# Euroopan unionin C 138/2010

| | ISSN 1725-2490
  doi:10.3000/17252490.C_2010.138.fin |
| --- | --- |
| Euroopan unionin
  virallinen lehti | C 138 |
| | |
| Suomenkielinen laitos | Tiedonantoja ja ilmoituksia | 53. vuosikerta28. toukokuu 2010 |

ISSN 1725-2490

doi:10.3000/17252490.C_2010.138.fin

Euroopan unionin

virallinen lehti

C 138

Suomenkielinen laitos

Tiedonantoja ja ilmoituksia

53. vuosikerta28. toukokuu 2010

---

| Ilmoitusnumero | Sisältö | Sivu |
| --- | --- | --- |
| | I   Päätöslauselmat, suositukset ja lausunnot |
| | LAUSUNNOT |
| | Neuvosto |
| 2010/C 138/01 | Neuvoston lausunto Tšekin tarkistetusta lähentymisohjelmasta vuosiksi 2009–2012 | 1 |
| 2010/C 138/02 | Neuvoston lausunto Tanskan tarkistetusta lähentymisohjelmasta vuosiksi 2009–2015 | 6 |
| 2010/C 138/03 | Neuvoston lausunto Suomen tarkistetusta vakausohjelmasta vuosiksi 2009–2013 | 11 |

Ilmoitusnumero

Sisältö

Sivu

I   Päätöslauselmat, suositukset ja lausunnot

LAUSUNNOT

Neuvosto

2010/C 138/01

Neuvoston lausunto Tšekin tarkistetusta lähentymisohjelmasta vuosiksi 2009–2012

1

2010/C 138/02

Neuvoston lausunto Tanskan tarkistetusta lähentymisohjelmasta vuosiksi 2009–2015

6

2010/C 138/03

Neuvoston lausunto Suomen tarkistetusta vakausohjelmasta vuosiksi 2009–2013

11

| | IV   Tiedotteet |
| --- | --- |
| | EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET |
| | Euroopan komissio |
| 2010/C 138/04 | Euron kurssi | 15 |
| 2010/C 138/05 | Komission tiedonanto – Täydentävät suuntaviivat moottoriajoneuvojen myyntiä ja korjaamista sekä varaosien jakelua koskevien sopimusten vertikaalisista rajoituksista (
  1
  ) | 16 |
| | JÄSENVALTIOIDEN TIEDOTTEET |
| 2010/C 138/06 | Jäsenvaltion toimittamat tiedot perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta kalastustuotteiden tuottamisen, jalostamisen ja kaupan pitämisen alalla toimiville pienille ja keskisuurille yrityksille myönnettävään valtiontukeen annetun komission asetuksen (EY) N:o 736/2008 mukaisesti myönnetystä valtiontuesta (
  1
  ) | 28 |
| 2010/C 138/07 | Ote luottolaitosten tervehdyttämisestä ja likvidaatiosta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/24/EY 9 artiklan mukaisesti tehdystä likvidaatiomenettelyn aloittamispäätöksestä Banco Privado Português -pankin osalta (Edellä mainitun direktiivin 13 artiklassa ja 25. lokakuuta 2006 annetun asetuksen (Decreto-Lei) nro 199/2006 21 §:ssä tarkoitettu julkaiseminen) | 29 |

IV   Tiedotteet

EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET

Euroopan komissio

2010/C 138/04

Euron kurssi

15

2010/C 138/05

Komission tiedonanto – Täydentävät suuntaviivat moottoriajoneuvojen myyntiä ja korjaamista sekä varaosien jakelua koskevien sopimusten vertikaalisista rajoituksista (
  1
  )

1

16

JÄSENVALTIOIDEN TIEDOTTEET

2010/C 138/06

Jäsenvaltion toimittamat tiedot perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta kalastustuotteiden tuottamisen, jalostamisen ja kaupan pitämisen alalla toimiville pienille ja keskisuurille yrityksille myönnettävään valtiontukeen annetun komission asetuksen (EY) N:o 736/2008 mukaisesti myönnetystä valtiontuesta (
  1
  )

1

28

2010/C 138/07

Ote luottolaitosten tervehdyttämisestä ja likvidaatiosta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/24/EY 9 artiklan mukaisesti tehdystä likvidaatiomenettelyn aloittamispäätöksestä Banco Privado Português -pankin osalta (Edellä mainitun direktiivin 13 artiklassa ja 25. lokakuuta 2006 annetun asetuksen (Decreto-Lei) nro 199/2006 21 §:ssä tarkoitettu julkaiseminen)

(Edellä mainitun direktiivin 13 artiklassa ja 25. lokakuuta 2006 annetun asetuksen (Decreto-Lei) nro 199/2006 21 §:ssä tarkoitettu julkaiseminen)

29

| | V   Ilmoitukset |
| --- | --- |
| | HALLINNOLLISET MENETTELYT |
| | Euroopan komissio |
| 2010/C 138/08 | Ehdotuspyyntö – EACEA/14/10 – Koulutuksen yhteistyöohjelma (ICI) – Euroopan unionin ja Australian ja Euroopan unionin ja Korean tasavallan välinen yhteistyö korkeakoulutuksen ja ammatillisen koulutuksen alalla – Ehdotuspyyntö 2010: yhteiset liikkuvuushankkeet (JMP) ja yhteistutkintohankkeet (JDP) | 30 |
| | KILPAILUPOLITIIKAN TOTEUTTAMISEEN LIITTYVÄT MENETTELYT |
| | Euroopan komissio |
| 2010/C 138/09 | Ennakkoilmoitus yrityskeskittymästä (Asia COMP/M.5885 – Altarea/Predica/ABP/Aldeta) – Yksinkertaistettuun menettelyyn mahdollisesti soveltuva asia (
  1
  ) | 33 |
| 2010/C 138/10 | Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1/2003 27 artiklan 4 kohdan mukainen tiedonanto asiassa COMP/39.398 – Visa MIF (
  1
  ) | 34 |
| | MUUT SÄÄDÖKSET |
| | Euroopan komissio |
| 2010/C 138/11 | Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 510/2006 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu rekisteröintihakemuksen julkaiseminen | 37 |
| 2010/C 138/12 | Tarjouskilpailuilmoitus kolmansista maista peräisin olevan maissin tuontitullin alentamisesta | 40 |
| 2010/C 138/13 | Tarjouskilpailuilmoitus kolmansista maista peräisin olevan maissin tuontitullin alentamisesta | 42 |
| 2010/C 138/14 | Tarjouskilpailuilmoitus kolmansista maista peräisin olevan durran tuontitullin alentamisesta | 44 |

