# Euroopan unionin C 142/2010

| | ISSN 1725-2490
  doi:10.3000/17252490.C_2010.142.fin |
| --- | --- |
| Euroopan unionin
  virallinen lehti | C 142 |
| | |
| Suomenkielinen laitos | Tiedonantoja ja ilmoituksia | 53. vuosikerta1. kesäkuu 2010 |

ISSN 1725-2490

doi:10.3000/17252490.C_2010.142.fin

Euroopan unionin

virallinen lehti

C 142

Suomenkielinen laitos

Tiedonantoja ja ilmoituksia

53. vuosikerta1. kesäkuu 2010

---

| Ilmoitusnumero | Sisältö | Sivu |
| --- | --- | --- |
| | I   Päätöslauselmat, suositukset ja lausunnot |
| | LAUSUNNOT |
| | Neuvosto |
| 2010/C 142/01 | Neuvoston lausunto Unkarin tarkistetusta lähentymisohjelmasta vuosiksi 2009–2012 | 1 |
| 2010/C 142/02 | Neuvoston lausunto Irlannin tarkistetusta vakausohjelmasta vuosiksi 2009–2014 | 7 |
| 2010/C 142/03 | Neuvoston lausunto Italian tarkistetusta vakausohjelmasta vuosiksi 2009–2012 | 13 |
| 2010/C 142/04 | Neuvoston lausunto Latvian tarkistetusta lähentymisohjelmasta vuosiksi 2009–2012 | 19 |

Ilmoitusnumero

Sisältö

Sivu

I   Päätöslauselmat, suositukset ja lausunnot

LAUSUNNOT

Neuvosto

2010/C 142/01

Neuvoston lausunto Unkarin tarkistetusta lähentymisohjelmasta vuosiksi 2009–2012

1

2010/C 142/02

Neuvoston lausunto Irlannin tarkistetusta vakausohjelmasta vuosiksi 2009–2014

7

2010/C 142/03

Neuvoston lausunto Italian tarkistetusta vakausohjelmasta vuosiksi 2009–2012

13

2010/C 142/04

Neuvoston lausunto Latvian tarkistetusta lähentymisohjelmasta vuosiksi 2009–2012

19

| | IV   Tiedotteet |
| --- | --- |
| | EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET |
| | Euroopan komissio |
| 2010/C 142/05 | Euron kurssi | 25 |
| 2010/C 142/06 | Kilpailunrajoituksia ja määräävää markkina-asemaa käsittelevän neuvoa-antavan komitean kokouksessaan 15. maaliskuuta 2010 antama lausunto päätösluonnoksesta asiassa COMP/39.351 – Ruotsin rajayhdysjohdot – Esittelijä: Romania | 26 |
| 2010/C 142/07 | Kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan loppukertomus – Asiassa COMP/39.351 – Ruotsin yhdysjohdot | 27 |
| 2010/C 142/08 | Tiivistelmä komission päätöksestä, annettu 14 päivänä huhtikuuta 2010, Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 102 artiklan ja ETA-sopimuksen 54 artiklan mukaisesta menettelystä (Asia COMP/39.351 – Ruotsin rajayhdysjohdot) (
  1
  ) | 28 |

IV   Tiedotteet

EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET

Euroopan komissio

2010/C 142/05

Euron kurssi

25

2010/C 142/06

Kilpailunrajoituksia ja määräävää markkina-asemaa käsittelevän neuvoa-antavan komitean kokouksessaan 15. maaliskuuta 2010 antama lausunto päätösluonnoksesta asiassa COMP/39.351 – Ruotsin rajayhdysjohdot – Esittelijä: Romania

26

2010/C 142/07

Kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan loppukertomus – Asiassa COMP/39.351 – Ruotsin yhdysjohdot

27

2010/C 142/08

Tiivistelmä komission päätöksestä, annettu 14 päivänä huhtikuuta 2010, Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 102 artiklan ja ETA-sopimuksen 54 artiklan mukaisesta menettelystä (Asia COMP/39.351 – Ruotsin rajayhdysjohdot) (
  1
  )

1

28

| | V   Ilmoitukset |
| --- | --- |
| | HALLINNOLLISET MENETTELYT |
| | Euroopan investointipankki |
| 2010/C 142/09 | Ehdotuspyyntö – Euroopan investointipankilta on haettavana kolme uutta EIBURS-tutkimusmäärärahaa EIP:n oman Universities Research Action -tutkimuksen ohjelmahankkeen puitteissa | 30 |
| | KILPAILUPOLITIIKAN TOTEUTTAMISEEN LIITTYVÄT MENETTELYT |
| | Euroopan komissio |
| 2010/C 142/10 | Ennakkoilmoitus yrityskeskittymästä (Asia COMP/M.5906 – One Equity Partners/Constantia) (
  1
  ) | 33 |
| 2010/C 142/11 | Ennakkoilmoitus yrityskeskittymästä (Asia COMP/M.5862 – Mahle/Behr/Behr Industry) (
  1
  ) | 34 |
| 2010/C 142/12 | Hiilivetyjen etsintään, hyödyntämiseen ja tuotantoon tarkoitettujen lupien antamisen ja käytön edellytyksistä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 94/22/EY mukainen Ranskan hallituksen tiedonanto (Ilmoitus nestemäisten tai kaasumaisten hiilivetyjen etsintään oikeuttavia yksinomaisia lupia (ns. Permis de Langlade ja Permis de Hermine) koskevista hakemuksista)
   (
  1
  ) | 35 |
| 2010/C 142/13 | Hiilivetyjen etsintään, hyödyntämiseen ja tuotantoon tarkoitettujen lupien antamisen ja käytön edellytyksistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 94/22/EY mukainen Ranskan hallituksen tiedonanto (Ilmoitus nestemäisten tai kaasumaisten hiilivetyjen etsintään oikeuttavaa yksinomaista lupaa (ns. Permis de Sézanne) koskevasta hakemuksesta; yhden lupahakemuksen on esittänyt Concorde Energy LLC ja toisen Réalm Energy International)
   (
  1
  ) | 37 |

V   Ilmoitukset

HALLINNOLLISET MENETTELYT

Euroopan investointipankki

2010/C 142/09

Ehdotuspyyntö – Euroopan investointipankilta on haettavana kolme uutta EIBURS-tutkimusmäärärahaa EIP:n oman Universities Research Action -tutkimuksen ohjelmahankkeen puitteissa

30

KILPAILUPOLITIIKAN TOTEUTTAMISEEN LIITTYVÄT MENETTELYT

Euroopan komissio

2010/C 142/10

Ennakkoilmoitus yrityskeskittymästä (Asia COMP/M.5906 – One Equity Partners/Constantia) (
  1
  )

1

33

2010/C 142/11

Ennakkoilmoitus yrityskeskittymästä (Asia COMP/M.5862 – Mahle/Behr/Behr Industry) (
  1
  )

1

34

2010/C 142/12

Hiilivetyjen etsintään, hyödyntämiseen ja tuotantoon tarkoitettujen lupien antamisen ja käytön edellytyksistä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 94/22/EY mukainen Ranskan hallituksen tiedonanto (Ilmoitus nestemäisten tai kaasumaisten hiilivetyjen etsintään oikeuttavia yksinomaisia lupia (ns. Permis de Langlade ja Permis de Hermine) koskevista hakemuksista)
   (
  1
  )

(Ilmoitus nestemäisten tai kaasumaisten hiilivetyjen etsintään oikeuttavia yksinomaisia lupia (ns. Permis de Langlade ja Permis de Hermine) koskevista hakemuksista)

1

35

2010/C 142/13

Hiilivetyjen etsintään, hyödyntämiseen ja tuotantoon tarkoitettujen lupien antamisen ja käytön edellytyksistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 94/22/EY mukainen Ranskan hallituksen tiedonanto (Ilmoitus nestemäisten tai kaasumaisten hiilivetyjen etsintään oikeuttavaa yksinomaista lupaa (ns. Permis de Sézanne) koskevasta hakemuksesta; yhden lupahakemuksen on esittänyt Concorde Energy LLC ja toisen Réalm Energy International)
   (
  1
  )

(Ilmoitus nestemäisten tai kaasumaisten hiilivetyjen etsintään oikeuttavaa yksinomaista lupaa (ns. Permis de Sézanne) koskevasta hakemuksesta; yhden lupahakemuksen on esittänyt Concorde Energy LLC ja toisen Réalm Energy International)

1

37

| | |
| --- | --- |
| | (1)   ETA:n kannalta merkityksellinen teksti |

---

(1)   ETA:n kannalta merkityksellinen teksti

1

| FI | |
| --- | --- |

FI

---

I Päätöslauselmat, suositukset ja lausunnot

LAUSUNNOT

Neuvosto

| 1.6.2010 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 142/1 |
| --- | --- | --- | --- |

1.6.2010

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 142/1

---

NEUVOSTON LAUSUNTO

Unkarin tarkistetusta lähentymisohjelmasta vuosiksi 2009–2012

2010/C 142/01

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 9 artiklan 3 kohdan,

ottaa huomioon komission suosituksen,

on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,

ON ANTANUT SEURAAVAN LAUSUNNON:

| (1) | Neuvosto tutki 26 päivänä huhtikuuta 2010 Unkarin tarkistetun lähentymisohjelman, joka kattaa vuodet 2009–2012. |
| --- | --- |

(1)

Neuvosto tutki 26 päivänä huhtikuuta 2010 Unkarin tarkistetun lähentymisohjelman, joka kattaa vuodet 2009–2012.

| (2) | Unkarin talous oli epävakaassa tilassa, kun finanssikriisi puhkesi vuoden 2008 syksyllä. Finanssipolitiikan kurssia oli käännetty vuoden 2006 puolivälissä pyrkimyksenä korjata talouden silloinen epätasapaino ja hillitä julkisen velan kertymistä. Julkisen talouden alijäämä saatiinkin menestyksekkäästi supistettua 3,8 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuoteen 2008 mennessä (vuonna 2006 alijäämää oli ollut 9,3 prosenttia). Sopeutusta ei kuitenkaan ollut saatu päätökseen, kun maailmanlaajuinen finanssikriisi iski. Valuuttamääräisen velan osuus oli lisäksi suhteellisen suuri.
  Bruttorahoitustarpeiden täyttäminen muuttui vaikeammaksi, missä näkyi sijoittajien huoli julkisen talouden rahoitusaseman kestävyydestä, maan korkeasta ulkomaanvelasta ja potentiaalisen kasvun supistumisesta. Yhdessä nämä tekijät edellyttivät vahvaa talouspoliittista reagointia, pankkialaa tukevia toimenpiteitä ja kansainvälisten laitosten myöntämää huomattavaa 20 miljardin euron suuruista ulkoista apua, johon sisältyy 6,5 miljardia euroa EU:lta (josta 5,5 miljardia euroa on nostettu). Maaliskuun 2009 jälkipuoliskolta alkaen markkinoilta on saatu vahvojen vakauttamis- ja sopeutustoimien ansiosta uudestaan rahoitusta. Koska kotimaankysyntä supistui huomattavasti vuonna 2009, vaihtotaseessa on tapahtunut huomattavan suuri parannus – lähinnä maksutaseen ansiosta. Valuuttakurssi on pysytellyt pääpiirteissään vakaana heinäkuusta 2009 lähtien, ja keskuspankki pystyi leikkaamaan tärkeintä ohjauskorkoa yhteensä 375 peruspistettä vuoden 2009 puolivälistä vuoden 2010 alkuun. Koska julkisen talouden liikkumavara on puuttunut ja ottaen huomioon sijoittajien huolenaiheet, hallitus on jatkanut julkisen talouden vakauttamispolitiikkaa ja toteuttanut talouden elpymisen tueksi ainoastaan sellaisia toimenpiteitä, joilla ei ole ollut talousarviovaikutuksia. Julkisen talouden vakauttamisen jatkaminen velan saamiseksi lasku-uralle ja julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyden parantamiseksi ovat yhä keskeisiä haasteita Unkarissa. |
| --- | --- |

(2)

Unkarin talous oli epävakaassa tilassa, kun finanssikriisi puhkesi vuoden 2008 syksyllä. Finanssipolitiikan kurssia oli käännetty vuoden 2006 puolivälissä pyrkimyksenä korjata talouden silloinen epätasapaino ja hillitä julkisen velan kertymistä. Julkisen talouden alijäämä saatiinkin menestyksekkäästi supistettua 3,8 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuoteen 2008 mennessä (vuonna 2006 alijäämää oli ollut 9,3 prosenttia). Sopeutusta ei kuitenkaan ollut saatu päätökseen, kun maailmanlaajuinen finanssikriisi iski. Valuuttamääräisen velan osuus oli lisäksi suhteellisen suuri.

Bruttorahoitustarpeiden täyttäminen muuttui vaikeammaksi, missä näkyi sijoittajien huoli julkisen talouden rahoitusaseman kestävyydestä, maan korkeasta ulkomaanvelasta ja potentiaalisen kasvun supistumisesta. Yhdessä nämä tekijät edellyttivät vahvaa talouspoliittista reagointia, pankkialaa tukevia toimenpiteitä ja kansainvälisten laitosten myöntämää huomattavaa 20 miljardin euron suuruista ulkoista apua, johon sisältyy 6,5 miljardia euroa EU:lta (josta 5,5 miljardia euroa on nostettu). Maaliskuun 2009 jälkipuoliskolta alkaen markkinoilta on saatu vahvojen vakauttamis- ja sopeutustoimien ansiosta uudestaan rahoitusta. Koska kotimaankysyntä supistui huomattavasti vuonna 2009, vaihtotaseessa on tapahtunut huomattavan suuri parannus – lähinnä maksutaseen ansiosta. Valuuttakurssi on pysytellyt pääpiirteissään vakaana heinäkuusta 2009 lähtien, ja keskuspankki pystyi leikkaamaan tärkeintä ohjauskorkoa yhteensä 375 peruspistettä vuoden 2009 puolivälistä vuoden 2010 alkuun. Koska julkisen talouden liikkumavara on puuttunut ja ottaen huomioon sijoittajien huolenaiheet, hallitus on jatkanut julkisen talouden vakauttamispolitiikkaa ja toteuttanut talouden elpymisen tueksi ainoastaan sellaisia toimenpiteitä, joilla ei ole ollut talousarviovaikutuksia. Julkisen talouden vakauttamisen jatkaminen velan saamiseksi lasku-uralle ja julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyden parantamiseksi ovat yhä keskeisiä haasteita Unkarissa.

| (3) | Vaikka toteutuneen BKT:n supistuminen kriisitilanteessa on paljolti syklistä, myös potentiaalisen tuotannon tasoon on kohdistunut negatiivisia vaikutuksia. Kriisi voi lisäksi vaikuttaa potentiaaliseen kasvuun keskipitkällä aikavälillä, kun investoinnit vähenevät, luotonsaanti tiukentuu ja rakennetyöttömyys lisääntyy. Lisäksi talouskriisin vaikutukset pahentavat väestön ikääntymisen kielteisiä vaikutuksia potentiaaliseen tuotantoon ja julkisen talouden kestävyyteen. Tätä taustaa vasten on olennaisen tärkeää kiihdyttää rakenneuudistusten vauhtia potentiaalisen kasvun tukemiseksi. Unkarin on erityisen tärkeää toteuttaa uudistuksia, joilla pyritään lisäämään työmarkkinoille osallistumista, ja saada takaisin valmiutensa houkutella suoria ulkomaisia sijoituksia. |
| --- | --- |

(3)

Vaikka toteutuneen BKT:n supistuminen kriisitilanteessa on paljolti syklistä, myös potentiaalisen tuotannon tasoon on kohdistunut negatiivisia vaikutuksia. Kriisi voi lisäksi vaikuttaa potentiaaliseen kasvuun keskipitkällä aikavälillä, kun investoinnit vähenevät, luotonsaanti tiukentuu ja rakennetyöttömyys lisääntyy. Lisäksi talouskriisin vaikutukset pahentavat väestön ikääntymisen kielteisiä vaikutuksia potentiaaliseen tuotantoon ja julkisen talouden kestävyyteen. Tätä taustaa vasten on olennaisen tärkeää kiihdyttää rakenneuudistusten vauhtia potentiaalisen kasvun tukemiseksi. Unkarin on erityisen tärkeää toteuttaa uudistuksia, joilla pyritään lisäämään työmarkkinoille osallistumista, ja saada takaisin valmiutensa houkutella suoria ulkomaisia sijoituksia.

| (4) | Ohjelman perustana olevan makrotalouden skenaarion mukaan kokonaistuotanto supistui 6,7 prosenttia vuonna 2009 ja supistuu edelleen 0,3 prosenttia vuonna 2010. Sen jälkeen kokonaistuotanto kasvaa 3,75 prosenttia vuosina 2011 ja 2012. Tämä on hieman optimistisempi arvio kuin komission yksiköiden syksyn 2009 talousennusteessa, jonka mukaan BKT:n vuotuinen kasvu supistuisi 0,5 prosenttia vuonna 2010 ja kohenisi 3,1 prosenttia vuonna 2011. Kun kuitenkin otetaan huomioon tuoreet tiedot, myös vuoden 2009 alustava, odotettua parempi alijäämäluku eli - 6,3 prosenttia suhteessa BKT:hen, vuoden 2010 ennuste vaikuttaa realistiselta. Ohjelmakauden loppuvuosien skenaario on kuitenkin jokseenkin optimistinen. Ohjelmassa kasvun odotetaan pääosin pohjautuvan nettoviennin elpymiseen. Yksityisen kulutuksen odotetaan supistuvan vuonna 2010 vielä noin 2,5 prosenttia. Uusimpien tietojen mukaan tämä luku saattaa olla tätäkin hieman heikompi. Kotimaankysyntää koskevat ennusteet vaikuttavat pääpiirteissään realistisilta, mutta tuontia ja investointeja koskevat ennusteet näyttävät optimistisilta. Makrotalouden skenaario näyttää kaiken kaikkiaan realistiselta vuonna 2010 ja hieman optimistiselta vuosina 2011 ja 2012. Viiteskenaarion nimellisuran kimmokkeena on työ- ja tuotemarkkinoiden yhtenäinen suhdannetilanne. Tuntuva negatiivinen tuotantokuilu luo hintoihin alenemispaineita, ja korkea työttömyys merkitsee hidastuvaa palkkakehitystä. Inflaatioluvut näyttävät kaiken kaikkiaan realistisilta vuonna 2010 ja hieman alhaisilta sen jälkeen. Ohjelmassa esitetty makrotalouden skenaario on sopusoinnussa perustana olevien rahapolitiikkaa ja valuuttakursseja koskevien oletusten kanssa. |
| --- | --- |

(4)

Ohjelman perustana olevan makrotalouden skenaarion mukaan kokonaistuotanto supistui 6,7 prosenttia vuonna 2009 ja supistuu edelleen 0,3 prosenttia vuonna 2010. Sen jälkeen kokonaistuotanto kasvaa 3,75 prosenttia vuosina 2011 ja 2012. Tämä on hieman optimistisempi arvio kuin komission yksiköiden syksyn 2009 talousennusteessa, jonka mukaan BKT:n vuotuinen kasvu supistuisi 0,5 prosenttia vuonna 2010 ja kohenisi 3,1 prosenttia vuonna 2011. Kun kuitenkin otetaan huomioon tuoreet tiedot, myös vuoden 2009 alustava, odotettua parempi alijäämäluku eli - 6,3 prosenttia suhteessa BKT:hen, vuoden 2010 ennuste vaikuttaa realistiselta. Ohjelmakauden loppuvuosien skenaario on kuitenkin jokseenkin optimistinen. Ohjelmassa kasvun odotetaan pääosin pohjautuvan nettoviennin elpymiseen. Yksityisen kulutuksen odotetaan supistuvan vuonna 2010 vielä noin 2,5 prosenttia. Uusimpien tietojen mukaan tämä luku saattaa olla tätäkin hieman heikompi. Kotimaankysyntää koskevat ennusteet vaikuttavat pääpiirteissään realistisilta, mutta tuontia ja investointeja koskevat ennusteet näyttävät optimistisilta. Makrotalouden skenaario näyttää kaiken kaikkiaan realistiselta vuonna 2010 ja hieman optimistiselta vuosina 2011 ja 2012. Viiteskenaarion nimellisuran kimmokkeena on työ- ja tuotemarkkinoiden yhtenäinen suhdannetilanne. Tuntuva negatiivinen tuotantokuilu luo hintoihin alenemispaineita, ja korkea työttömyys merkitsee hidastuvaa palkkakehitystä. Inflaatioluvut näyttävät kaiken kaikkiaan realistisilta vuonna 2010 ja hieman alhaisilta sen jälkeen. Ohjelmassa esitetty makrotalouden skenaario on sopusoinnussa perustana olevien rahapolitiikkaa ja valuuttakursseja koskevien oletusten kanssa.

| (5) | Ohjelmassa julkisen talouden vuoden 2009 alijäämä arvioidaan 3,9 prosentiksi suhteessa BKT:hen, kun vuonna 2008 alijäämä oli 3,8 prosenttia. Julkisen sektorin alijäämä on pääpiirteissään vakaantunut huolimatta siitä, että talous on heikentynyt jyrkästi maailmanlaajuisen laskusuhdanteen ja sillä julkiseen talouteen olleiden huomattavien epäsuotuisten vaikutusten vuoksi. Vakaantuminen on menoleikkausten ansiosta. Menoleikkaukset ovat osittain olleet rakenteellisia, osittain ne ovat koskeneet julkisen sektorin palkkoja sekä eläkkeitä ja sosiaalietuuksia. Rakenteellinen rahoitusasema on tämän seurauksena kohentunut huomattavasti lähes 3 prosenttia suhteessa BKT:hen. Lisäksi verojärjestelmässä tehtiin uudelleenjärjestelyjä, jotka eivät juurikaan vaikuta alijäämään. Tarkoituksena on kasvattaa talouden kilpailukykyä alentamalla työhön kohdistuvaa verorasitusta ja nostaa kulutusverojen osuutta.
  Kun otetaan huomioon julkisen velan huomattava määrä ja finanssimarkkinoiden stressitilanne, viranomaiset ovat kyenneet tukemaan talouden elpymistä siten, että ne ovat toteuttaneet ainoastaan sellaisia toimenpiteitä, joilla ei ole ollut talousarviovaikutuksia. Kun otetaan huomioon julkisen velan huomattava määrä suhteessa BKT:hen, vuoden 2009 rajoittavaa finanssipolitiikan viritystä on tarkoitus jatkaa neuvoston suosittaman irtautumisstrategian mukaisesti vuosina 2010–2011, jotta liiallinen alijäämä saataisiin korjattua viimeistään vuonna 2011. |
| --- | --- |

(5)

Ohjelmassa julkisen talouden vuoden 2009 alijäämä arvioidaan 3,9 prosentiksi suhteessa BKT:hen, kun vuonna 2008 alijäämä oli 3,8 prosenttia. Julkisen sektorin alijäämä on pääpiirteissään vakaantunut huolimatta siitä, että talous on heikentynyt jyrkästi maailmanlaajuisen laskusuhdanteen ja sillä julkiseen talouteen olleiden huomattavien epäsuotuisten vaikutusten vuoksi. Vakaantuminen on menoleikkausten ansiosta. Menoleikkaukset ovat osittain olleet rakenteellisia, osittain ne ovat koskeneet julkisen sektorin palkkoja sekä eläkkeitä ja sosiaalietuuksia. Rakenteellinen rahoitusasema on tämän seurauksena kohentunut huomattavasti lähes 3 prosenttia suhteessa BKT:hen. Lisäksi verojärjestelmässä tehtiin uudelleenjärjestelyjä, jotka eivät juurikaan vaikuta alijäämään. Tarkoituksena on kasvattaa talouden kilpailukykyä alentamalla työhön kohdistuvaa verorasitusta ja nostaa kulutusverojen osuutta.

Kun otetaan huomioon julkisen velan huomattava määrä ja finanssimarkkinoiden stressitilanne, viranomaiset ovat kyenneet tukemaan talouden elpymistä siten, että ne ovat toteuttaneet ainoastaan sellaisia toimenpiteitä, joilla ei ole ollut talousarviovaikutuksia. Kun otetaan huomioon julkisen velan huomattava määrä suhteessa BKT:hen, vuoden 2009 rajoittavaa finanssipolitiikan viritystä on tarkoitus jatkaa neuvoston suosittaman irtautumisstrategian mukaisesti vuosina 2010–2011, jotta liiallinen alijäämä saataisiin korjattua viimeistään vuonna 2011.

| (6) | Ohjelman mukaan julkisen talouden vuoden 2010 tavoitteena on 3,8 prosentin alijäämä suhteessa BKT:hen, kuten neuvosto EY:n perustamissopimuksen 104 artiklan 7 kohdan mukaisesti 7 päivänä heinäkuuta 2009 suositti ja 30 päivänä marraskuuta 2009 hyväksytyssä vuoden 2010 talousarviossa esitetään. Ohjelmassa ennakoidaan, että nimellistulot vakiintuvat vuonna 2010, mikä tarkoittaa, että reaalitulot jatkavat supistumistaan ja tulosuhde alenee (vuoden 2009 45,9 prosentista 45 prosenttiin vuonna 2010). Sen lisäksi, että negatiivinen tuotantokuilu jatkaa kasvuaan, tulosuhteen alenemista selittävät pitkälti kasvun koostumuksen vaikutukset, jotka liittyvät nettoviennin kasvavaan painoarvoon taloudessa ja kotimaankysynnän samanaikaisesti alenevaan osuuteen. Tulosuhteen alenemisen vastapainona ohjelmassa kaavaillaan menosuhteen pienentämistä (vuoden 2009 49,8 prosentista 48,8 prosenttiin vuonna 2010), jotta julkisen talouden rahoitusasemaa voitaisiin samalla kohentaa. Ohjelmassa turvaudutaan lähinnä rakenneuudistuksiin ja erityisiin säästötoimenpiteisiin (mukaan lukien eläkejärjestelmä, sosiaalietuudet, julkisen sektorin palkat sekä varainsiirrot paikallishallinnoille ja julkiselle kaukoliikenteelle), joiden vaikutus on 2 prosenttia suhteessa BKT:hen ja jotka hyväksyttiin vuonna 2009 (talousarviovaikutukset näkyvät vuonna 2010). Vaikka näiden toimenpiteiden kokonaisvaikutus ylittänee 2 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen vuonna 2010, rakenteellisen alijäämän (jonka komission yksiköt ovat laskeneet uudelleen yhteisesti sovittujen menetelmien mukaisesti ohjelman tietojen perusteella) odotetaan kohenevan alle 0,25 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen. Huomattava osa näistä säästötoimenpiteistä yksinkertaisesti tarvittiin tasapainottamaan tiettyjen menojen kasvusuuntausta. Tulosuhteen odotetaan lisäksi alenevan enemmän kuin mitä tavanomaisen jouston perusteella olisi voitu olettaa, kun otetaan huomioon vuonna 2010 toteutettavien verotuksen uudelleenjärjestelytoimien alijäämää hivenen kasvattava luonne sekä tupakan leimamerkkien osto ennakkoon ennen valmisteveron vuodesta 2010 alkavaa korotusta. |
| --- | --- |

(6)

Ohjelman mukaan julkisen talouden vuoden 2010 tavoitteena on 3,8 prosentin alijäämä suhteessa BKT:hen, kuten neuvosto EY:n perustamissopimuksen 104 artiklan 7 kohdan mukaisesti 7 päivänä heinäkuuta 2009 suositti ja 30 päivänä marraskuuta 2009 hyväksytyssä vuoden 2010 talousarviossa esitetään. Ohjelmassa ennakoidaan, että nimellistulot vakiintuvat vuonna 2010, mikä tarkoittaa, että reaalitulot jatkavat supistumistaan ja tulosuhde alenee (vuoden 2009 45,9 prosentista 45 prosenttiin vuonna 2010). Sen lisäksi, että negatiivinen tuotantokuilu jatkaa kasvuaan, tulosuhteen alenemista selittävät pitkälti kasvun koostumuksen vaikutukset, jotka liittyvät nettoviennin kasvavaan painoarvoon taloudessa ja kotimaankysynnän samanaikaisesti alenevaan osuuteen. Tulosuhteen alenemisen vastapainona ohjelmassa kaavaillaan menosuhteen pienentämistä (vuoden 2009 49,8 prosentista 48,8 prosenttiin vuonna 2010), jotta julkisen talouden rahoitusasemaa voitaisiin samalla kohentaa. Ohjelmassa turvaudutaan lähinnä rakenneuudistuksiin ja erityisiin säästötoimenpiteisiin (mukaan lukien eläkejärjestelmä, sosiaalietuudet, julkisen sektorin palkat sekä varainsiirrot paikallishallinnoille ja julkiselle kaukoliikenteelle), joiden vaikutus on 2 prosenttia suhteessa BKT:hen ja jotka hyväksyttiin vuonna 2009 (talousarviovaikutukset näkyvät vuonna 2010). Vaikka näiden toimenpiteiden kokonaisvaikutus ylittänee 2 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen vuonna 2010, rakenteellisen alijäämän (jonka komission yksiköt ovat laskeneet uudelleen yhteisesti sovittujen menetelmien mukaisesti ohjelman tietojen perusteella) odotetaan kohenevan alle 0,25 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen. Huomattava osa näistä säästötoimenpiteistä yksinkertaisesti tarvittiin tasapainottamaan tiettyjen menojen kasvusuuntausta. Tulosuhteen odotetaan lisäksi alenevan enemmän kuin mitä tavanomaisen jouston perusteella olisi voitu olettaa, kun otetaan huomioon vuonna 2010 toteutettavien verotuksen uudelleenjärjestelytoimien alijäämää hivenen kasvattava luonne sekä tupakan leimamerkkien osto ennakkoon ennen valmisteveron vuodesta 2010 alkavaa korotusta.

| (7) | Ohjelmassa esitetyn keskipitkän aikavälin strategian tärkeimpänä tavoitteena on supistaa julkisen talouden alijäämä vuoden 2010 3,8 prosentista suhteessa BKT:hen alle 3 prosenttiin (2,8 %) viimeistään vuonna 2011 ja edelleen 2,5 prosenttiin vuonna 2012. Alijäämätavoitteet johtavat uudelleenlaskettuun rakenteelliseen alijäämään, joka on BKT:hen suhteutettuna 1,5 prosenttia vuonna 2011 ja 2,5 prosenttia vuonna 2012. Tämä tarkoittaa, että vuoden 2009 noin 3 prosenttiyksikön rakenteellisen paranemisen jälkeen kohenemista ennakoidaan olevan 0,1 prosenttia suhteessa BKT:hen vuosina 2010–2011 (verrattuna komission yksiköiden syksyn 2009 talousennusteen mukaiseen lähes 1 prosentin heikkenemiseen suhteessa BKT:hen). Vuonna 2012 rakenteellinen rahoitusasema jopa heikkenisi 1 prosentin suhteessa BKT:hen. Talouden elpymisestä huolimatta tulosuhteen ennakoidaan edelleen alenevan vuonna 2011, kun otetaan huomioon i) nettoviennin kasvava painoarvo, joka muokkaa kasvusta vähemmän veroja tuovaa, ii) talouden supistumisen hitaasti näkyvät vaikutukset ja iii) vuonna 2009 hyväksytty kokonaisverorasituksen kevennys (joka liittyy henkilökohtaiseen tuloveroon vuodesta 2011 alkaen). EU:n varojen käytön lisääminen saattaa vastapainottaa tätä kehitystä kenties vain osaksi: tulosuhde alenisi kokonaisuudessaan 0,8 prosenttia suhteessa BKT:hen. Lähentymisohjelmassa luetellaan pääpiirteittäin mahdollisia menopuolen toimenpiteitä, jotka korvaisivat tulosuhteen alenemisen reippaasti ja toisivat alijäämän 2,8 prosenttiin suhteessa BKT:hen. Lähinnä kyse on julkisen sektorin reaalipalkkojen lisäalennuksesta, sosiaalietuuksien reaalimääräisestä lisäalennuksesta ja talousarviokohtien tiukasta hallinnoinnista. Tätä toimenpidepakettia ei ole kuitenkaan esitetty yksityiskohtaisesti. Keskipitkän aikavälin tavoitteena on – 1,5 prosentin rakenteellinen rahoitusasema suhteessa BKT:hen. Tuoreimpien ennusteiden ja velkatason parusteella tämä vastaa vakaus- ja kasvusopimuksen päämääriä. Ohjelmassa pyritään keskipitkän aikavälin tavoitteen saavuttamiseen vuonna 2011; komission yksiköiden yhteisesti sovittujen menetelmien mukaisesti uudelleenlaskeman rakenteellisen rahoitusaseman mukaan ja ottaen huomioon vuosille 2010 ja 2011 ennustetun merkittävän tuotantokuilun, tavoite on tarkoitus saavuttaa jo vuonna 2010 ja sitä on tarkoitus ylläpitää vuonna 2011. Uudet vakauttamistoimet ovat kuitenkin tarpeen keskipitkän aikavälin tavoitteen ylläpitämiseksi vuonna 2011 ja rakenteellisen rahoitusaseman heikkenemisen estämiseksi vuonna 2012. Vuoden 2012 tavoitetta tukevat toimenpiteet olisi myös tarkennettava paremmin. |
| --- | --- |

(7)

Ohjelmassa esitetyn keskipitkän aikavälin strategian tärkeimpänä tavoitteena on supistaa julkisen talouden alijäämä vuoden 2010 3,8 prosentista suhteessa BKT:hen alle 3 prosenttiin (2,8 %) viimeistään vuonna 2011 ja edelleen 2,5 prosenttiin vuonna 2012. Alijäämätavoitteet johtavat uudelleenlaskettuun rakenteelliseen alijäämään, joka on BKT:hen suhteutettuna 1,5 prosenttia vuonna 2011 ja 2,5 prosenttia vuonna 2012. Tämä tarkoittaa, että vuoden 2009 noin 3 prosenttiyksikön rakenteellisen paranemisen jälkeen kohenemista ennakoidaan olevan 0,1 prosenttia suhteessa BKT:hen vuosina 2010–2011 (verrattuna komission yksiköiden syksyn 2009 talousennusteen mukaiseen lähes 1 prosentin heikkenemiseen suhteessa BKT:hen). Vuonna 2012 rakenteellinen rahoitusasema jopa heikkenisi 1 prosentin suhteessa BKT:hen. Talouden elpymisestä huolimatta tulosuhteen ennakoidaan edelleen alenevan vuonna 2011, kun otetaan huomioon i) nettoviennin kasvava painoarvo, joka muokkaa kasvusta vähemmän veroja tuovaa, ii) talouden supistumisen hitaasti näkyvät vaikutukset ja iii) vuonna 2009 hyväksytty kokonaisverorasituksen kevennys (joka liittyy henkilökohtaiseen tuloveroon vuodesta 2011 alkaen). EU:n varojen käytön lisääminen saattaa vastapainottaa tätä kehitystä kenties vain osaksi: tulosuhde alenisi kokonaisuudessaan 0,8 prosenttia suhteessa BKT:hen. Lähentymisohjelmassa luetellaan pääpiirteittäin mahdollisia menopuolen toimenpiteitä, jotka korvaisivat tulosuhteen alenemisen reippaasti ja toisivat alijäämän 2,8 prosenttiin suhteessa BKT:hen. Lähinnä kyse on julkisen sektorin reaalipalkkojen lisäalennuksesta, sosiaalietuuksien reaalimääräisestä lisäalennuksesta ja talousarviokohtien tiukasta hallinnoinnista. Tätä toimenpidepakettia ei ole kuitenkaan esitetty yksityiskohtaisesti. Keskipitkän aikavälin tavoitteena on – 1,5 prosentin rakenteellinen rahoitusasema suhteessa BKT:hen. Tuoreimpien ennusteiden ja velkatason parusteella tämä vastaa vakaus- ja kasvusopimuksen päämääriä. Ohjelmassa pyritään keskipitkän aikavälin tavoitteen saavuttamiseen vuonna 2011; komission yksiköiden yhteisesti sovittujen menetelmien mukaisesti uudelleenlaskeman rakenteellisen rahoitusaseman mukaan ja ottaen huomioon vuosille 2010 ja 2011 ennustetun merkittävän tuotantokuilun, tavoite on tarkoitus saavuttaa jo vuonna 2010 ja sitä on tarkoitus ylläpitää vuonna 2011. Uudet vakauttamistoimet ovat kuitenkin tarpeen keskipitkän aikavälin tavoitteen ylläpitämiseksi vuonna 2011 ja rakenteellisen rahoitusaseman heikkenemisen estämiseksi vuonna 2012. Vuoden 2012 tavoitetta tukevat toimenpiteet olisi myös tarkennettava paremmin.

| (8) | Julkisen talouden toteutumat voivat olla ohjelmassa ennakoitua heikompia. Tulot saattavat vuonna 2010 osoittautua 0,25 prosenttia ennakoitua alhaisemmiksi suhteessa BKT:hen. Varhaisemman koontipäivän vuoksi ohjelmassa ei varsinkaan otettu huomioon perustuslakituomioistuimen päätöstä, jolla parlamentin hyväksymä yleinen arvoperusteinen kiinteistövero peruutetaan. Joitakin menoylityksiä saattaa tapahtua. Syynä ovat Malev-lentoyhtiön uudelleenkansallistamiseen liittyvät kustannukset ja se seikka, että julkisen kaukoliikenteen saamien tukien kaavailtua alennusta ei täysin tueta rakenteellisin toimenpitein. Ohjelmassa talousarviokohtiin myös kaavaillaan lisäsäästöjä, sillä valtiovarainministeriön muiden ministeriöiden varainkäyttöön kohdistamaa valvontaa on hiljattain lisätty. Koska lisäsäästöjä ei tueta erityisin toimenpitein, niiden toteutuminen ei kuitenkaan ole varmaa. Vuonna 2010 saataville kertaluonteisille 0,25 prosentin tuloille suhteessa BKT:hen, jotka syntyvät, kun siirtokelpoiset työntekijät ja eläkeläiset siirretään eläkejärjestelmän yksityisestä pilarista julkiseen, on kuitenkin vielä saatava varmistus ilmoitusmenettelyn kautta. Talousarviossa on toisaalta jäädyttämiskelpoisia varantoja noin 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen, ja menopuolella on varauduttu epäsuotuisan kehityksen vastapainottamiseksi mahdollisesti toteutettaviin 0,2 prosentin menoleikkauksiin suhteessa BKT:hen. Niiden perusvaikutusten lisäksi, joita aiheutuu muun muassa kiinteistöveron peruuttamisesta, voidaan sekä tulo- että menopuolella vuosina 2011 ja 2012 odottaa lipsumisia ohjelman tavoitteista. Talouden elpymisvauhtia ja yksityisen kulutuksen osuutta vuonna 2011 ja sen jälkeen koskevat arviot ovat ohjelmassa hieman optimistisempia kuin komission yksiköiden ennusteet, mikä viittaa siihen, että ohjelman verotuloarviot saattavat olla melko korkeita. Ohjelmassa kaavailtua menopuolen säästötoimenpiteiden pakettia, jolla tasapainotetaan tulosuhteen jatkuvaa alenemista, ei ole vielä tuettu konkreettisin päätöksin. Ohjelmassa ei myöskään oteta huomioon keskuspankin tappioita, joiden nykyarvioiden perusteella odotetaan kasvattavan alijäämää 0,1–0,2 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2011 ja 0,3–0,4 prosenttia vuonna 2012.
  Menot voivat myös osoittautua arvioitua suuremmiksi valtionyhtiöiden kärsimien tappioiden vuoksi. Talousarviossa on varantoja lipsumisten tasapainottamiseksi ainoastaan noin 0,2 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2011 ja 0,4 prosenttia vuonna 2012, kun vuonna 2010 näitä varantoja oli 0,8 prosenttia. Vaikka tavoitteina olleisiin julkisen talouden alijäämälukuihin on viime vuosina päästy, julkisen talouden aiempiin toteutumiin Unkarissa perustuvat riskit ovat parhaimmillaankin neutraalit, kun otetaan huomioon, että lipsumiset ovat aiempina vuosina olleet huomattavia. Sen vuoksi on huomattava riski, että alijäämätoteutumat osoittautuvat ohjelmassa suunniteltua heikommiksi. |
| --- | --- |

(8)

Julkisen talouden toteutumat voivat olla ohjelmassa ennakoitua heikompia. Tulot saattavat vuonna 2010 osoittautua 0,25 prosenttia ennakoitua alhaisemmiksi suhteessa BKT:hen. Varhaisemman koontipäivän vuoksi ohjelmassa ei varsinkaan otettu huomioon perustuslakituomioistuimen päätöstä, jolla parlamentin hyväksymä yleinen arvoperusteinen kiinteistövero peruutetaan. Joitakin menoylityksiä saattaa tapahtua. Syynä ovat Malev-lentoyhtiön uudelleenkansallistamiseen liittyvät kustannukset ja se seikka, että julkisen kaukoliikenteen saamien tukien kaavailtua alennusta ei täysin tueta rakenteellisin toimenpitein. Ohjelmassa talousarviokohtiin myös kaavaillaan lisäsäästöjä, sillä valtiovarainministeriön muiden ministeriöiden varainkäyttöön kohdistamaa valvontaa on hiljattain lisätty. Koska lisäsäästöjä ei tueta erityisin toimenpitein, niiden toteutuminen ei kuitenkaan ole varmaa. Vuonna 2010 saataville kertaluonteisille 0,25 prosentin tuloille suhteessa BKT:hen, jotka syntyvät, kun siirtokelpoiset työntekijät ja eläkeläiset siirretään eläkejärjestelmän yksityisestä pilarista julkiseen, on kuitenkin vielä saatava varmistus ilmoitusmenettelyn kautta. Talousarviossa on toisaalta jäädyttämiskelpoisia varantoja noin 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen, ja menopuolella on varauduttu epäsuotuisan kehityksen vastapainottamiseksi mahdollisesti toteutettaviin 0,2 prosentin menoleikkauksiin suhteessa BKT:hen. Niiden perusvaikutusten lisäksi, joita aiheutuu muun muassa kiinteistöveron peruuttamisesta, voidaan sekä tulo- että menopuolella vuosina 2011 ja 2012 odottaa lipsumisia ohjelman tavoitteista. Talouden elpymisvauhtia ja yksityisen kulutuksen osuutta vuonna 2011 ja sen jälkeen koskevat arviot ovat ohjelmassa hieman optimistisempia kuin komission yksiköiden ennusteet, mikä viittaa siihen, että ohjelman verotuloarviot saattavat olla melko korkeita. Ohjelmassa kaavailtua menopuolen säästötoimenpiteiden pakettia, jolla tasapainotetaan tulosuhteen jatkuvaa alenemista, ei ole vielä tuettu konkreettisin päätöksin. Ohjelmassa ei myöskään oteta huomioon keskuspankin tappioita, joiden nykyarvioiden perusteella odotetaan kasvattavan alijäämää 0,1–0,2 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2011 ja 0,3–0,4 prosenttia vuonna 2012.

