4 og efter henvisning i henhold til artikel 4, stk. 5, i Rådets forordning (EF) nr. 139/2004 (1) anmeldelse af en planlagt fusion, hvorved Total Petrochemicals Feluy S.A. (»TPF«, Belgien), der kontrolleres af koncernen Total (»Total«, Frankrig), gennem opkøb af aktiver erhverver kontrol over dele af Polimeri Europa Benelux S.A. (»Polimeri«, Belgien) bestående af Polimeris produktionslinjer til polystyren (og de dertil knyttede virksomheder, der producerer slagfast polystyren (HIPS) og glasklar polystyren (GPPS)) i Feluy, Belgien (»målvirksomheden«).

| 2. | De deltagende virksomheder er aktive på følgende områder:






  — | TPF: produktion af polymerråvarer (polyethylen, polypropylen, polystyren) |
| --- | --- | --- |

2.

De deltagende virksomheder er aktive på følgende områder:

—

TPF: produktion af polymerråvarer (polyethylen, polypropylen, polystyren)

| — | Målvirksomheden: produktion af polystyren. |
| --- | --- |

—

Målvirksomheden: produktion af polystyren.

| 3. | Efter en foreløbig gennemgang af sagen finder Kommissionen, at den anmeldte fusion muligvis falder ind under EF-fusionsforordningen. Den har dog endnu ikke taget endelig stilling hertil. |
| --- | --- |

3.

Efter en foreløbig gennemgang af sagen finder Kommissionen, at den anmeldte fusion muligvis falder ind under EF-fusionsforordningen. Den har dog endnu ikke taget endelig stilling hertil.

| 4. | Kommissionen opfordrer hermed alle interesserede til at fremsætte deres eventuelle bemærkninger til den planlagte fusion.
  Bemærkningerne skal være Kommissionen i hænde senest ti dage efter offentliggørelsen af denne meddelelse og kan med angivelse af sagsnummer COMP/M.5854 — Total Group/HIPS & GPPS business of Polimeri sendes til Kommissionen pr. fax (+32 22964301), pr. e-mail til adressen COMP-MERGER-REGISTRY@ec.europa.eu eller pr. brev til følgende adresse:





  Europa-Kommissionen |
| --- | --- |
| Generaldirektoratet for Konkurrence |
| Registreringskontoret for Fusioner |
| J-70 |
| 1049 Bruxelles/Brussel |
| BELGIQUE/BELGIË |

4.

Kommissionen opfordrer hermed alle interesserede til at fremsætte deres eventuelle bemærkninger til den planlagte fusion.

Bemærkningerne skal være Kommissionen i hænde senest ti dage efter offentliggørelsen af denne meddelelse og kan med angivelse af sagsnummer COMP/M.5854 — Total Group/HIPS & GPPS business of Polimeri sendes til Kommissionen pr. fax (+32 22964301), pr. e-mail til adressen COMP-MERGER-REGISTRY@ec.europa.eu eller pr. brev til følgende adresse:

Europa-Kommissionen

Generaldirektoratet for Konkurrence

Registreringskontoret for Fusioner

J-70

1049 Bruxelles/Brussel

BELGIQUE/BELGIË

---

(1)  EUT L 24 af 29.1.2004, s. 1 (»EF-Fusionsforordningen«).

---

| 4.6.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 146/29 |
| --- | --- | --- | --- |

4.6.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 146/29

---

Anmeldelse af en planlagt fusion

(Sag COMP/M.5871 — KKR/Triton/Ambea)

Behandles eventuelt efter den forenklede procedure

(EØS-relevant tekst)

2010/C 146/10

| 1. | Den 26. maj 2010 modtog Kommissionen i overensstemmelse med artikel 4 i Rådets forordning (EF) nr. 139/2004 (1) anmeldelse af en planlagt fusion, hvorved KKR & Co. L.P. (»KKR«, USA) og Triton Managers III Limited og TFF III Limited (under ét »Triton Fund III«, Jersey), der tilhører Triton investeringsfondsgruppen (»Triton«, Jersey), gennem opkøb af aktier erhverver fælles kontrol over Ambea AB (»Ambea«, Sverige), jf. Fusionsforordningen artikel 3, stk. 1, litra b). |
| --- | --- |

1.