V   Ilmoitukset

HALLINNOLLISET MENETTELYT

Euroopan komissio

2010/C 138/08

Ehdotuspyyntö – EACEA/14/10 – Koulutuksen yhteistyöohjelma (ICI) – Euroopan unionin ja Australian ja Euroopan unionin ja Korean tasavallan välinen yhteistyö korkeakoulutuksen ja ammatillisen koulutuksen alalla – Ehdotuspyyntö 2010: yhteiset liikkuvuushankkeet (JMP) ja yhteistutkintohankkeet (JDP)

30

KILPAILUPOLITIIKAN TOTEUTTAMISEEN LIITTYVÄT MENETTELYT

Euroopan komissio

2010/C 138/09

Ennakkoilmoitus yrityskeskittymästä (Asia COMP/M.5885 – Altarea/Predica/ABP/Aldeta) – Yksinkertaistettuun menettelyyn mahdollisesti soveltuva asia (
  1
  )

1

33

2010/C 138/10

Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1/2003 27 artiklan 4 kohdan mukainen tiedonanto asiassa COMP/39.398 – Visa MIF (
  1
  )

1

34

MUUT SÄÄDÖKSET

Euroopan komissio

2010/C 138/11

Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 510/2006 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu rekisteröintihakemuksen julkaiseminen

37

2010/C 138/12

Tarjouskilpailuilmoitus kolmansista maista peräisin olevan maissin tuontitullin alentamisesta

40

2010/C 138/13

Tarjouskilpailuilmoitus kolmansista maista peräisin olevan maissin tuontitullin alentamisesta

42

2010/C 138/14

Tarjouskilpailuilmoitus kolmansista maista peräisin olevan durran tuontitullin alentamisesta

44

| | |
| --- | --- |
| | (1)   ETA:n kannalta merkityksellinen teksti |

---

(1)   ETA:n kannalta merkityksellinen teksti

1

| FI | |
| --- | --- |

FI

---

I Päätöslauselmat, suositukset ja lausunnot

LAUSUNNOT

Neuvosto

| 28.5.2010 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 138/1 |
| --- | --- | --- | --- |

28.5.2010

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 138/1

---

NEUVOSTON LAUSUNTO

Tšekin tarkistetusta lähentymisohjelmasta vuosiksi 2009–2012

2010/C 138/01

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 9 artiklan 3 kohdan,

ottaa huomioon komission suosituksen,

on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,

ON ANTANUT SEURAAVAN LAUSUNNON:

| (1) | Neuvosto tutki 26 päivänä huhtikuuta 2010 Tšekin tarkistetun lähentymisohjelman, joka kattaa vuodet 2009–2012. |
| --- | --- |

(1)

Neuvosto tutki 26 päivänä huhtikuuta 2010 Tšekin tarkistetun lähentymisohjelman, joka kattaa vuodet 2009–2012.

| (2) | Maailmanlaajuinen kriisi vaikutti voimakkaasti Tšekin talouteen. Talouskasvun oltua kolmen vuoden ajan yli 6 prosenttia kokonaistuotanto kasvoi tarkistetun lähentymisohjelman mukaan vuonna 2008 vain 2,5 prosenttia ja laski vuonna 2009 4 prosenttia. Kriisi vaikutti talouteen pääasiassa kaupan välityksellä mutta johti myös luottamusvaikutuksiin, luottoehtojen kiristymiseen ja ulkomaisten investointivirtojen kutistumiseen. Viranomaiset reagoivat kriisiin päättäväisesti.
  Tšekin keskuspankki laski ohjauskorkoaan vuoden 2008 puolivälin 3,75 prosentista nykyiseen 1 prosenttiin, ja hallitus suunnitteli ja toteutti Euroopan talouden elvytyssuunnitelman mukaisesti mittavan finanssipoliittisen elvytyspaketin, jonka vaikutus oli 2,2 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2009. Tšekin koruna heikkeni noin viidenneksen suhteessa euroon vuoden 2008 heinäkuun puolivälistä vuoden 2009 helmikuun puoliväliin (minkä jälkeen se vahvistui noin 14 prosenttia vuoden 2010 helmikuun puoliväliin mennessä). Tšekin taloudessa ei tällä hetkellä, kriisin vasta päätyttyä, ole merkittäviä makrotaloudellisia heikkouksia. Suurimpana haasteena on supistaa julkisen talouden rakenteellinen alijäämä, joka vuonna 2009 oli arviolta 6 prosenttia suhteessa BKT:hen, kestävälle tasolle. Lisäksi on tärkeää varmistaa työmarkkinoiden nopea mukautuminen laskusuhdanteeseen ja pysyvän lähentymiskehityksen aikaansaaminen. Vuodeksi 2009 ennakoidun alijäämän huomioon ottaen neuvosto teki 2 päivänä joulukuuta 2009 päätöksen liiallisen alijäämän olemassaolosta ja antoi suosituksia alijäämän supistamiseksi alle 3 prosenttiin suhteessa BKT:hen viimeistään vuonna 2013. |
| --- | --- |

(2)

Maailmanlaajuinen kriisi vaikutti voimakkaasti Tšekin talouteen. Talouskasvun oltua kolmen vuoden ajan yli 6 prosenttia kokonaistuotanto kasvoi tarkistetun lähentymisohjelman mukaan vuonna 2008 vain 2,5 prosenttia ja laski vuonna 2009 4 prosenttia. Kriisi vaikutti talouteen pääasiassa kaupan välityksellä mutta johti myös luottamusvaikutuksiin, luottoehtojen kiristymiseen ja ulkomaisten investointivirtojen kutistumiseen. Viranomaiset reagoivat kriisiin päättäväisesti.