Menot voivat myös osoittautua arvioitua suuremmiksi valtionyhtiöiden kärsimien tappioiden vuoksi. Talousarviossa on varantoja lipsumisten tasapainottamiseksi ainoastaan noin 0,2 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2011 ja 0,4 prosenttia vuonna 2012, kun vuonna 2010 näitä varantoja oli 0,8 prosenttia. Vaikka tavoitteina olleisiin julkisen talouden alijäämälukuihin on viime vuosina päästy, julkisen talouden aiempiin toteutumiin Unkarissa perustuvat riskit ovat parhaimmillaankin neutraalit, kun otetaan huomioon, että lipsumiset ovat aiempina vuosina olleet huomattavia. Sen vuoksi on huomattava riski, että alijäämätoteutumat osoittautuvat ohjelmassa suunniteltua heikommiksi.

| (9) | Julkinen bruttovelka arvioidaan 78 prosentiksi suhteessa BKT:hen vuonna 2009, mikä merkitsee kasvua edellisvuoden noin 73 prosentista. Kasvua selittää julkisen talouden alijäämä ja BKT:n negatiivinen nimelliskasvu. Ohjelman mukaan velkasuhde pysyy perussopimuksen viitearvon yläpuolella koko ohjelmakauden ajan. Velkasuhteen ennakoidaan jatkavan kasvuaan 79 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2010 ennen kuin se alkaa supistua, ensin 77 prosenttiin vuonna 2011 ja sitten 73,5 prosenttiin vuonna 2012. Positiivisen kehityksen tärkeimmät syyt ovat makrotalouden edellytysten ennakoitu koheneminen ja kansainvälisen talousavun vuodesta 2011 alkava takaisinmaksu. Kun otetaan huomioon julkisen talouden tavoitteisiin liittyvät negatiiviset riskit sekä mahdolliset virta-varanto-korjauserät, velkasuhde voi kehittyä ohjelmassa ennustettua huomattavasti epäsuotuisammin etenkin vuodesta 2011 alkaen. Vuodesta 2010 alkaen velkasuhde supistuu riittävästi kohti viitearvoa. |
| --- | --- |

(9)

Julkinen bruttovelka arvioidaan 78 prosentiksi suhteessa BKT:hen vuonna 2009, mikä merkitsee kasvua edellisvuoden noin 73 prosentista. Kasvua selittää julkisen talouden alijäämä ja BKT:n negatiivinen nimelliskasvu. Ohjelman mukaan velkasuhde pysyy perussopimuksen viitearvon yläpuolella koko ohjelmakauden ajan. Velkasuhteen ennakoidaan jatkavan kasvuaan 79 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2010 ennen kuin se alkaa supistua, ensin 77 prosenttiin vuonna 2011 ja sitten 73,5 prosenttiin vuonna 2012. Positiivisen kehityksen tärkeimmät syyt ovat makrotalouden edellytysten ennakoitu koheneminen ja kansainvälisen talousavun vuodesta 2011 alkava takaisinmaksu. Kun otetaan huomioon julkisen talouden tavoitteisiin liittyvät negatiiviset riskit sekä mahdolliset virta-varanto-korjauserät, velkasuhde voi kehittyä ohjelmassa ennustettua huomattavasti epäsuotuisammin etenkin vuodesta 2011 alkaen. Vuodesta 2010 alkaen velkasuhde supistuu riittävästi kohti viitearvoa.

| (10) | Vuoteen 2020 saakka ulottuvien keskipitkän aikavälin velkaennusteiden mukaan BKT:n kasvu palautunee ainoastaan vähitellen tasolle, jota ennakoitiin ennen kriisiä. Samoin verosuhteen oletetaan palautuvan kriisiä edeltäneelle tasolle. Ohjelmassa ennakoitu nimellismääräinen julkisen talouden strategia riittäisikin vakauttamaan velkasuhteen viimeistään vuonna 2020. |
| --- | --- |

(10)

Vuoteen 2020 saakka ulottuvien keskipitkän aikavälin velkaennusteiden mukaan BKT:n kasvu palautunee ainoastaan vähitellen tasolle, jota ennakoitiin ennen kriisiä. Samoin verosuhteen oletetaan palautuvan kriisiä edeltäneelle tasolle. Ohjelmassa ennakoitu nimellismääräinen julkisen talouden strategia riittäisikin vakauttamaan velkasuhteen viimeistään vuonna 2020.

| (11) | Vuonna 2009 toteutettujen eläkeuudistusten ennakoidaan hillitsevän väestön ikääntymiseen liittyvien menojen kasvua tulevaisuudessa. Näiden menojen ennakoidaan uudistuksen jälkeen jäävän selkeästi alle EU:n keskiarvon. Julkisen talouden vuoden 2009 rahoitusasema on ohjelmassa esitetyn arvion mukaan edellisen ohjelman lähtöasetelmaa parempi. Väestön ikääntymisen talousarviovaikutuksia kestävyyskuiluun on näin ollen hillitty paljolti. Suurten perusylijäämien varmistaminen keskipitkällä aikavälillä ja eläkeuudistuksen tinkimätön täytäntöönpano, kuten ohjelmassa jo ennakoidaan, vähentävät julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyydelle aiheutuvia riskejä, jotka komissio arvioi julkisen talouden kestävyyttä koskeneessa vuoden 2009 kertomuksessa (2) keskisuuriksi. EKP:n helmikuussa 2010 laatimien, vuoden 2009 eläkeuudistukseen perustuvien ennusteiden vahvistamisen jälkeen ajantasaistetut kestävyyslaskelmat osoittavat kestävyysriskin olevan alhainen. |
| --- | --- |

(11)

Vuonna 2009 toteutettujen eläkeuudistusten ennakoidaan hillitsevän väestön ikääntymiseen liittyvien menojen kasvua tulevaisuudessa. Näiden menojen ennakoidaan uudistuksen jälkeen jäävän selkeästi alle EU:n keskiarvon. Julkisen talouden vuoden 2009 rahoitusasema on ohjelmassa esitetyn arvion mukaan edellisen ohjelman lähtöasetelmaa parempi. Väestön ikääntymisen talousarviovaikutuksia kestävyyskuiluun on näin ollen hillitty paljolti. Suurten perusylijäämien varmistaminen keskipitkällä aikavälillä ja eläkeuudistuksen tinkimätön täytäntöönpano, kuten ohjelmassa jo ennakoidaan, vähentävät julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyydelle aiheutuvia riskejä, jotka komissio arvioi julkisen talouden kestävyyttä koskeneessa vuoden 2009 kertomuksessa (2) keskisuuriksi. EKP:n helmikuussa 2010 laatimien, vuoden 2009 eläkeuudistukseen perustuvien ennusteiden vahvistamisen jälkeen ajantasaistetut kestävyyslaskelmat osoittavat kestävyysriskin olevan alhainen.

| (12) | Julkisen talouden institutionaalisten piirteiden osalta viimeaikaisia tärkeimpiä tapahtumia on uuden finanssipoliittisen kehyksen käyttöönotto. Kehys pohjautuu finanssipoliittista vastuuta koskevaan lakiin ja muutoksiin, jotka marraskuussa 2008 hyväksyttiin valtiosäännön liitännäislakiin. Uuden finanssipoliittisen kehyksen odotetaan kaiken kaikkiaan omalta osaltaan parantavan avoimuutta ja lisäävän julkisen talouden kestävyyttä. Finanssipoliittista vastuuta koskevassa laissa säädetään, että tulevien perusjäämien määrityksen olisi yleisenä sääntönä noudatettava reaalivelkaa koskevaa sääntöä. Kyseisen lain nojalla on muodostettu riippumaton finanssipoliittinen neuvosto, joka on aloittanut toimintansa. Vuoden 2010 talousarvion laatimisessa on jo suurimmalta osin noudatettu uutta finanssipoliittista kehystä, ja vuoden 2011 talousarvion on oltava kokonaisuudessaan finanssipoliittisen kehyksen kaikkien osatekijöiden mukainen. Talousarviokehyksen osalta toinen merkittävä tapahtuma oli se, kun parlamentti joulukuussa 2009 hyväksyi julkisen talouden instituutioiden oikeudellista asemaa ja taloushallintoa koskevan lain. Uudella lailla nykyisiä sääntöjä täydennetään monilta osin, mukaan lukien julkisen talouden eri instituutioiden toimintaa ja taloushallintoa koskevat yksityiskohtaiset säännöt sekä yhdenmukainen kehys, jota sovelletaan sekä Unkarin valtion että EU:n varojen käyttöön. On kuitenkin liian varhaista arvioida, miten tehokas uusi kehys on pyrittäessä varmistamaan talousarvion parempi toteuttaminen ja moitteeton finanssipolitiikka. |
| --- | --- |

(12)

Julkisen talouden institutionaalisten piirteiden osalta viimeaikaisia tärkeimpiä tapahtumia on uuden finanssipoliittisen kehyksen käyttöönotto. Kehys pohjautuu finanssipoliittista vastuuta koskevaan lakiin ja muutoksiin, jotka marraskuussa 2008 hyväksyttiin valtiosäännön liitännäislakiin. Uuden finanssipoliittisen kehyksen odotetaan kaiken kaikkiaan omalta osaltaan parantavan avoimuutta ja lisäävän julkisen talouden kestävyyttä. Finanssipoliittista vastuuta koskevassa laissa säädetään, että tulevien perusjäämien määrityksen olisi yleisenä sääntönä noudatettava reaalivelkaa koskevaa sääntöä. Kyseisen lain nojalla on muodostettu riippumaton finanssipoliittinen neuvosto, joka on aloittanut toimintansa. Vuoden 2010 talousarvion laatimisessa on jo suurimmalta osin noudatettu uutta finanssipoliittista kehystä, ja vuoden 2011 talousarvion on oltava kokonaisuudessaan finanssipoliittisen kehyksen kaikkien osatekijöiden mukainen. Talousarviokehyksen osalta toinen merkittävä tapahtuma oli se, kun parlamentti joulukuussa 2009 hyväksyi julkisen talouden instituutioiden oikeudellista asemaa ja taloushallintoa koskevan lain. Uudella lailla nykyisiä sääntöjä täydennetään monilta osin, mukaan lukien julkisen talouden eri instituutioiden toimintaa ja taloushallintoa koskevat yksityiskohtaiset säännöt sekä yhdenmukainen kehys, jota sovelletaan sekä Unkarin valtion että EU:n varojen käyttöön. On kuitenkin liian varhaista arvioida, miten tehokas uusi kehys on pyrittäessä varmistamaan talousarvion parempi toteuttaminen ja moitteeton finanssipolitiikka.

| (13) | Unkarille on ominaista korkea kokonaisverorasitus yhdessä huomattavien julkisten menojen kanssa. Hallitus on toteuttanut useita toimenpiteitä uudistaakseen verojärjestelmää vaikuttamatta kuitenkaan juurikaan talousarvioon. Tarkoituksena on kasvattaa talouden kilpailukykyä siirtämällä verorasitusta työnteosta kulutusveroihin. Perustuslakituomioistuimen hiljattaiset tuomiot ja vuodeksi 2011 suunniteltu tuloveron leikkaus merkitsevät kuitenkin tulojen menetyksiä, joita ei ole vielä korvattu muilla toimenpiteillä. Ei ole kuitenkaan poissuljettua, että muutetusta kiinteistöverosta annetaan uusi lakiesitys. Menopuolella perusmenot kasvoivat nopeammin kuin nimellinen BKT vuosina 2000–2009. Julkisten menojen vähentämisessä merkittävänä haasteena on väestön ikääntymiseen liittyvien menojen ennakoitu kasvu. Eläkejärjestelmän aiemmat uudistukset, erityisesti toukokuussa 2009, johtanevat eläkekustannusten kasvun hidastumiseen ja edistävät samalla työvoiman tarjontaa tukien näin potentiaalista kasvua. Lakisääteisen eläkeiän nostaminen tulevaisuudessa samaa tahtia elinajanodotteen kanssa auttaisi parantamaan julkisen talouden laatua. Julkisen sektorin koon pienentäminen ja julkishallinnon tehostaminen esimerkiksi koulutus- ja terveydenhuoltoaloilla saattaisivat myös johtaa huomattaviin hyvinvointietuihin ja lopulta mahdollistaa työhön kohdistuvan verotuksen leikkaukset. |
| --- | --- |

(13)

Unkarille on ominaista korkea kokonaisverorasitus yhdessä huomattavien julkisten menojen kanssa. Hallitus on toteuttanut useita toimenpiteitä uudistaakseen verojärjestelmää vaikuttamatta kuitenkaan juurikaan talousarvioon. Tarkoituksena on kasvattaa talouden kilpailukykyä siirtämällä verorasitusta työnteosta kulutusveroihin. Perustuslakituomioistuimen hiljattaiset tuomiot ja vuodeksi 2011 suunniteltu tuloveron leikkaus merkitsevät kuitenkin tulojen menetyksiä, joita ei ole vielä korvattu muilla toimenpiteillä. Ei ole kuitenkaan poissuljettua, että muutetusta kiinteistöverosta annetaan uusi lakiesitys. Menopuolella perusmenot kasvoivat nopeammin kuin nimellinen BKT vuosina 2000–2009. Julkisten menojen vähentämisessä merkittävänä haasteena on väestön ikääntymiseen liittyvien menojen ennakoitu kasvu. Eläkejärjestelmän aiemmat uudistukset, erityisesti toukokuussa 2009, johtanevat eläkekustannusten kasvun hidastumiseen ja edistävät samalla työvoiman tarjontaa tukien näin potentiaalista kasvua. Lakisääteisen eläkeiän nostaminen tulevaisuudessa samaa tahtia elinajanodotteen kanssa auttaisi parantamaan julkisen talouden laatua. Julkisen sektorin koon pienentäminen ja julkishallinnon tehostaminen esimerkiksi koulutus- ja terveydenhuoltoaloilla saattaisivat myös johtaa huomattaviin hyvinvointietuihin ja lopulta mahdollistaa työhön kohdistuvan verotuksen leikkaukset.

| (14) | Ohjelmassa esitetty julkisen talouden strategia vaikuttaa kaiken kaikkiaan vuonna 2010 olevan pääpiirteittäin sopusoinnussa EY:n perustamissopimuksen 104 artiklan 7 kohdan mukaisten neuvoston suositusten kanssa, sillä toteutumaan kohdistuvia tuntuvia riskejä tasapainotetaan ainakin osittain mahdollisuudella jäädyttää talousarvion varannot ja hyväksyä varalla olevat menoleikkaukset. Riskit huomioon ottaen julkisen talouden strategia ei ehkä ole vuodesta 2011 alkaen sopusoinnussa neuvoston suositusten kanssa. Vielä ei ole myöskään varmistettu kumulatiivisia 0,5 prosentin rakenteellisia toimia suhteessa BKT:hen vuosina 2010–2011. Vuoden 2011 tavoitetta tukevat menoja säästävät toimenpiteet on varsinkin täsmennetty ainoastaan osittain eikä niitä ole vielä hyväksytty. Vuodelle 2012 ei myöskään ole täsmennetty lainkaan toimenpiteitä.
  Molempien vuosien verotuloennusteet voivat lisäksi osoittautua korkeiksi. Talousarvioon sisällytetyt varannot ovat samaan aikaan suhteellisen vähäiset verrattuna vuoteen 2010, mikä viittaa siihen, että alijäämätoteutuma voi osoittautua tuntuvasti huonommiksi ja liiallista alijäämää ei ehkä saada korjattua ajoissa, jollei ryhdytä uusiin vakauttamistoimiin. Kun otetaan huomioon julkisen talouden tavoitteisiin kohdistuvat riskit, strategia ei ehkä myöskään riitä varmistamaan, että julkisen talouden bruttovelkasuhde saadaan takaisin vakaaseen laskusuuntaan. Jotta näitä riskejä voitaisiin hillitä sekä korjata vakaus- ja kasvusopimuksen vastainen vuoden 2012 kasvuhakuinen finanssipolitiikan viritys, strategiaa olisi tuettava tarkoin määritellyin toimenpitein vuodesta 2011 alkaen ja vakauttamistoimia olisi lujitettava, erityisesti ohjelmakauden loppuvuosina. |
| --- | --- |

(14)

Ohjelmassa esitetty julkisen talouden strategia vaikuttaa kaiken kaikkiaan vuonna 2010 olevan pääpiirteittäin sopusoinnussa EY:n perustamissopimuksen 104 artiklan 7 kohdan mukaisten neuvoston suositusten kanssa, sillä toteutumaan kohdistuvia tuntuvia riskejä tasapainotetaan ainakin osittain mahdollisuudella jäädyttää talousarvion varannot ja hyväksyä varalla olevat menoleikkaukset. Riskit huomioon ottaen julkisen talouden strategia ei ehkä ole vuodesta 2011 alkaen sopusoinnussa neuvoston suositusten kanssa. Vielä ei ole myöskään varmistettu kumulatiivisia 0,5 prosentin rakenteellisia toimia suhteessa BKT:hen vuosina 2010–2011. Vuoden 2011 tavoitetta tukevat menoja säästävät toimenpiteet on varsinkin täsmennetty ainoastaan osittain eikä niitä ole vielä hyväksytty. Vuodelle 2012 ei myöskään ole täsmennetty lainkaan toimenpiteitä.

Molempien vuosien verotuloennusteet voivat lisäksi osoittautua korkeiksi. Talousarvioon sisällytetyt varannot ovat samaan aikaan suhteellisen vähäiset verrattuna vuoteen 2010, mikä viittaa siihen, että alijäämätoteutuma voi osoittautua tuntuvasti huonommiksi ja liiallista alijäämää ei ehkä saada korjattua ajoissa, jollei ryhdytä uusiin vakauttamistoimiin. Kun otetaan huomioon julkisen talouden tavoitteisiin kohdistuvat riskit, strategia ei ehkä myöskään riitä varmistamaan, että julkisen talouden bruttovelkasuhde saadaan takaisin vakaaseen laskusuuntaan. Jotta näitä riskejä voitaisiin hillitä sekä korjata vakaus- ja kasvusopimuksen vastainen vuoden 2012 kasvuhakuinen finanssipolitiikan viritys, strategiaa olisi tuettava tarkoin määritellyin toimenpitein vuodesta 2011 alkaen ja vakauttamistoimia olisi lujitettava, erityisesti ohjelmakauden loppuvuosina.

| (15) | Vakaus- ja lähentymisohjelmia koskevissa käytännesäännöissä täsmennetyistä tietovaatimuksista voidaan todeta, että ohjelmasta puuttuu joitakin pakollisia ja vapaaehtoisia tietoja (3). Neuvosto myös kehotti Unkaria 104 artiklan 7 kohdan mukaisissa, 7 päivänä heinäkuuta 2009 annetuissa liiallisen alijäämän tilanteen lopettamista koskevissa suosituksissaan raportoimaan neuvoston suositusten täytäntöönpanossa tapahtuneesta edistyksestä lähentymisohjelmien tarkistuksiin sisällytettävässä erillisessä kohdassa. Unkari on noudattanut tätä suositusta. |
| --- | --- |

(15)

Vakaus- ja lähentymisohjelmia koskevissa käytännesäännöissä täsmennetyistä tietovaatimuksista voidaan todeta, että ohjelmasta puuttuu joitakin pakollisia ja vapaaehtoisia tietoja (3). Neuvosto myös kehotti Unkaria 104 artiklan 7 kohdan mukaisissa, 7 päivänä heinäkuuta 2009 annetuissa liiallisen alijäämän tilanteen lopettamista koskevissa suosituksissaan raportoimaan neuvoston suositusten täytäntöönpanossa tapahtuneesta edistyksestä lähentymisohjelmien tarkistuksiin sisällytettävässä erillisessä kohdassa. Unkari on noudattanut tätä suositusta.

Yleisenä päätelmänä voidaan todeta, että vaikka talous supistui jyrkästi vuonna 2009 finanssikriisin seurauksena, julkisen talouden alijäämä saatiin vakaannutettua. Finanssipolitiikan viritys oli hyvin rajoittavaa vuonna 2009 ja kahtena edellisvuonna. Vuosina 2010 ja 2011 viritys muuttuu Unkarissa pääpiirteissään neutraaliksi ja vuonna 2012 kasvuhakuiseksi. Ohjelman mukaan tämän pitäisi johtaa liiallisen alijäämän korjaamiseen viimeistään vuonna 2011 ja keskipitkän aikavälin tavoitteen saavuttamiseen. Julkisen bruttovelan suhteessa BKT:hen ennakoidaan jatkavan kasvuaan vuoteen 2010 saakka ja alkavan supistua uudelleen vuonna 2011, mikä toisi velan takaisin lasku-uralle.

Julkisen talouden rakenteelliseen rahoitusasemaan ennakoidaan kuitenkin ainoastaan hienoista kohennusta vuonna 2010, ei lainkaan kohennusta vuonna 2011 ja heikkenemistä vuonna 2012. Kehitys saattaa lisäksi olla huomattavasti heikompaa, erityisesti ohjelmakauden loppuvuosina. Kiinteistöveron poisjäänti ja erityisesti julkisen liikenteen lisärahoitustarpeista aiheutuvat heikkenemisriskit saattavat vuonna 2010 tasapainottua jossain määrin sillä, että talousarvion varaukset jäädytetään ja varalla olevat 0,2 prosentin menoleikkaukset suhteessa BKT:hen toteutetaan. Ohjelmakauden loppuvuosina riskit liittyvät siihen seikkaan, että ohjelmassa esitetty makrotalouden skenaario on hieman optimistinen ja että julkisen talouden kehitystä tukeva toimenpidepaketti jää täsmentämättä, eikä sitä ole hyväksytty. Tätä taustaa vasten voidaan todeta, ettei liiallisen alijäämän korjaamista vuonna 2011 EY:n perustamissopimuksen 104 artiklan 7 kohdan mukaista 7 päivänä heinäkuuta 2009 annettua suositusta noudattaen ole varmistettu. Julkisen talouden myöhempää lisävakauttamista ei myöskään ole varmistettu. Säästötoimenpiteet on tarpeen täsmentää ja vakauttamistoimia lujittaa vuodesta 2011 alkaen. Ohjelmassa esitetään uuden finanssipoliittisen kehyksen keskeiset elementit, mutta kehyksen parempi noudattaminen on varmistettava.

Edellä esitetyn arvion ja 7 päivänä heinäkuuta 2009 annetun EY:n perustamissopimuksen 104 artiklan 7 kohdan mukaisen suosituksen perusteella Unkaria kehotetaan:

| i) | varmistamaan, että vuoden 2010 alijäämätavoite eli 3,8 prosenttia suhteessa BKT:hen saavutetaan tiukalla menovalvonnalla, talousarvioon sisällytettyjen varantojen mahdollisella jäädyttämisellä ja toteuttamalla varalla olevat menoleikkaukset tarpeen mukaan; |
| --- | --- |

i)

varmistamaan, että vuoden 2010 alijäämätavoite eli 3,8 prosenttia suhteessa BKT:hen saavutetaan tiukalla menovalvonnalla, talousarvioon sisällytettyjen varantojen mahdollisella jäädyttämisellä ja toteuttamalla varalla olevat menoleikkaukset tarpeen mukaan;

| ii) | tarkentamaan julkisen talouden tavoitteita tukevat toimenpiteet vuodesta 2011 alkaen ja olemaan valmiina lujittamaan vakauttamistoimia siinä tapauksessa, että riskit, jotka aiheutuvat siitä, että ohjelman makrotalouden skenaario on optimistisempi kuin EY:n perustamissopimuksen 104 artiklan 7 kohdan mukaisen suosituksen perustana ollut skenaario, käyvät toteen, jotta varmistetaan alijäämän saaminen alle 3 prosentin suhteessa BKT:hen vuonna 2011; tiukentamaan huomattavasti vuoden 2012 strategiaa, jotta varmistettaisiin sopeutus kohti keskipitkän aikavälin tavoitetta vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimusten mukaisesti; |
| --- | --- |

ii)

tarkentamaan julkisen talouden tavoitteita tukevat toimenpiteet vuodesta 2011 alkaen ja olemaan valmiina lujittamaan vakauttamistoimia siinä tapauksessa, että riskit, jotka aiheutuvat siitä, että ohjelman makrotalouden skenaario on optimistisempi kuin EY:n perustamissopimuksen 104 artiklan 7 kohdan mukaisen suosituksen perustana ollut skenaario, käyvät toteen, jotta varmistetaan alijäämän saaminen alle 3 prosentin suhteessa BKT:hen vuonna 2011; tiukentamaan huomattavasti vuoden 2012 strategiaa, jotta varmistettaisiin sopeutus kohti keskipitkän aikavälin tavoitetta vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimusten mukaisesti;

| iii) | parantamaan julkisen talouden laatua siten, että vuoden 2011 talousarvio laaditaan ja hyväksytään noudattaen finanssipoliittista kehystä kokonaisuudessaan, menojen hillitsemistä tuetaan julkishallinnon lisäuudistuksella ja tappiota tekevien yritysten tilanteeseen puututaan rakenneuudistuksin. |
| --- | --- |

iii)

parantamaan julkisen talouden laatua siten, että vuoden 2011 talousarvio laaditaan ja hyväksytään noudattaen finanssipoliittista kehystä kokonaisuudessaan, menojen hillitsemistä tuetaan julkishallinnon lisäuudistuksella ja tappiota tekevien yritysten tilanteeseen puututaan rakenneuudistuksin.

Keskeisten makrotaloutta ja julkista taloutta koskevien ennusteiden vertailu

| | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| BKT:n määrä
  (%-muutos) | CP Jan 2010 | 0,6 | –6,7 | –0,3 | 3,7 | 3,8 |
| KOM marraskuu 2009 | 0,6 | –6,5 | –0,5 | 3,1 | — |
| LO joulukuu 2008 | 1,3 | –0,9 | 1,6 | 2,5 | — |
| YKHI-inflaatio
  (%) | LO tammikuu 2010 | 6,1 | 4,2 | 4,1 | 2,3 | 2,6 |
| KOM marraskuu 2009 | 6,0 | 4,3 | 4,0 | 2,5 | — |
| LO joulukuu 2008 | 6,2 | 4,5 | 3,2 | 3,0 | — |
| Tuotantokuilu (4)

  (% suhteessa potentiaaliseen BKT:hen) | LO tammikuu 2010 | 2,6 | –4,8 | –5,6 | –2,8 | –0,1 |
| KOM marraskuu 2009 (5) | 2,9 | –4,0 | –4,7 | –2,0 | — |
| LO joulukuu 2008 | 2,3 | –0,1 | 0,4 | — | — |
| Nettoluotonanto ulkomaille/nettoluotonotto ulkomailta
  (% suhteessa BKT:hen) | LO tammikuu 2010 | –6,2 | 2,2 | 1,6 | 1,5 | 1,4 |
| KOM marraskuu 2009 | –5,6 | 0,5 | 0,3 | 0,4 | — |
| LO joulukuu 2008 | –5,1 | –3,7 | –2,5 | –1,6 | — |
| Julkisen talouden tulot
  (% suhteessa BKT:hen) | LO tammikuu 2010 | 45,5 | 45,9 | 45,0 | 44,2 | 43,3 |
| KOM marraskuu 2009 | 45,5 | 45,9 | 45,1 | 45,1 | — |
| LO joulukuu 2008 | 45,2 | 45,8 | 46,0 | 45,8 | — |
| Julkisen talouden menot
  (% suhteessa BKT:hen) | LO tammikuu 2010 | 49,3 | 49,8 | 48,8 | 47,0 | 45,8 |
| KOM marraskuu 2009 | 49,3 | 50,0 | 49,4 | 49,0 | — |
| LO joulukuu 2008 | 48,6 | 48,4 | 48,5 | 48,0 | — |
| Julkisen talouden rahoitusasema
  (% suhteessa BKT:hen) | LO tammikuu 2010 | –3,8 | –3,9 | –3,8 | –2,8 | –2,5 |
| KOM marraskuu 2009 | –3,8 | –4,1 | –4,2 | –3,9 | — |
| LO joulukuu 2008 | –3,4 | –2,6 | –2,5 | –2,2 | — |
| Perusjäämä
  (% suhteessa BKT:hen) | LO tammikuu 2010 | 0,4 | 0,5 | 0,5 | 1,0 | 1,2 |
| KOM marraskuu 2009 | 0,4 | 0,2 | –0,1 | –0,2 | — |
| LO joulukuu 2008 | 0,6 | 1,9 | 2,0 | 2,2 | — |
| Suhdannetasoitettu rahoitusasema (4)

  (% suhteessa BKT:hen) | LO tammikuu 2010 | –5,0 | –1,7 | –1,3 | –1,5 | –2,5 |
| KOM marraskuu 2009 | –5,1 | –2,2 | –2,1 | –3,0 | — |
| LO joulukuu 2008 | –4,3 | –2,8 | –3,2 | — | — |
| Rakenteellinen rahoitusasema (6)

  (% suhteessa BKT:hen) | LO tammikuu 2010 | –4,6 | –1,6 | –1,5 | –1,5 | –2,5 |
| KOM marraskuu 2009 | –4,8 | –2,1 | –2,1 | –3,0 | — |
| LO joulukuu 2008 | –4,0 | –2,8 | –3,2 | — | — |
| Julkinen bruttovelka
  (% suhteessa BKT:hen) | LO tammikuu 2010 | 72,9 | 78,0 | 79,0 | 76,9 | 73,6 |
| KOM marraskuu 2009 | 72,9 | 79,1 | 79,8 | 79,1 | — |
| LO joulukuu 2008 | 71,1 | 72,5 | 72,2 | 69,0 | — |
| Lähentymisohjelma (LO), komission yksiköiden marraskuun 2009 talousennuste (KOM) ja komission yksiköiden laskelmat. |

2008

2009

2010

2011

2012

BKT:n määrä

(%-muutos)

CP Jan 2010

0,6

–6,7

–0,3

3,7

3,8

KOM marraskuu 2009

0,6

–6,5

–0,5

3,1

—

LO joulukuu 2008

1,3

–0,9

1,6

2,5

—

YKHI-inflaatio

(%)

LO tammikuu 2010

6,1

4,2

4,1

2,3

2,6

KOM marraskuu 2009

6,0

4,3

4,0

2,5

—

LO joulukuu 2008

6,2

4,5

3,2

3,0

—

Tuotantokuilu (4)

(% suhteessa potentiaaliseen BKT:hen)

LO tammikuu 2010

2,6

–4,8

–5,6

–2,8

–0,1

KOM marraskuu 2009 (5)

2,9

–4,0

–4,7

–2,0

—

LO joulukuu 2008

2,3

–0,1

0,4

—

—

Nettoluotonanto ulkomaille/nettoluotonotto ulkomailta

(% suhteessa BKT:hen)

LO tammikuu 2010

–6,2

2,2

1,6

1,5

1,4

KOM marraskuu 2009

–5,6

0,5

0,3

0,4

—

LO joulukuu 2008

–5,1

–3,7

–2,5

–1,6

—

Julkisen talouden tulot

(% suhteessa BKT:hen)

LO tammikuu 2010

45,5

45,9

45,0

44,2

43,3

KOM marraskuu 2009

45,5

45,9

45,1

45,1

—

LO joulukuu 2008

45,2

45,8

46,0

45,8

—

Julkisen talouden menot

(% suhteessa BKT:hen)

LO tammikuu 2010

49,3

49,8

48,8

47,0

45,8

KOM marraskuu 2009

49,3

50,0

49,4

49,0

—

LO joulukuu 2008

48,6

48,4

48,5

48,0

—

Julkisen talouden rahoitusasema

(% suhteessa BKT:hen)

LO tammikuu 2010

–3,8

–3,9

–3,8

–2,8

–2,5

KOM marraskuu 2009

–3,8

–4,1

–4,2

–3,9

—

LO joulukuu 2008

–3,4

–2,6

–2,5

–2,2

—

Perusjäämä

(% suhteessa BKT:hen)

LO tammikuu 2010

0,4

0,5

0,5

1,0

1,2

KOM marraskuu 2009

0,4

0,2

–0,1

–0,2

—

LO joulukuu 2008

0,6

1,9

2,0

2,2

—

Suhdannetasoitettu rahoitusasema (4)

(% suhteessa BKT:hen)

LO tammikuu 2010

–5,0

–1,7

–1,3

–1,5

–2,5

KOM marraskuu 2009

–5,1

–2,2

–2,1

–3,0

—

LO joulukuu 2008

–4,3

–2,8

–3,2

—

—

Rakenteellinen rahoitusasema (6)

(% suhteessa BKT:hen)

LO tammikuu 2010

–4,6

–1,6

–1,5

–1,5

–2,5

KOM marraskuu 2009

–4,8

–2,1

–2,1

–3,0

—

LO joulukuu 2008

–4,0

–2,8

–3,2

—

—

Julkinen bruttovelka

(% suhteessa BKT:hen)

LO tammikuu 2010

72,9

78,0

79,0

76,9

73,6

KOM marraskuu 2009

72,9

79,1

79,8

79,1

—

LO joulukuu 2008

71,1

72,5

72,2

69,0

—

Lähentymisohjelma (LO), komission yksiköiden marraskuun 2009 talousennuste (KOM) ja komission yksiköiden laskelmat.

---

(1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1. Tässä tekstissä mainitut asiakirjat löytyvät seuraavilta verkkosivuilta: http://ec.europa.eu/economy_finance/sgp/index_en.htm

(2)  Julkisen talouden kestävyyttä koskevissa 10 päivänä marraskuuta 2009 antamissaan päätelmissä ”neuvosto kehottaa jäsenvaltioita kiinnittämään huomiota kestävyyteen tähtääviin strategioihin tulevissa vakaus- ja lähentymisohjelmissaan” ja ”pyytää komissiota yhdessä talouspoliittisen komitean ja talous- ja rahoituskomitean kanssa kehittämään edelleen menetelmiä julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyden arvioimiseksi hyvissä ajoin ennen julkisen talouden kestävyyttä koskevan seuraavan kertomuksen laatimista”. Kyseinen kertomus on määrä laatia vuonna 2012.

(3)  Ohjelmasta puuttuvat erityisesti nimellistä efektiivistä valuuttakurssia koskevat pakolliset tiedot. Samoin puuttuvat vapaaehtoiset tiedot muun muassa julkisen talouden menoista toimintakohdittain ja virta-varanto-korjauserien erittelystä.

(4)  Ohjelmien mukaiset tuotantokuilut ja suhdannetasoitetut rahoitusasemat, jotka komission yksiköt ovat laskeneet uudelleen ohjelmien tietojen perusteella.

(5)  Perustuu ennusteisiin, joiden mukaan potentiaalinen kasvu on 0,8 % vuonna 2008, 0,3 % vuonna 2009, 0,2 % vuonna 2010 ja 0,3 % vuonna 2011.

(6)  Suhdannetasoitettu rahoitusasema, jossa ei ole otettu huomioon kertaluonteisia eikä muita väliaikaisia toimenpiteitä. Kertaluonteiset ja muut väliaikaiset toimenpiteet ovat uusimman ohjelman mukaan BKT:hen suhteutettuna 0,4 % vuonna 2008 ja 0,1 % vuonna 2009 (alijäämää supistavia) ja 0,2 % vuonna 2010 (alijäämää kasvattavia) ja komission yksiköiden marraskuun 2009 talousennusteen mukaan 0,3 % vuonna 2008 ja 0,1 % vuonna 2009 (alijäämää supistavia).

Lähde:

Lähentymisohjelma (LO), komission yksiköiden marraskuun 2009 talousennuste (KOM) ja komission yksiköiden laskelmat.

---

| 1.6.2010 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 142/7 |
| --- | --- | --- | --- |

1.6.2010

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 142/7

---

NEUVOSTON LAUSUNTO

Irlannin tarkistetusta vakausohjelmasta vuosiksi 2009–2014

2010/C 142/02

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 3 kohdan,

ottaa huomioon komission suosituksen,

on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,

ON ANTANUT SEURAAVAN LAUSUNNON:

| (1) | Neuvosto tutki 26 päivänä huhtikuuta 2010 Irlannin tarkistetun vakausohjelman, joka kattaa vuodet 2009–2014. |
| --- | --- |

(1)

Neuvosto tutki 26 päivänä huhtikuuta 2010 Irlannin tarkistetun vakausohjelman, joka kattaa vuodet 2009–2014.

| (2) | Talouskasvu oli Irlannissa hyvin vahvaa 1990-luvun jälkipuoliskolla, minkä jälkeen kasvu vakaantui vilkkaan kotimaankysynnän tukemana vuosina 2001–2007. Irlannin kilpailuasema huononi hieman näinä vuosina. Syynä oli hinta- ja palkkainflaatio ja tuottavuuden kasvun heikkeneminen. Asuntomarkkinoiden jyrkkä korjausliike vuoden 2006 huippulukemista johti vakavaan talouden laskusuhdanteeseen, jota maailmanlaajuinen finanssikriisi ja Irlannin tärkeimpien kauppakumppaneiden taantuma pahensivat.
  Vaikka vuoden 2008 puolivälin jälkeen on hyväksytty viisi vakauttamispakettia, nämä tapahtumat ovat heikentäneet Irlannin julkista taloutta tuntuvasti: julkisen talouden rahoitusasema heikkeni vuoden 2007 ylijäämästä yli 10 prosentin alijäämäksi vuonna 2009 ja samana vuonna julkinen velka ylitti 60 prosentin viitearvon suhteessa BKT:hen. Neuvosto teki 27 päivänä huhtikuuta 2009 EY:n perustamissopimuksen 104 artiklan 6 kohdan mukaisesti päätöksen, jonka mukaan Irlannissa oli liiallinen alijäämä, ja vahvisti 2 päivänä joulukuuta 2009 alijäämän korjaamisen määräajaksi vuoden 2014. Tulevien vuosien ensimmäisenä keskeisenä haasteena on julkisen talouden laajapohjaisen ja uskottavan vakauttamisstrategian täytäntöönpano jo toteutettujen tuntuvien toimien perusteelta. Toisena haasteena on kestävään kasvuun palaaminen ja rahoitusalan hallitun rakenneuudistuksenprosessin edistäminen. Kestävään kasvuun palaaminen muun muassa tarkoittaa hiljattain työttömiksi jääneiden uudelleenkouluttamista ja ammattitaidon parantamista sekä kilpailukyvyn palauttamista tuottavuutta lisäävien toimenpiteiden ja riittävän palkkapolitiikan avulla. Suurena haasteena on lisäksi eläkejärjestelmän uudistaminen julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyden parantamiseksi. |
| --- | --- |

(2)

Talouskasvu oli Irlannissa hyvin vahvaa 1990-luvun jälkipuoliskolla, minkä jälkeen kasvu vakaantui vilkkaan kotimaankysynnän tukemana vuosina 2001–2007. Irlannin kilpailuasema huononi hieman näinä vuosina. Syynä oli hinta- ja palkkainflaatio ja tuottavuuden kasvun heikkeneminen. Asuntomarkkinoiden jyrkkä korjausliike vuoden 2006 huippulukemista johti vakavaan talouden laskusuhdanteeseen, jota maailmanlaajuinen finanssikriisi ja Irlannin tärkeimpien kauppakumppaneiden taantuma pahensivat.