Den 26. maj 2010 modtog Kommissionen i overensstemmelse med artikel 4 i Rådets forordning (EF) nr. 139/2004 (1) anmeldelse af en planlagt fusion, hvorved KKR & Co. L.P. (»KKR«, USA) og Triton Managers III Limited og TFF III Limited (under ét »Triton Fund III«, Jersey), der tilhører Triton investeringsfondsgruppen (»Triton«, Jersey), gennem opkøb af aktier erhverver fælles kontrol over Ambea AB (»Ambea«, Sverige), jf. Fusionsforordningen artikel 3, stk. 1, litra b).

| 2. | De deltagende virksomheder er aktive på følgende områder:






  — | KKR: tjenesteydelser vedrørende forvaltning af aktiver for offentlige og private markedsinvestorer, |
| --- | --- | --- |

2.

De deltagende virksomheder er aktive på følgende områder:

—

KKR: tjenesteydelser vedrørende forvaltning af aktiver for offentlige og private markedsinvestorer,

| — | Triton: private equity-investeringsfonde, |
| --- | --- |

—

Triton: private equity-investeringsfonde,

| — | Ambea: udbyder af sundheds- og plejetjenesteydelser i Sverige, Finland og Norge. |
| --- | --- |

—

Ambea: udbyder af sundheds- og plejetjenesteydelser i Sverige, Finland og Norge.

| 3. | Efter en foreløbig gennemgang af sagen finder Kommissionen, at den anmeldte fusion muligvis falder ind under EF-fusionsforordningen. Den har dog endnu ikke taget endelig stilling hertil. Det bemærkes, at denne sag eventuelt vil blive behandlet efter den forenklede procedure i overensstemmelse med Kommissionens meddelelse om en forenklet procedure til behandling af visse fusioner efter EF-fusionsforordningen (2). |
| --- | --- |

3.

Efter en foreløbig gennemgang af sagen finder Kommissionen, at den anmeldte fusion muligvis falder ind under EF-fusionsforordningen. Den har dog endnu ikke taget endelig stilling hertil. Det bemærkes, at denne sag eventuelt vil blive behandlet efter den forenklede procedure i overensstemmelse med Kommissionens meddelelse om en forenklet procedure til behandling af visse fusioner efter EF-fusionsforordningen (2).

| 4. | Kommissionen opfordrer hermed alle interesserede til at fremsætte deres eventuelle bemærkninger til den planlagte fusion.
  Bemærkningerne skal være Kommissionen i hænde senest ti dage efter offentliggørelsen af denne meddelelse og kan med angivelse af sagsnummer COMP/M.5871 — KKR/Triton/Ambea sendes til Kommissionen pr. fax (+32 22964301), pr. e-mail til COMP-MERGER-REGISTRY@ec.europa.eu eller pr. brev til følgende adresse:





  Europa-Kommissionen |
| --- | --- |
| Generaldirektoratet for Konkurrence |
| Registreringskontoret for Fusioner |
| J-70 |
| 1049 Bruxelles/Brussel |
| BELGIQUE/BELGIË |

4.

Kommissionen opfordrer hermed alle interesserede til at fremsætte deres eventuelle bemærkninger til den planlagte fusion.

Bemærkningerne skal være Kommissionen i hænde senest ti dage efter offentliggørelsen af denne meddelelse og kan med angivelse af sagsnummer COMP/M.5871 — KKR/Triton/Ambea sendes til Kommissionen pr. fax (+32 22964301), pr. e-mail til COMP-MERGER-REGISTRY@ec.europa.eu eller pr. brev til følgende adresse:

Europa-Kommissionen

Generaldirektoratet for Konkurrence

Registreringskontoret for Fusioner

J-70

1049 Bruxelles/Brussel

BELGIQUE/BELGIË

---

(1)  EUT L 24 af 29.1.2004, s. 1 (»EF-Fusionsforordningen«).

(2)  EUT C 56 af 5.3.2005, s. 32 (»Meddelelsen om en forenklet procedure«).

---

ANDET

Europa-Kommissionen

| 4.6.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 146/30 |
| --- | --- | --- | --- |

4.6.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 146/30

---

INFORMATIONSNOTAT — OFFENTLIG HØRING

Geografiske betegnelser fra Ukraine

2010/C 146/11

Som led i de igangværende forhandlinger om indgåelse af en frihandelsaftale med Ukraine føres der drøftelser om beskyttelse i EU af de betegnelser, der er anført nedenfor og registreret i Ukraine under »Law No. 752-XIV on the Protection of Rights to Indication of Origin of Goods« som geografiske betegnelser.

Kommissionen opfordrer alle medlemsstater, tredjelande eller fysiske eller juridiske personer, der har bopæl eller er etableret i en medlemsstat eller et tredjeland, til at rejse indsigelse mod en sådan beskyttelse ved at fremsende en behørigt begrundet erklæring.