Tšekin keskuspankki laski ohjauskorkoaan vuoden 2008 puolivälin 3,75 prosentista nykyiseen 1 prosenttiin, ja hallitus suunnitteli ja toteutti Euroopan talouden elvytyssuunnitelman mukaisesti mittavan finanssipoliittisen elvytyspaketin, jonka vaikutus oli 2,2 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2009. Tšekin koruna heikkeni noin viidenneksen suhteessa euroon vuoden 2008 heinäkuun puolivälistä vuoden 2009 helmikuun puoliväliin (minkä jälkeen se vahvistui noin 14 prosenttia vuoden 2010 helmikuun puoliväliin mennessä). Tšekin taloudessa ei tällä hetkellä, kriisin vasta päätyttyä, ole merkittäviä makrotaloudellisia heikkouksia. Suurimpana haasteena on supistaa julkisen talouden rakenteellinen alijäämä, joka vuonna 2009 oli arviolta 6 prosenttia suhteessa BKT:hen, kestävälle tasolle. Lisäksi on tärkeää varmistaa työmarkkinoiden nopea mukautuminen laskusuhdanteeseen ja pysyvän lähentymiskehityksen aikaansaaminen. Vuodeksi 2009 ennakoidun alijäämän huomioon ottaen neuvosto teki 2 päivänä joulukuuta 2009 päätöksen liiallisen alijäämän olemassaolosta ja antoi suosituksia alijäämän supistamiseksi alle 3 prosenttiin suhteessa BKT:hen viimeistään vuonna 2013.

| (3) | Vaikka toteutuneen BKT:n supistuminen kriisitilanteessa on paljolti syklistä, myös potentiaalisen tuotannon tasoon on kohdistunut negatiivisia vaikutuksia. Kriisi voi lisäksi vaikuttaa potentiaaliseen kasvuun keskipitkällä aikavälillä, kun investoinnit vähenevät ja rakennetyöttömyys lisääntyy. Lisäksi talouskriisin vaikutukset pahentavat väestön ikääntymisen kielteisiä vaikutuksia potentiaaliseen tuotantoon ja julkisen talouden kestävyyteen. Tätä taustaa vasten on olennaisen tärkeää kiihdyttää rakenneuudistusten vauhtia potentiaalisen kasvun tukemiseksi. Tšekissä on erityisen tärkeää toteuttaa uudistuksia, joiden tavoitteena on lisätä tuottavuutta (parantamalla tutkimusta ja kehitystä, innovointia, liiketoimintaympäristöä ja kilpailua) sekä työvoiman tarjontaa ja osaamista. |
| --- | --- |

(3)

Vaikka toteutuneen BKT:n supistuminen kriisitilanteessa on paljolti syklistä, myös potentiaalisen tuotannon tasoon on kohdistunut negatiivisia vaikutuksia. Kriisi voi lisäksi vaikuttaa potentiaaliseen kasvuun keskipitkällä aikavälillä, kun investoinnit vähenevät ja rakennetyöttömyys lisääntyy. Lisäksi talouskriisin vaikutukset pahentavat väestön ikääntymisen kielteisiä vaikutuksia potentiaaliseen tuotantoon ja julkisen talouden kestävyyteen. Tätä taustaa vasten on olennaisen tärkeää kiihdyttää rakenneuudistusten vauhtia potentiaalisen kasvun tukemiseksi. Tšekissä on erityisen tärkeää toteuttaa uudistuksia, joiden tavoitteena on lisätä tuottavuutta (parantamalla tutkimusta ja kehitystä, innovointia, liiketoimintaympäristöä ja kilpailua) sekä työvoiman tarjontaa ja osaamista.

| (4) | Ohjelman perustana olevan makrotalouden skenaarion mukaan kokonaistuotanto kasvanee 1,3 prosenttia vuonna 2010, 2,6 prosenttia vuonna 2011 ja 3,8 prosenttia vuonna 2012. Tämänhetkisten tietojen perusteella tämä skenaario näyttää realistiselta vuoteen 2011 asti. Se on niin ikään sopusoinnussa rahapolitiikkaa ja valuuttakurssia koskevien oletusten kanssa.
  Ohjelmassa vuodeksi 2012 esitetty kokonaistuotannon kasvuennuste, jonka mukaan kasvu nopeutuu potentiaalinsa ylittävälle tasolle, näyttää optimistiselta. Inflaation odotetaan kiihtyvän vuonna 2010 maltillisesti lähinnä välillisten verojen korotusten seurauksena ja pysyvän kohtuullisena koko ohjelmakauden ajan. Ohjelmassa ennakoidaan työmarkkinoiden tilanteen heikentyvän entisestään vuonna 2010. Inflaatiota ja työmarkkinoita koskevat ennusteet vaikuttavat kaiken kaikkiaan realistisilta ja johdonmukaisilta kokonaistuotannon kasvuennusteiden kanssa. |
| --- | --- |

(4)

Ohjelman perustana olevan makrotalouden skenaarion mukaan kokonaistuotanto kasvanee 1,3 prosenttia vuonna 2010, 2,6 prosenttia vuonna 2011 ja 3,8 prosenttia vuonna 2012. Tämänhetkisten tietojen perusteella tämä skenaario näyttää realistiselta vuoteen 2011 asti. Se on niin ikään sopusoinnussa rahapolitiikkaa ja valuuttakurssia koskevien oletusten kanssa.

Ohjelmassa vuodeksi 2012 esitetty kokonaistuotannon kasvuennuste, jonka mukaan kasvu nopeutuu potentiaalinsa ylittävälle tasolle, näyttää optimistiselta. Inflaation odotetaan kiihtyvän vuonna 2010 maltillisesti lähinnä välillisten verojen korotusten seurauksena ja pysyvän kohtuullisena koko ohjelmakauden ajan. Ohjelmassa ennakoidaan työmarkkinoiden tilanteen heikentyvän entisestään vuonna 2010. Inflaatiota ja työmarkkinoita koskevat ennusteet vaikuttavat kaiken kaikkiaan realistisilta ja johdonmukaisilta kokonaistuotannon kasvuennusteiden kanssa.

| (5) | Ohjelmassa julkisen talouden vuoden 2009 alijäämä arvioidaan 6,6 prosentiksi suhteessa BKT:hen. Tuntuva heikkeneminen vuoden 2008 2,1 prosentin alijäämästä suhteessa BKT:hen johtuu suurelta osin kriisin vaikutuksesta julkiseen talouteen mutta myös mittavista elvytystoimista, joiden vaikutus oli 2,2 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2009 ja jotka hallitus hyväksyi Euroopan talouden elvytyssuunnitelman mukaisesti. Tärkeimmät toimenpiteet sisälsivät sosiaaliturvamaksujen leikkauksia, julkisten infrastruktuuri-investointien lisäyksiä ja yritysten ja työllisyyden taloudellista tukemista. Merkille pantavaa on, että julkisen talouden menot kasvoivat vuonna 2009 vähemmän kuin edellisessä tarkistetussa lähentymisohjelmassa ennakoitiin. Rakenteellinen rahoitusasema (eli yhteisesti sovittujen menetelmien mukaisesti ohjelmassa annettujen tietojen perusteella laskettu suhdannetasoitettu rahoitusasema ilman kertaluonteisia ja muita väliaikaisia toimenpiteitä) heikkeni vuonna 2009 noin 2 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen. Ohjelman mukaan Tšekin viranomaiset suunnittelevat ohjelmakauden alkuun painottuvaa vakauttamista vuodesta 2010 alkaen. Tämä on neuvoston tukeman irtautumisstrategian mukaista, kun otetaan huomioon Tšekin huomattava rakenteellinen alijäämä ja taloudellisen tilanteen ennakoitu paraneminen. |
| --- | --- |