Vaikka vuoden 2008 puolivälin jälkeen on hyväksytty viisi vakauttamispakettia, nämä tapahtumat ovat heikentäneet Irlannin julkista taloutta tuntuvasti: julkisen talouden rahoitusasema heikkeni vuoden 2007 ylijäämästä yli 10 prosentin alijäämäksi vuonna 2009 ja samana vuonna julkinen velka ylitti 60 prosentin viitearvon suhteessa BKT:hen. Neuvosto teki 27 päivänä huhtikuuta 2009 EY:n perustamissopimuksen 104 artiklan 6 kohdan mukaisesti päätöksen, jonka mukaan Irlannissa oli liiallinen alijäämä, ja vahvisti 2 päivänä joulukuuta 2009 alijäämän korjaamisen määräajaksi vuoden 2014. Tulevien vuosien ensimmäisenä keskeisenä haasteena on julkisen talouden laajapohjaisen ja uskottavan vakauttamisstrategian täytäntöönpano jo toteutettujen tuntuvien toimien perusteelta. Toisena haasteena on kestävään kasvuun palaaminen ja rahoitusalan hallitun rakenneuudistuksenprosessin edistäminen. Kestävään kasvuun palaaminen muun muassa tarkoittaa hiljattain työttömiksi jääneiden uudelleenkouluttamista ja ammattitaidon parantamista sekä kilpailukyvyn palauttamista tuottavuutta lisäävien toimenpiteiden ja riittävän palkkapolitiikan avulla. Suurena haasteena on lisäksi eläkejärjestelmän uudistaminen julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyden parantamiseksi.

| (3) | Vaikka toteutuneen BKT:n supistuminen kriisitilanteessa on paljolti syklistä, potentiaalisen tuotannon tasossa on myös tapahtunut taantumista. Kriisi voi lisäksi vaikuttaa potentiaaliseen kasvuun keskipitkällä aikavälillä, jos investoinnit vähenevät, luotonsaanti tiukentuu, rakennetyöttömyys lisääntyy ja muutto kääntyy nettolähtömuutoksi kriisin pitkittyessä. Talouskriisin lisäksi myös väestön ikääntymisellä on kielteisiä vaikutuksia potentiaaliseen tuotantoon ja julkisen talouden kestävyyteen. Tätä taustaa vasten on olennaisen tärkeää kiihdyttää rakenneuudistusten vauhtia potentiaalisen kasvun tukemiseksi. Irlannin olisi erityisesti toteutettava uudistuksia inhimillisen pääoman, kilpailun ja T&K:n aloilla. |
| --- | --- |

(3)

Vaikka toteutuneen BKT:n supistuminen kriisitilanteessa on paljolti syklistä, potentiaalisen tuotannon tasossa on myös tapahtunut taantumista. Kriisi voi lisäksi vaikuttaa potentiaaliseen kasvuun keskipitkällä aikavälillä, jos investoinnit vähenevät, luotonsaanti tiukentuu, rakennetyöttömyys lisääntyy ja muutto kääntyy nettolähtömuutoksi kriisin pitkittyessä. Talouskriisin lisäksi myös väestön ikääntymisellä on kielteisiä vaikutuksia potentiaaliseen tuotantoon ja julkisen talouden kestävyyteen. Tätä taustaa vasten on olennaisen tärkeää kiihdyttää rakenneuudistusten vauhtia potentiaalisen kasvun tukemiseksi. Irlannin olisi erityisesti toteutettava uudistuksia inhimillisen pääoman, kilpailun ja T&K:n aloilla.

| (4) | Ohjelman taustalla olevan makrotalouden skenaarion mukaan kokonaistuotannon supistuttua 7,5 prosenttia vuonna 2009 ja 1,4 prosenttia vuonna 2010 talous kääntyy uuteen kasvuun, joka on keskimäärin 4 prosenttia vuosina 2011–2014. Tämänhetkisten tietojen perusteella (2) arvioituna skenaario näyttää perustuvan realistisiin kasvuoletuksiin vuonna 2010 ja optimistisiin kasvuoletuksiin sen jälkeen, kun varsinkin otetaan huomioon, että trendin mukaisen kasvun voidaan odottaa supistuvan nykyisen kriisin ja käynnissä olevan taseiden sopeutumisen seurauksena. Ohjelman inflaatioennusteet vaikuttavat realistisilta, kun otetaan huomioon ennakoitu pitkittynyt sopeutusprosessi työmarkkinoilla. Ulkoisen ylijäämän palauttaminen ennakoidusti näyttäisi olevan riippuvainen siitä, että kilpailukyky elpyy koko ajan. |
| --- | --- |

(4)

Ohjelman taustalla olevan makrotalouden skenaarion mukaan kokonaistuotannon supistuttua 7,5 prosenttia vuonna 2009 ja 1,4 prosenttia vuonna 2010 talous kääntyy uuteen kasvuun, joka on keskimäärin 4 prosenttia vuosina 2011–2014. Tämänhetkisten tietojen perusteella (2) arvioituna skenaario näyttää perustuvan realistisiin kasvuoletuksiin vuonna 2010 ja optimistisiin kasvuoletuksiin sen jälkeen, kun varsinkin otetaan huomioon, että trendin mukaisen kasvun voidaan odottaa supistuvan nykyisen kriisin ja käynnissä olevan taseiden sopeutumisen seurauksena. Ohjelman inflaatioennusteet vaikuttavat realistisilta, kun otetaan huomioon ennakoitu pitkittynyt sopeutusprosessi työmarkkinoilla. Ulkoisen ylijäämän palauttaminen ennakoidusti näyttäisi olevan riippuvainen siitä, että kilpailukyky elpyy koko ajan.

| (5) | Ohjelmassa julkisen talouden vuoden 2009 alijäämä arvioidaan 11,7 prosentiksi suhteessa BKT:hen. Alijäämä on kasvanut merkittävästi vuoden 2008 7,2 prosentista. Suurelta osin tämä johtuu huomattavasta kerrannaisvaikutuksesta, joka laajapohjaisella taantumalla on ollut julkiseen talouteen, mukaan lukien verotulojen tuntuva lasku ja työttömyysmenojen merkittävä kasvu. Vuoden 2008 puolivälin jälkeen hyväksytyt tuntuvat vakauttamispaketit ovat samaan aikaan auttaneet rajoittamaan julkisen talouden heikkenemistä. Näiden pakettien alijäämää supistava kokonaisvaikutus vuonna 2009 on viranomaisten arvioiden mukaan 5 prosenttia suhteessa BKT:hen. Vaikka julkisen talouden strategian yleislinjaus on alijäämää supistava, Irlanti on myös hyväksynyt taloudellisen toiminnan tukemiseksi Euroopan talouden elvytyssuunnitelman mukaisesti vaatimattoman paketin elvytystoimia, joiden vaikutus on 0,7 prosenttia suhteessa BKT:hen. Jotta liiallinen alijäämä saataisiin korjattua viimeistään vuonna 2014, tiukkaa finanssipolitiikkaa on neuvoston suosittaman irtautumisstrategian mukaisesti tarkoitus jatkaa koko ohjelmakauden ajan. |
| --- | --- |

(5)

Ohjelmassa julkisen talouden vuoden 2009 alijäämä arvioidaan 11,7 prosentiksi suhteessa BKT:hen. Alijäämä on kasvanut merkittävästi vuoden 2008 7,2 prosentista. Suurelta osin tämä johtuu huomattavasta kerrannaisvaikutuksesta, joka laajapohjaisella taantumalla on ollut julkiseen talouteen, mukaan lukien verotulojen tuntuva lasku ja työttömyysmenojen merkittävä kasvu. Vuoden 2008 puolivälin jälkeen hyväksytyt tuntuvat vakauttamispaketit ovat samaan aikaan auttaneet rajoittamaan julkisen talouden heikkenemistä. Näiden pakettien alijäämää supistava kokonaisvaikutus vuonna 2009 on viranomaisten arvioiden mukaan 5 prosenttia suhteessa BKT:hen. Vaikka julkisen talouden strategian yleislinjaus on alijäämää supistava, Irlanti on myös hyväksynyt taloudellisen toiminnan tukemiseksi Euroopan talouden elvytyssuunnitelman mukaisesti vaatimattoman paketin elvytystoimia, joiden vaikutus on 0,7 prosenttia suhteessa BKT:hen. Jotta liiallinen alijäämä saataisiin korjattua viimeistään vuonna 2014, tiukkaa finanssipolitiikkaa on neuvoston suosittaman irtautumisstrategian mukaisesti tarkoitus jatkaa koko ohjelmakauden ajan.

| (6) | Alijäämäsuhde on vuonna 2010 tarkoitus vakauttaa (11,6 % suhteessa BKT:hen) vuoteen 2009 verrattuna. Taustalla on merkittävä säästöpaketti, jonka suuruus on 2,5 prosenttia suhteessa BKT:hen. Pääpiirteissään tämä vastaa 126 artiklan 7 kohdan mukaisesti 2 päivänä joulukuuta 2009 annettua neuvoston suositusta. Kun otetaan huomioon korkorasituksen jyrkkä kasvu, perusjäämän on tarkoitus kohentua 0,75 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen.
  Lähes koko sopeutus tapahtuu menopuolella ja sisältää julkisen sektorin palkanleikkauksia, säästöjä sosiaalihuoltomaksuissa, säästöjä muissa juoksevissa menoissa ja julkisten investointien alennuksen. Kaikkien näiden vaikutus kokonaispakettiin on suunnilleen sama. Tulopuolella uuden hiiliveron vaikutus lähestulkoon kompensoituu yleisen arvonlisäverokannan ja alkoholin valmisteveron alennuksen johdosta. Näistä vakauttamistoimenpiteistä huolimatta perusmenot kasvavat hieman suhteessa BKT:hen, sillä työttömyysmenot nousevat. Tulojen odotetaan kasvavan 1 prosenttiyksikön suhteessa BKT:hen. Syynä tähän on sosiaaliturvamaksujen ja muiden tulojen kasvu suhteessa BKT:hen (3), mikä kompensoinee reilusti sen, että verot suhteessa BKT:hen vähenevät edelleen. Finanssipolitiikan kaavailtu viritys vaikuttaa neutraalilta vuonna 2010, sillä rakenteellisen rahoitusaseman eli yhteisesti sovittujen menetelmien mukaisesti lasketun suhdannetasoitetun rahoitusaseman ilman kertaluonteisia ja muita väliaikaisia toimenpiteitä ennustetaan pysyvän pääpiirteissään muuttumattomana vuoteen 2009 verrattuna. On kuitenkin tärkeää panna merkille, että ilman säästöpakettia, jonka suuruus on 2,5 prosenttia suhteessa BKT:hen, julkisen talouden rahoitusasema olisi heikentynyt merkittävästi vuonna 2010. Julkisen talouden rahoitusaseman parhaillaan käynnissä oleva heikkeneminen politiikan säilyessä muuttumattomana selittää sen eron, joka syntyy, kun sopeutustoimia arvioidaan yksityiskohtaisesti julkisen talouden toimenpiteiden perusteella (vuoden 2010 talousarvion sisältämä säästöpaketti on suuruudeltaan 2,5 % suhteessa BKT:hen) ja kun niitä arvioidaan rakenteellisen rahoitusaseman muutoksen perusteella (rakenteellinen alijäämä säilyy ennallaan). |
| --- | --- |

(6)

Alijäämäsuhde on vuonna 2010 tarkoitus vakauttaa (11,6 % suhteessa BKT:hen) vuoteen 2009 verrattuna. Taustalla on merkittävä säästöpaketti, jonka suuruus on 2,5 prosenttia suhteessa BKT:hen. Pääpiirteissään tämä vastaa 126 artiklan 7 kohdan mukaisesti 2 päivänä joulukuuta 2009 annettua neuvoston suositusta. Kun otetaan huomioon korkorasituksen jyrkkä kasvu, perusjäämän on tarkoitus kohentua 0,75 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen.

Lähes koko sopeutus tapahtuu menopuolella ja sisältää julkisen sektorin palkanleikkauksia, säästöjä sosiaalihuoltomaksuissa, säästöjä muissa juoksevissa menoissa ja julkisten investointien alennuksen. Kaikkien näiden vaikutus kokonaispakettiin on suunnilleen sama. Tulopuolella uuden hiiliveron vaikutus lähestulkoon kompensoituu yleisen arvonlisäverokannan ja alkoholin valmisteveron alennuksen johdosta. Näistä vakauttamistoimenpiteistä huolimatta perusmenot kasvavat hieman suhteessa BKT:hen, sillä työttömyysmenot nousevat. Tulojen odotetaan kasvavan 1 prosenttiyksikön suhteessa BKT:hen. Syynä tähän on sosiaaliturvamaksujen ja muiden tulojen kasvu suhteessa BKT:hen (3), mikä kompensoinee reilusti sen, että verot suhteessa BKT:hen vähenevät edelleen. Finanssipolitiikan kaavailtu viritys vaikuttaa neutraalilta vuonna 2010, sillä rakenteellisen rahoitusaseman eli yhteisesti sovittujen menetelmien mukaisesti lasketun suhdannetasoitetun rahoitusaseman ilman kertaluonteisia ja muita väliaikaisia toimenpiteitä ennustetaan pysyvän pääpiirteissään muuttumattomana vuoteen 2009 verrattuna. On kuitenkin tärkeää panna merkille, että ilman säästöpakettia, jonka suuruus on 2,5 prosenttia suhteessa BKT:hen, julkisen talouden rahoitusasema olisi heikentynyt merkittävästi vuonna 2010. Julkisen talouden rahoitusaseman parhaillaan käynnissä oleva heikkeneminen politiikan säilyessä muuttumattomana selittää sen eron, joka syntyy, kun sopeutustoimia arvioidaan yksityiskohtaisesti julkisen talouden toimenpiteiden perusteella (vuoden 2010 talousarvion sisältämä säästöpaketti on suuruudeltaan 2,5 % suhteessa BKT:hen) ja kun niitä arvioidaan rakenteellisen rahoitusaseman muutoksen perusteella (rakenteellinen alijäämä säilyy ennallaan).

| (7) | Ohjelmassa esitetyn julkisen talouden keskipitkän aikavälin strategian tärkeimpänä tavoitteena on jatkaa vakauttamistoimia, jotta alijäämä saataisiin alle 3 prosenttiin suhteessa BKT:hen viimeistään ohjelmakauden lopussa (vuosi 2014). Nimellisalijäämä kohentunee BKT:hen suhteutettuna 1,75 prosenttiyksikköä vuonna 2011, 2,75 prosenttiyksikköä vuonna 2012, 2,25 prosenttiyksikköä vuonna 2013 ja 2 prosenttiyksikköä vuonna 2014, jolloin perusjäämä muuttunee jälleen ylijäämäiseksi. Nimellismääräisenä tämä strategia on 126 artiklan 7 kohdan mukaisesti 2 päivänä joulukuuta 2009 annetun neuvoston suosituksen mukainen.
  Tavoitteiden saavuttamiseksi hallitus suunnittelee juoksevien menojen uutta, määrällisesti esitettyä vakauttamista samalla kun pääomamenot jäädytetään (vuoden 2011 alennuksen jälkeen). Näitä toimia ei kuitenkaan tueta yleisin toimenpitein. Ohjelman tekniset ennusteet viittaavat pääsääntöisesti menoperusteiseen vakauttamiseen, sillä menosuhdetta alennettaisiin lähes 7 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen vuosina 2010–2014 erityisesti julkisen kulutuksen ja sosiaalietuusmaksujen alalla, kun tulosuhde puolestaan nousisi lähes 2 prosenttiyksikköä. Rakenteellisen rahoitusaseman ennakoidaan kohenevan 1 prosenttiyksikön suhteessa BKT:hen vuonna 2011 ja vuosittain 1,75 prosenttiyksikköä ajanjaksolla 2012–2014. Viranomaisten ilmoituksen mukaan Irlannin julkisen talouden rahoitusaseman keskipitkän aikavälin tavoitteena on 0,5 prosentin rakenteellinen alijäämä suhteessa BKT:hen, jota ohjelman mukaan ei kuitenkaan odoteta saavutettavan ohjelmakaudella. Kun otetaan huomioon tuoreimmat ennusteet ja velkataso, keskipitkän aikavälin tavoite vastaa vakaus- ja kasvusopimuksen päämääriä. |
| --- | --- |

(7)

Ohjelmassa esitetyn julkisen talouden keskipitkän aikavälin strategian tärkeimpänä tavoitteena on jatkaa vakauttamistoimia, jotta alijäämä saataisiin alle 3 prosenttiin suhteessa BKT:hen viimeistään ohjelmakauden lopussa (vuosi 2014). Nimellisalijäämä kohentunee BKT:hen suhteutettuna 1,75 prosenttiyksikköä vuonna 2011, 2,75 prosenttiyksikköä vuonna 2012, 2,25 prosenttiyksikköä vuonna 2013 ja 2 prosenttiyksikköä vuonna 2014, jolloin perusjäämä muuttunee jälleen ylijäämäiseksi. Nimellismääräisenä tämä strategia on 126 artiklan 7 kohdan mukaisesti 2 päivänä joulukuuta 2009 annetun neuvoston suosituksen mukainen.

Tavoitteiden saavuttamiseksi hallitus suunnittelee juoksevien menojen uutta, määrällisesti esitettyä vakauttamista samalla kun pääomamenot jäädytetään (vuoden 2011 alennuksen jälkeen). Näitä toimia ei kuitenkaan tueta yleisin toimenpitein. Ohjelman tekniset ennusteet viittaavat pääsääntöisesti menoperusteiseen vakauttamiseen, sillä menosuhdetta alennettaisiin lähes 7 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen vuosina 2010–2014 erityisesti julkisen kulutuksen ja sosiaalietuusmaksujen alalla, kun tulosuhde puolestaan nousisi lähes 2 prosenttiyksikköä. Rakenteellisen rahoitusaseman ennakoidaan kohenevan 1 prosenttiyksikön suhteessa BKT:hen vuonna 2011 ja vuosittain 1,75 prosenttiyksikköä ajanjaksolla 2012–2014. Viranomaisten ilmoituksen mukaan Irlannin julkisen talouden rahoitusaseman keskipitkän aikavälin tavoitteena on 0,5 prosentin rakenteellinen alijäämä suhteessa BKT:hen, jota ohjelman mukaan ei kuitenkaan odoteta saavutettavan ohjelmakaudella. Kun otetaan huomioon tuoreimmat ennusteet ja velkataso, keskipitkän aikavälin tavoite vastaa vakaus- ja kasvusopimuksen päämääriä.

| (8) | Julkisen talouden toteutumat voivat osoittautua ennakoitua heikommaksi vuonna 2010 ja huomattavasti heikommiksi sen jälkeen. Julkista taloutta on tarkoitus vakauttaa tuntuvasti vuodesta 2011 alkaen, mutta koska vakauttamisen tueksi ei ensinnäkään esitetä toimenpiteitä, ei ole selvää, miten tulo- ja menopuolella on tarkoitus edistää tätä tavoitetta. Siitä huolimatta, että vuoden 2010 säästöpaketti toteutettiin aiemmin ilmoitetun suuruisena, riskiä pahentaa se, että ilmoituksen mukaan eri vuosien vakauttamispakettien kaavailtua kokoa tarkistetaan tulevien talousarvioiden yhteydessä. Toiseksi talous saattaa kehittyä tuntuvasti ennakoitua heikommin, sillä talouden näkymät vaikuttavat optimistisilta ohjelmakauden loppuvuosina. Kun lisäksi otetaan huomioon kaavaillun vakautuksen koko, menot ovat vaarassa ylittyä vuonna 2010 ja myös sen jälkeen sikäli kuin strategiassa, joka on yhä täsmentämättä, turvaudutaan menojen hillitsemiseen. Samaan aikaan on todettava, että vuoden 2008 puolivälistä lähtien on jo toteutettu tuntuvia vakauttamistoimia. Erityisiä lisäriskejä liittyy hallituksen rahoitusalan tukena myöntämiin pankkitakauksiin, jotka johtavat alijäämän ja velan kasvuun, jos niitä vaaditaan maksettaviksi. Osa rahoitusalan julkisesta tuesta aiheutuneista kustannuksista voidaan kuitenkin tulevaisuudessa saada perittyä takaisin. |
| --- | --- |

(8)

Julkisen talouden toteutumat voivat osoittautua ennakoitua heikommaksi vuonna 2010 ja huomattavasti heikommiksi sen jälkeen. Julkista taloutta on tarkoitus vakauttaa tuntuvasti vuodesta 2011 alkaen, mutta koska vakauttamisen tueksi ei ensinnäkään esitetä toimenpiteitä, ei ole selvää, miten tulo- ja menopuolella on tarkoitus edistää tätä tavoitetta. Siitä huolimatta, että vuoden 2010 säästöpaketti toteutettiin aiemmin ilmoitetun suuruisena, riskiä pahentaa se, että ilmoituksen mukaan eri vuosien vakauttamispakettien kaavailtua kokoa tarkistetaan tulevien talousarvioiden yhteydessä. Toiseksi talous saattaa kehittyä tuntuvasti ennakoitua heikommin, sillä talouden näkymät vaikuttavat optimistisilta ohjelmakauden loppuvuosina. Kun lisäksi otetaan huomioon kaavaillun vakautuksen koko, menot ovat vaarassa ylittyä vuonna 2010 ja myös sen jälkeen sikäli kuin strategiassa, joka on yhä täsmentämättä, turvaudutaan menojen hillitsemiseen. Samaan aikaan on todettava, että vuoden 2008 puolivälistä lähtien on jo toteutettu tuntuvia vakauttamistoimia. Erityisiä lisäriskejä liittyy hallituksen rahoitusalan tukena myöntämiin pankkitakauksiin, jotka johtavat alijäämän ja velan kasvuun, jos niitä vaaditaan maksettaviksi. Osa rahoitusalan julkisesta tuesta aiheutuneista kustannuksista voidaan kuitenkin tulevaisuudessa saada perittyä takaisin.

| (9) | Julkisen talouden bruttovelkasuhde ylitti perussopimuksessa määrätyn viitearvon vuonna 2009 ja on kasvusuuntauksessa vuoteen 2012 asti. Ohjelman mukaan velka kasvoi tuntuvasti vuoden 2008 44 prosentista suhteessa BKT:hen lähes 66 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2009. Suurin syy tähän kasvuun oli perusalijäämä (+10 prosenttiyksikköä). Positiivisella lumipallovaikutuksella (kasvavat korkomenot ja negatiivinen BKT:n nimelliskasvu) ja epäsuotuisalla virta-varanto-korjauserällä (joka lähinnä liittyi rahoitusalan pääomanlisäysten rahoittamiseen) oli kuitenkin myös huomattava vaikutus. Ohjelmassa ennakoidaan velkasuhteen kasvavan edelleen jyrkästi ja olevan enimmillään lähes 84 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2012, jonka jälkeen se supistuisi asteittain alle 81 prosenttiin suhteessa BKT:hen viimeistään ohjelmakauden lopussa (vuosi 2014). Supistumisessa auttaisivat koheneva perusjäämä, ennakoitu paluu BKT:n vahvaan nimelliskasvuun ja asteittainen luopuminen nykyhetkellä rahoitusmarkkinoiden epävarman tilanteen vuoksi varalta pidetyistä kassavaroista. Kun otetaan huomioon, että pankkeihin on todennäköisesti vielä tehtävä pääomanlisäyksiä ja että julkisen talouden tavoitteisiin kohdistuu negatiivisia riskejä, velkasuhde kehittyy todennäköisesti ohjelmassa ennustettua epäsuotuisammin. |
| --- | --- |

(9)

Julkisen talouden bruttovelkasuhde ylitti perussopimuksessa määrätyn viitearvon vuonna 2009 ja on kasvusuuntauksessa vuoteen 2012 asti. Ohjelman mukaan velka kasvoi tuntuvasti vuoden 2008 44 prosentista suhteessa BKT:hen lähes 66 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2009. Suurin syy tähän kasvuun oli perusalijäämä (+10 prosenttiyksikköä). Positiivisella lumipallovaikutuksella (kasvavat korkomenot ja negatiivinen BKT:n nimelliskasvu) ja epäsuotuisalla virta-varanto-korjauserällä (joka lähinnä liittyi rahoitusalan pääomanlisäysten rahoittamiseen) oli kuitenkin myös huomattava vaikutus. Ohjelmassa ennakoidaan velkasuhteen kasvavan edelleen jyrkästi ja olevan enimmillään lähes 84 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2012, jonka jälkeen se supistuisi asteittain alle 81 prosenttiin suhteessa BKT:hen viimeistään ohjelmakauden lopussa (vuosi 2014). Supistumisessa auttaisivat koheneva perusjäämä, ennakoitu paluu BKT:n vahvaan nimelliskasvuun ja asteittainen luopuminen nykyhetkellä rahoitusmarkkinoiden epävarman tilanteen vuoksi varalta pidetyistä kassavaroista. Kun otetaan huomioon, että pankkeihin on todennäköisesti vielä tehtävä pääomanlisäyksiä ja että julkisen talouden tavoitteisiin kohdistuu negatiivisia riskejä, velkasuhde kehittyy todennäköisesti ohjelmassa ennustettua epäsuotuisammin.

| (10) | Keskipitkän aikavälin velkaennusteet, joissa BKT:n kasvun arvioidaan palautuvan vähitellen ennen kriisiä ennakoidulle tasolle ja verosuhteen kriisiä edeltäneelle tasolle ja jotka sisältävät ennakoidun lisäyksen ikääntymisestä aiheutuvissa kustannuksissa, osoittavat, että ohjelmassa ennakoitu nimellismääräinen julkisen talouden strategia, johon ei tehdä enempää poliittisia muutoksia, vakauttaisi velan suhteessa BKT:hen viimeistään vuonna 2020. |
| --- | --- |

(10)

Keskipitkän aikavälin velkaennusteet, joissa BKT:n kasvun arvioidaan palautuvan vähitellen ennen kriisiä ennakoidulle tasolle ja verosuhteen kriisiä edeltäneelle tasolle ja jotka sisältävät ennakoidun lisäyksen ikääntymisestä aiheutuvissa kustannuksissa, osoittavat, että ohjelmassa ennakoitu nimellismääräinen julkisen talouden strategia, johon ei tehdä enempää poliittisia muutoksia, vakauttaisi velan suhteessa BKT:hen viimeistään vuonna 2020.

| (11) | Väestön ikääntymisestä julkiseen talouteen aiheutuvat pitkän aikavälin vaikutukset ovat selvästi EU:n keskiarvoa merkittävämmät, mikä lähinnä johtuu eläkemenojen suhteellisen suureksi ennustetusta kasvusta tulevina vuosikymmeninä. Ohjelmassa arvioitu vuoden 2009 rahoitusasema kärjistää vaikutuksia, joita väestön ikääntymisellä on julkisen talouden kestävyyskuiluun.
  Kansalliseen eläkerahastoon on kerätty varoja tulevien eläkemenojen rahoittamiseksi osittain etukäteen. Suuren perusalijäämän supistaminen keskipitkällä aikavälillä ohjelmassa jo kuvatulla tavalla ja muun muassa ikääntymiseen liittyvien menojen voimakasta kasvua hillitsevien rakenneuudistusten toteuttaminen auttaisivat pienentämään julkisen talouden kestävyyteen kohdistuvia riskejä, jotka komissio arvioi julkisen talouden kestävyyttä koskeneessa vuoden 2009 kertomuksessa (4) suuriksi. Ohjelman mukaan julkisen sektorin eläkejärjestelmässä toteutetaan uusia työntekijöitä koskeva uudistusta vuonna 2010. Eläkemaksut perustuvat sen jälkeen uran keskimääräisiin ansioihin loppupalkan sijasta ja eläkeikää nostetaan vuodella ikävuoteen 66. On tärkeää toteuttaa laajempia uudistuksia väestön ikääntymiseen liittyvien menojen ennakoituun kasvuun puuttumiseksi. Viranomaiset julkaisivat 3 päivänä maaliskuuta 2010 kansallisen eläkekehyksen, jossa ne esittelevät eläkeuudistusta koskevia suunnitelmiaan: ikää, jossa valtioneläke on mahdollista saada, on muun muassa tarkoitus nostaa vähitellen nykyisestä 65 vuodesta 68 vuoteen vuonna 2028 (5). |
| --- | --- |

(11)

Väestön ikääntymisestä julkiseen talouteen aiheutuvat pitkän aikavälin vaikutukset ovat selvästi EU:n keskiarvoa merkittävämmät, mikä lähinnä johtuu eläkemenojen suhteellisen suureksi ennustetusta kasvusta tulevina vuosikymmeninä. Ohjelmassa arvioitu vuoden 2009 rahoitusasema kärjistää vaikutuksia, joita väestön ikääntymisellä on julkisen talouden kestävyyskuiluun.

Kansalliseen eläkerahastoon on kerätty varoja tulevien eläkemenojen rahoittamiseksi osittain etukäteen. Suuren perusalijäämän supistaminen keskipitkällä aikavälillä ohjelmassa jo kuvatulla tavalla ja muun muassa ikääntymiseen liittyvien menojen voimakasta kasvua hillitsevien rakenneuudistusten toteuttaminen auttaisivat pienentämään julkisen talouden kestävyyteen kohdistuvia riskejä, jotka komissio arvioi julkisen talouden kestävyyttä koskeneessa vuoden 2009 kertomuksessa (4) suuriksi. Ohjelman mukaan julkisen sektorin eläkejärjestelmässä toteutetaan uusia työntekijöitä koskeva uudistusta vuonna 2010. Eläkemaksut perustuvat sen jälkeen uran keskimääräisiin ansioihin loppupalkan sijasta ja eläkeikää nostetaan vuodella ikävuoteen 66. On tärkeää toteuttaa laajempia uudistuksia väestön ikääntymiseen liittyvien menojen ennakoituun kasvuun puuttumiseksi. Viranomaiset julkaisivat 3 päivänä maaliskuuta 2010 kansallisen eläkekehyksen, jossa ne esittelevät eläkeuudistusta koskevia suunnitelmiaan: ikää, jossa valtioneläke on mahdollista saada, on muun muassa tarkoitus nostaa vähitellen nykyisestä 65 vuodesta 68 vuoteen vuonna 2028 (5).

| (12) | Irlannin keskipitkän aikavälin talousarviokehyksessä on joitakin puutteita. Yksi on se, että talousarvion kattaman ajanjakson jälkeisiä vuosia koskevia julkisen talouden tavoitteita, varsinkin menomäärärahoja, voidaan muuttaa myöhemmissä talousarvioissa. Kuten kokemukset ovat osoittaneet, poliittisten päättäjien on tämän seurauksena vaikeampi pysyttäytyä varovaisessa finanssipolitiikassa valtion saadessa (toistuvia) odottamattomia tuloja. Ohjelmassa tunnustetaan vankan talousarviokehyksen merkitys ja korostetaan, että hiljattain huhtikuussa 2009 hyväksytyssä lisätalousarviossa vakauttamispaketeille otettiin käyttöön talousarviovuotta pidemmälle ulottuvat määrällisesti esitetyt tavoitteet. Kuten edellä on mainittu, vakausohjelman loppuvuosille esitettyjä määrällisiä tavoitteita ei tueta konkreettisin toimenpitein.
  Ohjelmassa todetaan, että lisäuudistuksia harkitaan muttei esitetä niistä sen enempää yksityiskohtia. Tällaisia lisäuudistuksia olisivat sitovien monivuotisten enimmäismäärien vahvistaminen juokseville menoille ja finanssipoliittinen sääntö, jonka mukaan odottamattomat tulot olisi tulevaisuudessa käytettävä alijäämän supistamiseen. Lyhyemmän aikavälin talousarviokehyksestä voidaan todeta, että vaikka viranomaiset julkaisevat kuukausikatsaukset keskushallinnon tulojen ja menojen kehityksestä, on tärkeää luoda säännöllinen mekanismi, jonka avulla talousarviosuunnitelmia tarkasteltaisiin tiheämmin kuin kerran vuodessa, jotta pienennettäisiin näistä tavoitteista poikkeamisen riskiä. |
| --- | --- |

(12)

Irlannin keskipitkän aikavälin talousarviokehyksessä on joitakin puutteita. Yksi on se, että talousarvion kattaman ajanjakson jälkeisiä vuosia koskevia julkisen talouden tavoitteita, varsinkin menomäärärahoja, voidaan muuttaa myöhemmissä talousarvioissa. Kuten kokemukset ovat osoittaneet, poliittisten päättäjien on tämän seurauksena vaikeampi pysyttäytyä varovaisessa finanssipolitiikassa valtion saadessa (toistuvia) odottamattomia tuloja. Ohjelmassa tunnustetaan vankan talousarviokehyksen merkitys ja korostetaan, että hiljattain huhtikuussa 2009 hyväksytyssä lisätalousarviossa vakauttamispaketeille otettiin käyttöön talousarviovuotta pidemmälle ulottuvat määrällisesti esitetyt tavoitteet. Kuten edellä on mainittu, vakausohjelman loppuvuosille esitettyjä määrällisiä tavoitteita ei tueta konkreettisin toimenpitein.

Ohjelmassa todetaan, että lisäuudistuksia harkitaan muttei esitetä niistä sen enempää yksityiskohtia. Tällaisia lisäuudistuksia olisivat sitovien monivuotisten enimmäismäärien vahvistaminen juokseville menoille ja finanssipoliittinen sääntö, jonka mukaan odottamattomat tulot olisi tulevaisuudessa käytettävä alijäämän supistamiseen. Lyhyemmän aikavälin talousarviokehyksestä voidaan todeta, että vaikka viranomaiset julkaisevat kuukausikatsaukset keskushallinnon tulojen ja menojen kehityksestä, on tärkeää luoda säännöllinen mekanismi, jonka avulla talousarviosuunnitelmia tarkasteltaisiin tiheämmin kuin kerran vuodessa, jotta pienennettäisiin näistä tavoitteista poikkeamisen riskiä.

| (13) | Tulot laskivat jyrkästi asuntomarkkinoiden korjausliikkeen ja yleisemmin taantuman vuoksi. Tämä on paljastanut joitakin heikkouksia Irlannin verojärjestelmässä, esimerkiksi kapean veropohjan ja suuren riippuvuuden omaisuuserillä käytyjen kauppojen verotuksesta. Hallituksen perustaman verotuskomitean (Commission on Taxation) syyskuussa 2009 julkaisemassa raportissa keskeisenä viestinä oli tarve laajentaa veropohjaa osana kattavaa keskipitkän aikavälin strategiaa. Ohjelman mukaan tätä raporttia hyödynnetään vastedes hallituksen talousarviostrategiassa. Samoin hyödynnetään erityisen julkisen sektorin menoja ja lukuja tarkastelevan ryhmän (Special Review Group on Public Service Expenditure and Numbers) heinäkuussa 2009 julkaiseman raportin sisältämiä suosituksia, joilla pyritään parantamaan julkisia menoja koskevia ohjelmia. Joitakin suosituksia on jo otettu huomioon vuoden 2010 talousarviossa, mukaan lukien hiiliveron käyttöönotto. Edellä mainitut julkisen sektorin eläkejärjestelmää koskevat uudistukset yhdessä ohjelman mukaan harkinnassa olevien eläkealan lisäuudistusten kanssa parantaisivat Irlannin julkisen talouden laatua edelleen. |
| --- | --- |

(13)

Tulot laskivat jyrkästi asuntomarkkinoiden korjausliikkeen ja yleisemmin taantuman vuoksi. Tämä on paljastanut joitakin heikkouksia Irlannin verojärjestelmässä, esimerkiksi kapean veropohjan ja suuren riippuvuuden omaisuuserillä käytyjen kauppojen verotuksesta. Hallituksen perustaman verotuskomitean (Commission on Taxation) syyskuussa 2009 julkaisemassa raportissa keskeisenä viestinä oli tarve laajentaa veropohjaa osana kattavaa keskipitkän aikavälin strategiaa. Ohjelman mukaan tätä raporttia hyödynnetään vastedes hallituksen talousarviostrategiassa. Samoin hyödynnetään erityisen julkisen sektorin menoja ja lukuja tarkastelevan ryhmän (Special Review Group on Public Service Expenditure and Numbers) heinäkuussa 2009 julkaiseman raportin sisältämiä suosituksia, joilla pyritään parantamaan julkisia menoja koskevia ohjelmia. Joitakin suosituksia on jo otettu huomioon vuoden 2010 talousarviossa, mukaan lukien hiiliveron käyttöönotto. Edellä mainitut julkisen sektorin eläkejärjestelmää koskevat uudistukset yhdessä ohjelman mukaan harkinnassa olevien eläkealan lisäuudistusten kanssa parantaisivat Irlannin julkisen talouden laatua edelleen.

| (14) | Ohjelmassa esitetty julkisen talouden strategia on vuonna 2010 pääpiirteittäin sopusoinnussa 126 artiklan 7 kohdan mukaisen neuvoston suosituksen kanssa. Vuodesta 2011 alkaen julkisen talouden strategia ei kuitenkaan välttämättä noudata neuvoston suositusta, sillä alijäämätavoitteisiin kohdistuu riskejä. Varsinkin vuosien 2011–2014 alijäämätavoitteita on tuettava konkreettisin toimin, ja koko kauden suunnitelmia on vahvistettava BKT:n vaatimattomammaksi jäävään kasvuun ja menopuolen lipsumisiin liittyvien riskien varalta.
  Ohjelmassa suhdannetilanteella ennakoidaan olevan tuntuva vaikutus vakauttamiseen ohjelman loppuvuosina, mikä on linjassa optimistisen makrotalouden skenaarion kanssa. Tämä merkitsee, että vuotuiset keskimääräiset rakenteelliset toimet, jotka ohjelman mukaan tarvitaan liiallisen alijäämän korjaamiseksi viimeistään vuonna 2014, eivät yllä neuvoston suosittamaan 2 prosenttiyksikköön suhteessa BKT:hen. Tämä tukee päätelmää, että viranomaisten olisi oltava valmiit toteuttamaan suunniteltuja vakauttamispaketteja tiukempia lisätoimenpiteitä, jos kasvu osoittautuu ohjelmassa ennakoitua hitaammaksi. Ellei riskeihin varauduta asianmukaisesti ja vakauttamissuunnitelmia toteuteta täysimittaisesti, julkisen talouden strategia ei välttämättä riitä saamaan julkisen talouden velkasuhdetta laskuun ohjelmakauden loppuun mennessä. Ohjelman vakauttamisstrategian tinkimätön täytäntöönpano tähän mennessä jo toteutettujen merkittävien ponnistusten pohjalta olisi myös tarkoituksenmukaista, kun otetaan huomioon rahoitusalan todennäköisesti tarvitsema lisätuki ja julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyteen kohdistuvat suuret riskit, joita aiheutuu väestön ikääntymiseen liittyvien menojen odotetusta muutoksesta keskipitkällä aikavälillä ja velan nopeaksi ennakoidusta kasvusta. |
| --- | --- |

(14)

Ohjelmassa esitetty julkisen talouden strategia on vuonna 2010 pääpiirteittäin sopusoinnussa 126 artiklan 7 kohdan mukaisen neuvoston suosituksen kanssa. Vuodesta 2011 alkaen julkisen talouden strategia ei kuitenkaan välttämättä noudata neuvoston suositusta, sillä alijäämätavoitteisiin kohdistuu riskejä. Varsinkin vuosien 2011–2014 alijäämätavoitteita on tuettava konkreettisin toimin, ja koko kauden suunnitelmia on vahvistettava BKT:n vaatimattomammaksi jäävään kasvuun ja menopuolen lipsumisiin liittyvien riskien varalta.

Ohjelmassa suhdannetilanteella ennakoidaan olevan tuntuva vaikutus vakauttamiseen ohjelman loppuvuosina, mikä on linjassa optimistisen makrotalouden skenaarion kanssa. Tämä merkitsee, että vuotuiset keskimääräiset rakenteelliset toimet, jotka ohjelman mukaan tarvitaan liiallisen alijäämän korjaamiseksi viimeistään vuonna 2014, eivät yllä neuvoston suosittamaan 2 prosenttiyksikköön suhteessa BKT:hen. Tämä tukee päätelmää, että viranomaisten olisi oltava valmiit toteuttamaan suunniteltuja vakauttamispaketteja tiukempia lisätoimenpiteitä, jos kasvu osoittautuu ohjelmassa ennakoitua hitaammaksi. Ellei riskeihin varauduta asianmukaisesti ja vakauttamissuunnitelmia toteuteta täysimittaisesti, julkisen talouden strategia ei välttämättä riitä saamaan julkisen talouden velkasuhdetta laskuun ohjelmakauden loppuun mennessä. Ohjelman vakauttamisstrategian tinkimätön täytäntöönpano tähän mennessä jo toteutettujen merkittävien ponnistusten pohjalta olisi myös tarkoituksenmukaista, kun otetaan huomioon rahoitusalan todennäköisesti tarvitsema lisätuki ja julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyteen kohdistuvat suuret riskit, joita aiheutuu väestön ikääntymiseen liittyvien menojen odotetusta muutoksesta keskipitkällä aikavälillä ja velan nopeaksi ennakoidusta kasvusta.

| (15) | Vakaus- ja lähentymisohjelmia koskevissa käytännesäännöissä täsmennetyistä tietovaatimuksista voidaan todeta, että ohjelmasta puuttuu joitakin pakollisia ja vapaaehtoisia tietoja (6). Neuvosto kehotti Irlantia 126 artiklan 7 kohdan mukaisissa, 2 päivänä joulukuuta 2009 annetuissa liiallisen alijäämän tilanteen lopettamista koskevissa suosituksissaan myös raportoimaan neuvoston suositusten täytäntöönpanossa tapahtuneesta edistyksestä vakausohjelmien tarkistuksiin sisällytettävässä erillisessä kohdassa. Irlanti on noudattanut tätä suositusta osittain. Varsinkaan ohjelmakauden loppuvuosien vakauttamistoimia ei tueta yleisin toimenpitein. |
| --- | --- |

(15)

Vakaus- ja lähentymisohjelmia koskevissa käytännesäännöissä täsmennetyistä tietovaatimuksista voidaan todeta, että ohjelmasta puuttuu joitakin pakollisia ja vapaaehtoisia tietoja (6). Neuvosto kehotti Irlantia 126 artiklan 7 kohdan mukaisissa, 2 päivänä joulukuuta 2009 annetuissa liiallisen alijäämän tilanteen lopettamista koskevissa suosituksissaan myös raportoimaan neuvoston suositusten täytäntöönpanossa tapahtuneesta edistyksestä vakausohjelmien tarkistuksiin sisällytettävässä erillisessä kohdassa. Irlanti on noudattanut tätä suositusta osittain. Varsinkaan ohjelmakauden loppuvuosien vakauttamistoimia ei tueta yleisin toimenpitein.