Indsigelserne skal være Kommissionen i hænde senest to måneder efter datoen for dette notats offentliggørelse. Indsigelserne sendes til følgende e-mailadresse: AGRI-B3-GI@ec.europa.eu

Indsigelserne behandles kun, hvis de modtages inden for ovennævnte tidsfrist, og hvis de viser, at beskyttelsen af den foreslåede betegnelse vil:

| 1) | kollidere med navnet på en planteart eller en dyrerace og derfor vil kunne vildlede forbrugerne med hensyn til produktets virkelige oprindelse |
| --- | --- |

1)

kollidere med navnet på en planteart eller en dyrerace og derfor vil kunne vildlede forbrugerne med hensyn til produktets virkelige oprindelse

| 2) | være enslydende eller delvis enslydende med en betegnelse, der allerede er beskyttet i Den Europæiske Union i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 (1) om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningen, i hvilken der er indarbejdet en fællesmarkedsordning for vin) og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 110/2008 (2) om definition, betegnelse, præsentation og mærkning af samt beskyttelse af geografiske betegnelser for spiritus, eller indeholdt i de aftaler, som Fællesskabet har indgået med et af følgende lande:






  — | Republikken Albanien (Rådets afgørelse 2006/580/EF (3) af 12. juni 2006 om undertegnelse og indgåelse af interimsaftalen om handel og handelsanliggender mellem Det Europæiske Fællesskab på den ene side og Republikken Albanien på den anden side (protokol 3 om gensidige præferencehandelsindrømmelser for visse vine og om gensidig anerkendelse, beskyttelse og kontrol af betegnelser for vin, spiritus og aromatiserede drikkevarer) |
| --- | --- | --- |

2)

være enslydende eller delvis enslydende med en betegnelse, der allerede er beskyttet i Den Europæiske Union i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 (1) om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningen, i hvilken der er indarbejdet en fællesmarkedsordning for vin) og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 110/2008 (2) om definition, betegnelse, præsentation og mærkning af samt beskyttelse af geografiske betegnelser for spiritus, eller indeholdt i de aftaler, som Fællesskabet har indgået med et af følgende lande:

—

Republikken Albanien (Rådets afgørelse 2006/580/EF (3) af 12. juni 2006 om undertegnelse og indgåelse af interimsaftalen om handel og handelsanliggender mellem Det Europæiske Fællesskab på den ene side og Republikken Albanien på den anden side (protokol 3 om gensidige præferencehandelsindrømmelser for visse vine og om gensidig anerkendelse, beskyttelse og kontrol af betegnelser for vin, spiritus og aromatiserede drikkevarer)

| — | Australien (Rådets afgørelse 94/184/EF (4) af 24. januar 1994 om indgåelse af en aftale mellem Det Europæiske Fællesskab og Australien om handel med vin) |
| --- | --- |

—

Australien (Rådets afgørelse 94/184/EF (4) af 24. januar 1994 om indgåelse af en aftale mellem Det Europæiske Fællesskab og Australien om handel med vin)

| — | Bosnien-Hercegovina (Rådets afgørelse 2008/474/EF (5) af 16. juni 2008 om undertegnelse og indgåelse af interimsaftalen mellem Det Europæiske Fællesskab på den ene side og Bosnien-Hercegovina på den anden side om handel og handelsanliggender — protokol 7) |
| --- | --- |

—

Bosnien-Hercegovina (Rådets afgørelse 2008/474/EF (5) af 16. juni 2008 om undertegnelse og indgåelse af interimsaftalen mellem Det Europæiske Fællesskab på den ene side og Bosnien-Hercegovina på den anden side om handel og handelsanliggender — protokol 7)

| — | Canada (Rådets afgørelse 2004/91/EF (6) af 30. juli 2003 om indgåelse af en aftale mellem Det Europæiske Fællesskab og Canada om handel med vin og spiritus) |
| --- | --- |

—

Canada (Rådets afgørelse 2004/91/EF (6) af 30. juli 2003 om indgåelse af en aftale mellem Det Europæiske Fællesskab og Canada om handel med vin og spiritus)

| — | Republikken Chile (Rådets afgørelse 2002/979/EF (7) af 18. november 2002 om undertegnelse af og midlertidig anvendelse af visse bestemmelser i aftalen om oprettelse af en associering mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Republikken Chile på den anden side) |
| --- | --- |