(5)

Ohjelmassa julkisen talouden vuoden 2009 alijäämä arvioidaan 6,6 prosentiksi suhteessa BKT:hen. Tuntuva heikkeneminen vuoden 2008 2,1 prosentin alijäämästä suhteessa BKT:hen johtuu suurelta osin kriisin vaikutuksesta julkiseen talouteen mutta myös mittavista elvytystoimista, joiden vaikutus oli 2,2 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2009 ja jotka hallitus hyväksyi Euroopan talouden elvytyssuunnitelman mukaisesti. Tärkeimmät toimenpiteet sisälsivät sosiaaliturvamaksujen leikkauksia, julkisten infrastruktuuri-investointien lisäyksiä ja yritysten ja työllisyyden taloudellista tukemista. Merkille pantavaa on, että julkisen talouden menot kasvoivat vuonna 2009 vähemmän kuin edellisessä tarkistetussa lähentymisohjelmassa ennakoitiin. Rakenteellinen rahoitusasema (eli yhteisesti sovittujen menetelmien mukaisesti ohjelmassa annettujen tietojen perusteella laskettu suhdannetasoitettu rahoitusasema ilman kertaluonteisia ja muita väliaikaisia toimenpiteitä) heikkeni vuonna 2009 noin 2 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen. Ohjelman mukaan Tšekin viranomaiset suunnittelevat ohjelmakauden alkuun painottuvaa vakauttamista vuodesta 2010 alkaen. Tämä on neuvoston tukeman irtautumisstrategian mukaista, kun otetaan huomioon Tšekin huomattava rakenteellinen alijäämä ja taloudellisen tilanteen ennakoitu paraneminen.

| (6) | Ohjelmassa julkisen talouden vuoden 2010 alijäämä arvioidaan 5,3 prosentiksi suhteessa BKT:hen. Tämä merkitsisi rakenteellisen rahoitusaseman kohentumista 2 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen, mikä on enemmän kuin neuvosto suositteli joulukuussa 2009. Suosituksen mukaan vuotuisten rakenteellisten toimien olisi vuosina 2010–2013 oltava keskimäärin 1 prosentti suhteessa BKT:hen. Vuonna 2010 vakauttaminen perustuu tulosuhteen 1,5 prosenttiyksikön kasvuun suhteessa BKT:hen.
  Vakauttamisen perustana olevat toimenpiteet sisältävät alv-, valmistevero- ja kiinteistöverokorotuksia (noin 0,8 prosenttia suhteessa BKT:hen). Ohjelmassa on otettu huomioon myös sosiaaliturvamaksujen väliaikaisten leikkausten pikainen lopettaminen ja sosiaaliturvan enimmäismäärien korottaminen. Menopuolen toimenpiteitä ovat sairauspoissaoloja ja äitiyslomaa koskevien sosiaalietuuksien leikkaukset (noin 0,1 prosenttia suhteessa BKT:hen) ja käyttämättä jäänyt mahdollisuus eläkkeiden indeksointiin (noin 0,2 prosenttia suhteessa BKT:hen). |
| --- | --- |

(6)

Ohjelmassa julkisen talouden vuoden 2010 alijäämä arvioidaan 5,3 prosentiksi suhteessa BKT:hen. Tämä merkitsisi rakenteellisen rahoitusaseman kohentumista 2 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen, mikä on enemmän kuin neuvosto suositteli joulukuussa 2009. Suosituksen mukaan vuotuisten rakenteellisten toimien olisi vuosina 2010–2013 oltava keskimäärin 1 prosentti suhteessa BKT:hen. Vuonna 2010 vakauttaminen perustuu tulosuhteen 1,5 prosenttiyksikön kasvuun suhteessa BKT:hen.

Vakauttamisen perustana olevat toimenpiteet sisältävät alv-, valmistevero- ja kiinteistöverokorotuksia (noin 0,8 prosenttia suhteessa BKT:hen). Ohjelmassa on otettu huomioon myös sosiaaliturvamaksujen väliaikaisten leikkausten pikainen lopettaminen ja sosiaaliturvan enimmäismäärien korottaminen. Menopuolen toimenpiteitä ovat sairauspoissaoloja ja äitiyslomaa koskevien sosiaalietuuksien leikkaukset (noin 0,1 prosenttia suhteessa BKT:hen) ja käyttämättä jäänyt mahdollisuus eläkkeiden indeksointiin (noin 0,2 prosenttia suhteessa BKT:hen).

| (7) | Julkisen talouden keskipitkän aikavälin strategian tärkeimpänä tavoitteena on jatkaa vakauttamista vuoden 2010 jälkeen ja supistaa julkisen talouden alijäämä alle 3 prosenttiin suhteessa BKT:hen viimeistään vuonna 2013 neuvoston joulukuussa antaman suosituksen mukaisesti. Ohjelman mukaan alijäämä supistuu vuoden 2010 5,3 prosentista suhteessa BKT:hen 4,8 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2011 ja 4,2 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2012. Talouden ennakoidusta elpymisestä huolimatta rakenteellisen rahoitusaseman koheneminen hidastuisi merkittävästi vuoteen 2010 verrattuna eikä ylittäisi 0,6:ta prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen vuosina 2011–2012. Sopeutus tehtäisiin pääasiassa menopuolella. Ohjelmassa esitetään, että puolet menoleikkauksista koskisi toimintamenoja ja toinen puoli pakollisia menoja, mutta siinä ei täsmennetä riittävän yksityiskohtaisesti, miten nämä vähennykset saavutetaan. Tulopuolen toimenpiteet ovat pieniä mutta paremmin eriteltyjä, ja ne sisältävät sosiaaliturvamaksujen ja henkilökohtaisen tuloveron korotuksia. Ohjelmassa esitetään vuodeksi 2013 julkisen talouden alijäämätavoite (3 prosenttia suhteessa BKT:hen) muttei tarkempia tietoja siitä, miten se saavutetaan (tavoitteen perustana olevat kasvuoletukset mukaan luettuina). Tästä syystä keskimääräisiä vuotuisia julkisen talouden toimia ei ole mahdollista määrittää vuosiksi 2010–2013. Viranomaisten ilmoituksen mukaan Tšekin keskipitkän aikavälin tavoitteena on saavuttaa julkisen talouden rakenteellinen rahoitusasema, joka on – 1,0 prosenttia suhteessa BKT:hen. Kun otetaan huomioon tuoreimmat ennusteet ja velkataso, keskipitkän aikavälin tavoite vastaa vakaus- ja kasvusopimuksen päämääriä. Ohjelmassa ei kuitenkaan kaavailla sen saavuttamista ohjelmakaudella. |
| --- | --- |