Yleisenä päätelmänä voidaan todeta, että Irlanti on reagoinut nopeasti ja päättäväisesti julkisen talouden alijäämän kasvuun. Tästä huolimatta julkisen talouden alijäämä kasvoi syvän taantuman seurauksena edelleen vuonna 2009, mutta ohjelman mukaan sen ennakoidaan vakaantuvan 11,6 prosentiksi suhteessa BKT:hen vuonna 2010. Vuodesta 2011 alkaen ohjelmassa ennakoidaan alijäämän supistuvan alle 3 prosentin viitearvon suhteessa BKT:hen viimeistään vuonna 2014, joka on neuvoston alijäämän korjaamiseksi vahvistama määräaika. Velan odotetaan olevan suurimmillaan noin 84 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2012, jonka jälkeen se pienenee hieman. Julkisen talouden toteutumat voivat koko ohjelmakauden olla ennakoituja heikommat lähinnä seuraavista syistä: i) vuoden 2010 jälkeen kaavailtuja vakauttamistoimia ei tueta yleisin toimenpitein, ja ilmoituksen mukaan niitä tarkistetaan tulevien talousarvioiden yhteydessä, ii) ohjelman makrotalouden näkymät ovat optimistiset vuoden 2010 jälkeen, ja iii) menot ovat vaarassa ylittyä vuonna 2010 ja myös sen jälkeen sikäli kuin strategiassa, joka on yhä täsmentämättä, turvaudutaan menojen hillitsemiseen. Nämä seikat yhdessä rahoitusalan todennäköisesti tarvitseman lisätuen kanssa merkitsevät, että velkasuhde voi osoittautua ohjelmassa kaavailtua korkeammaksi. Vaikka vuoden 2010 tuntuva säästöpaketti on pääpiirteissään neuvoston 2 päivänä joulukuuta 2009 antaman suosituksen mukainen, on tärkeä puuttua edellä mainittuihin riskeihin tarkentamalla vakauttamisstrategian perustana olevat toimenpiteet ja hyväksymällä uusia vakauttamistoimenpiteitä, jos kasvu osoittautuu ohjelmassa ennakoitua heikommaksi tai menoylitysten riski toteutuu. Uskottavan vakauttamisstrategian täytäntöönpano jo toteutettujen tuntuvien toimien perusteelta edistäisi kestävän talouskasvun palauttamista, ja tässä auttaisi vankempi talousarviokehys. Tämän saavuttamiseksi tarvitaan lisäksi kilpailukyvyn palauttamista tuottavuutta lisäävien toimenpiteiden ja riittävän palkkapolitiikan avulla. Samoin on tuettava hiljattain työttömiksi jääneiden uudelleenkouluttamista ja ammattitaidon parantamista, jottei heistä tulisi pitkäaikaistyöttömiä. Julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyden parantamiseksi eläkejärjestelmässä tarvitaan lisäuudistuksia julkisen talouden vakauttamistoimien ohella. Näiden uudistusten perustana olisi hyödyllistä käyttää maaliskuussa 2010 esitettyä kansallista eläkekehystä.

Edellä esitetyn arvion ja 2 päivänä joulukuuta 2009 annetun SEUT-sopimuksen 126 artiklan 7 kohdan mukaisen suosituksen perusteella neuvosto on tyytyväinen toteutettuihin vakauttamistoimenpiteisiin ja kehottaa Irlantia

| i) | toteuttamaan tinkimättä vuoden 2010 talousarvio ja tukemaan seuraaviksi vuosiksi kaavailtuja vakauttamispaketteja konkreettisin toimenpitein osana yleistä vakauttamisstrategiaa sen varmistamiseksi, että julkisen talouden toimet ovat vuosittain keskimäärin 2 prosenttia suhteessa BKT:hen ja noudattavat näin 126 artiklan 7 kohdan mukaista suositusta, sekä varautumaan siihen, että tarvitaan uusia vakauttamistoimenpiteitä, jos riskit, jotka liittyvät siihen, että ohjelmaan sisältyvä makrotalouden skenaario on 126 artiklan 7 kohdan mukaisen suosituksen taustalla olevaa skenaariota suotuisampi, toteutuvat; hyödyntämään liiallisia alijäämiä koskevasta menettelystä annetun suosituksen mukaisesti julkisen talouden toimien lisäksi kaikki tilaisuudet – myös taloudellisen tilanteen parantumisen myötä tarjoutuvat tilaisuudet – jotka mahdollistavat bruttovelkasuhteen nopeamman alenemisen kohti 60 prosentin viitearvoa suhteessa BKT:hen; |
| --- | --- |

i)

toteuttamaan tinkimättä vuoden 2010 talousarvio ja tukemaan seuraaviksi vuosiksi kaavailtuja vakauttamispaketteja konkreettisin toimenpitein osana yleistä vakauttamisstrategiaa sen varmistamiseksi, että julkisen talouden toimet ovat vuosittain keskimäärin 2 prosenttia suhteessa BKT:hen ja noudattavat näin 126 artiklan 7 kohdan mukaista suositusta, sekä varautumaan siihen, että tarvitaan uusia vakauttamistoimenpiteitä, jos riskit, jotka liittyvät siihen, että ohjelmaan sisältyvä makrotalouden skenaario on 126 artiklan 7 kohdan mukaisen suosituksen taustalla olevaa skenaariota suotuisampi, toteutuvat; hyödyntämään liiallisia alijäämiä koskevasta menettelystä annetun suosituksen mukaisesti julkisen talouden toimien lisäksi kaikki tilaisuudet – myös taloudellisen tilanteen parantumisen myötä tarjoutuvat tilaisuudet – jotka mahdollistavat bruttovelkasuhteen nopeamman alenemisen kohti 60 prosentin viitearvoa suhteessa BKT:hen;

| ii) | parantamaan julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyttä toteuttamalla uusia eläkeuudistustoimenpiteitä, sillä väestön ikääntymiseen liittyvien menojen ennakoidaan kasvavan huomattavasti ja myös velan odotetaan kasvavan ohjelmakauden aikana; |
| --- | --- |

ii)

parantamaan julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyttä toteuttamalla uusia eläkeuudistustoimenpiteitä, sillä väestön ikääntymiseen liittyvien menojen ennakoidaan kasvavan huomattavasti ja myös velan odotetaan kasvavan ohjelmakauden aikana;

| iii) | torjumaan sopeutukseen liittyviä riskejä, vahvistamaan keskipitkän aikavälin talousarviokehyksen sitovaa luonnetta ja seuraamaan tarkasti julkisen talouden tavoitteiden toteutumista koko vuoden ajan. |
| --- | --- |

iii)

torjumaan sopeutukseen liittyviä riskejä, vahvistamaan keskipitkän aikavälin talousarviokehyksen sitovaa luonnetta ja seuraamaan tarkasti julkisen talouden tavoitteiden toteutumista koko vuoden ajan.

Irlantia kehotetaan myös antamaan tarkempia tietoja kaavaillun vakauttamisen taustalla loppuvuosina olevista menettelyistä ja yleisistä toimenpiteistä vakausohjelman tulevien tarkistusten liiallista alijäämää koskevaa menettelyä käsittelevässä kohdassa.

Keskeisten makrotaloutta ja julkista taloutta koskevien ennusteiden vertailu
   (7)
   (8)

| | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| BKT:n määrä
  (%-muutos) | VO joulukuu 2009 | n.a. | –7,5 | –1,3 | 3,3 | 4,5 | 4,3 | 4,0 |
| KOM marraskuu 2009 | –3,0 | –7,5 | –1,4 | 2,6 | n.a. | n.a. | n.a. |
| VO lokakuu 2008 | –1,4 | –4,0 | –0,9 | 2,3 | 3,4 | 3,0 | n.a. |
| YKHI-inflaatio
  (%) | VO joulukuu 2009 | n.a. | –1,7 | –1,2 | 1,0 | 1,7 | 1,8 | 1,8 |
| KOM marraskuu 2009 | 3,1 | –1,5 | –0,6 | 1,0 | n.a. | n.a. | n.a. |
| VO lokakuu 2008 | 3,1 | 0,5 | 1,5 | 1,8 | 1,8 | 1,8 | n.a. |
| Tuotantokuilu (8)

  (% suhteessa potentiaaliseen BKT:hen) | VO joulukuu 2009 | 0,0 | –7,0 | –7,6 | –4,6 | –2,2 | –0,6 | 0,1 |
| KOM marraskuu 2009 (9) | –0,1 | –7,2 | –7,8 | –5,4 | n.a. | n.a. | n.a. |
| VO lokakuu 2008 | 0,5 | –3,5 | –4,1 | –3,4 | –1,6 | –0,5 | n.a. |
| Nettoluotonanto ulkomaille/nettoluotonotto ulkomailta
  (% suhteessa BKT:hen) | VO joulukuu 2009 | n.a. | –2,0 | 0,6 | 1,2 | 1,6 | 1,6 | 1,3 |
| KOM marraskuu 2009 | –5,1 | –3,1 | –1,8 | –1,4 | n.a. | n.a. | n.a. |
| VO lokakuu 2008 | –6,3 | –4,2 | –3,5 | –3,4 | –3,0 | –2,8 | n.a. |
| Julkisen talouden tulot
  (% suhteessa BKT:hen) | VO joulukuu 2009 | 34,8 | 34,2 | 35,2 | 35,5 | 36,3 | 36,7 | 37,1 |
| KOM marraskuu 2009 | 34,9 | 34,4 | 34,4 | 33,8 | n.a. | n.a. | n.a. |
| VO lokakuu 2008 | 33,6 | 33,7 | 34,4 | 34,6 | 33,9 | 34,4 | n.a. |
| Julkisen talouden menot
  (% suhteessa BKT:hen) | VO joulukuu 2009 | 42,0 | 45,9 | 46,8 | 45,5 | 43,5 | 41,5 | 40,0 |
| KOM marraskuu 2009 | 42,0 | 46,9 | 49,1 | 48,4 | n.a. | n.a. | n.a. |
| VO lokakuu 2008 | 39,9 | 43,3 | 43,4 | 41,0 | 38,7 | 37,0 | n.a. |
| Julkisen talouden rahoitusasema
  (% suhteessa BKT:hen) | VO joulukuu 2009 | –7,2 | –11,7 | –11,6 | –10,0 | –7,2 | –4,9 | –2,9 |
| KOM marraskuu 2009 | –7,2 | –12,5 | –14,7 | –14,7 | n.a. | n.a. | n.a. |
| VO lokakuu 2008 | –6,3 | –9,5 | –9,0 | –6,4 | –4,8 | –2,6 | n.a. |
| Perusjäämä
  (% suhteessa BKT:hen) | VO joulukuu 2009 | –6,1 | –9,6 | –8,8 | –6,6 | –3,4 | –1 | 1 |
| KOM marraskuu 2009 | –6,1 | –10,2 | –11,3 | –10,6 | n.a. | n.a. | n.a. |
| VO lokakuu 2008 | –5,2 | –7,3 | –6,4 | –3,5 | –1,7 | 0,7 | n.a. |
| Suhdannetasoitettu rahoitusasema (8)

  (% suhteessa BKT:hen) | VO joulukuu 2009 | –7,2 | –8,9 | –8,6 | –8,2 | –6,3 | –4,7 | –2,9 |
| KOM marraskuu 2009 | –7,1 | –9,6 | –11,5 | –12,5 | n.a. | n.a. | n.a. |
| VO lokakuu 2008 | –6,5 | –8,1 | –7,4 | –5,0 | –4,1 | –2,4 | n.a. |
| Rakenteellinen rahoitusasema (10)

  (% suhteessa BKT:hen) | VO joulukuu 2009 | –6,4 | –9,3 | –9,2 | –8,2 | –6,3 | –4,7 | –2,9 |
| KOM marraskuu 2009 | –7,1 | –10,1 | –11,5 | –12,5 | n.a. | n.a. | n.a. |
| VO lokakuu 2008 | –6,2 | –8,1 | –7,4 | –5,0 | –4,1 | –2,4 | n.a. |
| Julkinen bruttovelka
  (% suhteessa BKT:hen) | VO joulukuu 2009 | n.a. | 64,5 | 77,9 | 82,9 | 83,9 | 83,3 | 80,8 |
| KOM marraskuu 2009 | 44,1 | 65,8 | 82,9 | 96,2 | n.a. | n.a. | n.a. |
| VO lokakuu 2008 | 40,6 | 52,7 | 62,3 | 65,7 | 66,2 | 64,5 | n.a. |
| Vakausohjelma (VO), komission yksiköiden syksyn 2009 talousennuste (KOM) ja komission yksiköiden laskelmat. |

2008

2009

2010

2011

2012

2013

2014

BKT:n määrä

(%-muutos)

VO joulukuu 2009

n.a.

–7,5

–1,3

3,3

4,5

4,3

4,0

KOM marraskuu 2009

–3,0

–7,5

–1,4

2,6

n.a.

n.a.

n.a.

VO lokakuu 2008

–1,4

–4,0

–0,9

2,3

3,4

3,0

n.a.

YKHI-inflaatio

(%)

VO joulukuu 2009

n.a.

–1,7

–1,2

1,0

1,7

1,8

1,8

KOM marraskuu 2009

3,1

–1,5

–0,6

1,0

n.a.

n.a.

n.a.

VO lokakuu 2008

3,1

0,5

1,5

1,8

1,8

1,8

n.a.

Tuotantokuilu (8)

(% suhteessa potentiaaliseen BKT:hen)

VO joulukuu 2009

0,0

–7,0

–7,6

–4,6

–2,2

–0,6

0,1

KOM marraskuu 2009 (9)

–0,1

–7,2

–7,8

–5,4

n.a.

n.a.

n.a.

VO lokakuu 2008

0,5

–3,5

–4,1

–3,4

–1,6

–0,5

n.a.

Nettoluotonanto ulkomaille/nettoluotonotto ulkomailta

(% suhteessa BKT:hen)

VO joulukuu 2009

n.a.

–2,0

0,6

1,2

1,6

1,6

1,3

KOM marraskuu 2009

–5,1

–3,1

–1,8

–1,4

n.a.

n.a.

n.a.

VO lokakuu 2008

–6,3

–4,2

–3,5

–3,4

–3,0

–2,8

n.a.

Julkisen talouden tulot

(% suhteessa BKT:hen)

VO joulukuu 2009

34,8

34,2

35,2

35,5

36,3

36,7

37,1

KOM marraskuu 2009

34,9

34,4

34,4

33,8

n.a.

n.a.

n.a.

VO lokakuu 2008

33,6

33,7

34,4

34,6

33,9

34,4

n.a.

Julkisen talouden menot

(% suhteessa BKT:hen)

VO joulukuu 2009

42,0

45,9

46,8

45,5

43,5

41,5

40,0

KOM marraskuu 2009

42,0

46,9

49,1

48,4

n.a.

n.a.

n.a.

VO lokakuu 2008

39,9

43,3

43,4

41,0

38,7

37,0

n.a.

Julkisen talouden rahoitusasema

(% suhteessa BKT:hen)

VO joulukuu 2009

–7,2

–11,7

–11,6

–10,0

–7,2

–4,9

–2,9

KOM marraskuu 2009

–7,2

–12,5

–14,7

–14,7

n.a.

n.a.

n.a.

VO lokakuu 2008

–6,3

–9,5

–9,0

–6,4

–4,8

–2,6

n.a.

Perusjäämä

(% suhteessa BKT:hen)

VO joulukuu 2009

–6,1

–9,6

–8,8

–6,6

–3,4

–1

1

KOM marraskuu 2009

–6,1

–10,2

–11,3

–10,6

n.a.

n.a.

n.a.

VO lokakuu 2008

–5,2

–7,3

–6,4

–3,5

–1,7

0,7

n.a.

Suhdannetasoitettu rahoitusasema (8)

(% suhteessa BKT:hen)

VO joulukuu 2009

–7,2

–8,9

–8,6

–8,2

–6,3

–4,7

–2,9

KOM marraskuu 2009

–7,1

–9,6

–11,5

–12,5

n.a.

n.a.

n.a.

VO lokakuu 2008

–6,5

–8,1

–7,4

–5,0

–4,1

–2,4

n.a.

Rakenteellinen rahoitusasema (10)

(% suhteessa BKT:hen)

VO joulukuu 2009

–6,4

–9,3

–9,2

–8,2

–6,3

–4,7

–2,9

KOM marraskuu 2009

–7,1

–10,1

–11,5

–12,5

n.a.

n.a.

n.a.

VO lokakuu 2008

–6,2

–8,1

–7,4

–5,0

–4,1

–2,4

n.a.

Julkinen bruttovelka

(% suhteessa BKT:hen)

VO joulukuu 2009

n.a.

64,5

77,9

82,9

83,9

83,3

80,8

KOM marraskuu 2009

44,1

65,8

82,9

96,2

n.a.

n.a.

n.a.

VO lokakuu 2008

40,6

52,7

62,3

65,7

66,2

64,5

n.a.

Vakausohjelma (VO), komission yksiköiden syksyn 2009 talousennuste (KOM) ja komission yksiköiden laskelmat.

---

(1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1. Tässä tekstissä mainitut asiakirjat löytyvät seuraavilta verkkosivuilta: http://ec.europa.eu/economy_finance/sgp/index_en.htm

(2)  Arvioinnissa otetaan huomioon komission yksiköiden syksyn 2009 talousennuste mutta myös muita sittemmin käyttöön tulleita tietoja.

(3)  Sosiaaliturvamaksujen kasvussa näkyy huhtikuun 2009 lisätalousarviossa käyttöönotettujen toimenpiteiden positiivinen kerrannaisvaikutus. Luokassa ”muut tulot” tapahtuva kasvu johtuu seuraavista syistä: keskuspankki maksaa valtiolle enemmän ylijäämää vuonna 2010 kuin vuonna 2009, pankkitakausjärjestelmistä saatavat tulot kasvavat ja eläkerahastoista siirretään kertaluonteisesti varoja julkisyhteisöille 0,6 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2010 (vuonna 2009 oli tehty vastaava toimi, jonka toi tuloja 0,4 % suhteessa BKT:hen).

(4)  Julkisen talouden kestävyyttä koskevissa 10 päivänä marraskuuta 2009 antamissaan päätelmissä ”neuvosto kehottaa jäsenvaltioita kiinnittämään huomiota kestävyyteen tähtääviin strategioihin tulevissa vakaus- ja lähentymisohjelmissaan” ja ”pyytää komissiota yhdessä talouspoliittisen komitean ja talous- ja rahoituskomitean kanssa kehittämään edelleen menetelmiä julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyden arvioimiseksi hyvissä ajoin ennen julkisen talouden kestävyyttä koskevan seuraavan kertomuksen laatimista”. Kyseinen kertomus on määrä laatia vuonna 2012.

(5)  Näitä uudistussuunnitelmia ei ole otettu huomioon, kun tämän kohdan alussa on esitelty väestön ikääntymisen arvioituja vaikutuksia julkiseen talouteen.

(6)  Ohjelmasta puuttuvat erityisesti nimellistä efektiivistä valuuttakurssia, EU:n BKT:n kasvua ja merkityksellisten ulkomaanmarkkinoiden kasvua koskevat tiedot. Ohjelman tulo- ja menoennusteet ovat lisäksi ennen kaikkea pikemminkin teknisiä kuin varsinaisia tavoitteita.

(7)  Komission yksiköiden syksyn 2009 talousennuste on laadittu ennen talousarvion hyväksymistä.

(8)  Numerotiedot, joiden on ilmoitettu olevan lokakuun 2008 vakausohjelmasta, viittaavat itse asiassa tammikuussa 2009 esitettyyn täydennykseen.

(9)  Ohjelmien mukaiset tuotantokuilut ja suhdannetasoitetut rahoitusasemat, jotka komission yksiköt ovat laskeneet uudelleen ohjelmien tietojen perusteella.

(10)  Perustuu ennusteisiin, joiden mukaan potentiaalinen kasvu on 1,8 % vuonna 2008, – 0,5 % vuonna 2009, – 0,7 % vuonna 2010 ja 0,0 % vuonna 2011.

(11)  Suhdannetasoitettu rahoitusasema, jossa ei ole otettu huomioon kertaluonteisia eikä muita väliaikaisia toimenpiteitä. Kertaluonteiset ja muut väliaikaiset toimenpiteet ovat uusimman ohjelman mukaan 0,4 % suhteessa BKT:hen vuonna 2009 ja 0,6 % vuonna 2010 (molemmat alijäämää supistavia) ja komission yksiköiden syksyn 2009 talousennusteen mukaan 0,5 % suhteessa BKT:hen vuonna 2009 (alijäämää supistava).

Lähde:

Vakausohjelma (VO), komission yksiköiden syksyn 2009 talousennuste (KOM) ja komission yksiköiden laskelmat.

---

| 1.6.2010 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 142/13 |
| --- | --- | --- | --- |

1.6.2010

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 142/13

---

NEUVOSTON LAUSUNTO

Italian tarkistetusta vakausohjelmasta vuosiksi 2009–2012

2010/C 142/03

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 3 kohdan,

ottaa huomioon komission suosituksen,

on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,

ON ANTANUT SEURAAVAN LAUSUNNON:

| (1) | Neuvosto tutki 26 päivänä huhtikuuta 2010 Italian tarkistetun vakausohjelman, joka kattaa vuodet 2009–2012. |
| --- | --- |

(1)

Neuvosto tutki 26 päivänä huhtikuuta 2010 Italian tarkistetun vakausohjelman, joka kattaa vuodet 2009–2012.

| (2) | Vaikka kotitalouksien alhainen velkaantuneisuus ja suhteellisen vakaa rahoitusala ovat tarjonneet jonkinlaisen suojan maailmanlaajuista finanssikriisiä vastaan, syvään juurtuneet rakenteelliset heikkoudet, joiden vuoksi tuottavuuden kasvu ei ole ollut riittävää, olivat heikentäneet Italian taloutta jo kauan ennen maailmanlaajuista laskusuhdannetta. Supistuttuaan viiden neljännesvuoden ajan BKT lähti nousuun vuoden 2009 kolmannella neljänneksellä, mutta supistui jälleen hieman vuoden viimeisellä neljänneksellä. Taantuma on iskenyt työmarkkinoihin pienellä viiveellä: sen vaikutus näkyi vuonna 2009 selvemmin työtuntien määrässä kuin työllisyysasteessa: monet työntekijät etenkin pahiten kärsineellä teollisuusalalla saivat palkkatäydennysrahastosta täydennystä pienemmästä työtuntimäärästä saamaansa palkkaan. Hallituksen reagointi kriisiin oli riittävää ottaen huomioon erittäin suuren valtion velan tilanteessa, jossa riskinottoa vältettiin. Hallitus hyväksyi vuoden 2008 viimeisestä neljänneksestä alkaen useita toimenpiteitä, joilla tuettiin finanssialan vakautta, paikattiin luottamusta ja tarjottiin helpotuksia vaikeuksissa oleville yrityksille ja kotitalouksille. Hallituksen arvioiden mukaan elvytystoimet rahoitettiin kokonaan olemassa olevien varojen uudelleenkohdennuksin ja tulojen lisäyksin, eikä niillä ollut vaikutusta alijäämään. Hallituksen varovaisesta finanssipolitiikan virityksestä huolimatta talouden laskusuhdanteen vaikutus Italian julkiseen talouteen on ollut huomattava. Julkisen talouden alijäämäsuhde kaksinkertaistui vuosien 2008 ja 2009 välillä 5,3 prosenttiin suhteessa BKT:hen (vahvistettu tilastotoimiston 1 päivänä maaliskuuta 2010 julkaisemassa arviossa). Kun samaan aikaan myös julkisen talouden velkasuhde oli hyvin korkea, neuvosto päätti 2 päivänä joulukuuta 2009, että Italiassa on liiallinen alijäämä, ja kehotti korjaamaan tilanteen viimeistään vuonna 2012. Italian talouspolitiikan tulevien vuosien haasteena on paitsi vakauttaa julkista taloutta sen kestävyyden turvaamiseksi, myös elvyttää tuottavuuden kasvu nopeasti ja pysyvästi, jotta kilpailukyky paranisi ja BKT:n alhainen potentiaalinen kasvu lähtisi nousuun. Tuottavuushaaste edellyttää perinpohjaisia rakenneuudistuksia. Kilpailukyvyn palauttaminen lyhyellä aikavälillä edellyttää puolestaan sitä, että palkkakehitys sopeutetaan paremmin tuottavuuden kehitykseen. |
| --- | --- |

(2)

Vaikka kotitalouksien alhainen velkaantuneisuus ja suhteellisen vakaa rahoitusala ovat tarjonneet jonkinlaisen suojan maailmanlaajuista finanssikriisiä vastaan, syvään juurtuneet rakenteelliset heikkoudet, joiden vuoksi tuottavuuden kasvu ei ole ollut riittävää, olivat heikentäneet Italian taloutta jo kauan ennen maailmanlaajuista laskusuhdannetta. Supistuttuaan viiden neljännesvuoden ajan BKT lähti nousuun vuoden 2009 kolmannella neljänneksellä, mutta supistui jälleen hieman vuoden viimeisellä neljänneksellä. Taantuma on iskenyt työmarkkinoihin pienellä viiveellä: sen vaikutus näkyi vuonna 2009 selvemmin työtuntien määrässä kuin työllisyysasteessa: monet työntekijät etenkin pahiten kärsineellä teollisuusalalla saivat palkkatäydennysrahastosta täydennystä pienemmästä työtuntimäärästä saamaansa palkkaan. Hallituksen reagointi kriisiin oli riittävää ottaen huomioon erittäin suuren valtion velan tilanteessa, jossa riskinottoa vältettiin. Hallitus hyväksyi vuoden 2008 viimeisestä neljänneksestä alkaen useita toimenpiteitä, joilla tuettiin finanssialan vakautta, paikattiin luottamusta ja tarjottiin helpotuksia vaikeuksissa oleville yrityksille ja kotitalouksille. Hallituksen arvioiden mukaan elvytystoimet rahoitettiin kokonaan olemassa olevien varojen uudelleenkohdennuksin ja tulojen lisäyksin, eikä niillä ollut vaikutusta alijäämään. Hallituksen varovaisesta finanssipolitiikan virityksestä huolimatta talouden laskusuhdanteen vaikutus Italian julkiseen talouteen on ollut huomattava. Julkisen talouden alijäämäsuhde kaksinkertaistui vuosien 2008 ja 2009 välillä 5,3 prosenttiin suhteessa BKT:hen (vahvistettu tilastotoimiston 1 päivänä maaliskuuta 2010 julkaisemassa arviossa). Kun samaan aikaan myös julkisen talouden velkasuhde oli hyvin korkea, neuvosto päätti 2 päivänä joulukuuta 2009, että Italiassa on liiallinen alijäämä, ja kehotti korjaamaan tilanteen viimeistään vuonna 2012. Italian talouspolitiikan tulevien vuosien haasteena on paitsi vakauttaa julkista taloutta sen kestävyyden turvaamiseksi, myös elvyttää tuottavuuden kasvu nopeasti ja pysyvästi, jotta kilpailukyky paranisi ja BKT:n alhainen potentiaalinen kasvu lähtisi nousuun. Tuottavuushaaste edellyttää perinpohjaisia rakenneuudistuksia. Kilpailukyvyn palauttaminen lyhyellä aikavälillä edellyttää puolestaan sitä, että palkkakehitys sopeutetaan paremmin tuottavuuden kehitykseen.

| (3) | Vaikka toteutuneen BKT:n supistuminen kriisitilanteessa on paljolti syklistä, potentiaalisen tuotannon taso on myös alentunut. Kriisi voi lisäksi vaikuttaa potentiaaliseen kasvuun keskipitkällä aikavälillä, kun investoinnit vähenevät, luotonsaanti tiukentuu ja rakennetyöttömyys lisääntyy. Lisäksi talouskriisin vaikutus vahvistaa väestön ikääntymisen kielteisiä vaikutuksia potentiaaliseen tuotantoon ja julkisen talouden kestävyyteen. Tätä taustaa vasten on olennaisen tärkeää kiihdyttää rakenneuudistusten vauhtia potentiaalisen kasvun tukemiseksi. Italiassa uudistusten olisi kohdistuttava erityisesti kilpailuun markkinoilla, liiketoimintaympäristöön, julkisten palvelujen laatuun ja työmarkkinoiden toimintaan. Työmarkkinoilla olisi esimerkiksi ohjattava sosiaalimenoja kattavampaan ja yhdenmukaisempaan työttömyysetuusjärjestelmään. |
| --- | --- |

(3)

Vaikka toteutuneen BKT:n supistuminen kriisitilanteessa on paljolti syklistä, potentiaalisen tuotannon taso on myös alentunut. Kriisi voi lisäksi vaikuttaa potentiaaliseen kasvuun keskipitkällä aikavälillä, kun investoinnit vähenevät, luotonsaanti tiukentuu ja rakennetyöttömyys lisääntyy. Lisäksi talouskriisin vaikutus vahvistaa väestön ikääntymisen kielteisiä vaikutuksia potentiaaliseen tuotantoon ja julkisen talouden kestävyyteen. Tätä taustaa vasten on olennaisen tärkeää kiihdyttää rakenneuudistusten vauhtia potentiaalisen kasvun tukemiseksi. Italiassa uudistusten olisi kohdistuttava erityisesti kilpailuun markkinoilla, liiketoimintaympäristöön, julkisten palvelujen laatuun ja työmarkkinoiden toimintaan. Työmarkkinoilla olisi esimerkiksi ohjattava sosiaalimenoja kattavampaan ja yhdenmukaisempaan työttömyysetuusjärjestelmään.

| (4) | Ohjelman taustalla olevan makrotalouden skenaarion mukaan BKT:n määrän kasvu kääntyy positiiviseksi eli 1,1 prosenttiin vuonna 2010, kun se oli – 4,8 prosenttia vuonna 2009 (– 5 prosenttia tilastotoimiston 1 päivänä maaliskuuta 2010 julkistaman arvion mukaan), ja BKT kasvaa 2 prosentin vauhtia ohjelman koko loppukauden. Tämänhetkisten tietojen perusteella (2) skenaario näyttää perustuvan optimistisiin kasvuoletuksiin. Ohjelman inflaatioennusteet vaikuttavat realistisilta. Työllisyyden kasvua ja työttömyysastetta koskevat ennusteet ovat suotuisampia kuin komission yksiköiden syksyn 2009 ennusteessa mutta yhtäpitäviä ohjelmassa esitettyjen korkeampien BKT:n määrän kasvuennusteiden kanssa. |
| --- | --- |

(4)

Ohjelman taustalla olevan makrotalouden skenaarion mukaan BKT:n määrän kasvu kääntyy positiiviseksi eli 1,1 prosenttiin vuonna 2010, kun se oli – 4,8 prosenttia vuonna 2009 (– 5 prosenttia tilastotoimiston 1 päivänä maaliskuuta 2010 julkistaman arvion mukaan), ja BKT kasvaa 2 prosentin vauhtia ohjelman koko loppukauden. Tämänhetkisten tietojen perusteella (2) skenaario näyttää perustuvan optimistisiin kasvuoletuksiin. Ohjelman inflaatioennusteet vaikuttavat realistisilta. Työllisyyden kasvua ja työttömyysastetta koskevat ennusteet ovat suotuisampia kuin komission yksiköiden syksyn 2009 ennusteessa mutta yhtäpitäviä ohjelmassa esitettyjen korkeampien BKT:n määrän kasvuennusteiden kanssa.

| (5) | Ohjelman mukaan julkisen talouden alijäämä on 5,3 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2009. Rahoitusaseman huomattava heikkeneminen vuoden 2008 2,7 prosentin alijäämästä suhteessa BKT:hen on pitkälti seurausta kriisin vaikutuksesta julkiseen talouteen. Useita elvytyspaketteja otettiin käyttöön Euroopan talouden elvytyssuunnitelman mukaisesti. Niiden suuruus oli yhteensä noin 0,7 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2009, ja viranomaisten mukaan ne rahoitettiin kokonaan olemassa olevien varojen uudelleenkohdennuksin ja tulojen lisäyksin. Ohjelman mukaan finanssipolitiikka palautuu rajoittavaksi osittain jo vuonna 2010 ja tuntuvammin vuosina 2011 ja 2012, jotta liiallinen alijäämä saadaan korjattua viimeistään vuonna 2012. Tämä on pääpiirteittäin neuvoston suosittaman irtautumisstrategian mukaista, myös kun otetaan huomioon erittäin korkea julkisen talouden velkasuhde. |
| --- | --- |

(5)

Ohjelman mukaan julkisen talouden alijäämä on 5,3 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2009. Rahoitusaseman huomattava heikkeneminen vuoden 2008 2,7 prosentin alijäämästä suhteessa BKT:hen on pitkälti seurausta kriisin vaikutuksesta julkiseen talouteen. Useita elvytyspaketteja otettiin käyttöön Euroopan talouden elvytyssuunnitelman mukaisesti. Niiden suuruus oli yhteensä noin 0,7 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2009, ja viranomaisten mukaan ne rahoitettiin kokonaan olemassa olevien varojen uudelleenkohdennuksin ja tulojen lisäyksin. Ohjelman mukaan finanssipolitiikka palautuu rajoittavaksi osittain jo vuonna 2010 ja tuntuvammin vuosina 2011 ja 2012, jotta liiallinen alijäämä saadaan korjattua viimeistään vuonna 2012. Tämä on pääpiirteittäin neuvoston suosittaman irtautumisstrategian mukaista, myös kun otetaan huomioon erittäin korkea julkisen talouden velkasuhde.

| (6) | Ohjelmassa ennakoidaan, että julkisen talouden alijäämä supistuu 0,3 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen vuonna 2010 eli 5,0 prosenttiin suhteessa BKT:hen. Tämän voidaan nimellisesti katsoa olevan neuvoston 126 artiklan 7 kohdan nojalla 2 päivänä joulukuuta 2009 antamien suositusten mukaista. Tulojen suhde BKT:hen putoaa todennäköisesti 0,5 prosenttiyksikköä johtuen muun muassa kertaluonteisten tuloja lisäävien toimenpiteiden vaikutuksen päättymisestä vuonna 2009. Menojen suhde BKT:hen laskee vieläkin enemmän eli 0,8 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen kesällä 2008 hyväksyttyyn vuosien 2009–2011 finanssipoliittiseen pakettiin sisältyvän menokurin ansiosta. Tämä näkyy perusmenojen kasvun hidastumisena: ne kasvavat enää vain 0,6 prosenttia vuonna 2010. Tähän vaikuttaa myös julkisten investointien väheneminen vuoden 2009 huipun jälkeen. Vuoden 2010 talousarviossa on joitakin toimenpiteitä vuonna 2008 hyväksytyssä vuosien 2009–2011 finanssipoliittisessa paketissa kaavailtujen toimenpiteiden lisäksi, ja viranomaisten mukaan sen vaikutus julkisen talouden rahoitusasemaan on neutraali. Siihen sisältyy joitakin uusia elvyttäviä toimenpiteitä, joiden vaikutus on noin 0,4 prosenttia suhteessa BKT:hen. Niillä tuetaan pienituloisia työntekijöitä ja varmistetaan uusien terveys- ja sosiaalimenojen sekä ulkomailla toteutettavien sotilasoperaatioiden rahoitus. Tärkeimpänä rahoituslähteenä ovat laittomasti maasta viedystä varallisuudesta perittävästä ylimääräisestä verosta vuonna 2009 saadut kertaluonteiset tulot (0,35 prosenttia), sillä tämän nk. verokilven positiivinen tuotto johti vuoden 2010 talousarvion yhteydessä tehtyyn päätökseen, jonka mukaan eräiden, BKT:hen suhteutettuna arviolta 0,25 prosentin tuloverojen keruuta lykätään vuodesta 2009 vuoteen 2010.
  Muut elvyttävät toimenpiteet merkitsevät poikkeamista vuodelle 2010 asetetuista suosituksista jonkun verran, joskin on myönnettävä, että ne ovat määrältään pieniä ja rahoitetaan viranomaisten arvion mukaan kokonaan verokilven kertaluonteisella tuotolla. Rakenteellinen rahoitusasema eli yhteisesti sovittujen menetelmien mukaisesti laskettu suhdannetasoitettu rahoitusasema ilman kertaluonteisia ja muita väliaikaisia toimenpiteitä heikkeni 1⁄4 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen vuonna 2009, mutta sen odotetaan kohenevan 1⁄2 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen vuonna 2010 pääasiassa menokurin ansiosta. |
| --- | --- |

(6)

Ohjelmassa ennakoidaan, että julkisen talouden alijäämä supistuu 0,3 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen vuonna 2010 eli 5,0 prosenttiin suhteessa BKT:hen. Tämän voidaan nimellisesti katsoa olevan neuvoston 126 artiklan 7 kohdan nojalla 2 päivänä joulukuuta 2009 antamien suositusten mukaista. Tulojen suhde BKT:hen putoaa todennäköisesti 0,5 prosenttiyksikköä johtuen muun muassa kertaluonteisten tuloja lisäävien toimenpiteiden vaikutuksen päättymisestä vuonna 2009. Menojen suhde BKT:hen laskee vieläkin enemmän eli 0,8 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen kesällä 2008 hyväksyttyyn vuosien 2009–2011 finanssipoliittiseen pakettiin sisältyvän menokurin ansiosta. Tämä näkyy perusmenojen kasvun hidastumisena: ne kasvavat enää vain 0,6 prosenttia vuonna 2010. Tähän vaikuttaa myös julkisten investointien väheneminen vuoden 2009 huipun jälkeen. Vuoden 2010 talousarviossa on joitakin toimenpiteitä vuonna 2008 hyväksytyssä vuosien 2009–2011 finanssipoliittisessa paketissa kaavailtujen toimenpiteiden lisäksi, ja viranomaisten mukaan sen vaikutus julkisen talouden rahoitusasemaan on neutraali. Siihen sisältyy joitakin uusia elvyttäviä toimenpiteitä, joiden vaikutus on noin 0,4 prosenttia suhteessa BKT:hen. Niillä tuetaan pienituloisia työntekijöitä ja varmistetaan uusien terveys- ja sosiaalimenojen sekä ulkomailla toteutettavien sotilasoperaatioiden rahoitus. Tärkeimpänä rahoituslähteenä ovat laittomasti maasta viedystä varallisuudesta perittävästä ylimääräisestä verosta vuonna 2009 saadut kertaluonteiset tulot (0,35 prosenttia), sillä tämän nk. verokilven positiivinen tuotto johti vuoden 2010 talousarvion yhteydessä tehtyyn päätökseen, jonka mukaan eräiden, BKT:hen suhteutettuna arviolta 0,25 prosentin tuloverojen keruuta lykätään vuodesta 2009 vuoteen 2010.