—

Republikken Chile (Rådets afgørelse 2002/979/EF (7) af 18. november 2002 om undertegnelse af og midlertidig anvendelse af visse bestemmelser i aftalen om oprettelse af en associering mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Republikken Chile på den anden side)

| — | Kroatien (Rådets afgørelse 2001/918/EF (8) af 3. december 2001 om indgåelse af en tillægsprotokol om tilpasning af handelsaspekterne i stabiliserings- og associeringsaftalen mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Republikken Kroatien på den anden side for at tage hensyn til resultatet af forhandlingerne mellem parterne om gensidige præferenceindrømmelser for visse vine, gensidig anerkendelse, beskyttelse og kontrol af vinbetegnelser og gensidig anerkendelse, beskyttelse og kontrol af betegnelser for spiritus og aromatiserede drikkevarer) |
| --- | --- |

—

Kroatien (Rådets afgørelse 2001/918/EF (8) af 3. december 2001 om indgåelse af en tillægsprotokol om tilpasning af handelsaspekterne i stabiliserings- og associeringsaftalen mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Republikken Kroatien på den anden side for at tage hensyn til resultatet af forhandlingerne mellem parterne om gensidige præferenceindrømmelser for visse vine, gensidig anerkendelse, beskyttelse og kontrol af vinbetegnelser og gensidig anerkendelse, beskyttelse og kontrol af betegnelser for spiritus og aromatiserede drikkevarer)

| — | Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien (Rådets afgørelse 2001/916/EF (9) af 3. december 2001 om indgåelse af en tillægsprotokol om tilpasning af handelsaspekterne i stabiliserings- og associeringsaftalen mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien på den anden side for at tage hensyn til resultatet af forhandlingerne mellem parterne om gensidige præferenceindrømmelser for visse vine, gensidig anerkendelse, beskyttelse og kontrol af vinbetegnelser og gensidig anerkendelse, beskyttelse og kontrol af betegnelser for spiritus og aromatiserede drikkevarer) |
| --- | --- |

—

Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien (Rådets afgørelse 2001/916/EF (9) af 3. december 2001 om indgåelse af en tillægsprotokol om tilpasning af handelsaspekterne i stabiliserings- og associeringsaftalen mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien på den anden side for at tage hensyn til resultatet af forhandlingerne mellem parterne om gensidige præferenceindrømmelser for visse vine, gensidig anerkendelse, beskyttelse og kontrol af vinbetegnelser og gensidig anerkendelse, beskyttelse og kontrol af betegnelser for spiritus og aromatiserede drikkevarer)

| — | Mexico (Rådets afgørelse 97/361/EF (10) af 27. maj 1997 om indgåelse af en aftale mellem Det Europæiske Fællesskab og De Forenede Mexicanske Stater om gensidig anerkendelse og beskyttelse af betegnelser inden for spiritussektoren) |
| --- | --- |

—

Mexico (Rådets afgørelse 97/361/EF (10) af 27. maj 1997 om indgåelse af en aftale mellem Det Europæiske Fællesskab og De Forenede Mexicanske Stater om gensidig anerkendelse og beskyttelse af betegnelser inden for spiritussektoren)

| — | Montenegro (Rådets afgørelse 2007/855/EF (11) af 15. oktober 2007 om undertegnelse og indgåelse af interimsaftalen om handel og handelsanliggender mellem Det Europæiske Fællesskab på den ene side og Republikken Montenegro på den anden side) |
| --- | --- |

—

Montenegro (Rådets afgørelse 2007/855/EF (11) af 15. oktober 2007 om undertegnelse og indgåelse af interimsaftalen om handel og handelsanliggender mellem Det Europæiske Fællesskab på den ene side og Republikken Montenegro på den anden side)

| — | Sydafrika (Rådets afgørelse 2002/51/EF (12) af 21. januar 2002 om indgåelse af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Sydafrika om handel med vin — og Rådets afgørelse 2002/52/EF (13) af 21. januar 2002 om indgåelse af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Sydafrika om handel med spiritus) |
| --- | --- |

—

Sydafrika (Rådets afgørelse 2002/51/EF (12) af 21. januar 2002 om indgåelse af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Sydafrika om handel med vin — og Rådets afgørelse 2002/52/EF (13) af 21. januar 2002 om indgåelse af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Sydafrika om handel med spiritus)

| — | Schweiz (Rådets og Kommissionens afgørelse 2002/309/EF (14), Euratom, af 4. april 2002 for så vidt angår aftalen om videnskabeligt og teknologisk samarbejde, om indgåelse af syv aftaler med Det Schweiziske Forbund, særlig aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om handel med landbrugsprodukter — bilag 7) |
| --- | --- |