(7)

Julkisen talouden keskipitkän aikavälin strategian tärkeimpänä tavoitteena on jatkaa vakauttamista vuoden 2010 jälkeen ja supistaa julkisen talouden alijäämä alle 3 prosenttiin suhteessa BKT:hen viimeistään vuonna 2013 neuvoston joulukuussa antaman suosituksen mukaisesti. Ohjelman mukaan alijäämä supistuu vuoden 2010 5,3 prosentista suhteessa BKT:hen 4,8 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2011 ja 4,2 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2012. Talouden ennakoidusta elpymisestä huolimatta rakenteellisen rahoitusaseman koheneminen hidastuisi merkittävästi vuoteen 2010 verrattuna eikä ylittäisi 0,6:ta prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen vuosina 2011–2012. Sopeutus tehtäisiin pääasiassa menopuolella. Ohjelmassa esitetään, että puolet menoleikkauksista koskisi toimintamenoja ja toinen puoli pakollisia menoja, mutta siinä ei täsmennetä riittävän yksityiskohtaisesti, miten nämä vähennykset saavutetaan. Tulopuolen toimenpiteet ovat pieniä mutta paremmin eriteltyjä, ja ne sisältävät sosiaaliturvamaksujen ja henkilökohtaisen tuloveron korotuksia. Ohjelmassa esitetään vuodeksi 2013 julkisen talouden alijäämätavoite (3 prosenttia suhteessa BKT:hen) muttei tarkempia tietoja siitä, miten se saavutetaan (tavoitteen perustana olevat kasvuoletukset mukaan luettuina). Tästä syystä keskimääräisiä vuotuisia julkisen talouden toimia ei ole mahdollista määrittää vuosiksi 2010–2013. Viranomaisten ilmoituksen mukaan Tšekin keskipitkän aikavälin tavoitteena on saavuttaa julkisen talouden rakenteellinen rahoitusasema, joka on – 1,0 prosenttia suhteessa BKT:hen. Kun otetaan huomioon tuoreimmat ennusteet ja velkataso, keskipitkän aikavälin tavoite vastaa vakaus- ja kasvusopimuksen päämääriä. Ohjelmassa ei kuitenkaan kaavailla sen saavuttamista ohjelmakaudella.

| (8) | Julkisen talouden toteutumat voivat vuonna 2010 osoittautua jonkin verran ohjelmassa ennakoitua pienemmiksi. Arvonlisä- ja valmisteveroista saadut tulot voivat osoittautua hieman odotettua alhaisemmiksi, koska yksityinen kulutus jää mahdollisesti ennakoitua pienemmäksi.
  Menopuolen osalta voidaan todeta, että menot saattavat kasvaa parlamenttivaaleja edeltävien menopaineiden vuoksi. Julkisen talouden tavoitteisiin liittyy ohjelmakauden loppuvuosina suurempia epävarmuustekijöitä. Nykyisessä tarkistuksessa vuosiksi 2011 ja 2012 asetettuja menotavoitteita ei tueta konkreettisilla toimenpiteillä, mikä tekee niiden saavuttamisesta epävarmaa, ja vuotta 2012 koskevat tuloennusteet perustuvat suotuisaan kokonaistuotannon kasvuoletukseen. Ohjelmassa ei anneta myöskään mitään tietoa siitä, miten alijäämä saadaan tuotua 4,2 prosentista vuonna 2012 alle 3 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2013. |
| --- | --- |

(8)

Julkisen talouden toteutumat voivat vuonna 2010 osoittautua jonkin verran ohjelmassa ennakoitua pienemmiksi. Arvonlisä- ja valmisteveroista saadut tulot voivat osoittautua hieman odotettua alhaisemmiksi, koska yksityinen kulutus jää mahdollisesti ennakoitua pienemmäksi.

Menopuolen osalta voidaan todeta, että menot saattavat kasvaa parlamenttivaaleja edeltävien menopaineiden vuoksi. Julkisen talouden tavoitteisiin liittyy ohjelmakauden loppuvuosina suurempia epävarmuustekijöitä. Nykyisessä tarkistuksessa vuosiksi 2011 ja 2012 asetettuja menotavoitteita ei tueta konkreettisilla toimenpiteillä, mikä tekee niiden saavuttamisesta epävarmaa, ja vuotta 2012 koskevat tuloennusteet perustuvat suotuisaan kokonaistuotannon kasvuoletukseen. Ohjelmassa ei anneta myöskään mitään tietoa siitä, miten alijäämä saadaan tuotua 4,2 prosentista vuonna 2012 alle 3 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2013.

| (9) | Julkinen bruttovelka arvioidaan 35 prosentiksi suhteessa BKT:hen vuonna 2009, mikä merkitsee kasvua edellisvuoden 30 prosentista. Velkasuhteen odotetaan kasvavan vielä 7 prosenttiyksikköä ohjelmakaudella eli 42 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2012. Pääasiallisena syynä on edelleen suhteellisen korkeana pysyttelevä julkisen talouden alijäämä. Velkasuhteen kehitys tuskin on niin suotuisaa kuin ohjelmassa odotetaan varsinkaan vuoden 2010 jälkeen, kun otetaan huomioon julkisen talouden vakauttamiseen liittyvät riskit. Riskejä kasvattaa myös se mahdollisuus, että BKT:n määrä ei vuonna 2012 kasvakaan siinä määrin kuin ohjelmassa oletetaan. Julkisen talouden velkasuhde pysyy kuitenkin reilusti alle BKT:hen suhteutetun 60 prosentin raja-arvon koko ohjelmakauden aikana. |
| --- | --- |

(9)