Muut elvyttävät toimenpiteet merkitsevät poikkeamista vuodelle 2010 asetetuista suosituksista jonkun verran, joskin on myönnettävä, että ne ovat määrältään pieniä ja rahoitetaan viranomaisten arvion mukaan kokonaan verokilven kertaluonteisella tuotolla. Rakenteellinen rahoitusasema eli yhteisesti sovittujen menetelmien mukaisesti laskettu suhdannetasoitettu rahoitusasema ilman kertaluonteisia ja muita väliaikaisia toimenpiteitä heikkeni 1⁄4 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen vuonna 2009, mutta sen odotetaan kohenevan 1⁄2 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen vuonna 2010 pääasiassa menokurin ansiosta.

| (7) | Ohjelmassa esitetyn julkisen talouden keskipitkän aikavälin strategian tärkeimpänä tavoitteena on supistaa BKT:hen suhteutettu alijäämä alle 3 prosentin rajan viimeistään vuonna 2012, joka on neuvoston asettama määräaika liiallisen alijäämän korjaamiselle. Vuoden 2011 alijäämätavoite on 3,9 prosenttia suhteessa BKT:hen ja vuoden 2012 tavoite 2,7 prosenttia suhteessa BKT:hen. Tavoitteisiin pääsemiseksi hallitus suunnittelee uusia vakauttamistoimia vuosien 2009–2011 finanssipoliittiseen pakettiin sisältyvien toimien lisäksi. Niiden vaikutus on 0,4 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen vuonna 2011 ja vielä 0,8 prosenttiyksikköä vuonna 2012. Siitä, millaisista toimenpiteistä lisävakautus pääpiirteittäin koostuu, ei anneta tietoa, joten kaavaillun sopeutuksen kokonaisrakenteen arviointi on hankalaa. Perusjäämän kaavaillaan olevan 1,3 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2011 ja 2,7 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2012. Suunniteltu vuotuinen rakenteellinen vakautus on 1⁄2 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen vuonna 2011 ja 3⁄4 prosenttiyksikköä vuonna 2012. Julkisen talouden sopeutus painottuu siis jossakin määrin ohjelmakauden loppupuolelle. Ohjelmassa vahvistetaan sitoutuminen keskipitkän aikavälin tavoitteeseen, joka on rakenteellisesti tasapainoinen julkisen talouden rahoitusasema. Kun otetaan huomioon tuoreimmat ennusteet ja velkataso, keskipitkän aikavälin tavoite vastaa vakaus- ja kasvusopimuksen päämääriä. Ohjelmassa ei kuitenkaan kaavailla sen saavuttamista ohjelmakaudella. |
| --- | --- |

(7)

Ohjelmassa esitetyn julkisen talouden keskipitkän aikavälin strategian tärkeimpänä tavoitteena on supistaa BKT:hen suhteutettu alijäämä alle 3 prosentin rajan viimeistään vuonna 2012, joka on neuvoston asettama määräaika liiallisen alijäämän korjaamiselle. Vuoden 2011 alijäämätavoite on 3,9 prosenttia suhteessa BKT:hen ja vuoden 2012 tavoite 2,7 prosenttia suhteessa BKT:hen. Tavoitteisiin pääsemiseksi hallitus suunnittelee uusia vakauttamistoimia vuosien 2009–2011 finanssipoliittiseen pakettiin sisältyvien toimien lisäksi. Niiden vaikutus on 0,4 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen vuonna 2011 ja vielä 0,8 prosenttiyksikköä vuonna 2012. Siitä, millaisista toimenpiteistä lisävakautus pääpiirteittäin koostuu, ei anneta tietoa, joten kaavaillun sopeutuksen kokonaisrakenteen arviointi on hankalaa. Perusjäämän kaavaillaan olevan 1,3 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2011 ja 2,7 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2012. Suunniteltu vuotuinen rakenteellinen vakautus on 1⁄2 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen vuonna 2011 ja 3⁄4 prosenttiyksikköä vuonna 2012. Julkisen talouden sopeutus painottuu siis jossakin määrin ohjelmakauden loppupuolelle. Ohjelmassa vahvistetaan sitoutuminen keskipitkän aikavälin tavoitteeseen, joka on rakenteellisesti tasapainoinen julkisen talouden rahoitusasema. Kun otetaan huomioon tuoreimmat ennusteet ja velkataso, keskipitkän aikavälin tavoite vastaa vakaus- ja kasvusopimuksen päämääriä. Ohjelmassa ei kuitenkaan kaavailla sen saavuttamista ohjelmakaudella.

| (8) | Julkisen talouden toteutumat saattavat kaiken kaikkiaan osoittautua ohjelmassa tavoiteltua heikommiksi. Tämä mahdollisuus kasvaa ohjelmakauden myöhempinä vuosina. Ensinnäkin BKT:n määrän kasvu saattaa koko kaudella 2010–2012 jäädä pienemmäksi kuin ohjelmassa oletetaan. Ohjelmaan sisältyvän herkkyysanalyysin mukaan jos BKT:n vuotuinen kasvu jää 0,5 prosenttia pienemmäksi ohjelmakauden aikana, on alijäämä 0,7 prosenttiyksikköä suurempi suhteessa BKT:hen vuonna 2012 (3,4 prosenttia suhteessa BKT:hen, kun tavoitteena on 2,7 prosenttia) ja rakenteellinen kokonaissopeutus jää 1⁄2 prosenttiyksikköä pienemmäksi kaudella 2010–2012 potentiaalista kasvua heikentävien seurausten vuoksi. Toiseksi vuosien 2011 ja 2012 julkisen talouden tavoitteiden perustana on uusien vakauttamistoimien tarkentaminen ja täytäntöönpano, mutta ohjelmassa ei kuvata, millaisin yleisin lisätoimenpitein taloutta on tarkoitus vakauttaa verrattuna ohjelmassa esitettyyn kehitysskenaarioon, jonka perustuu siihen, ettei lainsäädäntöä muuteta. Ohjelmalla on myöskin taipumus aliarvioida todellinen menokehitys ja siten julkisen talouden tavoitteisiin pääsemisen edellyttämien vakauttamistoimien suuruus. Kolmanneksi jo pelkästään kehitysennusteiden saavuttaminen ennen vaadittujen uusien vakauttamistoimien toteuttamista on haasteellista, sillä kehitysennusteisiin sisältyy kesällä 2008 hyväksytty vuosien 2009–2011 finanssipoliittinen paketti, ja niiden mukaan menokurista kaavaillaan jo huomattavan kireää. Aiemmat tulokset osoittavat, ettei menoylitysten riskiä keskus- ja paikallistasolla voida sulkea pois etenkään kun on kyse juoksevista perusmenoista, jotka kasvoivat keskimäärin noin 4,5 prosenttia viime vuosikymmenen aikana. Kesällä 2008 hyväksytyssä finanssipoliittisessa paketissa asetettujen tiukkojen menotavoitteiden noudattaminen edellyttää tehokkaampia toimia menojen leikkaamiseksi, tehokkuuden parantamiseksi ja palvelun laadun nostamiseksi. |
| --- | --- |

(8)

Julkisen talouden toteutumat saattavat kaiken kaikkiaan osoittautua ohjelmassa tavoiteltua heikommiksi. Tämä mahdollisuus kasvaa ohjelmakauden myöhempinä vuosina. Ensinnäkin BKT:n määrän kasvu saattaa koko kaudella 2010–2012 jäädä pienemmäksi kuin ohjelmassa oletetaan. Ohjelmaan sisältyvän herkkyysanalyysin mukaan jos BKT:n vuotuinen kasvu jää 0,5 prosenttia pienemmäksi ohjelmakauden aikana, on alijäämä 0,7 prosenttiyksikköä suurempi suhteessa BKT:hen vuonna 2012 (3,4 prosenttia suhteessa BKT:hen, kun tavoitteena on 2,7 prosenttia) ja rakenteellinen kokonaissopeutus jää 1⁄2 prosenttiyksikköä pienemmäksi kaudella 2010–2012 potentiaalista kasvua heikentävien seurausten vuoksi. Toiseksi vuosien 2011 ja 2012 julkisen talouden tavoitteiden perustana on uusien vakauttamistoimien tarkentaminen ja täytäntöönpano, mutta ohjelmassa ei kuvata, millaisin yleisin lisätoimenpitein taloutta on tarkoitus vakauttaa verrattuna ohjelmassa esitettyyn kehitysskenaarioon, jonka perustuu siihen, ettei lainsäädäntöä muuteta. Ohjelmalla on myöskin taipumus aliarvioida todellinen menokehitys ja siten julkisen talouden tavoitteisiin pääsemisen edellyttämien vakauttamistoimien suuruus. Kolmanneksi jo pelkästään kehitysennusteiden saavuttaminen ennen vaadittujen uusien vakauttamistoimien toteuttamista on haasteellista, sillä kehitysennusteisiin sisältyy kesällä 2008 hyväksytty vuosien 2009–2011 finanssipoliittinen paketti, ja niiden mukaan menokurista kaavaillaan jo huomattavan kireää. Aiemmat tulokset osoittavat, ettei menoylitysten riskiä keskus- ja paikallistasolla voida sulkea pois etenkään kun on kyse juoksevista perusmenoista, jotka kasvoivat keskimäärin noin 4,5 prosenttia viime vuosikymmenen aikana. Kesällä 2008 hyväksytyssä finanssipoliittisessa paketissa asetettujen tiukkojen menotavoitteiden noudattaminen edellyttää tehokkaampia toimia menojen leikkaamiseksi, tehokkuuden parantamiseksi ja palvelun laadun nostamiseksi.

| (9) | Julkisen talouden bruttovelka suhteessa BKT:hen on selvästi perussopimuksen viitearvon yläpuolella, ja sen ennakoidaan kasvavan vuoteen 2010 saakka. Velkasuhde kasvoi jo vuonna 2008, ja vuonna 2009 sen arvioidaan ohjelman mukaan kasvaneen 9,3 prosenttiyksikköä eli 115,1 prosenttiin suhteessa BKT:hen (115,8 prosenttia tilastotoimiston 1 päivänä maaliskuuta 2010 julkaiseman arvion mukaan). Tämä johtuu pääasiassa korkeista korkomaksuista ja BKT:n määrän jyrkästä supistumisesta, josta BKT-deflaattorin edelleen tuntuva vaikutus korvasi vain osan. Velkaa kasvattivat myös perusjäämä, joka oli negatiivinen ensimmäistä kertaa sitten vuoden 1991, sekä virta–varanto-korjauserä, jonka pääasiallisena syynä oli rahavarojen kerryttäminen valtionvarainministeriön varotoimena. Velkasuhde kasvaa ohjelman mukaan vielä 1,8 prosenttiyksikköä vuonna 2010, sillä BKT:n määrän ennakoitu positiivinen kasvu ja BKT-deflaattori pienentävät korkomaksujen velkaa kasvattavaa vaikutusta vain jonkin verran. Velkasuhteen ennakoidaan sen jälkeen vuosien 2011 ja 2012 aikana alenevan 114,6 prosenttiin suhteessa BKT:hen pääasiassa positiivisten perusjäämien ja BKT:n määrän nopeamman kasvun ansiosta. Velkasuhteen kehitys saattaa hyvinkin olla vähemmän suotuisa kuin ohjelmassa odotetaan varsinkin vuoden 2010 jälkeen, kun otetaan huomioon julkisen talouden vakauttamiseen liittyvät riskit. Riskejä kasvattaa myös se mahdollisuus, että BKT:n määrä ei kasvakaan siinä määrin kuin ohjelmassa oletetaan. |
| --- | --- |

(9)

Julkisen talouden bruttovelka suhteessa BKT:hen on selvästi perussopimuksen viitearvon yläpuolella, ja sen ennakoidaan kasvavan vuoteen 2010 saakka. Velkasuhde kasvoi jo vuonna 2008, ja vuonna 2009 sen arvioidaan ohjelman mukaan kasvaneen 9,3 prosenttiyksikköä eli 115,1 prosenttiin suhteessa BKT:hen (115,8 prosenttia tilastotoimiston 1 päivänä maaliskuuta 2010 julkaiseman arvion mukaan). Tämä johtuu pääasiassa korkeista korkomaksuista ja BKT:n määrän jyrkästä supistumisesta, josta BKT-deflaattorin edelleen tuntuva vaikutus korvasi vain osan. Velkaa kasvattivat myös perusjäämä, joka oli negatiivinen ensimmäistä kertaa sitten vuoden 1991, sekä virta–varanto-korjauserä, jonka pääasiallisena syynä oli rahavarojen kerryttäminen valtionvarainministeriön varotoimena. Velkasuhde kasvaa ohjelman mukaan vielä 1,8 prosenttiyksikköä vuonna 2010, sillä BKT:n määrän ennakoitu positiivinen kasvu ja BKT-deflaattori pienentävät korkomaksujen velkaa kasvattavaa vaikutusta vain jonkin verran. Velkasuhteen ennakoidaan sen jälkeen vuosien 2011 ja 2012 aikana alenevan 114,6 prosenttiin suhteessa BKT:hen pääasiassa positiivisten perusjäämien ja BKT:n määrän nopeamman kasvun ansiosta. Velkasuhteen kehitys saattaa hyvinkin olla vähemmän suotuisa kuin ohjelmassa odotetaan varsinkin vuoden 2010 jälkeen, kun otetaan huomioon julkisen talouden vakauttamiseen liittyvät riskit. Riskejä kasvattaa myös se mahdollisuus, että BKT:n määrä ei kasvakaan siinä määrin kuin ohjelmassa oletetaan.

| (10) | Keskipitkän aikavälin velkaennusteiden, joissa BKT:n kasvun ennustetaan palautuvan vähitellen tasolle, jota ennakoitiin ennen kriisiä, verosuhteen palautuvan kriisiä edeltäneelle tasolle ja joihin sisältyy ikääntymiseen liittyvien menojen ennakoitu kasvu, mukaan ohjelmassa tarkoitettu nimellismääräinen julkisen talouden strategia edellyttäen, että toimintapolitiikan muutosta ei tapahdu, riittää velkasuhteen vakauttamiseen viimeistään vuonna 2020. |
| --- | --- |

(10)

Keskipitkän aikavälin velkaennusteiden, joissa BKT:n kasvun ennustetaan palautuvan vähitellen tasolle, jota ennakoitiin ennen kriisiä, verosuhteen palautuvan kriisiä edeltäneelle tasolle ja joihin sisältyy ikääntymiseen liittyvien menojen ennakoitu kasvu, mukaan ohjelmassa tarkoitettu nimellismääräinen julkisen talouden strategia edellyttäen, että toimintapolitiikan muutosta ei tapahdu, riittää velkasuhteen vakauttamiseen viimeistään vuonna 2020.

| (11) | Väestön ikääntymisestä julkiseen talouteen aiheutuvat pitkän aikavälin vaikutukset alittavat selvästi EU:n keskiarvon, sillä eläkemenot näyttävät kasvavan hyväksyttyjen uudistusten täysimittaisen täytäntöönpanon ansiosta hieman vähemmän kuin EU:ssa keskimäärin. Eläkemenot suhteessa BKT:hen ovat silti EU:n suurimpien joukossa. Jos julkisen talouden vuoden 2009 rahoitusasema on ohjelmassa arvioidun mukainen, se ei riitä vakiinnuttamaan nykyistä velkasuhdetta. Suuret perusylijäämät auttaisivatkin vähentämään julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyteen kohdistuvia riskejä, jotka komissio arvioi julkisen talouden kestävyyttä koskeneessa vuoden 2009 kertomuksessa (3) keskisuuriksi. |
| --- | --- |

(11)

Väestön ikääntymisestä julkiseen talouteen aiheutuvat pitkän aikavälin vaikutukset alittavat selvästi EU:n keskiarvon, sillä eläkemenot näyttävät kasvavan hyväksyttyjen uudistusten täysimittaisen täytäntöönpanon ansiosta hieman vähemmän kuin EU:ssa keskimäärin. Eläkemenot suhteessa BKT:hen ovat silti EU:n suurimpien joukossa. Jos julkisen talouden vuoden 2009 rahoitusasema on ohjelmassa arvioidun mukainen, se ei riitä vakiinnuttamaan nykyistä velkasuhdetta. Suuret perusylijäämät auttaisivatkin vähentämään julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyteen kohdistuvia riskejä, jotka komissio arvioi julkisen talouden kestävyyttä koskeneessa vuoden 2009 kertomuksessa (3) keskisuuriksi.

| (12) | Julkisen talouden ohjaus on Italiassa parantunut selkeästi euroalueeseen liittymisen jälkeen. Sitä on edistänyt perussopimuksessa ja vakaus- ja kasvusopimuksessa vaadittu budjettikuri. Finanssipoliittisessa kehyksessä on kuitenkin vielä monin paikoin parantamisen varaa. Julkisen talouden ohjauksen parantamiseksi on viime aikoina tehty Italiassa monia aloitteita. Esimerkiksi talousarviosuunnitelmat on perinteisesti tehty lyhyelle aikavälille, mutta hallitus poikkesi tästä hyväksymällä kesällä 2008 kolmivuotisen paketin, joka sisältää sekä vuotuiset tavoitteet yksittäisille meno- ja tuloerille että yleiset toimenpiteet niiden saavuttamiseksi. Näin ei viranomaisten mukaan tehty enää vuoden 2010 talousarvion yhteydessä ottaen huomioon taloudelliseen taantumaan liittyvä epävarmuus. Vuonna 2009 hyväksytyssä talousarvioprosessia uudistavassa puitelaissa kuitenkin vahvistetaan kolmivuotisen talousarviosuunnittelun periaate. Toinen parannus oli valtion talousarvion rakenteen yksinkertaistaminen siten, että varojen jako yksinkertaistuu ja perustuu enemmän poliittisiin näkökohtiin.
  Myös menovalvontaa on pyritty tehostamaan toteuttamalla yksityiskohtaisia menotarkasteluja eri ministeriöissä. Puitelaki sisältää myös nämä kaksi viimeksi mainittua parannusta, eli niistä tulee pysyvä osa talousarvioprosessia. Nähtäväksi jää, johtaako uudistuksen käytännön täytäntöönpano, johon kuluu muutama vuosi, suunniteltuihin tuloksiin eli menovalvonnan ja julkisen talouden ohjauksen tehostumiseen. Tulevaisuudessa julkisen talouden ohjausjärjestelmän keskeisenä haasteena on uuden, fiskaaliseen federalismiin perustuvan kehyksen tarkentaminen ja täytäntöönpano siten, että varmistetaan paikallishallinnon tilintekovelvollisuus ja lisätään tehokkuutta. |
| --- | --- |

(12)

Julkisen talouden ohjaus on Italiassa parantunut selkeästi euroalueeseen liittymisen jälkeen. Sitä on edistänyt perussopimuksessa ja vakaus- ja kasvusopimuksessa vaadittu budjettikuri. Finanssipoliittisessa kehyksessä on kuitenkin vielä monin paikoin parantamisen varaa. Julkisen talouden ohjauksen parantamiseksi on viime aikoina tehty Italiassa monia aloitteita. Esimerkiksi talousarviosuunnitelmat on perinteisesti tehty lyhyelle aikavälille, mutta hallitus poikkesi tästä hyväksymällä kesällä 2008 kolmivuotisen paketin, joka sisältää sekä vuotuiset tavoitteet yksittäisille meno- ja tuloerille että yleiset toimenpiteet niiden saavuttamiseksi. Näin ei viranomaisten mukaan tehty enää vuoden 2010 talousarvion yhteydessä ottaen huomioon taloudelliseen taantumaan liittyvä epävarmuus. Vuonna 2009 hyväksytyssä talousarvioprosessia uudistavassa puitelaissa kuitenkin vahvistetaan kolmivuotisen talousarviosuunnittelun periaate. Toinen parannus oli valtion talousarvion rakenteen yksinkertaistaminen siten, että varojen jako yksinkertaistuu ja perustuu enemmän poliittisiin näkökohtiin.

Myös menovalvontaa on pyritty tehostamaan toteuttamalla yksityiskohtaisia menotarkasteluja eri ministeriöissä. Puitelaki sisältää myös nämä kaksi viimeksi mainittua parannusta, eli niistä tulee pysyvä osa talousarvioprosessia. Nähtäväksi jää, johtaako uudistuksen käytännön täytäntöönpano, johon kuluu muutama vuosi, suunniteltuihin tuloksiin eli menovalvonnan ja julkisen talouden ohjauksen tehostumiseen. Tulevaisuudessa julkisen talouden ohjausjärjestelmän keskeisenä haasteena on uuden, fiskaaliseen federalismiin perustuvan kehyksen tarkentaminen ja täytäntöönpano siten, että varmistetaan paikallishallinnon tilintekovelvollisuus ja lisätään tehokkuutta.

| (13) | Vaikka eläkeuudistusten täytäntöönpano ja naispuolisten virkamiesten eläkeiän asteittainen nostaminen vuonna 2009 tehdyn päätöksen mukaisesti ovat askeleita oikeaan suuntaan, sosiaalimenojen rakenne kallistuu edelleen suurien eläkemenojen suuntaan. Muut sosiaalimenot ja tuottavammat menokohteet, kuten tutkimuksen ja innovoinnin tukeminen, jäävät tällöin vähemmälle, mikä saattaa heikentää kasvupotentiaalia. Kun lisäksi ohjelmakauden vakauttamisstrategia perustuu menopohjaiseen sopeutukseen, tehokkuutta on parannettava merkittävästi palvelujen tason ja laadun ylläpitämiseksi. Julkishallinnon tehokkuuden ja taloudellisen kannattavuuden viimeaikaiset parannukset ja keskiasteen koulujen opetussuunnitelman rakenneuudistus saattavat tuottaa hyviä budjettituloksia keskipitkällä tai pitkällä aikavälillä. |
| --- | --- |

(13)

Vaikka eläkeuudistusten täytäntöönpano ja naispuolisten virkamiesten eläkeiän asteittainen nostaminen vuonna 2009 tehdyn päätöksen mukaisesti ovat askeleita oikeaan suuntaan, sosiaalimenojen rakenne kallistuu edelleen suurien eläkemenojen suuntaan. Muut sosiaalimenot ja tuottavammat menokohteet, kuten tutkimuksen ja innovoinnin tukeminen, jäävät tällöin vähemmälle, mikä saattaa heikentää kasvupotentiaalia. Kun lisäksi ohjelmakauden vakauttamisstrategia perustuu menopohjaiseen sopeutukseen, tehokkuutta on parannettava merkittävästi palvelujen tason ja laadun ylläpitämiseksi. Julkishallinnon tehokkuuden ja taloudellisen kannattavuuden viimeaikaiset parannukset ja keskiasteen koulujen opetussuunnitelman rakenneuudistus saattavat tuottaa hyviä budjettituloksia keskipitkällä tai pitkällä aikavälillä.

| (14) | Ohjelmassa esitetty julkisen talouden strategia on vuonna 2010 pääpiirteittäin sopusoinnussa 126 artiklan 7 kohdan nojalla annettujen neuvoston suositusten kanssa. Vuodesta 2011 alkaen julkisen talouden strategia ei kuitenkaan välttämättä noudata neuvoston suosituksia, sillä alijäämätavoitteisiin kohdistuu riskejä. Varsinkin vuosien 2011 ja 2012 alijäämätavoitteita on tuettava konkreettisin toimin, ja koko kauden suunnitelmia on vahvistettava BKT:n mahdollisesti vaatimattomammaksi jäävään kasvuun ja menopuolen lipsumisiin liittyvien riskien varalta. Samanlainen päätelmä voidaan esittää ohjelmassa kaavaillusta rakenteellisesta toiminnasta, joka saattaa jäädä neuvoston suosituksesta. Ellei riskeihin varauduta asianmukaisesti ja vakauttamissuunnitelmia toteuteta täysimittaisesti, julkisen talouden strategia ei välttämättä riitä kääntämään erittäin suurta julkisen talouden velkasuhdetta laskuun vuosina 2011–2012. |
| --- | --- |

(14)

Ohjelmassa esitetty julkisen talouden strategia on vuonna 2010 pääpiirteittäin sopusoinnussa 126 artiklan 7 kohdan nojalla annettujen neuvoston suositusten kanssa. Vuodesta 2011 alkaen julkisen talouden strategia ei kuitenkaan välttämättä noudata neuvoston suosituksia, sillä alijäämätavoitteisiin kohdistuu riskejä. Varsinkin vuosien 2011 ja 2012 alijäämätavoitteita on tuettava konkreettisin toimin, ja koko kauden suunnitelmia on vahvistettava BKT:n mahdollisesti vaatimattomammaksi jäävään kasvuun ja menopuolen lipsumisiin liittyvien riskien varalta. Samanlainen päätelmä voidaan esittää ohjelmassa kaavaillusta rakenteellisesta toiminnasta, joka saattaa jäädä neuvoston suosituksesta. Ellei riskeihin varauduta asianmukaisesti ja vakauttamissuunnitelmia toteuteta täysimittaisesti, julkisen talouden strategia ei välttämättä riitä kääntämään erittäin suurta julkisen talouden velkasuhdetta laskuun vuosina 2011–2012.

| (15) | Vakaus- ja lähentymisohjelmia koskevissa käytännesäännöissä täsmennetyistä tietovaatimuksista voidaan todeta, että ohjelmasta puuttuu joitakin pakollisia ja vapaaehtoisia tietoja (4). Neuvosto kehotti Italiaa 126 artiklan 7 kohdan mukaisissa, 2 päivänä joulukuuta 2009 annetuissa liiallisen alijäämän tilanteen lopettamista koskevissa suosituksissaan myös raportoimaan neuvoston suositusten täytäntöönpanossa tapahtuneesta edistyksestä vakausohjelmien tarkistuksiin sisällytettävässä erillisessä kohdassa. Italia on noudattanut tätä suositusta osittain, sillä tietoa ei ole annettu yleisistä toimenpiteistä, jotka tarvitaan vuosiksi 2011–2012 kaavailtua lisävakauttamista varten. |
| --- | --- |

(15)

Vakaus- ja lähentymisohjelmia koskevissa käytännesäännöissä täsmennetyistä tietovaatimuksista voidaan todeta, että ohjelmasta puuttuu joitakin pakollisia ja vapaaehtoisia tietoja (4). Neuvosto kehotti Italiaa 126 artiklan 7 kohdan mukaisissa, 2 päivänä joulukuuta 2009 annetuissa liiallisen alijäämän tilanteen lopettamista koskevissa suosituksissaan myös raportoimaan neuvoston suositusten täytäntöönpanossa tapahtuneesta edistyksestä vakausohjelmien tarkistuksiin sisällytettävässä erillisessä kohdassa. Italia on noudattanut tätä suositusta osittain, sillä tietoa ei ole annettu yleisistä toimenpiteistä, jotka tarvitaan vuosiksi 2011–2012 kaavailtua lisävakauttamista varten.

Yleisenä päätelmänä voidaan todeta, että ohjelmassa aiotaan supistaa alijäämää vuonna 2010 hieman eli vuoden 2009 5,3 prosentista 5 prosenttiin suhteessa BKT:hen kesällä 2008 hyväksytyn ja vuoden 2010 talousarviossa vahvistetun menopohjaisen sopeutuksen avulla. Sen jälkeen alijäämäsuhde on tarkoitus saattaa alle 3 prosenttiin viimeistään vuonna 2012, joka on neuvoston asettama määräaika liiallisen alijäämän korjaamiselle. Strategia perustuu i) kesällä 2008 hyväksytyn menoperusteisen sopeutuksen täytäntöönpanon jatkamiseen kaudella 2009–2011 ja ii) lisävakautukseen, jonka vaikutus on 0,4 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen vuonna 2011 ja vielä 0,8 prosenttiyksikköä vuonna 2012 mutta jota ei kuitenkaan tueta yleisin toimenpitein. Bruttovelkasuhteen odotetaan kasvavan hieman yli 115 prosentista suhteessa BKT:hen vuonna 2009 noin 117 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2010. Sen jälkeen velkasuhde laskee 114,6 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2012 julkisen talouden tavoitteiden ja talouden kasvuoletusten mukaisesti. Alijäämä- ja velkasuhteet saattavat kuitenkin jäädä tavoiteltua korkeammiksi. Ohjelmassa esitetyt makrotalouden oletukset ovat yleisesti ottaen optimistisia. Ennusteiden saavuttaminen on erittäin haasteellista kaavailtua lisävakauttamista tukevien yleisten toimenpiteiden puuttumisen lisäksi myös siksi, että ennusteet perustuvat jo muutenkin hyvin tiukkaan menokuriin. Aiempien tuloksien perusteella menoylitysten mahdollisuutta ei voida sulkea pois. Suuria julkisen talouden ohjaukseen liittyviä haasteita ovat talousarvioprosessin uudistuksen toteuttaminen ja fiskaalista federalismia koskevien sääntöjen täytäntöönpano, jotta varmistetaan paikallishallintojen tilintekovelvollisuus ja budjettikuri. Italian talouspolitiikan tulevien vuosien haasteena on paitsi vakauttaa julkista taloutta sen kestävyyden turvaamiseksi muun muassa erittäin korkean velkasuhteen takia, myös elvyttää tuottavuuden kasvu nopeasti ja pysyvästi, jotta kilpailukyky paranisi ja BKT:n alhainen potentiaalinen kasvu lähtisi nousuun.

Edellä esitetyn arvion ja myös SEUT-sopimuksen 126 artiklan 7 kohdan mukaisen 2 päivänä joulukuuta 2009 annetun suosituksen perusteella Italiaa kehotetaan:

| i) | toteuttamaan tinkimättä suunniteltu julkisen talouden sopeutus ja erityisesti vakauttamaan julkista taloutta vuonna 2010 suunnitellusti ja tukemaan vuosiksi 2011 ja 2012 kaavailtua vakauttamista konkreettisin toimenpitein sekä varautumaan edellytettyjen vakauttamistoimien toteuttamiseen, jos 126 artiklan 7 kohdan mukaisen suosituksen taustalla oleva makrotalouden skenaario toteutuu; hyödyntämään liiallisia alijäämiä koskevaa menettelyä koskevan suosituksen mukaisesti julkisen talouden toimien lisäksi kaikki muutkin mahdollisuudet, myös ne, jotka perustuvat parempiin talouden olosuhteisiin, nopeuttaakseen bruttovelkasuhteen alenemista kohti 60 prosentin viitearvoa suhteessa BKT:hen; |
| --- | --- |

i)

toteuttamaan tinkimättä suunniteltu julkisen talouden sopeutus ja erityisesti vakauttamaan julkista taloutta vuonna 2010 suunnitellusti ja tukemaan vuosiksi 2011 ja 2012 kaavailtua vakauttamista konkreettisin toimenpitein sekä varautumaan edellytettyjen vakauttamistoimien toteuttamiseen, jos 126 artiklan 7 kohdan mukaisen suosituksen taustalla oleva makrotalouden skenaario toteutuu; hyödyntämään liiallisia alijäämiä koskevaa menettelyä koskevan suosituksen mukaisesti julkisen talouden toimien lisäksi kaikki muutkin mahdollisuudet, myös ne, jotka perustuvat parempiin talouden olosuhteisiin, nopeuttaakseen bruttovelkasuhteen alenemista kohti 60 prosentin viitearvoa suhteessa BKT:hen;

| ii) | varmistamaan, että talousarviouudistuksen toteuttaminen parantaa menovalvonnan edellytyksiä ja auttaa harjoittamaan tervettä julkista taloutta tavoitteiden mukaisesti ja että fiskaalista federalismia koskevat säännöt parantavat paikallishallintojen tilivelvollisuutta ja lisäävät tehokkuutta. |
| --- | --- |

ii)

varmistamaan, että talousarviouudistuksen toteuttaminen parantaa menovalvonnan edellytyksiä ja auttaa harjoittamaan tervettä julkista taloutta tavoitteiden mukaisesti ja että fiskaalista federalismia koskevat säännöt parantavat paikallishallintojen tilivelvollisuutta ja lisäävät tehokkuutta.

Italiaa kehotetaan myös noudattamaan käytännesääntöjen tiedonantovaatimuksia tarkemmin, sillä myöhempien vuosien tulo- ja menoennusteet ovat ohjeellisia, ja antamaan tarkempia tietoja kaavaillun vakauttamisen taustalla kyseisinä vuosina olevista yleisistä toimenpiteistä vakausohjelman tulevien tarkistusten liiallista alijäämää koskevaa menettelyä käsittelevässä kohdassa.

Keskeisten makrotaloutta ja julkista taloutta koskevien ennusteiden vertailu

| | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| BKT:n määrä
  (%-muutos) | VO tammikuu 2010 | –1,0 | –4,8 | 1,1 | 2,0 | 2,0 |
| KOM marraskuu 2009 | –1,0 | –4,7 | 0,7 | 1,4 | n.a. |
| VO helmikuu 2009 | –0,6 | –2,0 | 0,3 | 1,0 | n.a. |
| YKHI-inflaatio
  (%) | VO tammikuu 2010 | 3,5 | 0,8 | 1,5 | 2,0 | 2,0 |
| KOM marraskuu 2009 | 3,5 | 0,8 | 1,8 | 2,0 | n.a. |
| VO helmikuu 2009 | 3,5 | 1,2 | 1,7 | 2,0 | n.a. |
| Tuotantokuilu (5)

  (% suhteessa potentiaaliseen BKT:hen) | VO tammikuu 2010 | 1,1 | –4,0 | –3,5 | –2,5 | –1,6 |
| KOM marraskuu 2009 (6) | 1,3 | –3,6 | –3,2 | –2,5 | n.a. |
| VO helmikuu 2009 | 0,3 | –2,3 | –2,7 | –2,5 | n.a. |
| Nettoluotonanto ulkomaille/nettoluotonotto ulkomailta
  (% suhteessa BKT:hen) | VO tammikuu 2010 | –2,9 | –1,8 | –1,6 | –1,3 | –1,3 |
| KOM marraskuu 2009 | –2,9 | –2,3 | –2,3 | –2,3 | n.a. |
| VO helmikuu 2009 | –1,6 | –1,3 | –1,1 | –0,9 | n.a. |
| Julkisen talouden tulot (7)

  (% suhteessa BKT:hen) | VO tammikuu 2010 | 46,0 | 46,4 | 45,9 | 45,5 | 45,6 |
| KOM marraskuu 2009 | 46,0 | 46,3 | 45,5 | 45,4 | n.a. |
| VO helmikuu 2009 | 46,4 | 46,8 | 46,8 | 46,4 | n.a. |
| Julkisen talouden menot (7)

  (% suhteessa BKT:hen) | VO tammikuu 2010 | 48,8 | 51,7 | 50,9 | 49,9 | 49,5 |
| KOM marraskuu 2009 | 48,8 | 51,6 | 50,8 | 50,5 | n.a. |
| VO helmikuu 2009 | 49,0 | 50,5 | 50,0 | 49,5 | n.a. |
| Julkisen talouden rahoitusasema
  (% suhteessa BKT:hen) | VO tammikuu 2010 | –2,7 | –5,3 | –5,0 | –3,9 | –2,7 |
| KOM marraskuu 2009 | –2,7 | –5,3 | –5,3 | –5,1 | n.a. |
| VO helmikuu 2009 | –2,6 | –3,7 | –3,3 | –2,9 | n.a. |
| Perusjäämä
  (% suhteessa BKT:hen) | VO tammikuu 2010 | 2,4 | –0,5 | –0,1 | 1,3 | 2,7 |
| KOM marraskuu 2009 | 2,4 | –0,5 | –0,6 | 0,1 | n.a. |
| VO helmikuu 2009 | 2,5 | 1,3 | 1,9 | 2,6 | n.a. |
| Suhdannetasoitettu rahoitusasema (5)

  (% suhteessa BKT:hen) | VO tammikuu 2010 | –3,3 | –3,2 | –3,2 | –2,7 | –1,9 |
| KOM marraskuu 2009 | –3,4 | –3,5 | –3,7 | –3,8 | n.a. |
| VO helmikuu 2009 | –2,7 | –2,6 | –1,9 | –1,6 | n.a. |
| Rakenteellinen rahoitusasema (8)

  (% suhteessa BKT:hen) | VO tammikuu 2010 | –3,5 | –3,8 | –3,3 | –2,7 | –1,9 |
| KOM marraskuu 2009 | –3,6 | –3,7 | –3,7 | –3,7 | n.a. |
| VO helmikuu 2009 | –2,9 | –2,7 | –2,0 | –1,7 | n.a. |
| Julkinen bruttovelka
  (% suhteessa BKT:hen) | VO tammikuu 2010 | 105,8 | 115,1 | 116,9 | 116,5 | 114,6 |
| KOM marraskuu 2009 | 105,8 | 114,6 | 116,7 | 117,8 | n.a. |
| VO helmikuu 2009 | 105,9 | 110,5 | 112,0 | 111,6 | n.a. |
| Vakausohjelma (VO), komission yksiköiden syksyn 2009 talousennusteet (KOM) ja komission yksiköiden laskelmat. |

2008

2009

2010

2011

2012

BKT:n määrä

(%-muutos)

VO tammikuu 2010

–1,0

–4,8

1,1

2,0

2,0

KOM marraskuu 2009

–1,0

–4,7

0,7

1,4

n.a.

VO helmikuu 2009

–0,6

–2,0

0,3

1,0

n.a.

YKHI-inflaatio

(%)

VO tammikuu 2010

3,5

0,8

1,5

2,0

2,0

KOM marraskuu 2009

3,5

0,8

1,8

2,0

n.a.

VO helmikuu 2009

3,5

1,2

1,7

2,0

n.a.

Tuotantokuilu (5)

(% suhteessa potentiaaliseen BKT:hen)

VO tammikuu 2010

1,1

–4,0

–3,5

–2,5

–1,6

KOM marraskuu 2009 (6)

1,3

–3,6

–3,2

–2,5

n.a.

VO helmikuu 2009

0,3

–2,3

–2,7

–2,5

n.a.

Nettoluotonanto ulkomaille/nettoluotonotto ulkomailta

(% suhteessa BKT:hen)

VO tammikuu 2010

–2,9

–1,8

–1,6

–1,3

–1,3

KOM marraskuu 2009

–2,9

–2,3

–2,3

–2,3

n.a.

VO helmikuu 2009

–1,6

–1,3

–1,1

–0,9

n.a.

Julkisen talouden tulot (7)

(% suhteessa BKT:hen)

VO tammikuu 2010

46,0

46,4

45,9

45,5

45,6

KOM marraskuu 2009

46,0

46,3

45,5

45,4

n.a.

VO helmikuu 2009

46,4

46,8

46,8

46,4

n.a.

Julkisen talouden menot (7)

(% suhteessa BKT:hen)

VO tammikuu 2010

48,8

51,7

50,9

49,9

49,5

KOM marraskuu 2009

48,8

51,6

50,8

50,5

n.a.

VO helmikuu 2009

49,0

50,5

50,0

49,5

n.a.

Julkisen talouden rahoitusasema

(% suhteessa BKT:hen)

VO tammikuu 2010

–2,7

–5,3

–5,0

–3,9

–2,7

KOM marraskuu 2009

–2,7

–5,3

–5,3

–5,1

n.a.

VO helmikuu 2009

–2,6

–3,7

–3,3

–2,9

n.a.

Perusjäämä

(% suhteessa BKT:hen)

VO tammikuu 2010

2,4

–0,5

–0,1

1,3

2,7

KOM marraskuu 2009

2,4

–0,5

–0,6

0,1

n.a.

VO helmikuu 2009

2,5

1,3

1,9

2,6

n.a.

Suhdannetasoitettu rahoitusasema (5)

(% suhteessa BKT:hen)

VO tammikuu 2010

–3,3

–3,2

–3,2

–2,7

–1,9

KOM marraskuu 2009

–3,4

–3,5

–3,7

–3,8

n.a.

VO helmikuu 2009

–2,7

–2,6

–1,9

–1,6

n.a.

Rakenteellinen rahoitusasema (8)

(% suhteessa BKT:hen)

VO tammikuu 2010

–3,5

–3,8

–3,3

–2,7

–1,9

KOM marraskuu 2009

–3,6

–3,7

–3,7

–3,7

n.a.

VO helmikuu 2009

–2,9

–2,7

–2,0

–1,7

n.a.

Julkinen bruttovelka

(% suhteessa BKT:hen)

VO tammikuu 2010

105,8

115,1

116,9

116,5

114,6

KOM marraskuu 2009

105,8

114,6

116,7

117,8

n.a.

VO helmikuu 2009

105,9

110,5

112,0

111,6

n.a.

Vakausohjelma (VO), komission yksiköiden syksyn 2009 talousennusteet (KOM) ja komission yksiköiden laskelmat.

---

(1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1. Tässä tekstissä mainitut asiakirjat löytyvät seuraavilta verkkosivuilta: http://ec.europa.eu/economy_finance/sgp/index_fi.htm

(2)  Arvioinnissa otetaan huomioon komission yksiköiden syksyn 2009 ennuste ja helmikuun 2010 väliennuste mutta myös muita sittemmin käyttöön tulleita tietoja.

(3)  Julkisen talouden kestävyyttä koskevissa 10 päivänä marraskuuta 2009 antamissaan päätelmissä ”neuvosto kehottaa jäsenvaltioita kiinnittämään huomiota kestävyyteen tähtääviin strategioihin tulevissa vakaus- ja lähentymisohjelmissaan” ja ”pyytää komissiota yhdessä talouspoliittisen komitean ja talous- ja rahoituskomitean kanssa kehittämään edelleen menetelmiä julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyden arvioimiseksi hyvissä ajoin ennen julkisen talouden kestävyyttä koskevan seuraavan kertomuksen laatimista”. Kyseinen kertomus on määrä laatia vuonna 2012.

(4)  Ohjelmassa ei ilmoiteta yleisiä toimenpiteitä, jotka tukevat julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteiden saavuttamiseksi kaavailtua uutta vakauttamista. Ohjelmassa ilmoitetut vuosien 2011 ja 2012 meno- ja tulosuhteet eivät siten ole julkisen talouden tavoitteiden mukaisia. Myös vapaaehtoiset tiedot julkisen talouden menoista toiminnoittain (käytännesääntöjen liitteessä 2 oleva taulukko 3) ja likvidistä rahoitusomaisuudesta ja nettorahoitusvelasta (käytännesääntöjen liitteessä 2 oleva taulukko 4) puuttuvat.

(5)  Ohjelmien mukaiset tuotantokuilut ja suhdannetasoitetut rahoitusasemat, jotka komission yksiköt ovat laskeneet uudelleen ohjelmien tietojen perusteella.

(6)  Perustuu ennusteisiin, joiden mukaan potentiaalinen kasvu on 0,4 % vuonna 2008, 0,2 % vuonna 2009, 0,3 % vuonna 2010 ja 0,7 % vuonna 2011.

(7)  Ohjelmassa esitetyt tulo- ja menotiedot ovat suuntauksia, jotka perustuvat siihen, että lainsäädäntöä ei muuteta. Tavoitteena olevissa julkisen talouden rahoitusasemissa on otettu huomioon uudet toimenpiteet, joiden vaikutus on 0,4 % suhteessa BKT:hen vuonna 2011 ja vielä 0,8 prosenttia vuonna 2012.

(8)  Suhdannetasoitettu rahoitusasema, jossa ei ole otettu huomioon kertaluonteisia eikä muita väliaikaisia toimenpiteitä. Kertaluonteiset ja muut väliaikaiset toimenpiteet ovat viimeisimmän ohjelman mukaan 0,2 % suhteessa BKT:hen vuonna 2008, 0,6 % vuonna 2009 ja 0,1 % vuonna 2010 (alijäämää supistavia). Komission yksiköiden syksyn 2009 ennusteen mukaan kertaluonteiset ja muut väliaikaiset toimenpiteet ovat 0,2 % suhteessa BKT:hen vuonna 2008 ja 2009 (alijäämää supistavia), 0 % vuonna 2010 ja 0,1 % suhteessa BKT:hen vuonna 2011 (alijäämää kasvattavia).

Lähde:

Vakausohjelma (VO), komission yksiköiden syksyn 2009 talousennusteet (KOM) ja komission yksiköiden laskelmat.