—

Schweiz (Rådets og Kommissionens afgørelse 2002/309/EF (14), Euratom, af 4. april 2002 for så vidt angår aftalen om videnskabeligt og teknologisk samarbejde, om indgåelse af syv aftaler med Det Schweiziske Forbund, særlig aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om handel med landbrugsprodukter — bilag 7)

| — | Amerikas Forenede Stater (Rådets afgørelse 2006/232/EF (15) af 20. december 2005 om indgåelse af en aftale mellem Det Europæiske Fællesskab og Amerikas Forenede Stater om handel med vin). |
| --- | --- |

—

Amerikas Forenede Stater (Rådets afgørelse 2006/232/EF (15) af 20. december 2005 om indgåelse af en aftale mellem Det Europæiske Fællesskab og Amerikas Forenede Stater om handel med vin).

| 3) | kunne vildlede forbrugerne med hensyn til produktets virkelige oprindelse i betragtning af et varemærkes anseelse og omdømme og varigheden af dets anvendelse |
| --- | --- |

3)

kunne vildlede forbrugerne med hensyn til produktets virkelige oprindelse i betragtning af et varemærkes anseelse og omdømme og varigheden af dets anvendelse

| 4) | skade en helt eller delvis enslydende betegnelse eller et varemærke eller produkter, som lovligt har været markedsført i mindst de seneste fem år forud for datoen for dette notats offentliggørelse |
| --- | --- |

4)

skade en helt eller delvis enslydende betegnelse eller et varemærke eller produkter, som lovligt har været markedsført i mindst de seneste fem år forud for datoen for dette notats offentliggørelse

| 5) | eller hvis de viser forhold, hvoraf det kan sluttes, at den betegnelse, der ønskes registreret, er en artsbetegnelse. |
| --- | --- |

5)

eller hvis de viser forhold, hvoraf det kan sluttes, at den betegnelse, der ønskes registreret, er en artsbetegnelse.

Ovennævnte kriterier vil blive vurderet i forhold til Den Europæiske Unions område, som i forbindelse med intellektuelle ejendomsrettigheder kun refererer til det eller de områder, hvor de pågældende rettigheder er beskyttet. Den eventuelle beskyttelse af disse betegnelser afhænger af, om Den Europæiske Union afslutter disse forhandlinger, og at de udmunder i en senere retsakt.

Liste over geografiske betegnelser for landbrugsprodukter og fødevarer
   (16)

| Produktets kategori | Det navn, der er registreret i Ukraine | Navnet som det skrives med latinske bogstaver |
| --- | --- | --- |
| Vin | Сонячна Долина | Soniachna Dolyna
  (Soniachna Dolina) |
| Vin | Новий Свiт | Novyj Svit
  (Novy Svet) |

Produktets kategori

Det navn, der er registreret i Ukraine

Navnet som det skrives med latinske bogstaver

Vin

Сонячна Долина

Soniachna Dolyna

(Soniachna Dolina)

Vin

Новий Свiт

Novyj Svit

(Novy Svet)

---

(1)  EUT L 299 af 16.11.2007, s. 1.

(2)  EUT L 36 af 13.2.2008, s. 16.

(3)  EUT L 239 af 1.9.2006, s. 1.

(4)  EFT L 86 af 31.3.1994, s. 1.

(5)  EUT L 169 af 30.6.2008, s. 10.

(6)  EUT L 35 af 6.2.2004, s. 1.

(7)  EFT L 352 af 30.12.2002, s. 1.

(8)  EFT L 342 af 27.12.2001, s. 42.

(9)  EFT L 342 af 27.12.2001, s. 6.

(10)  EFT L 152 af 11.6.1997, s. 15.

(11)  EUT L 345 af 28.12.2007, s. 1.

(12)  EFT L 28 af 30.1.2002, s. 3.

(13)  EFT L 28 af 30.1.2002, s. 112.

(14)  EFT L 114 af 30.4.2002, s. 1:

(15)  EFT L 87 af 24.3.2006, s. 1.

(16)  Liste, som de ukrainske myndigheder har fremlagt under de igangværende forhandlinger. Uddrag fra det ukrainske register over geografiske betegnelser, Law No 752-XIV on the Protection of Rights to Indication of Origin of Goods af 16. juni 1999 (http://www.sdip.gov.ua).

---