Julkinen bruttovelka arvioidaan 35 prosentiksi suhteessa BKT:hen vuonna 2009, mikä merkitsee kasvua edellisvuoden 30 prosentista. Velkasuhteen odotetaan kasvavan vielä 7 prosenttiyksikköä ohjelmakaudella eli 42 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2012. Pääasiallisena syynä on edelleen suhteellisen korkeana pysyttelevä julkisen talouden alijäämä. Velkasuhteen kehitys tuskin on niin suotuisaa kuin ohjelmassa odotetaan varsinkaan vuoden 2010 jälkeen, kun otetaan huomioon julkisen talouden vakauttamiseen liittyvät riskit. Riskejä kasvattaa myös se mahdollisuus, että BKT:n määrä ei vuonna 2012 kasvakaan siinä määrin kuin ohjelmassa oletetaan. Julkisen talouden velkasuhde pysyy kuitenkin reilusti alle BKT:hen suhteutetun 60 prosentin raja-arvon koko ohjelmakauden aikana.

| (10) | Keskipitkän aikavälin velkaennusteiden mukaan BKT:n kasvu palautunee vasta vähitellen tasolle, jota ennakoitiin ennen kriisiä. Samoin verosuhteen oletetaan palautuvan kriisiä edeltäneelle tasolle ja sisältävän väestön ikääntymiseen liittyvien menojen ennakoidun kasvun. Ohjelmassa kaavailtu julkisen talouden strategia ei siten sellaisenaan ja ilman uusia toimintapoliittisia muutoksia riitä vakauttamaan velka-BKT-suhdetta vuoteen 2020 mennessä. |
| --- | --- |

(10)

Keskipitkän aikavälin velkaennusteiden mukaan BKT:n kasvu palautunee vasta vähitellen tasolle, jota ennakoitiin ennen kriisiä. Samoin verosuhteen oletetaan palautuvan kriisiä edeltäneelle tasolle ja sisältävän väestön ikääntymiseen liittyvien menojen ennakoidun kasvun. Ohjelmassa kaavailtu julkisen talouden strategia ei siten sellaisenaan ja ilman uusia toimintapoliittisia muutoksia riitä vakauttamaan velka-BKT-suhdetta vuoteen 2020 mennessä.

| (11) | Väestön ikääntymisestä julkiseen talouteen aiheutuvat pitkän aikavälin vaikutukset ovat selvästi EU:n keskiarvoa merkittävämmät, mikä johtuu lähinnä eläkemenojen suhteellisen suuresta kasvusta suhteessa BKT:hen tulevina vuosikymmeninä. Ohjelmassa arvioitu vuoden 2009 rahoitusasema kärjistää vaikutuksia, joita väestön ikääntymisellä on julkisen talouden kestävyyskuiluun.
  Suurten perusylijäämien saavuttaminen keskipitkällä aikavälillä sekä eläke- ja terveydenhuoltojärjestelmien uudistusten toteuttaminen kyseisten menojen tulevan kasvun hillitsemiseksi vähentäisivät osaltaan julkisen talouden kestävyydelle aiheutuvia riskejä, jotka komissio arvioi julkisen talouden kestävyyttä koskeneessa vuoden 2009 kertomuksessa suuriksi. Tammikuussa 2010 perustettiin valtiovarain- sekä työllisyys- ja sosiaaliasioiden ministerien neuvoa-antava asiantuntijaryhmä, jonka tarkoituksena on laatia eläkeuudistusta koskevia vaihtoehtoisia ehdotuksia. Ne on tarkoitus saada valmiiksi toukokuun 2010 loppuun mennessä ja esittää uudelle hallitukselle. |
| --- | --- |

(11)

Väestön ikääntymisestä julkiseen talouteen aiheutuvat pitkän aikavälin vaikutukset ovat selvästi EU:n keskiarvoa merkittävämmät, mikä johtuu lähinnä eläkemenojen suhteellisen suuresta kasvusta suhteessa BKT:hen tulevina vuosikymmeninä. Ohjelmassa arvioitu vuoden 2009 rahoitusasema kärjistää vaikutuksia, joita väestön ikääntymisellä on julkisen talouden kestävyyskuiluun.

Suurten perusylijäämien saavuttaminen keskipitkällä aikavälillä sekä eläke- ja terveydenhuoltojärjestelmien uudistusten toteuttaminen kyseisten menojen tulevan kasvun hillitsemiseksi vähentäisivät osaltaan julkisen talouden kestävyydelle aiheutuvia riskejä, jotka komissio arvioi julkisen talouden kestävyyttä koskeneessa vuoden 2009 kertomuksessa suuriksi. Tammikuussa 2010 perustettiin valtiovarain- sekä työllisyys- ja sosiaaliasioiden ministerien neuvoa-antava asiantuntijaryhmä, jonka tarkoituksena on laatia eläkeuudistusta koskevia vaihtoehtoisia ehdotuksia. Ne on tarkoitus saada valmiiksi toukokuun 2010 loppuun mennessä ja esittää uudelle hallitukselle.

| (12) | Talousarviomenettelyjen osalta voidaan todeta, että talousarvion valmistelu on melko hajautettua mutta sitä ei säännellä tiukoin finanssipoliittisin säännöin. Tšekki otti vuonna 2004 käyttöön keskipitkän aikavälin talousarviokehyksen, jossa valtion talousarviolle asetetaan nimellismenojen enimmäismäärät kolmeksi vuodeksi. Kokemuksesta voidaan kuitenkin todeta, että enimmäismääriä on tarkistettu ylöspäin useaan otteeseen enemmän kuin mitä talousarviosäännöissä sallitaan. Nykyisen järjestelmän suurimpia puutteita ovat alhainen täytäntöönpanokelpoisuus, rajallinen jälkiseuranta, toiminnallinen kompleksisuus ja menettelyyn kohdistettava rajallinen julkinen valvonta. Neuvosto suositti 2 päivänä joulukuuta 2009, että Tšekin ”olisi pantava keskipitkän aikavälin talousarviokehys tunnollisesti täytäntöön ja parannettava talousarvion toteutuksen ympärivuotista seurantaa, jotta vältetään menojen ylitykset talousarviosuunnitelmiin ja monivuotisiin suunnitelmiin verrattuna.” Ohjelmassa ei esitetä riittävästi tämänsuuntaisia ehdotuksia. Julkisen talouden ohjausjärjestelmän parantamisessa edistytään kuitenkin koko ajan. Parhaillaan toteutettavat veronkantoon ja verotuksen hallintaan tehtävät merkittävät muutokset sekä nopea siirtyminen budjettihallinnossa sovellettavaan valtionkassajärjestelmään tehostavat julkisen talouden hoitoa. |
| --- | --- |

(12)