---

| 1.6.2010 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 142/19 |
| --- | --- | --- | --- |

1.6.2010

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 142/19

---

NEUVOSTON LAUSUNTO

Latvian tarkistetusta lähentymisohjelmasta vuosiksi 2009–2012

2010/C 142/04

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 9 artiklan 3 kohdan,

ottaa huomioon komission suosituksen,

on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,

ON ANTANUT SEURAAVAN LAUSUNNON:

| (1) | Neuvosto tutki 26 päivänä huhtikuuta 2010 Latvian tarkistetun lähentymisohjelman, joka kattaa vuodet 2009–2012. |
| --- | --- |

(1)

Neuvosto tutki 26 päivänä huhtikuuta 2010 Latvian tarkistetun lähentymisohjelman, joka kattaa vuodet 2009–2012.

| (2) | Maailmanlaajuinen finanssikriisi pahensi Latvian kotimaisen luotonannon ja asuntojen hintojen voimakkaan nousukauden päättymisestä seurannutta tilannetta vaikeuttamalla lainansaantia ja tiukentamalla lainaehtoja. Samaan aikaan avoin sektori kärsi ulkomaanmarkkinoiden laskusuhdanteesta. Kilpailukyky oli heikentynyt jo aiempina vuosina, ja nyt sitä heikensi vielä lisää eräiden tärkeimpien kauppakumppaneiden valuuttojen arvon alentuminen.
  Latvian finanssimarkkinoihin ja pankkialaan kohdistui voimakas paine lokakuusta 2008 lähtien. Tämä ajoi Latvian viranomaiset hakemaan kansainvälistä rahoitusapua, joka myönnettiin vuoden 2008 lopussa (2) sillä ehdolla, että julkista taloutta vakautetaan mittavilla toimilla, finanssijärjestelmä uudistetaan ja tehdään muitakin rakenneuudistuksia. Kun taloudelliset ja finanssipoliittiset olosuhteet kuitenkin heikkenivät paljon odotettua enemmän vuoden 2009 alkupuoliskon aikana, hallitus toteutti muitakin finanssipoliittisia vakauttamistoimia, joita tuettiin osittain rakenneuudistuksilla. Tämän kehityksen seurauksena neuvosto päätti 7 päivänä heinäkuuta 2009, että Latviassa on liiallinen alijäämä, ja suositteli EY:n perustamissopimuksen 104 artiklan 7 kohdan mukaisesti sen korjaamista viimeistään vuonna 2012. Vuoden 2009 jälkipuoliskolla talouden vientipainotteinen sektori vakiintui ja alkoi osoittaa ensimmäisiä elpymisen merkkejä. Kotimaankysyntä heikkeni silti edelleen voimakkaasti etenkin sen vuoksi, että työmarkkinat supistuivat jyrkästi ja luotonannon kasvu oli negatiivista. Kansainväliset rahoitusapuerät, vuoden 2009 talousarvion tinkimätön täytäntöönpano ja uusia finanssipoliittisia vakauttamistoimia sisältävän vuoden 2010 talousarvion hyväksyminen auttoivat kuitenkin palauttamaan luottamuksen ja parantamaan markkinoiden suhtautumista Latviaan. Talouspolitiikan suurimmat haasteet ovat edelleen talouden vakauttaminen ja pääsy takaisin hyvin pohjustettuun kiinnikuromisprosessiin. Talouden vakauttaminen riippuu pitkälti pitkän aikavälin odotusten ankkuroimisesta. Kaavailtujen finanssipoliittisten vakauttamistoimien toteuttaminen on sen kannalta ratkaisevaa. Talouden vakauttaminen on suoraan riippuvainen myös rakenteellisesti järkevien ja sosiaalisesti oikeudenmukaisten finanssipoliittisten toimenpiteiden toteuttamisesta sekä edistymisestä talouden rakenteen muuttamisessa avoimen sektorin suuntaan. Kun otetaan huomioon, että ulkoinen kilpailukyky heikkeni merkittävästi talouden huippuvuosina, tarvetta kotimaan hintatason sopeuttamiseen ja tuottavuuden parantamiseen näyttäisi olevan edelleen. EU:n rakennerahastovaroilla olisi tuettava avoimen sektorin vahvistamista ja taantuman lieventämistä.
  Kotimaankysynnän jyrkkä lasku ja varakapasiteetin käyttöönotto auttoivat epätasapainon purkamisessa, inflaation lieventämisessä ja ulkoisen vajeen paikkaamisessa etenkin tuonnin romahdettua. Maksutase oli selvästi negatiivinen talouden huippuvuosina, ja sitä rahoitettiin pankkialaan liittyneellä pääomatuonnilla, joka kasvatti ulkoisten sitoumusten nettomäärää jyrkästi. Vuonna 2009 maksutaseessa oli arviolta 8 prosentin ylijäämä suhteessa BKT:hen, ja sen odotetaan pysyvän reilusti ylijäämäisenä koko ohjelmakauden. |
| --- | --- |

(2)

Maailmanlaajuinen finanssikriisi pahensi Latvian kotimaisen luotonannon ja asuntojen hintojen voimakkaan nousukauden päättymisestä seurannutta tilannetta vaikeuttamalla lainansaantia ja tiukentamalla lainaehtoja. Samaan aikaan avoin sektori kärsi ulkomaanmarkkinoiden laskusuhdanteesta. Kilpailukyky oli heikentynyt jo aiempina vuosina, ja nyt sitä heikensi vielä lisää eräiden tärkeimpien kauppakumppaneiden valuuttojen arvon alentuminen.

Latvian finanssimarkkinoihin ja pankkialaan kohdistui voimakas paine lokakuusta 2008 lähtien. Tämä ajoi Latvian viranomaiset hakemaan kansainvälistä rahoitusapua, joka myönnettiin vuoden 2008 lopussa (2) sillä ehdolla, että julkista taloutta vakautetaan mittavilla toimilla, finanssijärjestelmä uudistetaan ja tehdään muitakin rakenneuudistuksia. Kun taloudelliset ja finanssipoliittiset olosuhteet kuitenkin heikkenivät paljon odotettua enemmän vuoden 2009 alkupuoliskon aikana, hallitus toteutti muitakin finanssipoliittisia vakauttamistoimia, joita tuettiin osittain rakenneuudistuksilla. Tämän kehityksen seurauksena neuvosto päätti 7 päivänä heinäkuuta 2009, että Latviassa on liiallinen alijäämä, ja suositteli EY:n perustamissopimuksen 104 artiklan 7 kohdan mukaisesti sen korjaamista viimeistään vuonna 2012. Vuoden 2009 jälkipuoliskolla talouden vientipainotteinen sektori vakiintui ja alkoi osoittaa ensimmäisiä elpymisen merkkejä. Kotimaankysyntä heikkeni silti edelleen voimakkaasti etenkin sen vuoksi, että työmarkkinat supistuivat jyrkästi ja luotonannon kasvu oli negatiivista. Kansainväliset rahoitusapuerät, vuoden 2009 talousarvion tinkimätön täytäntöönpano ja uusia finanssipoliittisia vakauttamistoimia sisältävän vuoden 2010 talousarvion hyväksyminen auttoivat kuitenkin palauttamaan luottamuksen ja parantamaan markkinoiden suhtautumista Latviaan. Talouspolitiikan suurimmat haasteet ovat edelleen talouden vakauttaminen ja pääsy takaisin hyvin pohjustettuun kiinnikuromisprosessiin. Talouden vakauttaminen riippuu pitkälti pitkän aikavälin odotusten ankkuroimisesta. Kaavailtujen finanssipoliittisten vakauttamistoimien toteuttaminen on sen kannalta ratkaisevaa. Talouden vakauttaminen on suoraan riippuvainen myös rakenteellisesti järkevien ja sosiaalisesti oikeudenmukaisten finanssipoliittisten toimenpiteiden toteuttamisesta sekä edistymisestä talouden rakenteen muuttamisessa avoimen sektorin suuntaan. Kun otetaan huomioon, että ulkoinen kilpailukyky heikkeni merkittävästi talouden huippuvuosina, tarvetta kotimaan hintatason sopeuttamiseen ja tuottavuuden parantamiseen näyttäisi olevan edelleen. EU:n rakennerahastovaroilla olisi tuettava avoimen sektorin vahvistamista ja taantuman lieventämistä.

Kotimaankysynnän jyrkkä lasku ja varakapasiteetin käyttöönotto auttoivat epätasapainon purkamisessa, inflaation lieventämisessä ja ulkoisen vajeen paikkaamisessa etenkin tuonnin romahdettua. Maksutase oli selvästi negatiivinen talouden huippuvuosina, ja sitä rahoitettiin pankkialaan liittyneellä pääomatuonnilla, joka kasvatti ulkoisten sitoumusten nettomäärää jyrkästi. Vuonna 2009 maksutaseessa oli arviolta 8 prosentin ylijäämä suhteessa BKT:hen, ja sen odotetaan pysyvän reilusti ylijäämäisenä koko ohjelmakauden.

| (3) | Vaikka toteutuneen BKT:n supistuminen kriisitilanteessa on paljolti syklistä, myös potentiaalisen tuotannon tasoon on kohdistunut negatiivisia vaikutuksia. Kriisi voi lisäksi vaikuttaa potentiaaliseen kasvuun keskipitkällä aikavälillä, kun investoinnit vähenevät, luotonsaanti tiukentuu ja rakennetyöttömyys lisääntyy. Lisäksi talouskriisin vaikutukset pahentavat väestön ikääntymisen kielteisiä vaikutuksia potentiaaliseen tuotantoon ja julkisen talouden kestävyyteen. Tätä taustaa vasten on olennaisen tärkeää kiihdyttää rakenneuudistusten vauhtia potentiaalisen kasvun tukemiseksi. Latvian olisi erityisesti nopeutettava laaja-alaisten rakenneuudistusten täytäntöönpanoa julkisen talouden ja julkishallinnon aloilla, nostettava osaamistasoa ja sitä kautta tuottavuutta sekä tehostettava EU:n rakennerahastovarojen käyttöä. |
| --- | --- |

(3)

Vaikka toteutuneen BKT:n supistuminen kriisitilanteessa on paljolti syklistä, myös potentiaalisen tuotannon tasoon on kohdistunut negatiivisia vaikutuksia. Kriisi voi lisäksi vaikuttaa potentiaaliseen kasvuun keskipitkällä aikavälillä, kun investoinnit vähenevät, luotonsaanti tiukentuu ja rakennetyöttömyys lisääntyy. Lisäksi talouskriisin vaikutukset pahentavat väestön ikääntymisen kielteisiä vaikutuksia potentiaaliseen tuotantoon ja julkisen talouden kestävyyteen. Tätä taustaa vasten on olennaisen tärkeää kiihdyttää rakenneuudistusten vauhtia potentiaalisen kasvun tukemiseksi. Latvian olisi erityisesti nopeutettava laaja-alaisten rakenneuudistusten täytäntöönpanoa julkisen talouden ja julkishallinnon aloilla, nostettava osaamistasoa ja sitä kautta tuottavuutta sekä tehostettava EU:n rakennerahastovarojen käyttöä.

| (4) | Ohjelman taustalla olevan makrotalouden skenaarion mukaan tuotanto laski poikkeuksellisen jyrkästi eli 18,0 prosenttia vuonna 2009 ja BKT:n määrä laskee vielä 4,0 prosenttia vuonna 2010 ennen kuin se kasvaa jälleen 2,0 prosenttia vuonna 2011 ja 3,8 prosenttia vuonna 2012. Kasvun odotetaan kääntyvän positiiviseksi ennen kaikkea ulkoisen sektorin ja pienemmässä määrin kiinteiden investointien ansiosta, sillä yksityinen kulutus ja kotimaankysyntä yleensäkin lähtevät selvään nousuun vasta ohjelmakauden lopulla. Tällä hetkellä saatavilla olevien tietojen (3) perusteella skenaario vaikuttaa uskottavalta, mutta epävarmuustekijöitä on runsaasti taantuman vakavuuden vuoksi.
  Ohjelman ennuste selvästä deflaatiosta vuonna 2010 on realistinen, mutta vuodeksi 2011 ennustetussa deflaatioasteessa saatetaan aliarvioida se, kuinka nopeasti hintavakaus palaa. Ulkoisen rahoitusaseman odotetaan pysyvän selvästi ylijäämäisenä koko ohjelmakauden, ja tämä lienee yleisesti ottaen uskottavaa, vaikkakin ennusteet ylijäämän suuruudesta vaikuttavat korkeilta. Rahapolitiikkaa ja valuuttakurssia koskevat oletukset ovat yhtäpitäviä makrotalouden skenaarion kanssa. |
| --- | --- |

(4)

Ohjelman taustalla olevan makrotalouden skenaarion mukaan tuotanto laski poikkeuksellisen jyrkästi eli 18,0 prosenttia vuonna 2009 ja BKT:n määrä laskee vielä 4,0 prosenttia vuonna 2010 ennen kuin se kasvaa jälleen 2,0 prosenttia vuonna 2011 ja 3,8 prosenttia vuonna 2012. Kasvun odotetaan kääntyvän positiiviseksi ennen kaikkea ulkoisen sektorin ja pienemmässä määrin kiinteiden investointien ansiosta, sillä yksityinen kulutus ja kotimaankysyntä yleensäkin lähtevät selvään nousuun vasta ohjelmakauden lopulla. Tällä hetkellä saatavilla olevien tietojen (3) perusteella skenaario vaikuttaa uskottavalta, mutta epävarmuustekijöitä on runsaasti taantuman vakavuuden vuoksi.

Ohjelman ennuste selvästä deflaatiosta vuonna 2010 on realistinen, mutta vuodeksi 2011 ennustetussa deflaatioasteessa saatetaan aliarvioida se, kuinka nopeasti hintavakaus palaa. Ulkoisen rahoitusaseman odotetaan pysyvän selvästi ylijäämäisenä koko ohjelmakauden, ja tämä lienee yleisesti ottaen uskottavaa, vaikkakin ennusteet ylijäämän suuruudesta vaikuttavat korkeilta. Rahapolitiikkaa ja valuuttakurssia koskevat oletukset ovat yhtäpitäviä makrotalouden skenaarion kanssa.

| (5) | Ohjelmassa julkisen talouden vuoden 2009 alijäämä arvioidaan 10,0 prosentiksi suhteessa BKT:hen. Huomattava pudotus 4,1 prosentin alijäämästä suhteessa BKT:hen vuonna 2008 johtuu kriisin vaikutuksista julkiseen talouteen, huolimatta siitä, että 16 päivänä kesäkuuta 2009 hyväksyttiin kansainvälisten lainanantajien kanssa yhteisymmärryksessä rajoittava lisätalousarvio, johon sisältyi lähes yksinomaan menoihin kohdistuvat 4,4 prosentin vakauttamistoimet suhteessa BKT:hen. Nimelliset verotulot putosivat neljänneksen vuoteen 2008 verrattuna, vaikka alv- ja valmisteverokantoja korotettiin vuoden 2009 alussa. Finanssipolitiikkaa aiotaan ohjelman mukaan jatkaa erittäin rajoittavana koko ohjelmakauden ajan kansainvälisen rahoitusavun yhteydessä tehtyjen sitoumusten mukaisesti, sillä finanssipoliittinen liikkumavara on olematon ja talouden epätasapaino on saatava korjattua. Tämä noudattelee neuvoston Latvialle suosittamaa irtautumisstrategiaa, jonka lähtökohtana on liiallisen alijäämän korjaaminen viimeistään vuonna 2012. |
| --- | --- |

(5)

Ohjelmassa julkisen talouden vuoden 2009 alijäämä arvioidaan 10,0 prosentiksi suhteessa BKT:hen. Huomattava pudotus 4,1 prosentin alijäämästä suhteessa BKT:hen vuonna 2008 johtuu kriisin vaikutuksista julkiseen talouteen, huolimatta siitä, että 16 päivänä kesäkuuta 2009 hyväksyttiin kansainvälisten lainanantajien kanssa yhteisymmärryksessä rajoittava lisätalousarvio, johon sisältyi lähes yksinomaan menoihin kohdistuvat 4,4 prosentin vakauttamistoimet suhteessa BKT:hen. Nimelliset verotulot putosivat neljänneksen vuoteen 2008 verrattuna, vaikka alv- ja valmisteverokantoja korotettiin vuoden 2009 alussa. Finanssipolitiikkaa aiotaan ohjelman mukaan jatkaa erittäin rajoittavana koko ohjelmakauden ajan kansainvälisen rahoitusavun yhteydessä tehtyjen sitoumusten mukaisesti, sillä finanssipoliittinen liikkumavara on olematon ja talouden epätasapaino on saatava korjattua. Tämä noudattelee neuvoston Latvialle suosittamaa irtautumisstrategiaa, jonka lähtökohtana on liiallisen alijäämän korjaaminen viimeistään vuonna 2012.

| (6) | Parlamentin 1 päivänä joulukuuta 2009 hyväksymä vuoden 2010 valtiontalousarvio sisältää uusia harkinnanvaraisia vakauttamistoimia, joiden vaikutus on yli 4,2 prosenttia suhteessa BKT:hen. Tätä vaadittiin maksutasetuen yhteydessä ja neuvoston Latvialle 7 päivänä heinäkuuta 2009 antamassa suosituksessa. Vakautustoimet jakautuvat tasaisesti menojen (2,0 prosenttia suhteessa BKT:hen) ja tulojen (2,2 prosenttia suhteessa BKT:hen) välillä. Tulopuolen finanssipoliittisilta toimilta odotetaan huomattavaa tulosuhteen nousua (+ 2,4 prosenttia suhteessa BKT:hen; merkittävän nimittäjävaikutuksen kompensoi lähes suoraan vastaava veropohjien murentuminen).
  Perusmenosuhteen odotetaan kuitenkin nousevan vain 0,2 prosenttia suhteessa BKT:hen huolimatta huomattavista vakautustoimista (joihin luetaan kesäkuun 2009 toimien kerrannaisvaikutus) pääasiassa suuren nimittäjävaikutuksen vuoksi. Tulopuolen toimenpiteitä ovat henkilötuloveron kannan korottaminen (+0,8 prosenttia suhteessa BKT:hen), useat uudistukset, joilla henkilötuloverosta ja sosiaaliturvajärjestelmistä tehdään neutraalimpia (+ 0,8 prosenttia suhteessa BKT:hen), sekä kiinteistöistä perittävä lisävero (+ 0,3 prosenttia suhteessa BKT:hen; tähän sisältyy veropohjan laajentaminen asuinkiinteistöihin osin progressiivisesti), ajoneuvon käytön progressiivinen verotus (+ 0,2 prosenttia suhteessa BKT:hen) ja kaasun ja tupakan valmisteverojen korotus. Menopuolella vuoden 2010 valtiontalousarvio sisältää tuntuvia menoleikkauksia, jotka perustuvat pääosin keskipitkällä aikavälillä vaikuttaviin rakenneuudistuksiin eli esimerkiksi maatalous-, kulttuuri-, koulutus- ja puolustusministeriöiden alaisten virastojen ja laitosten yhdistämiseen tai lakkauttamiseen. Lisäksi liikenteen ylläpitomenoja ja -tukia leikataan 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen. Paikallishallinnon uudet palkkaleikkaukset tuovat 0,4 prosentin säästöt suhteessa BKT:hen, ja tietyn rajan ylittävien sairaus-, työttömyys-, äitiys- ja vanhempainetuuksien leikkauksilla säästetään 0,2 prosenttia suhteessa BKT:hen. Kertaluonteisten toimenpiteiden käyttö ei ole merkittävää. Komission yksiköiden ohjelmassa esitettyjen tietojen perusteella tekemien laskelmien mukaan rakenteellisen rahoitusaseman (suhdannetasoitettu rahoitusasema ilman kertaluonteisia ja muita väliaikaisia toimenpiteitä) odotetaan kohenevan hieman yli 2 prosenttia (— 7,6 prosentista — 5,5 prosenttiin), mikä on vaaditun rajoittavan finanssipolitiikan virityksen mukaista. Parannus on pienempi kuin vakauttamistoimien vaikutus, kun otetaan huomioon verokantojen mekaaninen murentuminen ja korkomenojen kasvu 1,1 prosenttia suhteessa BKT:hen. |
| --- | --- |

(6)

Parlamentin 1 päivänä joulukuuta 2009 hyväksymä vuoden 2010 valtiontalousarvio sisältää uusia harkinnanvaraisia vakauttamistoimia, joiden vaikutus on yli 4,2 prosenttia suhteessa BKT:hen. Tätä vaadittiin maksutasetuen yhteydessä ja neuvoston Latvialle 7 päivänä heinäkuuta 2009 antamassa suosituksessa. Vakautustoimet jakautuvat tasaisesti menojen (2,0 prosenttia suhteessa BKT:hen) ja tulojen (2,2 prosenttia suhteessa BKT:hen) välillä. Tulopuolen finanssipoliittisilta toimilta odotetaan huomattavaa tulosuhteen nousua (+ 2,4 prosenttia suhteessa BKT:hen; merkittävän nimittäjävaikutuksen kompensoi lähes suoraan vastaava veropohjien murentuminen).

Perusmenosuhteen odotetaan kuitenkin nousevan vain 0,2 prosenttia suhteessa BKT:hen huolimatta huomattavista vakautustoimista (joihin luetaan kesäkuun 2009 toimien kerrannaisvaikutus) pääasiassa suuren nimittäjävaikutuksen vuoksi. Tulopuolen toimenpiteitä ovat henkilötuloveron kannan korottaminen (+0,8 prosenttia suhteessa BKT:hen), useat uudistukset, joilla henkilötuloverosta ja sosiaaliturvajärjestelmistä tehdään neutraalimpia (+ 0,8 prosenttia suhteessa BKT:hen), sekä kiinteistöistä perittävä lisävero (+ 0,3 prosenttia suhteessa BKT:hen; tähän sisältyy veropohjan laajentaminen asuinkiinteistöihin osin progressiivisesti), ajoneuvon käytön progressiivinen verotus (+ 0,2 prosenttia suhteessa BKT:hen) ja kaasun ja tupakan valmisteverojen korotus. Menopuolella vuoden 2010 valtiontalousarvio sisältää tuntuvia menoleikkauksia, jotka perustuvat pääosin keskipitkällä aikavälillä vaikuttaviin rakenneuudistuksiin eli esimerkiksi maatalous-, kulttuuri-, koulutus- ja puolustusministeriöiden alaisten virastojen ja laitosten yhdistämiseen tai lakkauttamiseen. Lisäksi liikenteen ylläpitomenoja ja -tukia leikataan 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen. Paikallishallinnon uudet palkkaleikkaukset tuovat 0,4 prosentin säästöt suhteessa BKT:hen, ja tietyn rajan ylittävien sairaus-, työttömyys-, äitiys- ja vanhempainetuuksien leikkauksilla säästetään 0,2 prosenttia suhteessa BKT:hen. Kertaluonteisten toimenpiteiden käyttö ei ole merkittävää. Komission yksiköiden ohjelmassa esitettyjen tietojen perusteella tekemien laskelmien mukaan rakenteellisen rahoitusaseman (suhdannetasoitettu rahoitusasema ilman kertaluonteisia ja muita väliaikaisia toimenpiteitä) odotetaan kohenevan hieman yli 2 prosenttia (— 7,6 prosentista — 5,5 prosenttiin), mikä on vaaditun rajoittavan finanssipolitiikan virityksen mukaista. Parannus on pienempi kuin vakauttamistoimien vaikutus, kun otetaan huomioon verokantojen mekaaninen murentuminen ja korkomenojen kasvu 1,1 prosenttia suhteessa BKT:hen.

| (7) | Ohjelmassa esitetty finanssipoliittinen kehitysura vastaa nimellisesti sitä, mitä maksutasetuen yhteydessä sovittiin, eli alijäämä on enintään 6 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2011 ja enintään 3 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2012. Se noudattaa myös 7 päivänä heinäkuuta 2009 annettua neuvoston suositusta, jonka mukaan liiallinen alijäämä on korjattava viimeistään vuonna 2012.
  Näihin finanssipoliittisiin tavoitteisiin pääseminen edellyttää uusia vakauttamistoimia neuvoston suosituksen ja helmikuussa 2010 tehdyn täydentävän yhteisymmärryspöytäkirjan mukaisesti. Komission yksiköt ovat laskeneet uudelleen rakenteellisen rahoitusaseman ohjelmassa annettujen tietojen perusteella yhteisesti sovittujen menetelmien mukaisesti. Laskelman mukaan tarkistetulla lähentymisohjelmalla ei saavuteta ohjelmakauden aikana julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitetta, joka on 1 prosentin rakenteellinen alijäämä suhteessa BKT:hen (4). Kun otetaan huomioon tuoreimmat ennusteet ja velkataso, keskipitkän aikavälin tavoite sinällään vastaa kuitenkin vakaus- ja kasvusopimuksen päämääriä. Komission yksiköiden laskeman rakenteellisen rahoitusaseman perusteella julkisen talouden toimet ovat kahden vuoden aikana 3,75 prosenttia, josta hieman suurempi osa toteutuu alussa eli vuonna 2011. Vuosien 2011 ja 2012 skenaarion taustalla on jo useita sekä tulo- että menopuolen toimenpiteitä, joista Latvian viranomaiset ovat antaneet tietoja ja joihin ne ovat sitoutuneet maksutasetuen yhteydessä. Menopuolella Latvian viranomaiset aikovat tehdä etenkin laajan sosiaalivakuutusetuuksien ja eläkejärjestelmien uudelleenarvioinnin. Eläkejärjestelmän uudelleenarvioinnin tavoitteena on turvata tuleva kestävyys ja kolmipilarisen rakenteen tarkoituksenmukaisuus. |
| --- | --- |

(7)

Ohjelmassa esitetty finanssipoliittinen kehitysura vastaa nimellisesti sitä, mitä maksutasetuen yhteydessä sovittiin, eli alijäämä on enintään 6 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2011 ja enintään 3 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2012. Se noudattaa myös 7 päivänä heinäkuuta 2009 annettua neuvoston suositusta, jonka mukaan liiallinen alijäämä on korjattava viimeistään vuonna 2012.

Näihin finanssipoliittisiin tavoitteisiin pääseminen edellyttää uusia vakauttamistoimia neuvoston suosituksen ja helmikuussa 2010 tehdyn täydentävän yhteisymmärryspöytäkirjan mukaisesti. Komission yksiköt ovat laskeneet uudelleen rakenteellisen rahoitusaseman ohjelmassa annettujen tietojen perusteella yhteisesti sovittujen menetelmien mukaisesti. Laskelman mukaan tarkistetulla lähentymisohjelmalla ei saavuteta ohjelmakauden aikana julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitetta, joka on 1 prosentin rakenteellinen alijäämä suhteessa BKT:hen (4). Kun otetaan huomioon tuoreimmat ennusteet ja velkataso, keskipitkän aikavälin tavoite sinällään vastaa kuitenkin vakaus- ja kasvusopimuksen päämääriä. Komission yksiköiden laskeman rakenteellisen rahoitusaseman perusteella julkisen talouden toimet ovat kahden vuoden aikana 3,75 prosenttia, josta hieman suurempi osa toteutuu alussa eli vuonna 2011. Vuosien 2011 ja 2012 skenaarion taustalla on jo useita sekä tulo- että menopuolen toimenpiteitä, joista Latvian viranomaiset ovat antaneet tietoja ja joihin ne ovat sitoutuneet maksutasetuen yhteydessä. Menopuolella Latvian viranomaiset aikovat tehdä etenkin laajan sosiaalivakuutusetuuksien ja eläkejärjestelmien uudelleenarvioinnin. Eläkejärjestelmän uudelleenarvioinnin tavoitteena on turvata tuleva kestävyys ja kolmipilarisen rakenteen tarkoituksenmukaisuus.

| (8) | Kehitys saattaa jatkossa jäädä ohjelmassa odotettua heikommaksi, kun otetaan huomioon jäljellä oleva sopeutustarve vaisussa taloustilanteessa, epävarmuus tulojen tulevasta kehityksestä ja vakauttamisen tueksi tarvittavista toimenpiteistä sekä kestävän elpymisen edellyttämien uudistusten laajuus. Ohjelmassa todetaan, että rahoitusalan vakauden turvaaminen on tärkeä ennakkoedellytys talouden elpymiselle. Toteutettavana olevien finanssipoliittisten toimenpiteiden laajuus saattaa poliittisten ja täytäntöönpanoon liittyvien riskien vuoksi asettaa hallitukselle lainsäädännöllisiä haasteita, eikä vaaleja edeltävässä tilanteessa ole välttämättä helppo löytää muita toimenpiteitä jo hyväksyttyjen toimenpiteiden rinnalle ohjelmassa vuosiksi 2011 ja 2012 asetettujen tavoitteiden saavuttamiseksi ottaen huomioon, että mittavia vakauttamistoimia on jo toteutettu.
  Toisaalta Latvian viranomaisia kannustetaan voimakkaasti pitämään kiinni maksutasetukisopimuksissa sovituista sitovista tavoitteista. Latvian viranomaiset ovat myös tähänastisilla vakauttamistoimilla esittäneet vakuuttavaa näyttöä siitä, että ne pystyvät hyvinkin merkittäviin vakauttamisponnisteluihin. Julkisen talouden ennusteisiin ja makrotalouden skenaarioon liittyvät riskit ovat siten pääosin tasapainossa koko ohjelmakauden ajan. |
| --- | --- |

(8)

Kehitys saattaa jatkossa jäädä ohjelmassa odotettua heikommaksi, kun otetaan huomioon jäljellä oleva sopeutustarve vaisussa taloustilanteessa, epävarmuus tulojen tulevasta kehityksestä ja vakauttamisen tueksi tarvittavista toimenpiteistä sekä kestävän elpymisen edellyttämien uudistusten laajuus. Ohjelmassa todetaan, että rahoitusalan vakauden turvaaminen on tärkeä ennakkoedellytys talouden elpymiselle. Toteutettavana olevien finanssipoliittisten toimenpiteiden laajuus saattaa poliittisten ja täytäntöönpanoon liittyvien riskien vuoksi asettaa hallitukselle lainsäädännöllisiä haasteita, eikä vaaleja edeltävässä tilanteessa ole välttämättä helppo löytää muita toimenpiteitä jo hyväksyttyjen toimenpiteiden rinnalle ohjelmassa vuosiksi 2011 ja 2012 asetettujen tavoitteiden saavuttamiseksi ottaen huomioon, että mittavia vakauttamistoimia on jo toteutettu.

Toisaalta Latvian viranomaisia kannustetaan voimakkaasti pitämään kiinni maksutasetukisopimuksissa sovituista sitovista tavoitteista. Latvian viranomaiset ovat myös tähänastisilla vakauttamistoimilla esittäneet vakuuttavaa näyttöä siitä, että ne pystyvät hyvinkin merkittäviin vakauttamisponnisteluihin. Julkisen talouden ennusteisiin ja makrotalouden skenaarioon liittyvät riskit ovat siten pääosin tasapainossa koko ohjelmakauden ajan.

| (9) | Julkinen bruttovelka arvioidaan 34,8 prosentiksi suhteessa BKT:hen vuonna 2009, kun se edellisvuonna oli 19,5 prosenttia. Velkasuhteen ennustetaan kasvavan jyrkästi eli vielä 22 prosenttiyksikköä ohjelmakauden aikana. Tämä johtuu tuntuvista julkisen talouden alijäämistä, mutta myös huomattavasta positiivisesta virta-varanto-korjauserästä, jonka suuruus on 8 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2010, sillä eri kansainvälisten lainanantajien maksujen (15 prosenttia suhteessa BKT:hen) odotetaan kattavan ja ylittävänkin välttämättömät budjettitarpeet. Pankkisektorin tukitoimenpiteiden lopulliset kustannukset ovat kuitenkin riski vuosina 2011 ja 2012. Tästä syystä ohjelman ennusteeseen, jonka mukaan velkasuhde olisi korkeimmillaan hieman alle 60 prosenttia vuonna 2011, liittyy riskejä. Viimeisen ohjelmavuoden eli vuoden 2012 ennuste on 56,8 prosenttia suhteessa BKT:hen. Velkasuhteen ennakoidaan pysyvän perussopimuksen viitearvoa pienempänä koko ohjelmakauden ajan, mutta se kasvaa silti nopeasti vuoteen 2011 asti. |
| --- | --- |

(9)

Julkinen bruttovelka arvioidaan 34,8 prosentiksi suhteessa BKT:hen vuonna 2009, kun se edellisvuonna oli 19,5 prosenttia. Velkasuhteen ennustetaan kasvavan jyrkästi eli vielä 22 prosenttiyksikköä ohjelmakauden aikana. Tämä johtuu tuntuvista julkisen talouden alijäämistä, mutta myös huomattavasta positiivisesta virta-varanto-korjauserästä, jonka suuruus on 8 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2010, sillä eri kansainvälisten lainanantajien maksujen (15 prosenttia suhteessa BKT:hen) odotetaan kattavan ja ylittävänkin välttämättömät budjettitarpeet. Pankkisektorin tukitoimenpiteiden lopulliset kustannukset ovat kuitenkin riski vuosina 2011 ja 2012. Tästä syystä ohjelman ennusteeseen, jonka mukaan velkasuhde olisi korkeimmillaan hieman alle 60 prosenttia vuonna 2011, liittyy riskejä. Viimeisen ohjelmavuoden eli vuoden 2012 ennuste on 56,8 prosenttia suhteessa BKT:hen. Velkasuhteen ennakoidaan pysyvän perussopimuksen viitearvoa pienempänä koko ohjelmakauden ajan, mutta se kasvaa silti nopeasti vuoteen 2011 asti.

| (10) | Keskipitkän aikavälin velkaennusteiden mukaan BKT:n kasvu palautuu vasta vähitellen tasolle, jota ennakoitiin ennen kriisiä. Samoin verosuhteen oletetaan palautuvan kriisiä edeltäneelle tasolle. Ohjelmassa kaavailtu nimellismääräinen julkisen talouden strategia onnistuisikin lähes vakauttamaan velka-BKT-suhteen viimeistään vuonna 2020. |
| --- | --- |

(10)

Keskipitkän aikavälin velkaennusteiden mukaan BKT:n kasvu palautuu vasta vähitellen tasolle, jota ennakoitiin ennen kriisiä. Samoin verosuhteen oletetaan palautuvan kriisiä edeltäneelle tasolle. Ohjelmassa kaavailtu nimellismääräinen julkisen talouden strategia onnistuisikin lähes vakauttamaan velka-BKT-suhteen viimeistään vuonna 2020.

| (11) | Väestön ikääntymisestä julkiseen talouteen aiheutuvat pitkän aikavälin vaikutukset ovat selvästi pienemmät kuin EU:ssa keskimäärin jo toteutettujen eläkeuudistusten ansiosta. Ohjelmassa arvioitu vuoden 2009 rahoitusasema kärjistää kuitenkin vaikutuksia, joita väestön ikääntymisellä on julkisen talouden kestävyyskuiluun.
  Jos perusalijäämä saataisiin pienemmäksi keskipitkällä aikavälillä, kuten ohjelmassa kaavaillaan, se alentaisi julkisen talouden kestävyyttä uhkaavia riskejä, jotka arvioitiin julkisen talouden kestävyyttä koskeneessa komission vuoden 2009 kertomuksessa (5) suuriksi. |
| --- | --- |

(11)

Väestön ikääntymisestä julkiseen talouteen aiheutuvat pitkän aikavälin vaikutukset ovat selvästi pienemmät kuin EU:ssa keskimäärin jo toteutettujen eläkeuudistusten ansiosta. Ohjelmassa arvioitu vuoden 2009 rahoitusasema kärjistää kuitenkin vaikutuksia, joita väestön ikääntymisellä on julkisen talouden kestävyyskuiluun.

Jos perusalijäämä saataisiin pienemmäksi keskipitkällä aikavälillä, kuten ohjelmassa kaavaillaan, se alentaisi julkisen talouden kestävyyttä uhkaavia riskejä, jotka arvioitiin julkisen talouden kestävyyttä koskeneessa komission vuoden 2009 kertomuksessa (5) suuriksi.

| (12) | Kriisiä edeltäneinä vuosina harjoitetun myötäsyklisen finanssipolitiikan vuoksi talousarviokehystä ja julkista varainhoitojärjestelmää on nyt tiukennettava rajusti. Jonkin verran edistystä on jo tapahtunut, ja uusia aloitteita on suunnitteilla. Talousarvion turhaa jäykkyyttä poistettiin ja menojen joustavuutta lisättiin 3 päivänä marraskuuta 2009 annetulla hallituksen asetuksella, jolla valtiovarainministerille annetaan valtuudet jakaa tietyn talousarviokohdan määrärahoja uudelleen ohjelmien, alaohjelmien ja menoluokkien kesken. EU:n rakennerahastoihin liittyvien menojen seurantaa on tehostettu muuttamalla valtion talousarviosta annettua lakia, joka laadittiin vuoden 2010 talousarvion yhteydessä. Seuraavaksi valtiovarainministeriö on sitoutunut laatimaan ja esittämään yhteistyössä muiden asiaankuuluvien tahojen kanssa ehdotuksen budjettikurista annettavaksi laiksi, jolla varmistetaan suhdanteita tasaavan finanssipoliittisen kurinalaisuuden noudattaminen kaikilla julkishallinnon tasoilla. Tarkoituksena on tehdä joitakin yleisiä arviointeja, jotka todennäköisesti parantavat priorisointia ja päätöksentekoa ennen seuraavien talousarvioiden suunnittelua. Niitä ovat kaikkien julkisten laitosten tarjoamista palveluista tehtävä analyysi, jonka tarkoituksena on arvioida, jatketaanko palveluja, lopetetaanko ne vai ulkoistetaanko ne, sekä kaikkien valtionyhtiöiden tarkastelu niiden uudelleenjärjestelyjä silmällä pitäen. Julkisen talouden vakauttamisen tueksi on myös otettava käyttöön tehokkaita seuraamuksia tapauksissa, joissa julkisia varoja on käytetty väärin, sekä kehitettävä julkishallinnon tietojen keruuta ja käsittelyä ja tehostettava maksamattomien ja suunniteltujen sitoumusten valvontaa. |
| --- | --- |

(12)

Kriisiä edeltäneinä vuosina harjoitetun myötäsyklisen finanssipolitiikan vuoksi talousarviokehystä ja julkista varainhoitojärjestelmää on nyt tiukennettava rajusti. Jonkin verran edistystä on jo tapahtunut, ja uusia aloitteita on suunnitteilla. Talousarvion turhaa jäykkyyttä poistettiin ja menojen joustavuutta lisättiin 3 päivänä marraskuuta 2009 annetulla hallituksen asetuksella, jolla valtiovarainministerille annetaan valtuudet jakaa tietyn talousarviokohdan määrärahoja uudelleen ohjelmien, alaohjelmien ja menoluokkien kesken. EU:n rakennerahastoihin liittyvien menojen seurantaa on tehostettu muuttamalla valtion talousarviosta annettua lakia, joka laadittiin vuoden 2010 talousarvion yhteydessä. Seuraavaksi valtiovarainministeriö on sitoutunut laatimaan ja esittämään yhteistyössä muiden asiaankuuluvien tahojen kanssa ehdotuksen budjettikurista annettavaksi laiksi, jolla varmistetaan suhdanteita tasaavan finanssipoliittisen kurinalaisuuden noudattaminen kaikilla julkishallinnon tasoilla. Tarkoituksena on tehdä joitakin yleisiä arviointeja, jotka todennäköisesti parantavat priorisointia ja päätöksentekoa ennen seuraavien talousarvioiden suunnittelua. Niitä ovat kaikkien julkisten laitosten tarjoamista palveluista tehtävä analyysi, jonka tarkoituksena on arvioida, jatketaanko palveluja, lopetetaanko ne vai ulkoistetaanko ne, sekä kaikkien valtionyhtiöiden tarkastelu niiden uudelleenjärjestelyjä silmällä pitäen. Julkisen talouden vakauttamisen tueksi on myös otettava käyttöön tehokkaita seuraamuksia tapauksissa, joissa julkisia varoja on käytetty väärin, sekä kehitettävä julkishallinnon tietojen keruuta ja käsittelyä ja tehostettava maksamattomien ja suunniteltujen sitoumusten valvontaa.

| (13) | Julkishallinnon laatu todennäköisesti paranee tulorakenteeseen tehtävien huomattavien muutosten ansiosta. Niillä pyritään muun muassa tehostamaan varallisuusverotusta ja tekemään siitä oikeudenmukaisempaa. Työntekijöiden verokiila on kuitenkin edelleen korkea henkilötuloveron kannan korotuksen seurauksena. Johdonmukainen pidemmän aikavälin verostrategia auttaisi optimoimaan verorakenteen mahdollisuudet edistää kasvua. Meneillään olevan finanssipoliittisen vakauttamisen menestys näyttäisi edellyttävän myös tarkoituksenmukaisten hallinnollisten ja oikeudellisten mekanismien suunnittelua harmaaseen talouteen pureutumiseksi. Vakauttamiseen on käytettävissä vain rajalliset resurssit, joten julkisten menojen tehokkuutta on pyritty parantamaan useilla merkittävillä toimenpiteillä. Valtion työvoimatoimiston kapasiteetin kasvattaminen voisi tehostaa työmarkkinoiden aktivointitoimia. EU:n rakennerahastoihin liittyvän rahoituksen oikea-aikainen ja kohdennettu käyttö auttaisi todennäköisesti yleisemmin lieventämään talouskriisin vaikutuksia. Keskus- ja paikallishallinnon virkamiesten ja toimihenkilöiden palkkausta sääntelevään 1 päivänä joulukuuta 2009 hyväksyttyyn lakiin on yhdistetty kaikki julkisen sektorin työntekijöitä koskevat säädökset, ja se luo uusia kannustimia kyseisille työntekijäryhmille lisäämällä palkkajärjestelmän avoimuutta. Samalla se kiristää eri hallintotasojen budjettivallan käyttäjiin kohdistuvaa menovalvontaa ja tukee vakauttamisprosessia. |
| --- | --- |

(13)

Julkishallinnon laatu todennäköisesti paranee tulorakenteeseen tehtävien huomattavien muutosten ansiosta. Niillä pyritään muun muassa tehostamaan varallisuusverotusta ja tekemään siitä oikeudenmukaisempaa. Työntekijöiden verokiila on kuitenkin edelleen korkea henkilötuloveron kannan korotuksen seurauksena. Johdonmukainen pidemmän aikavälin verostrategia auttaisi optimoimaan verorakenteen mahdollisuudet edistää kasvua. Meneillään olevan finanssipoliittisen vakauttamisen menestys näyttäisi edellyttävän myös tarkoituksenmukaisten hallinnollisten ja oikeudellisten mekanismien suunnittelua harmaaseen talouteen pureutumiseksi. Vakauttamiseen on käytettävissä vain rajalliset resurssit, joten julkisten menojen tehokkuutta on pyritty parantamaan useilla merkittävillä toimenpiteillä. Valtion työvoimatoimiston kapasiteetin kasvattaminen voisi tehostaa työmarkkinoiden aktivointitoimia. EU:n rakennerahastoihin liittyvän rahoituksen oikea-aikainen ja kohdennettu käyttö auttaisi todennäköisesti yleisemmin lieventämään talouskriisin vaikutuksia. Keskus- ja paikallishallinnon virkamiesten ja toimihenkilöiden palkkausta sääntelevään 1 päivänä joulukuuta 2009 hyväksyttyyn lakiin on yhdistetty kaikki julkisen sektorin työntekijöitä koskevat säädökset, ja se luo uusia kannustimia kyseisille työntekijäryhmille lisäämällä palkkajärjestelmän avoimuutta. Samalla se kiristää eri hallintotasojen budjettivallan käyttäjiin kohdistuvaa menovalvontaa ja tukee vakauttamisprosessia.

| (14) | Kriisi on ravistellut Latviaa pahoin, ja sen on täytynyt turvautua kansainväliseen rahoitusapuun. Talouden elpymistä jarruttavat työmarkkinoiden heikkoudet, pyrkimys vähentää lainarahoitusta ja tarve toteuttaa finanssipoliittisia vakauttamistoimia, vaikkakin kilpailukykyindikaattorien nousuun lähdöstä on nähtävissä merkkejä. Finanssimarkkinoiden paineet ovat suurelta osin hellittäneet kesän 2009 jälkeen, mutta jäljellä on edelleen haasteita, joiden ratkaisemiseksi tarvitaan ehdottomasti lisätoimia. Finanssialan valvontaa on tehostettu muun muassa tiivistämällä yhteistyötä ulkomaisten valvontaelinten kanssa, ja pankkijärjestelmän riittävän pääomatason varmistamiseksi on toteutettu toimenpiteitä. Latvia on toteuttanut päättäväisiä toimia pysäyttääkseen julkisen talouden tilan heikkenemisen.
  Tavoitteena on julkisen talouden tilan pysyvä koheneminen, kun samalla varmistetaan, että taakka jakautuu tasapuolisesti ja talouden kilpailukykyä tuetaan. Tässä voisivat auttaa EU:n rakennerahastovarojen käytön ja hallinnoinnin tehostaminen, keskittyminen suorien ulkoisten investointien ja vientivetoisten yritysten tukitoimiin, tarvittavan koulutuksen tarjoaminen työvoimalle sekä kilpailukyvyn ja T&K-politiikan painopisteiden selkeämpi määrittely. |
| --- | --- |

(14)

Kriisi on ravistellut Latviaa pahoin, ja sen on täytynyt turvautua kansainväliseen rahoitusapuun. Talouden elpymistä jarruttavat työmarkkinoiden heikkoudet, pyrkimys vähentää lainarahoitusta ja tarve toteuttaa finanssipoliittisia vakauttamistoimia, vaikkakin kilpailukykyindikaattorien nousuun lähdöstä on nähtävissä merkkejä. Finanssimarkkinoiden paineet ovat suurelta osin hellittäneet kesän 2009 jälkeen, mutta jäljellä on edelleen haasteita, joiden ratkaisemiseksi tarvitaan ehdottomasti lisätoimia. Finanssialan valvontaa on tehostettu muun muassa tiivistämällä yhteistyötä ulkomaisten valvontaelinten kanssa, ja pankkijärjestelmän riittävän pääomatason varmistamiseksi on toteutettu toimenpiteitä. Latvia on toteuttanut päättäväisiä toimia pysäyttääkseen julkisen talouden tilan heikkenemisen.

Tavoitteena on julkisen talouden tilan pysyvä koheneminen, kun samalla varmistetaan, että taakka jakautuu tasapuolisesti ja talouden kilpailukykyä tuetaan. Tässä voisivat auttaa EU:n rakennerahastovarojen käytön ja hallinnoinnin tehostaminen, keskittyminen suorien ulkoisten investointien ja vientivetoisten yritysten tukitoimiin, tarvittavan koulutuksen tarjoaminen työvoimalle sekä kilpailukyvyn ja T&K-politiikan painopisteiden selkeämpi määrittely.

| (15) | Ohjelmassa esitetty julkisen talouden strategia on vuonna 2010 kaiken kaikkiaan linjassa neuvoston EY:n perustamissopimuksen 104 artiklan 7 kohdan nojalla antamien suositusten ja maksutasetuen yhteydessä asetettujen alijäämätavoitteiden kanssa. Kun otetaan huomioon riskit, julkisen talouden strategia vaikuttaa myös vuodesta 2011 eteenpäin noudattavan pääpiirteittäin kummassakin yhteydessä asetettuja alijäämätavoitteita. Lisäksi se kertoo viranomaisten kunnianhimoisesta pyrkimyksestä yltää Maastrichtin kriteereihin vuonna 2012 ja liittyä euroalueeseen viimeistään vuonna 2014. Finanssipolitiikka vaikuttaa tällä hetkellä asianmukaiselta varmistamaan ongelmattoman osallistumisen ERM II -mekanismiin ja vastaamaan vakavan taantuman asettamiin haasteisiin, mistä kertovat meneillään olevat kunnianhimoiset pyrkimykset korjata merkittävä rakenteellinen alijäämä. Rakenteellisen rahoitusaseman keskimääräinen vuotuinen parannus, noin 2 prosenttia suhteessa BKT:hen, on kuitenkin vähemmän kuin neuvoston heinäkuussa 2009 suosittelemat keskimäärin vähintään 2,75 prosentin vuotuiset julkisen talouden toimet kaudella 2010–2012. Tämä johtuu erityisesti korkomenoissa tapahtuneesta lähes 2 prosentin kasvusta suhteessa BKT:hen sekä veropohjien mekaanisesta murentumisesta kauden alussa. Suhdannetasoitettuja ja rakenteellisia rahoitusasemia on kuitenkin tulkittava varoen, sillä Latvian potentiaalista kasvua ja tuotantokuilua koskeviin arvioihin liittyy merkittäviä epävarmuustekijöitä. Saattaa myös olla, ettei tavanomainen jousto riitä kattamaan Latvian kokeman äärimmäisen jyrkän laskusuhdanteen vaikutuksia julkiseen talouteen vuodesta 2008 asti vallinneessa poikkeuksellisen ailahtelevaisessa taloudellisessa tilanteessa. Kaiken kaikkiaan kun otetaan huomioon riskien tasapainottuminen ja jo toteutettujen tai suunniteltujen harkinnanvaraisten toimenpiteiden määrä, ohjelmassa kaavaillut harkinnanvaraiset julkisen talouden toimet vaikuttavat pääpiirteittäin noudattavan heinäkuussa annettuja neuvoston suosituksia.
  Jos kuitenkin otetaan huomioon jäljellä oleva finanssipoliittinen sopeuttamistarve, jonka tueksi ei ole vielä esitetty tarkoin määriteltyjä toimenpiteitä, julkisen talouden toteutumat saattavat jäädä odotettua heikommiksi, vaikkakin riskiä pienentävät kansainvälisten rahoitusapusopimusten yhteydessä sovitut sitovat tavoitteet ja viranomaisten tähänastiset tulokset. Tämän vuoksi on sitäkin tärkeämpää, että Latvian viranomaiset parantavat talousarviokehystä ja päätöksentekoprosesseja suunnitellusti vuonna 2010. |
| --- | --- |

(15)

Ohjelmassa esitetty julkisen talouden strategia on vuonna 2010 kaiken kaikkiaan linjassa neuvoston EY:n perustamissopimuksen 104 artiklan 7 kohdan nojalla antamien suositusten ja maksutasetuen yhteydessä asetettujen alijäämätavoitteiden kanssa. Kun otetaan huomioon riskit, julkisen talouden strategia vaikuttaa myös vuodesta 2011 eteenpäin noudattavan pääpiirteittäin kummassakin yhteydessä asetettuja alijäämätavoitteita. Lisäksi se kertoo viranomaisten kunnianhimoisesta pyrkimyksestä yltää Maastrichtin kriteereihin vuonna 2012 ja liittyä euroalueeseen viimeistään vuonna 2014. Finanssipolitiikka vaikuttaa tällä hetkellä asianmukaiselta varmistamaan ongelmattoman osallistumisen ERM II -mekanismiin ja vastaamaan vakavan taantuman asettamiin haasteisiin, mistä kertovat meneillään olevat kunnianhimoiset pyrkimykset korjata merkittävä rakenteellinen alijäämä. Rakenteellisen rahoitusaseman keskimääräinen vuotuinen parannus, noin 2 prosenttia suhteessa BKT:hen, on kuitenkin vähemmän kuin neuvoston heinäkuussa 2009 suosittelemat keskimäärin vähintään 2,75 prosentin vuotuiset julkisen talouden toimet kaudella 2010–2012. Tämä johtuu erityisesti korkomenoissa tapahtuneesta lähes 2 prosentin kasvusta suhteessa BKT:hen sekä veropohjien mekaanisesta murentumisesta kauden alussa. Suhdannetasoitettuja ja rakenteellisia rahoitusasemia on kuitenkin tulkittava varoen, sillä Latvian potentiaalista kasvua ja tuotantokuilua koskeviin arvioihin liittyy merkittäviä epävarmuustekijöitä. Saattaa myös olla, ettei tavanomainen jousto riitä kattamaan Latvian kokeman äärimmäisen jyrkän laskusuhdanteen vaikutuksia julkiseen talouteen vuodesta 2008 asti vallinneessa poikkeuksellisen ailahtelevaisessa taloudellisessa tilanteessa. Kaiken kaikkiaan kun otetaan huomioon riskien tasapainottuminen ja jo toteutettujen tai suunniteltujen harkinnanvaraisten toimenpiteiden määrä, ohjelmassa kaavaillut harkinnanvaraiset julkisen talouden toimet vaikuttavat pääpiirteittäin noudattavan heinäkuussa annettuja neuvoston suosituksia.

Jos kuitenkin otetaan huomioon jäljellä oleva finanssipoliittinen sopeuttamistarve, jonka tueksi ei ole vielä esitetty tarkoin määriteltyjä toimenpiteitä, julkisen talouden toteutumat saattavat jäädä odotettua heikommiksi, vaikkakin riskiä pienentävät kansainvälisten rahoitusapusopimusten yhteydessä sovitut sitovat tavoitteet ja viranomaisten tähänastiset tulokset. Tämän vuoksi on sitäkin tärkeämpää, että Latvian viranomaiset parantavat talousarviokehystä ja päätöksentekoprosesseja suunnitellusti vuonna 2010.

| (16) | Vakaus- ja lähentymisohjelmia koskevissa käytännesäännöissä täsmennetyistä tietovaatimuksista voidaan todeta, että ohjelmassa esitetään kaikki pakolliset tiedot ja suurin osa vapaaehtoisista tiedoista. Neuvosto myös kehotti Latviaa EY:n perustamissopimuksen 104 artiklan 7 kohdan mukaisissa, 7 päivänä heinäkuuta 2009 annetuissa liiallisen alijäämän tilanteen lopettamista koskevissa suosituksissaan raportoimaan neuvoston suositusten täytäntöönpanossa tapahtuneesta edistyksestä lähentymisohjelmien tarkistuksiin sisällytettävässä erillisessä kohdassa. Latvia on noudattanut tätä kehotusta. |
| --- | --- |

(16)

Vakaus- ja lähentymisohjelmia koskevissa käytännesäännöissä täsmennetyistä tietovaatimuksista voidaan todeta, että ohjelmassa esitetään kaikki pakolliset tiedot ja suurin osa vapaaehtoisista tiedoista. Neuvosto myös kehotti Latviaa EY:n perustamissopimuksen 104 artiklan 7 kohdan mukaisissa, 7 päivänä heinäkuuta 2009 annetuissa liiallisen alijäämän tilanteen lopettamista koskevissa suosituksissaan raportoimaan neuvoston suositusten täytäntöönpanossa tapahtuneesta edistyksestä lähentymisohjelmien tarkistuksiin sisällytettävässä erillisessä kohdassa. Latvia on noudattanut tätä kehotusta.

Yleisenä päätelmänä voidaan todeta, että Latvia toteuttaa parhaillaan neuvoston suositusten mukaisesti merkittäviä finanssipoliittisia vakauttamistoimia ja talouden sopeuttamistoimia, joita on tuettu hyväksymällä laadukkaisiin toimenpiteisiin perustuva vuoden 2010 talousarvio, toteuttamalla monenlaisia julkisen sektorin uudistuksia, tehostamalla EU:n rakennerahastovarojen käyttöä, harjoittamalla kohdennettua työmarkkinapolitiikkaa ja vahvistamalla rahoitusalaa. Riskejä aiheuttavat jatkossa jäljellä oleva sopeutustarve vaisussa taloustilanteessa, epävarmuus tulojen tulevasta kehityksestä ja vakauttamisen tueksi tarvittavista toimenpiteistä sekä kestävän elpymisen edellyttämien uudistusten laajuus. Jos talousarviokehystä parannetaan edelleen, tarvittavien toimenpiteiden yksilöiminen ja täytäntöönpano helpottuvat, mikä vähentäisi riskiä, että julkisen talouden toteutuma on odotettua heikompi.

Edellä esitetyn arvion ja EY:n perustamissopimuksen 104 artiklan 7 kohdan mukaisen suosituksen perusteella sekä ottaen huomioon tarve varmistaa kestävä lähentyminen ja ongelmaton osallistuminen ERM II -mekanismiin Latviaa kehotetaan

| i) | toteuttamaan vuoden 2010 talousarvio kokonaisuudessaan sellaisena kuin se on hyväksytty 1 päivänä joulukuuta 2009; laatimaan erilaisia talousarviovaihtoehtoja, joilla saadaan aikaan säästöjä tai lisätuloja ja jotka mahdollistavat vuoden 2011 talousarvion hyväksymisen vakauttamistarpeiden mukaisena; hyväksymään tavoiteltua finanssipoliittista kehitysuraa vastaava talousarvio myös vuodeksi 2012 neuvoston 104 artiklan 7 kohdan nojalla antaman suosituksen mukaisesti; |
| --- | --- |

i)

toteuttamaan vuoden 2010 talousarvio kokonaisuudessaan sellaisena kuin se on hyväksytty 1 päivänä joulukuuta 2009; laatimaan erilaisia talousarviovaihtoehtoja, joilla saadaan aikaan säästöjä tai lisätuloja ja jotka mahdollistavat vuoden 2011 talousarvion hyväksymisen vakauttamistarpeiden mukaisena; hyväksymään tavoiteltua finanssipoliittista kehitysuraa vastaava talousarvio myös vuodeksi 2012 neuvoston 104 artiklan 7 kohdan nojalla antaman suosituksen mukaisesti;

| ii) | toteuttamaan laaja-alaiseen sosiaalietuuksien uudistukseen tarvittava läpikotainen ja tulevaisuuteen suuntautunut analyysi, jotta uudistus voitaisiin toteuttaa vuoden 2011 kuluessa muiden tulopuolen toimenpiteiden rinnalla; |
| --- | --- |

ii)

toteuttamaan laaja-alaiseen sosiaalietuuksien uudistukseen tarvittava läpikotainen ja tulevaisuuteen suuntautunut analyysi, jotta uudistus voitaisiin toteuttaa vuoden 2011 kuluessa muiden tulopuolen toimenpiteiden rinnalla;

| iii) | parantamaan julkisen talouden ohjausta ja avoimuutta muun muassa hyväksymällä budjettikuria koskeva lakiesitys, tekemällä keskipitkän aikavälin talousarviokehyksestä sitovampi ja ottamalla käyttöön tehokkaita seuraamuksia tapauksissa, joissa julkisia varoja käytetään väärin; tehostamaan valvontaa, koordinointia ja seuraamuksia harmaan talouden kitkemiseksi; |
| --- | --- |

iii)

parantamaan julkisen talouden ohjausta ja avoimuutta muun muassa hyväksymällä budjettikuria koskeva lakiesitys, tekemällä keskipitkän aikavälin talousarviokehyksestä sitovampi ja ottamalla käyttöön tehokkaita seuraamuksia tapauksissa, joissa julkisia varoja käytetään väärin; tehostamaan valvontaa, koordinointia ja seuraamuksia harmaan talouden kitkemiseksi;

| iv) | vauhdittamaan talouskasvua tukemalla siirtymistä avoimeen sektoriin ja parantamalla tuottavuutta muun muassa siten, että saatavilla olevat EU:n rakennerahastovarat päätyvät reaalitalouteen, sekä tekemällä valtion omistamissa pankeissa oikea-aikaisia uudelleenjärjestelyjä keskipitkän aikavälin strategian puitteissa. |
| --- | --- |

iv)

vauhdittamaan talouskasvua tukemalla siirtymistä avoimeen sektoriin ja parantamalla tuottavuutta muun muassa siten, että saatavilla olevat EU:n rakennerahastovarat päätyvät reaalitalouteen, sekä tekemällä valtion omistamissa pankeissa oikea-aikaisia uudelleenjärjestelyjä keskipitkän aikavälin strategian puitteissa.

Katsaus keskeisiin makrotaloutta ja julkista taloutta koskeviin ennusteisiin

| | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| BKT:n määrä
  (%-muutos) | LO tammikuu 2010 | –4,6 | –18,0 | –4,0 | 2,0 | 3,8 |
| KOM marraskuu 2009 | –4,6 | –18,0 | –4,0 | 2,0 | tieto puuttuu |
| LO tammikuu 2009 | –2,0 | –5,0 | –3,0 | 1,5 | tieto puuttuu |
| YKHI-inflaatio
  (%) | LO tammikuu 2010 | 15,4 | 3,5 | –3,7 | –2,8 | 0,0 |
| KOM marraskuu 2009 | 15,3 | 3,5 | –3,7 | –1,2 | tieto puuttuu |
| LO tammikuu 2009 | 15,4 | 5,9 | 2,2 | 1,3 | tieto puuttuu |
| Tuotantokuilu (6)

  (% suhteessa potentiaaliseen BKT:hen) | LO tammikuu 2010 | 9,5 | –8,8 | –10,7 | –7,8 | –3,8 |
| KOM marraskuu 2009 (7) | 9,2 | –9,1 | –10,7 | –7,0 | tieto puuttuu |
| LO tammikuu 2009 | 5,9 | –1,6 | –5,7 | –5,3 | tieto puuttuu |
| Nettoluotonanto ulkomaille/nettoluotonotto ulkomailta
  (% suhteessa BKT:hen) | LO tammikuu 2010 | –10,8 | 8,2 | 10,7 | 10,4 | 8,0 |
| KOM marraskuu 2009 | –11,5 | 8,9 | 8,0 | 6,1 | tieto puuttuu |
| LO tammikuu 2009 | –13,4 | –5,4 | –2,6 | –2,3 | tieto puuttuu |
| Julkisen talouden tulot
  (% suhteessa BKT:hen) | LO tammikuu 2010 | 34,7 | 33,8 | 36,2 | 38,6 | 39,4 |
| KOM marraskuu 2009 | 34,6 | 34,9 | 33,4 | 32,9 | tieto puuttuu |
| LO tammikuu 2009 | 35,1 | 32,5 | 35,0 | 37,7 | tieto puuttuu |
| Julkisen talouden menot
  (% suhteessa BKT:hen) | LO tammikuu 2010 | 38,8 | 43,8 | 44,7 | 44,6 | 42,4 |
| KOM marraskuu 2009 | 38,8 | 43,8 | 45,7 | 45,1 | tieto puuttuu |
| LO tammikuu 2009 | 38,6 | 37,7 | 39,9 | 40,7 | tieto puuttuu |
| Julkisen talouden rahoitusasema
  (% suhteessa BKT:hen) | LO tammikuu 2010 | –4,1 | –10,0 | –8,5 | –6,0 | –2,9 |
| KOM marraskuu 2009 | –4,1 | –9,0 | –12,3 | –12,2 | tieto puuttuu |
| LO tammikuu 2009 | –3,5 | –5,3 | –4,9 | –2,9 | tieto puuttuu |
| Perusjäämä
  (% suhteessa BKT:hen) | LO tammikuu 2010 | –3,4 | –8,7 | –6,1 | –2,7 | 0,3 |
| KOM marraskuu 2009 | –3,4 | –7,6 | –9,9 | –8,3 | tieto puuttuu |
| LO tammikuu 2009 | –2,9 | –3,7 | –3,5 | –1,4 | tieto puuttuu |
| Suhdannetasoitettu rahoitusasema (6)

  (% suhteessa BKT:hen) | LO tammikuu 2010 | –6,7 | –7,6 | –5,5 | –3,9 | –1,8 |
| KOM marraskuu 2009 | –6,7 | –6,4 | –9,3 | –10,2 | tieto puuttuu |
| LO tammikuu 2009 | –5,1 | –4,9 | –3,3 | –1,4 | tieto puuttuu |
| Rakenteellinen rahoitusasema (8)

  (% suhteessa BKT:hen) | LO tammikuu 2010 | –6,7 | –7,6 | –5,5 | –3,9 | –1,8 |
| KOM marraskuu 2009 | –6,7 | –7,0 | –10,2 | –10,2 | tieto puuttuu |
| LO tammikuu 2009 | –5,1 | –4,9 | –3,3 | –1,4 | tieto puuttuu |
| Julkinen bruttovelka
  (% suhteessa BKT:hen) | LO tammikuu 2010 | 19,5 | 34,8 | 55,1 | 59,1 | 56,8 |
| KOM marraskuu 2009 | 19,5 | 33,2 | 48,6 | 60,4 | tieto puuttuu |
| LO tammikuu 2009 | 19,4 | 32,4 | 45,4 | 47,3 | tieto puuttuu |
| Lähentymisohjelma (LO), komission yksiköiden syksyn 2009 talousennuste (KOM) ja komission yksiköiden laskelmat. |

2008

2009

2010

2011

2012

BKT:n määrä

(%-muutos)

LO tammikuu 2010

–4,6

–18,0

–4,0

2,0

3,8

KOM marraskuu 2009

–4,6

–18,0

–4,0

2,0

tieto puuttuu

LO tammikuu 2009

–2,0

–5,0

–3,0

1,5

tieto puuttuu

YKHI-inflaatio

(%)

LO tammikuu 2010

15,4

3,5

–3,7

–2,8

0,0

KOM marraskuu 2009

15,3

3,5

–3,7

–1,2

tieto puuttuu

LO tammikuu 2009

15,4

5,9

2,2

1,3

tieto puuttuu

Tuotantokuilu (6)

(% suhteessa potentiaaliseen BKT:hen)

LO tammikuu 2010

9,5

–8,8

–10,7

–7,8

–3,8

KOM marraskuu 2009 (7)

9,2

–9,1

–10,7

–7,0

tieto puuttuu

LO tammikuu 2009

5,9

–1,6

–5,7

–5,3

tieto puuttuu

Nettoluotonanto ulkomaille/nettoluotonotto ulkomailta

(% suhteessa BKT:hen)

LO tammikuu 2010

–10,8

8,2

10,7

10,4

8,0

KOM marraskuu 2009

–11,5

8,9

8,0

6,1

tieto puuttuu

LO tammikuu 2009

–13,4

–5,4

–2,6

–2,3

tieto puuttuu

Julkisen talouden tulot

(% suhteessa BKT:hen)

LO tammikuu 2010

34,7

33,8

36,2

38,6

39,4

KOM marraskuu 2009

34,6

34,9

33,4

32,9

tieto puuttuu

LO tammikuu 2009

35,1

32,5

35,0

37,7

tieto puuttuu

Julkisen talouden menot

(% suhteessa BKT:hen)

LO tammikuu 2010

38,8

43,8

44,7

44,6

42,4

KOM marraskuu 2009

38,8

43,8

45,7

45,1

tieto puuttuu

LO tammikuu 2009

38,6

37,7

39,9

40,7

tieto puuttuu

Julkisen talouden rahoitusasema

(% suhteessa BKT:hen)

LO tammikuu 2010

–4,1

–10,0

–8,5

–6,0

–2,9

KOM marraskuu 2009

–4,1

–9,0

–12,3

–12,2

tieto puuttuu

LO tammikuu 2009

–3,5

–5,3

–4,9

–2,9

tieto puuttuu

Perusjäämä

(% suhteessa BKT:hen)

LO tammikuu 2010

–3,4

–8,7

–6,1

–2,7

0,3

KOM marraskuu 2009

–3,4

–7,6

–9,9

–8,3

tieto puuttuu

LO tammikuu 2009

–2,9

–3,7

–3,5

–1,4

tieto puuttuu

Suhdannetasoitettu rahoitusasema (6)

(% suhteessa BKT:hen)

LO tammikuu 2010

–6,7

–7,6

–5,5

–3,9

–1,8

KOM marraskuu 2009

–6,7

–6,4

–9,3

–10,2

tieto puuttuu

LO tammikuu 2009

–5,1

–4,9

–3,3

–1,4

tieto puuttuu

Rakenteellinen rahoitusasema (8)

(% suhteessa BKT:hen)

LO tammikuu 2010

–6,7

–7,6

–5,5

–3,9

–1,8

KOM marraskuu 2009

–6,7

–7,0

–10,2

–10,2

tieto puuttuu

LO tammikuu 2009

–5,1

–4,9

–3,3

–1,4

tieto puuttuu

Julkinen bruttovelka

(% suhteessa BKT:hen)

LO tammikuu 2010

19,5

34,8

55,1

59,1

56,8

KOM marraskuu 2009

19,5

33,2

48,6

60,4

tieto puuttuu

LO tammikuu 2009

19,4

32,4

45,4

47,3

tieto puuttuu

Lähentymisohjelma (LO), komission yksiköiden syksyn 2009 talousennuste (KOM) ja komission yksiköiden laskelmat.

---

(1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1. Tässä tekstissä mainitut asiakirjat löytyvät seuraavilta verkkosivuilta: http://ec.europa.eu/economy_finance/sgp/index_en.htm

(2)  Yhteensä 7,5 miljardin euron rahoituspaketin rahoittavat yhdessä EU, IMF, Maailmanpankki, EBRD, Pohjoismaat, Tšekki, Viro ja Puola, ja se maksetaan Latvialle useissa erissä vuoden 2011 loppuun asti kauden alkupuolelle painottuen.

(3)  Arvioinnissa otetaan huomioon komission yksiköiden syksyn 2009 ennuste mutta myös muita sittemmin käyttöön tulleita tietoja.

(4)  Ohjelmassa esitetään, että rakenteellinen alijäämä olisi vuonna 2012 supistunut 0,5 prosenttiin suhteessa BKT:hen, mutta komission yksiköiden uusien laskelmien mukaan rakenteellinen alijäämä on 1,8 prosenttia suhteessa BKT:hen.

(5)  Julkisen talouden kestävyyttä koskevissa 10 päivänä marraskuuta 2009 antamissaan päätelmissä ”neuvosto kehottaa jäsenvaltioita kiinnittämään huomiota kestävyyteen tähtääviin strategioihin tulevissa vakaus- ja lähentymisohjelmissaan” ja ”pyytää komissiota yhdessä talouspoliittisen komitean ja talous- ja rahoituskomitean kanssa kehittämään edelleen menetelmiä julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyden arvioimiseksi hyvissä ajoin ennen julkisen talouden kestävyyttä koskevan seuraavan kertomuksen laatimista”. Kyseinen kertomus on määrä laatia vuonna 2012.

(6)  Ohjelmien mukaiset tuotantokuilut ja suhdannetasoitetut rahoitusasemat, jotka komission yksiköt ovat laskeneet uudelleen ohjelmien tietojen perusteella.

(7)  Perustuu ennusteisiin, joiden mukaan potentiaalinen kasvu on 1,6 % vuonna 2008, – 1,4 % vuonna 2009, – 2,3 % vuonna 2010 ja – 2,1 % vuonna 2011.

(8)  Suhdannetasoitettu rahoitusasema, jossa ei ole otettu huomioon kertaluonteisia eikä muita väliaikaisia toimenpiteitä.

Lähde:

Lähentymisohjelma (LO), komission yksiköiden syksyn 2009 talousennuste (KOM) ja komission yksiköiden laskelmat.

---

IV Tiedotteet

EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET

Euroopan komissio

| 1.6.2010 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 142/25 |
| --- | --- | --- | --- |

1.6.2010

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 142/25

---

Euron kurssi (1)

31. toukokuuta 2010

2010/C 142/05

1 euro =

| | Rahayksikkö | Kurssi |
| --- | --- | --- |
| USD | Yhdysvaltain dollaria | 1,2307 |
| JPY | Japanin jeniä | 112,62 |
| DKK | Tanskan kruunua | 7,4395 |
| GBP | Englannin puntaa | 0,84863 |
| SEK | Ruotsin kruunua | 9,6230 |
| CHF | Sveitsin frangia | 1,4230 |
| ISK | Islannin kruunua | |
| NOK | Norjan kruunua | 7,9390 |
| BGN | Bulgarian leviä | 1,9558 |
| CZK | Tšekin korunaa | 25,505 |
| EEK | Viron kruunua | 15,6466 |
| HUF | Unkarin forinttia | 275,53 |
| LTL | Liettuan litiä | 3,4528 |
| LVL | Latvian latia | 0,7090 |
| PLN | Puolan zlotya | 4,0791 |
| RON | Romanian leuta | 4,1855 |
| TRY | Turkin liiraa | 1,9360 |
| AUD | Australian dollaria | 1,4576 |
| CAD | Kanadan dollaria | 1,2894 |
| HKD | Hongkongin dollaria | 9,5905 |
| NZD | Uuden-Seelannin dollaria | 1,8120 |
| SGD | Singaporin dollaria | 1,7225 |
| KRW | Etelä-Korean wonia | 1 479,42 |
| ZAR | Etelä-Afrikan randia | 9,4552 |
| CNY | Kiinan juan renminbiä | 8,4031 |
| HRK | Kroatian kunaa | 7,2635 |
| IDR | Indonesian rupiaa | 11 276,14 |
| MYR | Malesian ringgitiä | 4,0139 |
| PHP | Filippiinien pesoa | 56,918 |
| RUB | Venäjän ruplaa | 38,0340 |
| THB | Thaimaan bahtia | 40,070 |
| BRL | Brasilian realia | 2,2343 |
| MXN | Meksikon pesoa | 15,8822 |
| INR | Intian rupiaa | 57,0550 |

Rahayksikkö

Kurssi

USD

Yhdysvaltain dollaria

1,2307

JPY

Japanin jeniä

112,62

DKK

Tanskan kruunua

7,4395

GBP

Englannin puntaa

0,84863

SEK

Ruotsin kruunua

9,6230

CHF

Sveitsin frangia

1,4230

ISK

Islannin kruunua

NOK

Norjan kruunua

7,9390

BGN

Bulgarian leviä

1,9558

CZK

Tšekin korunaa

25,505

EEK

Viron kruunua

15,6466

HUF

Unkarin forinttia

275,53

LTL

Liettuan litiä

3,4528

LVL

Latvian latia

0,7090

PLN

Puolan zlotya

4,0791

RON

Romanian leuta

4,1855

TRY

Turkin liiraa

1,9360

AUD

Australian dollaria

1,4576

CAD

Kanadan dollaria

1,2894

HKD

Hongkongin dollaria

9,5905

NZD

Uuden-Seelannin dollaria

1,8120

SGD

Singaporin dollaria

1,7225

KRW

Etelä-Korean wonia

1 479,42

ZAR

Etelä-Afrikan randia

9,4552

CNY

Kiinan juan renminbiä

8,4031

HRK

Kroatian kunaa

7,2635

IDR

Indonesian rupiaa

11 276,14

MYR

Malesian ringgitiä

4,0139

PHP

Filippiinien pesoa

56,918

RUB

Venäjän ruplaa

38,0340

THB

Thaimaan bahtia

40,070

BRL

Brasilian realia

2,2343

MXN

Meksikon pesoa

15,8822

INR

Intian rupiaa

57,0550

---

(1)  Lähde: Euroopan keskuspankin ilmoittama viitekurssi.

---

| 1.6.2010 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 142/26 |
| --- | --- | --- | --- |

1.6.2010

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 142/26

---

Kilpailunrajoituksia ja määräävää markkina-asemaa käsittelevän neuvoa-antavan komitean kokouksessaan 15. maaliskuuta 2010 antama lausunto päätösluonnoksesta asiassa COMP/39.351 – Ruotsin rajayhdysjohdot

Esittelijä: Romania

2010/C 142/06

| 1. | Neuvoa-antava komitea on samaa mieltä kilpailuongelmista, jotka komissio on esittänyt Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 102 artiklan ja ETA-sopimuksen 54 artiklan nojalla tekemässään ennakkoarvioinnissa. |
| --- | --- |

1.

Neuvoa-antava komitea on samaa mieltä kilpailuongelmista, jotka komissio on esittänyt Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 102 artiklan ja ETA-sopimuksen 54 artiklan nojalla tekemässään ennakkoarvioinnissa.

| 2. | Neuvoa-antava komitea on komission kanssa samaa mieltä siitä, että menettely voidaan saattaa päätökseen asetuksen (EY) N:o 1/2003 9 artiklan 1 kohdan mukaisella päätöksellä. |
| --- | --- |

2.

Neuvoa-antava komitea on komission kanssa samaa mieltä siitä, että menettely voidaan saattaa päätökseen asetuksen (EY) N:o 1/2003 9 artiklan 1 kohdan mukaisella päätöksellä.

| 3. | Neuvoa-antava komitea on komission kanssa samaa mieltä siitä, että Svenska Kärnkraftin esittämät sitoumukset ovat riittäviä ja asianmukaisia komission ennakkoarvioinnissa esitettyjen ongelmien ratkaisemiseksi. |
| --- | --- |

3.

Neuvoa-antava komitea on komission kanssa samaa mieltä siitä, että Svenska Kärnkraftin esittämät sitoumukset ovat riittäviä ja asianmukaisia komission ennakkoarvioinnissa esitettyjen ongelmien ratkaisemiseksi.

| 4. | Neuvoa-antava komitea on komission kanssa samaa mieltä siitä, että Svenska Kärnkraftin ehdottamien sitoumusten perusteella komission toimille ei ole enää perusteita, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (EY) N:o 1/2003 9 artiklan 2 kohdan soveltamista. |
| --- | --- |

4.

Neuvoa-antava komitea on komission kanssa samaa mieltä siitä, että Svenska Kärnkraftin ehdottamien sitoumusten perusteella komission toimille ei ole enää perusteita, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (EY) N:o 1/2003 9 artiklan 2 kohdan soveltamista.

| 5. | Neuvoa-antava komitea pyytää komissiota ottamaan huomioon muut keskustelussa esiin tuodut seikat. |
| --- | --- |

5.

Neuvoa-antava komitea pyytää komissiota ottamaan huomioon muut keskustelussa esiin tuodut seikat.

| 6. | Neuvoa-antava komitea aikoo suositella tämän lausunnon julkaisemista Euroopan unionin virallisessa lehdessä. |
| --- | --- |

6.

Neuvoa-antava komitea aikoo suositella tämän lausunnon julkaisemista Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

---

| 1.6.2010 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 142/27 |
| --- | --- | --- | --- |

1.6.2010

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 142/27

---

Kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan loppukertomus (1)

Asiassa COMP/39.351 – Ruotsin yhdysjohdot

2010/C 142/07

Komissiolle esitetyn päätösluonnoksen mukaan ruotsalaisen siirtoverkon operaattorin Svenska Kärnkraftin, jäljempänä ’SvK’, on väitetty rikkoneen Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 102 artiklaa.

Päätösluonnoksen mukaan SvK on saattanut väärinkäyttää määräävää asemaansa Ruotsin sähkönsiirtomarkkinoilla vähentämällä Ruotsin rajayhdysjohtojen kapasiteettia varautuessaan sisäiseen ylikuormitukseen Ruotsin siirtoverkossa. Svk on saattanut keinotekoisesti jaotella markkinoita kohtelemalla Ruotsissa käytettävää sähköä ja vientisähköä koskevia siirtopyyntöjä eri tavoin. Näin se on saattanut estää Ruotsin ulkopuolella sijaitsevia teollisuus- ja muita käyttäjiä hyötymästä sisämarkkinoiden eduista.

Tutkimus käynnistettiin heinäkuussa 2006 Dansk Energin (tanskalaisten energiayhtiöiden järjestö) tekemän kantelun johdosta. Komissio aloitti menettelyn 1. huhtikuuta 2009 ja antoi 25. kesäkuuta 2009 asetuksen (EY) N:o 1/2003 (2) 9 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun ennakkoarvioinnin. Vastauksessaan ennakkoarviointiin SvK toimitti sitoumuksia 4. syyskuuta 2009.

SvK sitoutui ensisijaisesti jakamaan Ruotsin siirtoverkon kahteen tai useampaan tarjousalueeseen viimeistään 1. heinäkuuta 2011 mennessä. Tarjousalueiden toiminnan käynnistyttyä SvK hallitsee Ruotsin siirtoverkon ylikuormitusta rajoittamatta sähkökaupan kapasiteettia rajayhdysjohdoissa. Tätä periaatetta noudatetaan lukuun ottamatta länsirannikon siirtoyhteyttä, jota varten SvK sitoutuu rakentamaan ja ottamaan käyttöön uuden 400 kV:n siirtojohdon. Välivaiheen aikana (sitoumuksia koskevan päätöksen tiedoksi antamisen ja tarjousalueiden käyttöönottopäivän välinen ajanjakso) SvK sitoutuu hallitsemaan mahdollista ylikuormitusta ottamalla huomioon vastakauppaan soveltuvat säätöresurssit. Sitoumukset velvoittavat SvK:ta kymmenen vuoden ajan päätöksen voimaantulopäivästä.

Komissio julkaisi 6. lokakuuta 2009 27 artiklan 4 kohdan mukaisen tiivistelmän asiaan liittyvistä kilpailuongelmista ja sitoumuksista ja kehotti kolmansia osapuolia toimittamaan ilmoitukseen liittyvät huomautuksensa kuukauden kuluessa sen julkaisemisesta. Kolmansilta osapuolilta saatiin yhteensä 57 vastausta. Komissio ilmoitti SvK:lle markkinatestin tuloksesta. Vastauksena SvK toimitti muutetun ehdotuksen sitoumuksista.

Komissio on nyt tullut mainittujen sitoumusten perusteella siihen tulokseen, että menettely olisi päätettävä, sanotun kuitenkaan vaikuttamatta 9 artiklan 2 kohdan soveltamiseen.

SvK on ilmoittanut komissiolle voineensa tutustua riittävästi tietoihin, jotka se on katsonut tarpeellisiksi tehdäkseen sitoumusehdotuksen komission havaitsemien kilpailuongelmien ratkaisemiseksi. SvK tai kolmannet osapuolet eivät ole esittäneet asiasta lisätiedusteluja tai huomautuksia kuulemismenettelystä vastaavalle neuvonantajalle.

Edellä olevan perusteella katson, että oikeutta tulla kuulluksi on noudatettu tässä asiassa.

Brysselissä 25 päivänä maaliskuuta 2010.

Michael ALBERS

---

(1)  Laadittu tietyissä kilpailuasioita koskevissa menettelyissä kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan toimivaltuuksista 23 päivänä toukokuuta 2001 tehdyn komission päätöksen 2001/462/EY, EHTY 15 ja 16 artiklan mukaisesti – EYVL L 162, 19.6.2001, s. 21.

1

(2)  Jäljempänä kaikki mainitut artiklat viittaavat asetukseen (EY) N:o 1/2003.

2

---

| 1.6.2010 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 142/28 |
| --- | --- | --- | --- |

1.6.2010

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 142/28

---

Tiivistelmä komission päätöksestä,

annettu 14 päivänä huhtikuuta 2010,

Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 102 artiklan ja ETA-sopimuksen 54 artiklan mukaisesta menettelystä

(Asia COMP/39.351 – Ruotsin rajayhdysjohdot)

(Ainoastaan englanninkielinen teksti on todistusvoimainen)

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

2010/C 142/08

Komissio antoi 14 päivänä huhtikuuta 2010 päätöksen Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 102 artiklan mukaisesta menettelystä. Komissio julkaisee osapuolten nimet ja päätöksen olennaisen sisällön sekä mahdollisesti määrättävät seuraamukset neuvoston asetuksen (EY) N:o 1/2003
   (1)
  30 artiklan säännösten mukaisesti. Se ottaa huomioon yritysten oikeutetut edut sen suhteen, ettei niiden liikesalaisuuksia paljasteta. Päätöksen teksti, josta on poistettu luottamukselliset tiedot, on saatavilla kilpailun pääosaston verkkosivuilla osoitteessa:

http://ec.europa.eu/competition/antitrust/cases/

1.   JOHDANTO

| (1) | Tämä päätös on osoitettu Svenska Kraftnätille, jäljempänä ’SvK’. Siinä velvoitetaan SvK noudattamaan antamiaan sitoumuksia, joiden tarkoituksena on ratkaista kilpailuongelmat, jotka komissio havaitsi Ruotsin sähkönsiirtomarkkinoista tekemässään tutkimuksessa. |
| --- | --- |

(1)

Tämä päätös on osoitettu Svenska Kraftnätille, jäljempänä ’SvK’. Siinä velvoitetaan SvK noudattamaan antamiaan sitoumuksia, joiden tarkoituksena on ratkaista kilpailuongelmat, jotka komissio havaitsi Ruotsin sähkönsiirtomarkkinoista tekemässään tutkimuksessa.

2.   MENETTELY

| (2) | Komissio aloitti 1 päivänä huhtikuuta 2009 menettelyn tehdäkseen asetuksen (EY) N:o 1/2003 III luvun mukaisen päätöksen ja antoi 25 päivänä kesäkuuta 2009 asetuksen (EY) N:o 1/2003 9 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun ennakkoarvioinnin, jossa esitettiin komission havaitsemat kilpailuongelmat. SvK vastasi komission ennakkoarviointiin 4 päivänä syyskuuta 2009 toimittamalla sitoumuksia. Komissio julkaisi 6 päivänä lokakuuta 2009Euroopan unionin virallisessa lehdessä asetuksen (EY) N:o 1/2003 27 artiklan 4 kohdan mukaisen tiedonannon (2), jossa se esitteli lyhyesti asian ja sitoumukset, ja kehotti asianomaisia kolmansia osapuolia lähettämään huomautuksensa sitoumuksista kuukauden kuluessa julkaisupäivästä. SvK toimitti 26 päivänä tammikuuta 2010 muutetun ehdotuksen sitoumuksista, joissa oli otettu huomioon kolmansilta osapuolilta saadut huomautukset. Kilpailunrajoituksia ja määräävää markkina-asemaa käsittelevä neuvoa-antava komitea antoi myönteisen lausunnon 15 päivänä maaliskuuta 2010. Kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja antoi menettelystä myönteisen lausunnon loppukertomuksessaan 25 päivänä maaliskuuta 2010. |
| --- | --- |

(2)

Komissio aloitti 1 päivänä huhtikuuta 2009 menettelyn tehdäkseen asetuksen (EY) N:o 1/2003 III luvun mukaisen päätöksen ja antoi 25 päivänä kesäkuuta 2009 asetuksen (EY) N:o 1/2003 9 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun ennakkoarvioinnin, jossa esitettiin komission havaitsemat kilpailuongelmat. SvK vastasi komission ennakkoarviointiin 4 päivänä syyskuuta 2009 toimittamalla sitoumuksia. Komissio julkaisi 6 päivänä lokakuuta 2009Euroopan unionin virallisessa lehdessä asetuksen (EY) N:o 1/2003 27 artiklan 4 kohdan mukaisen tiedonannon (2), jossa se esitteli lyhyesti asian ja sitoumukset, ja kehotti asianomaisia kolmansia osapuolia lähettämään huomautuksensa sitoumuksista kuukauden kuluessa julkaisupäivästä. SvK toimitti 26 päivänä tammikuuta 2010 muutetun ehdotuksen sitoumuksista, joissa oli otettu huomioon kolmansilta osapuolilta saadut huomautukset. Kilpailunrajoituksia ja määräävää markkina-asemaa käsittelevä neuvoa-antava komitea antoi myönteisen lausunnon 15 päivänä maaliskuuta 2010. Kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja antoi menettelystä myönteisen lausunnon loppukertomuksessaan 25 päivänä maaliskuuta 2010.