Talousarviomenettelyjen osalta voidaan todeta, että talousarvion valmistelu on melko hajautettua mutta sitä ei säännellä tiukoin finanssipoliittisin säännöin. Tšekki otti vuonna 2004 käyttöön keskipitkän aikavälin talousarviokehyksen, jossa valtion talousarviolle asetetaan nimellismenojen enimmäismäärät kolmeksi vuodeksi. Kokemuksesta voidaan kuitenkin todeta, että enimmäismääriä on tarkistettu ylöspäin useaan otteeseen enemmän kuin mitä talousarviosäännöissä sallitaan. Nykyisen järjestelmän suurimpia puutteita ovat alhainen täytäntöönpanokelpoisuus, rajallinen jälkiseuranta, toiminnallinen kompleksisuus ja menettelyyn kohdistettava rajallinen julkinen valvonta. Neuvosto suositti 2 päivänä joulukuuta 2009, että Tšekin ”olisi pantava keskipitkän aikavälin talousarviokehys tunnollisesti täytäntöön ja parannettava talousarvion toteutuksen ympärivuotista seurantaa, jotta vältetään menojen ylitykset talousarviosuunnitelmiin ja monivuotisiin suunnitelmiin verrattuna.” Ohjelmassa ei esitetä riittävästi tämänsuuntaisia ehdotuksia. Julkisen talouden ohjausjärjestelmän parantamisessa edistytään kuitenkin koko ajan. Parhaillaan toteutettavat veronkantoon ja verotuksen hallintaan tehtävät merkittävät muutokset sekä nopea siirtyminen budjettihallinnossa sovellettavaan valtionkassajärjestelmään tehostavat julkisen talouden hoitoa.

| (13) | Tšekin julkisten menojen laadussa on jonkin verran parantamisen varaa. Erityisesti T&K-menot ovat EU:n keskitasoa alhaisemmat, ja julkisten menojen tuloksellisuutta voitaisiin parantaa esimerkiksi terveydenhuollon, koulutuksen ja julkisten hankintojen aloilla.
  Julkisten investointien taso on sitä vastoin korkea EU:n keskitasoon ja alueen muihin maihin verrattuna (lähes 5 prosenttia suhteessa BKT:hen viimeisten neljän vuoden aikana). Tšekin viranomaiset toteuttivat tulopuolella vuodesta 2007 alkaen useita uudistuksia, joiden tavoitteena oli asteittainen siirtyminen välittömästä verotuksesta välilliseen. Vero- ja sosiaaliturvajärjestelmiin kaivattaisiin kuitenkin lisää uudistuksia työnteon kannustimien lisäämiseksi ja kannustinloukkujen vähentämiseksi. Välittömän verotuksen ja veronkannon järjestelmä on lisäksi monimutkainen ja hyötyisi uusista yksinkertaistamistoimista. |
| --- | --- |

(13)

Tšekin julkisten menojen laadussa on jonkin verran parantamisen varaa. Erityisesti T&K-menot ovat EU:n keskitasoa alhaisemmat, ja julkisten menojen tuloksellisuutta voitaisiin parantaa esimerkiksi terveydenhuollon, koulutuksen ja julkisten hankintojen aloilla.

Julkisten investointien taso on sitä vastoin korkea EU:n keskitasoon ja alueen muihin maihin verrattuna (lähes 5 prosenttia suhteessa BKT:hen viimeisten neljän vuoden aikana). Tšekin viranomaiset toteuttivat tulopuolella vuodesta 2007 alkaen useita uudistuksia, joiden tavoitteena oli asteittainen siirtyminen välittömästä verotuksesta välilliseen. Vero- ja sosiaaliturvajärjestelmiin kaivattaisiin kuitenkin lisää uudistuksia työnteon kannustimien lisäämiseksi ja kannustinloukkujen vähentämiseksi. Välittömän verotuksen ja veronkannon järjestelmä on lisäksi monimutkainen ja hyötyisi uusista yksinkertaistamistoimista.

| (14) | Ohjelmassa esitetty julkisen talouden strategia on vuonna 2010 sopusoinnussa 126 artiklan 7 kohdan mukaisten neuvoston suositusten kanssa. Alijäämätavoite vaikuttaa asianmukaiselta, ja sen tueksi on esitetty vakauttamistoimenpiteitä. Vuodesta 2011 alkaen julkisen talouden strategia ei, edellä mainitut riskit huomioon ottaen, välttämättä ole täysin linjassa 126 artiklan 7 kohdan mukaisten neuvoston suositusten kanssa. Varsinkaan vuosien 2011 ja 2012 vakauttamissuunnitelmat eivät ole riittävän kunnianhimoisia, sillä niissä esitettyjen julkisen talouden sopeuttamistoimien vaikutus on vuosittain keskimäärin 0,3 prosenttia suhteessa BKT:hen ja niihin kohdistuu riskejä. Menotavoitteita ei tueta erityisillä toimenpiteillä, vuoden 2012 tuloennusteet perustuvat optimistisiin makrotalouden oletuksiin, eikä ohjelmassa esitetä yksityiskohtaisia tietoja siitä, miten alijäämä saadaan supistettua vuoden 2012 4,2 prosentista suhteessa BKT:hen alle 3 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2013. Ohjelmasta puuttuu julkisen talouden strategia vuodeksi 2013. Vuotuiset julkisen talouden toimet ovat ohjelmakaudella (2010–2012) keskimäärin 0,8 prosenttia suhteessa BKT:hen. Se on lähellä neuvoston suositusta, jonka mukaan vuotuisten toimien olisi oltava keskimäärin 1 prosentti suhteessa BKT:hen, mutta jää kuitenkin sen alle. Suositukseen yltäminen edellyttää uusien vakauttamistoimenpiteiden toteuttamista vuosina 2011–2013, jotta varmistetaan suositellut keskimäärin 1 prosentin suuruiset julkisen talouden vakauttamistoimet. |
| --- | --- |

(14)