3.   ENNAKKOARVIOINNISSA HAVAITUT KILPAILUONGELMAT

| (3) | Komissio havaitsi 25 päivänä kesäkuuta 2009 antamassaan ennakkoarvioinnissa kilpailuongelmia, joiden mukaan SvK on saattanut väärinkäyttää määräävää asemaansa Ruotsin sähkönsiirtomarkkinoilla. SvK on saattanut vähentää vientikapasiteettia Ruotsin rajayhdysjohdoissa varautuessaan sisäiseen ylikuormitukseen Ruotsin siirtoverkossa. Näin se on saattanut syrjiä joitakin verkonkäyttäjiä ja jaotella sisämarkkinoita. |
| --- | --- |

(3)

Komissio havaitsi 25 päivänä kesäkuuta 2009 antamassaan ennakkoarvioinnissa kilpailuongelmia, joiden mukaan SvK on saattanut väärinkäyttää määräävää asemaansa Ruotsin sähkönsiirtomarkkinoilla. SvK on saattanut vähentää vientikapasiteettia Ruotsin rajayhdysjohdoissa varautuessaan sisäiseen ylikuormitukseen Ruotsin siirtoverkossa. Näin se on saattanut syrjiä joitakin verkonkäyttäjiä ja jaotella sisämarkkinoita.

4.   SITOUMUKSET

| (4) | SvK teki sitoumuksia ratkaistakseen kilpailuongelmat, jotka komissio havaitsi Ruotsin sähkönsiirtomarkkinoilla. SvK aikoo jakaa Ruotsin siirtoverkon kahteen tai useampaan tarjousalueeseen ja saattaa siirtoverkon toimimaan tältä pohjalta viimeistään 1 päivänä marraskuuta 2011. Tarjousalueiden kokoonpano on niin joustava, että sitä voidaan muuttaa vastaamaan Ruotsin siirtoverkon tulevien virtausrakenteiden ennakoitavia ja ennakoimattomia muutoksia. Tarjousalueiden toiminnan käynnistyttyä SvK hallitsee Ruotsin siirtoverkon ylikuormitusta rajoittamatta sähkökaupan kapasiteettia rajayhdysjohdoissa. Poikkeuksena tästä periaatteesta on vain yksi Ruotsin siirtoverkon osuus, eli länsirannikon siirtoyhteys. Tällä osuudella sähköntuotantoresurssit eivät ole riittäviä erillisen tarjousalueen ylläpitämiseksi. SvK sitoutuu myös vahvistamaan siirtoverkkoa länsirannikon siirtoyhteyden osalta rakentamalla ja ottamalla käyttöön uuden 400 kV:n siirtojohdon 30 päivään marraskuuta 2011 mennessä. Lisäksi SvK aikoo lisätä vastakauppaa sitoumuksia koskevan päätöksen tiedoksi antamisen ja tarjousalueiden käyttöönottopäivän välisenä aikana vähentääkseen sisäisestä ylikuormituksesta aiheutuvia rajayhdysjohtojen käyttörajoituksia. |
| --- | --- |

(4)

SvK teki sitoumuksia ratkaistakseen kilpailuongelmat, jotka komissio havaitsi Ruotsin sähkönsiirtomarkkinoilla. SvK aikoo jakaa Ruotsin siirtoverkon kahteen tai useampaan tarjousalueeseen ja saattaa siirtoverkon toimimaan tältä pohjalta viimeistään 1 päivänä marraskuuta 2011. Tarjousalueiden kokoonpano on niin joustava, että sitä voidaan muuttaa vastaamaan Ruotsin siirtoverkon tulevien virtausrakenteiden ennakoitavia ja ennakoimattomia muutoksia. Tarjousalueiden toiminnan käynnistyttyä SvK hallitsee Ruotsin siirtoverkon ylikuormitusta rajoittamatta sähkökaupan kapasiteettia rajayhdysjohdoissa. Poikkeuksena tästä periaatteesta on vain yksi Ruotsin siirtoverkon osuus, eli länsirannikon siirtoyhteys. Tällä osuudella sähköntuotantoresurssit eivät ole riittäviä erillisen tarjousalueen ylläpitämiseksi. SvK sitoutuu myös vahvistamaan siirtoverkkoa länsirannikon siirtoyhteyden osalta rakentamalla ja ottamalla käyttöön uuden 400 kV:n siirtojohdon 30 päivään marraskuuta 2011 mennessä. Lisäksi SvK aikoo lisätä vastakauppaa sitoumuksia koskevan päätöksen tiedoksi antamisen ja tarjousalueiden käyttöönottopäivän välisenä aikana vähentääkseen sisäisestä ylikuormituksesta aiheutuvia rajayhdysjohtojen käyttörajoituksia.

| (5) | SvK:n tekemät sitoumukset ovat riittäviä komission havaitsemien kilpailuongelmien ratkaisemiseksi. Kun Ruotsin siirtoverkko jaetaan, poistuu tarve vähentää saatavilla olevaa rajayhdysjohtojen kapasiteettia havaituissa siirtoverkon pullonkauloissa esiintyvän sisäisen ylikuormituksen vuoksi, lukuun ottamatta länsirannikon siirtoyhteyttä. SvK on sitoutunut rakentamaan länsirannikon siirtoyhteyttä varten uuden 400 kV:n siirtojohdon Göteborgin lähelle ja ottamaan sen käyttöön viimeistään 30 päivään marraskuuta 2011 mennessä. Uusi siirtojohto riittää poistamaan sähkönsiirron pullonkaulat länsirannikon siirtoyhteydeltä. Korjauskeinot eivät ole suhteettomia SvK:n eikä kolmansien osapuolten kannalta. |
| --- | --- |

(5)

SvK:n tekemät sitoumukset ovat riittäviä komission havaitsemien kilpailuongelmien ratkaisemiseksi. Kun Ruotsin siirtoverkko jaetaan, poistuu tarve vähentää saatavilla olevaa rajayhdysjohtojen kapasiteettia havaituissa siirtoverkon pullonkauloissa esiintyvän sisäisen ylikuormituksen vuoksi, lukuun ottamatta länsirannikon siirtoyhteyttä. SvK on sitoutunut rakentamaan länsirannikon siirtoyhteyttä varten uuden 400 kV:n siirtojohdon Göteborgin lähelle ja ottamaan sen käyttöön viimeistään 30 päivään marraskuuta 2011 mennessä. Uusi siirtojohto riittää poistamaan sähkönsiirron pullonkaulat länsirannikon siirtoyhteydeltä. Korjauskeinot eivät ole suhteettomia SvK:n eikä kolmansien osapuolten kannalta.

5.   PÄÄTELMÄT

| (6) | Päätöksessä velvoitetaan SvK noudattamaan sitoumuksia kymmenen vuoden ajan tiedoksiantopäivästä alkaen. Päätöksen mukaan komissiolla ei ole enää perusteita ryhtyä toimiin asiassa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (EY) N:o 1/2003 9 artiklan 2 kohdan soveltamista. Asiaa koskeva menettely olisi näin ollen päätettävä. |
| --- | --- |

(6)

Päätöksessä velvoitetaan SvK noudattamaan sitoumuksia kymmenen vuoden ajan tiedoksiantopäivästä alkaen. Päätöksen mukaan komissiolla ei ole enää perusteita ryhtyä toimiin asiassa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (EY) N:o 1/2003 9 artiklan 2 kohdan soveltamista. Asiaa koskeva menettely olisi näin ollen päätettävä.

---

(1)  EYVL L 1, 4.1.2003, s. 1.

(2)  EUVL C 239, 6.10.2009, s. 9.

---

V Ilmoitukset

HALLINNOLLISET MENETTELYT

Euroopan investointipankki

| 1.6.2010 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 142/30 |
| --- | --- | --- | --- |

1.6.2010

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 142/30

---

Ehdotuspyyntö – Euroopan investointipankilta on haettavana kolme uutta EIBURS-tutkimusmäärärahaa EIP:n oman Universities Research Action -tutkimuksen ohjelmahankkeen puitteissa

2010/C 142/09

Euroopan investointipankki kanavoi merkittävässä määrin institutionaaliset suhteensa yliopistoihin EIP:n oman Universities Research Action -tutkimuksen ohjelmahankkeen kautta, joka käsittää kolme erillisohjelmaa:

| — | EIBURS, EIB University Research Sponsorship Programme - sponsorointiohjelma |
| --- | --- |

—

EIBURS, EIB University Research Sponsorship Programme - sponsorointiohjelma

| — | STAREBEI (STAges de REcherche BEI), - EIP:n tutkijaharjoitteluohjelma, jolla rahoitetaan nuoria tutkijoita EIP:n ja yliopistojen yhteishankkeissa |
| --- | --- |

—

STAREBEI (STAges de REcherche BEI), - EIP:n tutkijaharjoitteluohjelma, jolla rahoitetaan nuoria tutkijoita EIP:n ja yliopistojen yhteishankkeissa

| — | EIB University Networks - yhteistyöjärjestelmä yliopistojen verkostoille, jotka erityispiirteiltään ovat erityisen sopivia tukemaan EIP-ryhmän tavoitteita. |
| --- | --- |

—

EIB University Networks - yhteistyöjärjestelmä yliopistojen verkostoille, jotka erityispiirteiltään ovat erityisen sopivia tukemaan EIP-ryhmän tavoitteita.

EIBURS-ohjelmasta myönnetään apurahoja yliopistojen tutkimuskeskuksille, jotka työskentelevät pankin kannalta erityisen tärkeiden tutkimusaiheiden ja -teemojen parissa. EIP:n tutkimusmäärärahan suuruus on enintään 100 000 euroa vuodessa, joka myönnetään kolmeksi vuodeksi. Määräraha myönnetään kilpailuttamalla kiinnostuneet yliopiston laitokset ja tutkimuskeskukset EU:n jäsenvaltioissa, liittyvissä valtioissa ja liittymisneuvotteluja käyvissä valtioissa, ja joilla on tunnustettua asiantuntemusta EIP:n valitsemilla alueilla. Apurahan turvin yksiköt voivat laajentaa tutkimustoimintaansa näillä alueilla. Tuettuun hankkeeseen pitää sisältyä erilaisia tuotoksia (mm. tutkimusta, kurssien ja seminaarien järjestämistä, verkostoitumista, tutkimustulosten levittämistä), joista sovitaan sopimuksella pankin kanssa.

EIBURS-ohjelman kolme uutta tutkimuksen aihepiiriä akateemiselle vuodelle 2010–2011 ovat:

—   Euroopan pk-yritysten luotonmaksukyvyn benchmarking-vertailu

Käytännön työhön osallistuvilla on rajallinen kuva pk-yritysten luotonmaksukyvyn mikrotasolla ja toimintaympäristöä koskettavien makroekonomisten voimien välisistä suhteista. EIBURS-ohjelmasta tukea saavalta yliopiston tutkimuskeskukselta edellytetään, että se perustaa tutkimusohjelman, joka keskittyy analysoimaan makroekonomisia muutosvoimia ja vaikutuksia pk-yritysten luotonmaksukyvyn indikaattoreihin Euroopassa. Tutkimuksen kohteena tulee lähinnä olla paikallisen ja globaalin talouskasvun, korkotason ja vaihtokurssien muutosten vaikutukset maksuhäiriöiden, maksukyvyttömyyden, tappioiden ja ennenaikaisten takaisinmaksujen tasoon, millä voidaan myös mitata tartuntavaikutusta alueiden ja maiden välillä, sekä toimien vaikutusta eri toimialoilla.

EIP-ryhmä arkistoi mahdollisimman kattavasti maksukykyä koskevat tiedot tytäryhtiönsä EIR:n kautta pk-yritysten lainasalkkujen ja suorien lainojen osalta. Tämä tietovaranto on tutkijoiden käytettävissä mutta jätettävään ehdotukseen tulee sisältyä muita tutkimuksessa käytettäviä tietolähteitä ja tietokantoja.

Hankkeeseen voi lisäksi sisältyä mitä tahansa muuta lisätutkimustoimintaa, jota yliopistokeskus on valmis toteuttamaan tutkimusmäärärahan avulla edellä mainitulla tutkimuslinjalla, kuten muun muassa:

| — | kurssien ja seminaarien järjestäminen |
| --- | --- |

—

kurssien ja seminaarien järjestäminen

| — | uusien tietokantojen luominen |
| --- | --- |

—

uusien tietokantojen luominen

| — | kartoitukset. |
| --- | --- |

—

kartoitukset.

—   Euroopan infrastruktuurirahoituksen historiikki

Mittavien julkisen talouden alijäämien pakottamina monet Euroopan valtiot tutkivat erilaisten julkisen ja yksityisen tahon kumppanuuksien (PPP-hankkeiden) käyttöä voidakseen täyttää lupaukset parantaa julkisten palveluiden infrastruktuuria kasvattamatta tarpeettomasti julkisen sektorin velkaa. Yksityistämistä ja valvontamalleja on sovellettu useissa maissa verkkoliiketoimintaan jo useita vuosia.

Euroopan eri maissa voidaan nähdä pitkäaikaisia jaksoja, jolloin julkiset ja yksityiset investoijat omistivat ja toteuttivat eri infrastruktuurit. Toimilupien alkuperä voidaan jäljittää antiikin Kreikkaan; ne olivat yleisesti roomalaisten käytössä; ja ne saivat modernin muotonsa Code Napoléon-lakikokoelmassa. Lähes koko 1700- ja 1800-lukujen infrastruktuuri (kanavat, rautatiet, lennättimet, vesijohto-, kaasu- ja sähköverkot) on rakennettu yksityisellä pääomalla, johon oli usein liitetty suoraa tai epäsuoraa julkista tukea tai muita tukimuotoja. Eri infrastruktuureista varsin monet ovat sittemmin siirtyneet julkiseen omistukseen. Eri infrastruktuuripalveluiden menneisyys osoittaa, miten teknologiainnovointi, infrastruktuuripalvelut ja niiden rahoitus voivat kehittyä verkkomaisesti monenlaisissa yhteyksissä. Tuonaikainen polemiikki, vaihtoehtoiset ratkaisut ja pitkäaikaistulokset eri toimijoille, saavat vastakaikua nykyisinkin.

Tätä taustaa vasten EIP pyytää esittämään tutkimusehdotuksia, joiden tavoitteena on:

| — | tutkia pitkäkestoisia infrastruktuurirahoituksen makrotrendejä, tuloskuvauksia julkispalveluiden kestävien parannusten suhteen, ja vastaavatko ne tämänpäiväistä periaatekeskustelua; |
| --- | --- |

—

tutkia pitkäkestoisia infrastruktuurirahoituksen makrotrendejä, tuloskuvauksia julkispalveluiden kestävien parannusten suhteen, ja vastaavatko ne tämänpäiväistä periaatekeskustelua;

| — | laatia tiettyjä infra-hankkeita ja sektoreita koskevia teknologia- ja rahoitusinnovoinnin case-tutkimuksia etenkin kun ne ovat luonteeltaan yleiseurooppalaisia; |
| --- | --- |

—

laatia tiettyjä infra-hankkeita ja sektoreita koskevia teknologia- ja rahoitusinnovoinnin case-tutkimuksia etenkin kun ne ovat luonteeltaan yleiseurooppalaisia;

| — | luetteloida ja analysoida erilaisten julkisen ja yksityisen sekä sekarahoitusjärjestelmien historiikki infrarakentamisen ja käynnissäpidon suhteen eri sektoreilla ja erilaisissa oikeudellisissa ja kansallisissa viitekehyksissä. |
| --- | --- |

—

luetteloida ja analysoida erilaisten julkisen ja yksityisen sekä sekarahoitusjärjestelmien historiikki infrarakentamisen ja käynnissäpidon suhteen eri sektoreilla ja erilaisissa oikeudellisissa ja kansallisissa viitekehyksissä.

Tutkimusmäärärahaa voivat hakea Euroopan yliopistot joko yksin tai kumppanuutena tekemällä ehdotuksen tutkimusohjelmaksi edellä esitetystä aiheesta. Hyväksytty ehdokas (ehdokkaat) voi saada EIBURS-ohjelmasta kolmeksi vuodeksi myönnettävän enintään 300 000 euron tutkimusmäärärahan, jolla rahoitetaan uutta tutkimusta Euroopan infrarahoituksen historian alueilla, ja joka vastaa tämän päivän periaatekeskustelua. Erityisesti rohkaistaan tutkimusehdotuksia, jotka esittävät sekä määrällistä, laadullista että monitieteellistä tutkimusotetta (mm. historian, tekniikan, kansantaloustieteen ja rahoituksen näkökulmasta) ja joihin sisältyy Euroopan eri maissa työskentelevien tutkijoiden välistä yhteistyötä.

Suurin osa varoista tulee käyttää palkkaamaan uusia nuoria tohtoritason tutkijoita työskentelemään erityisaiheiden parissa. Tutkijoilla on mahdollisuus tarvittaessa toimia yhteistyössä Euroopan investointipankin infra-alan asiantuntijoiden kanssa Luxemburgissa. Osa varoista tulee lisäksi käyttää tiedonvälitystapahtumien järjestämiseen ja verkostojen perustamiseen yhdistämään asiantuntijoita, jotka tuntevat tarkoin erityisten infrasektorien historian eri maissa.

—   Lainsäädännön taloudellinen vaikutus: Pakkaus- ja pakkausjätedirektiivin vaikutusten taloudellinen arviointi

Kiinteiden jätteiden osalta jätehuollon hankkeiden avaintekijöitä on pakkausjätteen kierrätykseen ja/tai uudelleenkäyttöön soveltuva infrastruktuuri. Pakkaus- ja pakkausjätedirektiivin mukaan pakkausteollisuuden on kierrätettävä ja käytettävä uudelleen pakkaukset, jotka ne saattavat markkinoille. Sääntely ja vastuu direktiivissä lueteltujen kierrätyksen ja uusiokäytön tavoitteiden toteutumisesta on kuitenkin jätetty jäsenvaltioille.

Tarkoituksena on tässä tutkimuksessa tutkia niitä taloudellisia vaikutuksia, joita edellä mainitusta direktiivistä johtuvilla oikeudellisilla velvollisuuksilla on ollut alan eri toimijoihin: julkisiin viranomaisiin, markkinoilla toimiviin yrityksiin ja kansalaisiin.

Tutkimuksessa pitää arvioida direktiivin asettamien toimenpiteiden taloudellisuus kustannus–hyöty-analyysin pohjalta. On myös käsiteltävä kysymyksiä, kuten esimerkiksi taloudellista tuottoastetta, jota arvioidaan ympäristönsuojelun tason parantumisen ja kustannusten jakamisen kannalta: Maksavatko EU:n kansalaiset direktiivin toimeenpanon pakatun tavaran korkeammalla hinnalla, korkeampina jätehuoltomaksuina ja jäteveroina tai molempina? Ovatko taloudelliset hyödyt ympäristönsuojelun kannalta tyydyttäviä vaihtoehtoisiin toimintastrategioihin verrattuna? Onko hyväksytty oikeudellinen sääntely osoittautunut tehokkaaksi asetettujen tavoitteiden saavuttamisessa?

Tutkimuksen kohteena pitää olla edustava otos EU:n jäsenmaita.

Hankkeeseen voi lisäksi sisältyä mitä tahansa muuta lisätutkimustoimintaa, jota yliopistokeskus on valmis toteuttamaan tutkimusmäärärahan avulla samalla tutkimuslinjalla, kuten muun muassa:

| — | kurssien ja seminaarien järjestäminen |
| --- | --- |

—

kurssien ja seminaarien järjestäminen

| — | uusien tietokantojen luominen |
| --- | --- |

—

uusien tietokantojen luominen

| — | kartoitukset |
| --- | --- |

—

kartoitukset

Määräaika ehdotusten jättämistä varten on 10 päivänä syyskuuta 2010. Määräajan jälkeen jätettyjä ehdotuksia ei oteta huomioon. Ehdotukset tulee toimittaa seuraavaan osoitteeseen jäljempänä mainitulle henkilölle osoitettuna:

Sähköinen kopio

universities@eib.org

ja

Paperikopio

| EIB-Universities Research Action |
| --- |
| 100, boulevard Konrad Adenauer |
| L-2950 Luxembourg |
| LUXEMBOURG |

EIB-Universities Research Action

100, boulevard Konrad Adenauer

L-2950 Luxembourg

LUXEMBOURG

To the attention of Ms Luísa Ferreira, Co-ordinator.

Seikkaperäisempää tietoa EIBURS-ohjelman valintamenettelystä sekä muista ohjelmista ja järjestelmistä löytyy EIP:n internetsivuilta osoitteesta www.eib.org/universities

---

KILPAILUPOLITIIKAN TOTEUTTAMISEEN LIITTYVÄT MENETTELYT

Euroopan komissio

| 1.6.2010 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 142/33 |
| --- | --- | --- | --- |

1.6.2010

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 142/33

---

Ennakkoilmoitus yrityskeskittymästä

(Asia COMP/M.5906 – One Equity Partners/Constantia)

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

2010/C 142/10

| 1. | Komissio vastaanotti 21 päivänä toukokuuta 2010 neuvoston asetuksen (EY) N:o 139/2004 (1) 4 artiklan mukaisen ilmoituksen ehdotetusta yrityskeskittymästä, jolla yrityksen One Equity Partners advised funds (OEP, J.P. Morgan Chase & Co:n määräysvallassa) määräysvallassa oleva, Wieniin sijoittautunut sijoitusyhtiö Sulipo Beteiligungsverwaltungs GmbH hankkii sulautuma-asetuksen 3 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetun yksinomaisen määräysvallan yrityksessä Constantia Packaging AG (CPAG) ja sen osakkuusyhtiöissä, joihin kuuluu mm. Belisce d.d. (Belisce), ostamalla osakkeita. |
| --- | --- |

1.

Komissio vastaanotti 21 päivänä toukokuuta 2010 neuvoston asetuksen (EY) N:o 139/2004 (1) 4 artiklan mukaisen ilmoituksen ehdotetusta yrityskeskittymästä, jolla yrityksen One Equity Partners advised funds (OEP, J.P. Morgan Chase & Co:n määräysvallassa) määräysvallassa oleva, Wieniin sijoittautunut sijoitusyhtiö Sulipo Beteiligungsverwaltungs GmbH hankkii sulautuma-asetuksen 3 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetun yksinomaisen määräysvallan yrityksessä Constantia Packaging AG (CPAG) ja sen osakkuusyhtiöissä, joihin kuuluu mm. Belisce d.d. (Belisce), ostamalla osakkeita.

| 2. | Kyseisten yritysten liiketoiminnan sisältö on seuraava:






  — | OEP: pääomasijoitusrahastot, |
| --- | --- | --- |

2.

Kyseisten yritysten liiketoiminnan sisältö on seuraava:

—

OEP: pääomasijoitusrahastot,

| — | CPAG: alumiini, aaltopahvi ja joustopakkaukset. |
| --- | --- |

—

CPAG: alumiini, aaltopahvi ja joustopakkaukset.

| 3. | Komissio katsoo alustavan tarkastelun perusteella, että ilmoitettu keskittymä voi kuulua EY:n sulautuma-asetuksen soveltamisalaan. Asiaa koskeva lopullinen päätös tehdään kuitenkin vasta myöhemmin. |
| --- | --- |

3.

Komissio katsoo alustavan tarkastelun perusteella, että ilmoitettu keskittymä voi kuulua EY:n sulautuma-asetuksen soveltamisalaan. Asiaa koskeva lopullinen päätös tehdään kuitenkin vasta myöhemmin.

| 4. | Komissio pyytää kolmansia osapuolia esittämään ehdotettua toimenpidettä koskevat huomautuksensa.
  Huomautusten on oltava komissiolla 10 päivän kuluessa tämän ilmoituksen julkaisupäivästä. Huomautukset voidaan lähettää komissiolle faksilla (+32 22964301), sähköpostitse osoitteeseen COMP-MERGER-REGISTRY@ec.europa.eu tai postitse viitteellä COMP/M.5906 – One Equity Partners/Constantia seuraavaan osoitteeseen:





  Euroopan komissio |
| --- | --- |
| Kilpailun PO (DG COMP) |
| Merger Registry |
| J-70 |
| 1049 Bruxelles/Brussel |
| BELGIQUE/BELGIË |

4.

Komissio pyytää kolmansia osapuolia esittämään ehdotettua toimenpidettä koskevat huomautuksensa.

Huomautusten on oltava komissiolla 10 päivän kuluessa tämän ilmoituksen julkaisupäivästä. Huomautukset voidaan lähettää komissiolle faksilla (+32 22964301), sähköpostitse osoitteeseen COMP-MERGER-REGISTRY@ec.europa.eu tai postitse viitteellä COMP/M.5906 – One Equity Partners/Constantia seuraavaan osoitteeseen:

Euroopan komissio

Kilpailun PO (DG COMP)

Merger Registry

J-70

1049 Bruxelles/Brussel

BELGIQUE/BELGIË

---

(1)  EUVL L 24, 29.1.2004, s. 1 (”EY:n sulautuma-asetus”).

---

| 1.6.2010 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 142/34 |
| --- | --- | --- | --- |

1.6.2010

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 142/34

---

Ennakkoilmoitus yrityskeskittymästä

(Asia COMP/M.5862 – Mahle/Behr/Behr Industry)

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

2010/C 142/11

| 1. | Komissio vastaanotti 21 päivänä toukokuuta 2010 neuvoston asetuksen (EY) N:o 139/2004 (1) 4 artiklan mukaisen ilmoituksen ehdotetusta yrityskeskittymästä, jolla saksalaiset yritykset Mahle GmbH (Mahle) ja Behr GmbH & Co KG (Behr) hankkivat sulautuma-asetuksen 3 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetun yhteisen määräysvallan saksalaisessa yrityksessä Behr Industry GmbH & Co KG (Behr Industry) ostamalla osakkeita. |
| --- | --- |

1.

Komissio vastaanotti 21 päivänä toukokuuta 2010 neuvoston asetuksen (EY) N:o 139/2004 (1) 4 artiklan mukaisen ilmoituksen ehdotetusta yrityskeskittymästä, jolla saksalaiset yritykset Mahle GmbH (Mahle) ja Behr GmbH & Co KG (Behr) hankkivat sulautuma-asetuksen 3 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetun yhteisen määräysvallan saksalaisessa yrityksessä Behr Industry GmbH & Co KG (Behr Industry) ostamalla osakkeita.

| 2. | Kyseisten yritysten liiketoiminnan sisältö on seuraava:






  — | Mahle: autojen ja moottoriajoneuvojen komponenttien ja järjestelmien kehittäminen, valmistus ja myynti, |
| --- | --- | --- |

2.

Kyseisten yritysten liiketoiminnan sisältö on seuraava:

—

Mahle: autojen ja moottoriajoneuvojen komponenttien ja järjestelmien kehittäminen, valmistus ja myynti,

| — | Behr: autojen moottorinjäähdytys- ja ilmastointikomponenttien ja kokonaisten järjestelmien kehittäminen ja valmistus, |
| --- | --- |

—

Behr: autojen moottorinjäähdytys- ja ilmastointikomponenttien ja kokonaisten järjestelmien kehittäminen ja valmistus,

| — | Behr Industry: jäähdytys- ja ilmastointijärjestelmien kehittäminen ja valmistus muita kuin teillä käytettäviä sovelluksia varten. |
| --- | --- |

—

Behr Industry: jäähdytys- ja ilmastointijärjestelmien kehittäminen ja valmistus muita kuin teillä käytettäviä sovelluksia varten.

| 3. | Komissio katsoo alustavan tarkastelun perusteella, että ilmoitettu keskittymä voi kuulua EY:n sulautuma-asetuksen soveltamisalaan. Asiaa koskeva lopullinen päätös tehdään kuitenkin vasta myöhemmin. |
| --- | --- |

3.

Komissio katsoo alustavan tarkastelun perusteella, että ilmoitettu keskittymä voi kuulua EY:n sulautuma-asetuksen soveltamisalaan. Asiaa koskeva lopullinen päätös tehdään kuitenkin vasta myöhemmin.

| 4. | Komissio pyytää kolmansia osapuolia esittämään ehdotettua toimenpidettä koskevat huomautuksensa.
  Huomautusten on oltava komissiolla 10 päivän kuluessa tämän ilmoituksen julkaisupäivästä. Huomautukset voidaan lähettää komissiolle faksilla (+32 22964301), sähköpostitse osoitteeseen COMP-MERGER-REGISTRY@ec.europa.eu tai postitse viitteellä COMP/M.5862 – Mahle/Behr/Behr Industry seuraavaan osoitteeseen:





  Euroopan komissio |
| --- | --- |
| Kilpailun PO (DG COMP) |
| Merger Registry |
| J-70 |
| 1049 Bruxelles/Brussel |
| BELGIQUE/BELGIË |

4.

Komissio pyytää kolmansia osapuolia esittämään ehdotettua toimenpidettä koskevat huomautuksensa.

Huomautusten on oltava komissiolla 10 päivän kuluessa tämän ilmoituksen julkaisupäivästä. Huomautukset voidaan lähettää komissiolle faksilla (+32 22964301), sähköpostitse osoitteeseen COMP-MERGER-REGISTRY@ec.europa.eu tai postitse viitteellä COMP/M.5862 – Mahle/Behr/Behr Industry seuraavaan osoitteeseen:

Euroopan komissio

Kilpailun PO (DG COMP)

Merger Registry

J-70

1049 Bruxelles/Brussel

BELGIQUE/BELGIË

---

(1)  EUVL L 24, 29.1.2004, s. 1 (”EY:n sulautuma-asetus”).

---

| 1.6.2010 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 142/35 |
| --- | --- | --- | --- |

1.6.2010

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 142/35

---

Hiilivetyjen etsintään, hyödyntämiseen ja tuotantoon tarkoitettujen lupien antamisen ja käytön edellytyksistä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 94/22/EY mukainen Ranskan hallituksen tiedonanto (1)

(Ilmoitus nestemäisten tai kaasumaisten hiilivetyjen etsintään oikeuttavia yksinomaisia lupia (ns. Permis de Langlade ja Permis de Hermine) koskevista hakemuksista)

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

2010/C 142/12

Yhtiöt ConocoPhillips Canada Ressources Corp., jonka päätoimipaikan osoite on PO Box 130, 401, 9th Ave S.W., Calgary, Alberta T2P 2H7, CANADA, ja BHP Billiton Petroleum Corp., jonka päätoimipaikan osoite on 1360 Post Oak Blvd, Suite 150, Houston, TX 77056-3030, UNITED STATES OF AMERICA, ovat hakeneet 29.6.2009 päivätyllä hakemuksella viideksi vuodeksi yksinomaista lupaa nestemäisten tai kaasumaisten hiilivetyjen etsintään (ns. Permis de Langlade) noin 547 neliökilometrin alueella, joka sijaitsee meren pohjassa Saint-Pierre-et-Miquelonin merentakaisen yhteisön edustalla.

Yhtiö Bardoil Energy SAS, jonka päätoimipaikan osoite on 42 rue de l’Abbé Pierre Gervain, Boite Postale 4353, 97500 Saint-Pierre-et-Miquelon, FRANCE, on hakenut 9.12.2009 päivätyllä hakemuksella viideksi vuodeksi yksinomaista lupaa nestemäisten tai kaasumaisten hiilivetyjen etsintään (ns. Permis de Hermine) noin 1 312 neliökilometrin alueella, joka sijaitsee meren pohjassa Saint-Pierre-et-Miquelonin merentakaisen yhteisön edustalla.

Lupahakemukset koskevat aluetta, jonka raja kulkee seuraavassa taulukossa maantieteellisesti pituus- ja leveyspiirien avulla määriteltyjen peräkkäisten pisteiden kautta, kun nollapituuspiiri on Greenwichin pituuspiiri.

| Piste | Läntistä pituutta | Pohjoista leveyttä |
| --- | --- | --- |
| A | 56° 24′ 01,7" | 44° 35′ 33,1" |
| B | 56° 15′ 00,6" | 44° 35′ 32,0" |
| C | 56° 15′ 02,1" | 44° 47′ 17,8" |
| D | 56° 09′ 16,2" | 44° 47′ 16,6" |
| E | 56° 09′ 21,0" | 43° 50′ 00,2" |
| F | 56° 23′ 53,3" | 43° 50′ 00,2" |

Piste

Läntistä pituutta

Pohjoista leveyttä

A

56° 24′ 01,7"

44° 35′ 33,1"

B

56° 15′ 00,6"

44° 35′ 32,0"

C

56° 15′ 02,1"

44° 47′ 17,8"

D

56° 09′ 16,2"

44° 47′ 16,6"

E

56° 09′ 21,0"

43° 50′ 00,2"

F

56° 23′ 53,3"

43° 50′ 00,2"

Hakemusten esittäminen ja luvan myöntämisperusteet

Alkuperäisen hakemuksen ja kilpailevien hakemusten esittäjien on täytettävä ehdot, jotka on määritelty Ranskan 2. kesäkuuta 2006 etsimisluvista ja maanalaisista varastoista antaman asetuksen 2006-648 4 ja 5 pykälässä (Journal officiel de la République française, 3. heinäkuuta 2006).

Kiinnostuneet yritykset voivat lähettää kilpailevan hakemuksensa yhdeksänkymmenen päivän kuluessa tämän ilmoituksen julkaisemisesta niiden sääntöjen mukaisesti, jotka on esitetty
  Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä C 374 (30. joulukuuta 1994, s. 11) julkaistussa ilmoituksessa hiilivetyjen etsimislupien hankkimisesta Ranskassa ja joista säädetään etsimisluvista ja maanalaisista varastoista annetussa asetuksessa 2006-648 (Journal officiel de la République française, 3. heinäkuuta 2006).

Kilpailevat hakemukset on toimitettava kaivostoiminnasta vastaavalle ministerille jäljempänä olevaan osoitteeseen. Päätökset alkuperäisestä hakemuksesta ja kilpailevista hakemuksista tehdään kahden vuoden kuluessa siitä, kun Ranskan viranomaiset ovat vastaanottaneet alkuperäisen hakemuksen, toisin sanoen viimeistään 31. elokuuta 2011.

Toiminnan harjoittamista ja lopettamista koskevat ehdot ja edellytykset

Hakijoita pyydetään tutustumaan kaivoslain (code minier) 79 ja 79.1 pykäliin sekä kaivostöistä, maanalaisesta varastoinnista ja niitä koskevista säännöistä 2. kesäkuuta 2006 annettuun asetukseen nro 2006-649 (Journal officiel de la République française, 3. heinäkuuta 2006).

Lisätietoja saa seuraavasta osoitteesta: ministère de l'Écologie, de l’Énergie, du Développement durable et de la Mer, Direction générale de l'énergie et du climat, Direction de l’énergie, Sous-direction de la sécurité d’approvisionnement et nouveaux produits énergétiques, Grande Arche de la Défense, Paroi Nord, 92055 La Défense Cedex, FRANCE (P. +33 140819529).

Edellä mainittuihin säädösteksteihin voi tutustua seuraavassa internetosoitteessa: http://www.legifrance.gouv.fr

---

(1)  EYVL L 164, 30.6.1994, s. 3.

---

| 1.6.2010 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 142/37 |
| --- | --- | --- | --- |

1.6.2010

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 142/37

---

Hiilivetyjen etsintään, hyödyntämiseen ja tuotantoon tarkoitettujen lupien antamisen ja käytön edellytyksistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 94/22/EY mukainen Ranskan hallituksen tiedonanto (1)

(Ilmoitus nestemäisten tai kaasumaisten hiilivetyjen etsintään oikeuttavaa yksinomaista lupaa (ns. Permis de Sézanne) koskevasta hakemuksesta; yhden lupahakemuksen on esittänyt Concorde Energy LLC ja toisen Réalm Energy International)

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

2010/C 142/13

Concorde Energy LLC, jonka päätoimipaikan osoite on 1537 Bull Lea Road, Suite 200, Lexington, KY 40511 UNITED STATES OF AMERICA, on hakenut 8. syyskuuta 2009 päivätyllä hakemuksella neljäksi vuodeksi yksinomaista lupaa nestemäisten tai kaasumaisten hiilivetyjen etsintään (ns. Permis de Sézanne) yhteensä noin 273 neliökilometrin alueella, joka kuuluu osittain Marnen departementtiin.

Realm Energy international, jonka päätoimipaikan osoite on sis 2nd Floor, Berkeley Square, London W1J 6BD UNITED KINGDOM, on hakenut 11. joulukuuta 2009 päivätyllä hakemuksella viideksi vuodeksi yksinomaista lupaa nestemäisten tai kaasumaisten hiilivetyjen etsintään (myös ns. Permis de Sézanne) yhteensä noin 870 neliökilometrin alueella, joka kuuluu osittain Auben ja Marnen departementteihin.

Kaikki edellä mainitut lupahakemukset koskevat aluetta, jonka raja kulkee seuraavassa taulukossa maantieteellisesti pituus- ja leveyspiirien avulla määriteltyjen peräkkäisten pisteiden kautta, kun nollapituuspiiri on Pariisin pituuspiiri:

| Piste | Pituuspiiri
  itäistä pituutta | Leveyspiiri
  pohjoista leveyttä |
| --- | --- | --- |
| A | 1,40 | 54,20 |
| B | 1,60 | 54,20 |
| C | 1,60 | 54,10 |
| D | 1,64 | 54,10 |
| E | 1,64 | 54,13 |
| F | 1,68 | 54,13 |
| G | 1,68 | 54,10 |
| H | 1,80 | 54,10 |
| I | 1,80 | 54,20 |
| J | 2,00 | 54,20 |
| K | 2,00 | 54,21 |
| L | 2,09 | 54,21 |
| M | 2,09 | 54,19 |
| N | 2,08 | 54,19 |
| O | 2,08 | 54,18 |
| P | 2,09 | 54,18 |
| Q | 2,09 | 54,17 |
| R | 2,10 | 54,17 |
| S | 2,10 | 54,02 |
| T | 2,08 | 54,02 |
| U | 2,08 | 54,01 |
| V | 2,05 | 54,01 |
| W | 2,05 | 54,00 |
| X | 1,90 | 54,00 |
| Y | 1,90 | 53,90 |
| Z | 1,70 | 53,90 |
| AA | 1,70 | 54,00 |
| BB | 1,50 | 54,00 |
| CC | 1,50 | 54,10 |
| DD | 1,40 | 54,10 |

Piste

Pituuspiiri

itäistä pituutta

Leveyspiiri

pohjoista leveyttä

A

1,40

54,20

B

1,60

54,20

C

1,60

54,10

D

1,64

54,10

E

1,64

54,13

F

1,68

54,13

G

1,68

54,10

H

1,80

54,10

I

1,80

54,20

J

2,00

54,20

K

2,00

54,21

L

2,09

54,21

M

2,09

54,19

N

2,08

54,19

O

2,08

54,18

P

2,09

54,18

Q

2,09

54,17

R

2,10

54,17

S

2,10

54,02

T

2,08

54,02

U

2,08

54,01

V

2,05

54,01

W

2,05

54,00

X

1,90

54,00

Y

1,90

53,90

Z

1,70

53,90

AA

1,70

54,00

BB

1,50

54,00

CC

1,50

54,10

DD

1,40

54,10

Hakemusten esittäminen ja luvan myöntämisperusteet

Alkuperäisen hakemuksen ja kilpailevien hakemusten esittäjien on todistettava täyttävänsä luvan myöntämisen ehdot, jotka on määritelty Ranskan 2. kesäkuuta 2006 etsimisluvista ja maanalaisista varastoista antaman asetuksen 2006-648 4 ja 5 §:ässä (Journal officiel de la République française, 3. kesäkuuta 2006).

Kiinnostuneet yritykset voivat lähettää kilpailevan hakemuksensa yhdeksänkymmenen päivän kuluessa tämän ilmoituksen julkaisemisesta niiden sääntöjen mukaisesti, jotka on esitetty
  Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä C 374 30. joulukuuta 1994, s. 11 julkaistussa ilmoituksessa hiilivetyjen etsimislupien hankkimisesta Ranskassa ja josta säädetään Ranskan 2. kesäkuuta 2006 etsimisluvista ja maanalaisista varastoista antamassa asetuksessa 2006-648 (Journal officiel de la République française, 3. kesäkuuta 2006).

Kilpailevat hakemukset on toimitettava kaivostoiminnasta vastaavalle ministerille jäljempänä olevaan osoitteeseen. Päätökset alkuperäisestä ja kilpailevista hakemuksista tehdään kahden vuoden kuluessa siitä, kun Ranskan viranomaiset ovat vastaanottaneet alkuperäisen hakemuksen, eli viimeistään 9. lokakuuta 2011.

Toiminnan harjoittamista ja siihen liittyviä päätöksiä koskevat ehdot ja edellytykset

Hakijoita pyydetään tutustumaan kaivoslain (code minier) 79 §:ään ja 79.1 §:ään sekä kaivostöistä, maanalaisesta varastoinnista ja niitä koskevista säännöistä 2 päivänä kesäkuuta 2006 annettuun asetukseen N:o 2006-649 (Journal officiel de la République française, 3. kesäkuuta 2006).

Lisätietoja saa seuraavasta osoitteesta: Ministère de l’écologie, de l’énergie, du développement durable et de la mer, Direction générale de l'énergie et du climat, Direction de l’énergie, Sous-direction de la sécurité d’approvisionnement et nouveaux produits énergétiques Grande Arche, Paroi Nord — 92055 La Défense Cedex, FRANCE. Puhelin: +33 140819529.

Yllämainittuihin säädösteksteihin voi tutustua osoitteessa http://www.legifrance.gouv.fr

---

(1)  EYVL L 164, 30.6.1994, s. 3.

---