Ohjelmassa esitetty julkisen talouden strategia on vuonna 2010 sopusoinnussa 126 artiklan 7 kohdan mukaisten neuvoston suositusten kanssa. Alijäämätavoite vaikuttaa asianmukaiselta, ja sen tueksi on esitetty vakauttamistoimenpiteitä. Vuodesta 2011 alkaen julkisen talouden strategia ei, edellä mainitut riskit huomioon ottaen, välttämättä ole täysin linjassa 126 artiklan 7 kohdan mukaisten neuvoston suositusten kanssa. Varsinkaan vuosien 2011 ja 2012 vakauttamissuunnitelmat eivät ole riittävän kunnianhimoisia, sillä niissä esitettyjen julkisen talouden sopeuttamistoimien vaikutus on vuosittain keskimäärin 0,3 prosenttia suhteessa BKT:hen ja niihin kohdistuu riskejä. Menotavoitteita ei tueta erityisillä toimenpiteillä, vuoden 2012 tuloennusteet perustuvat optimistisiin makrotalouden oletuksiin, eikä ohjelmassa esitetä yksityiskohtaisia tietoja siitä, miten alijäämä saadaan supistettua vuoden 2012 4,2 prosentista suhteessa BKT:hen alle 3 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2013. Ohjelmasta puuttuu julkisen talouden strategia vuodeksi 2013. Vuotuiset julkisen talouden toimet ovat ohjelmakaudella (2010–2012) keskimäärin 0,8 prosenttia suhteessa BKT:hen. Se on lähellä neuvoston suositusta, jonka mukaan vuotuisten toimien olisi oltava keskimäärin 1 prosentti suhteessa BKT:hen, mutta jää kuitenkin sen alle. Suositukseen yltäminen edellyttää uusien vakauttamistoimenpiteiden toteuttamista vuosina 2011–2013, jotta varmistetaan suositellut keskimäärin 1 prosentin suuruiset julkisen talouden vakauttamistoimet.

| (15) | Vakaus- ja lähentymisohjelmia koskevissa käytännesäännöissä täsmennetyistä tietovaatimuksista voidaan todeta, että ohjelmasta puuttuu joitakin pakollisia tietoja (2). Lisäksi neuvosto kehotti Tšekkiä 126 artiklan 7 kohdan mukaisissa, 2 päivänä joulukuuta 2009 annetuissa liiallisen alijäämän tilanteen lopettamista koskevissa suosituksissaan raportoimaan neuvoston suositusten täytäntöönpanossa tapahtuneesta edistyksestä lähentymisohjelmien tarkistuksiin sisällytettävässä erillisessä kohdassa. Tšekki on noudattanut tätä suositusta osittain. |
| --- | --- |

(15)

Vakaus- ja lähentymisohjelmia koskevissa käytännesäännöissä täsmennetyistä tietovaatimuksista voidaan todeta, että ohjelmasta puuttuu joitakin pakollisia tietoja (2). Lisäksi neuvosto kehotti Tšekkiä 126 artiklan 7 kohdan mukaisissa, 2 päivänä joulukuuta 2009 annetuissa liiallisen alijäämän tilanteen lopettamista koskevissa suosituksissaan raportoimaan neuvoston suositusten täytäntöönpanossa tapahtuneesta edistyksestä lähentymisohjelmien tarkistuksiin sisällytettävässä erillisessä kohdassa. Tšekki on noudattanut tätä suositusta osittain.

Yleisenä päätelmänä voidaan todeta, että Tšekin vuotta 2010 koskeva julkisen talouden strategia on asianmukainen ja noudattaa SEUT-sopimuksen 126 artiklan 7 kohdan mukaista neuvoston suositusta. Seuraavien vuosien finanssipoliittinen strategia ei ole riittävän kunnianhimoinen, ja julkisen talouden tavoitteisiin kohdistuu riskejä sekä tulo- että menopuolella. Menotavoitteita ei tueta erityisillä toimenpiteillä vuodesta 2011 alkaen, ja suotuisat makrotalouden oletukset asettavat vuotta 2012 koskevat tuloennusteet jossain määrin kyseenalaisiksi. Lisäksi voidaan todeta, että vaikka määräaika, johon mennessä julkisen talouden alijäämä pitäisi saada alle 3 prosenttiin suhteessa BKT:hen (vuosi 2013), on neuvoston suosituksen mukainen, julkisen talouden strategiaa ei pystytä arvioimaan kaikilta osin, koska ohjelmassa ei esitetä yksityiskohtaisia tietoja vakauttamistoimenpiteistä, jotka ovat tarpeen kaavaillun merkittävän sopeutuksen toteuttamiseksi kyseisenä vuonna. Liiallisen alijäämän korjaamisen perustana olevaa laaja-alaista strategiaa koskevat lisätiedot, erityisesti vuoden 2013 osalta, olisivat sen vuoksi tervetulleita. Julkisen talouden kehyksessä on useilla alueilla huomattavia puutteita, erityisesti talousarviomenettelyissä ja keskipitkän aikavälin talousarviokehyksen täytäntöönpanossa. Lisäksi väestön ikääntymisestä julkiseen talouteen aiheutuvat pitkän aikavälin vaikutukset ylittävät selvästi EU:n keskiarvon. Tämä aiheuttaa edelleen huolta julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyden kannalta ja korostaa eläke- ja terveydenhuoltoalan uudistusten tarvetta.

Edellä esitetyn arvion ja 2 päivänä joulukuuta 2009 annetun SEUT-sopimuksen 126 artiklan mukaisen suosituksen perusteella sekä ottaen huomioon tarve varmistaa kestävä lähentyminen Tšekkiä kehotetaan:

| i) | toteuttamaan vuoden 2010 talousarvio tinkimättömällä tavalla ja välttämään menoylityksiä; neuvoston 126 artiklan 7 kohdan nojalla antaman suosituksen mukaisesti asettamaan vuosien 2011 ja 2012 talousarvioiden yhteydessä tavoitteekseen ohjelmassa suunniteltua laajempi julkisen talouden sopeutus ja esittämään yksityiskohtaisemmin toimenpiteet, jotka ovat tarpeen liiallisen alijäämän korjaamiseksi viimeistään vuonna 2013; |
| --- | --- |

i)

toteuttamaan vuoden 2010 talousarvio tinkimättömällä tavalla ja välttämään menoylityksiä; neuvoston 126 artiklan 7 kohdan nojalla antaman suosituksen mukaisesti asettamaan vuosien 2011 ja 2012 talousarvioiden yhteydessä tavoitteekseen ohjelmassa suunniteltua laajempi julkisen talouden sopeutus ja esittämään yksityiskohtaisemmin toimenpiteet, jotka ovat tarpeen liiallisen alijäämän korjaamiseksi viimeistään vuonna 2013;

| ii) | toteuttamaan toimia talousarviomenettelyjen parantamiseksi sekä julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteiden täytäntöönpanemiseksi ja niiden valvonnan tiukentamiseksi; välttämään erityisesti menokattojen tarkistamista ylöspäin talousarviota koskevien sääntöjen sallimien rajojen yli; |
| --- | --- |

ii)

toteuttamaan toimia talousarviomenettelyjen parantamiseksi sekä julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteiden täytäntöönpanemiseksi ja niiden valvonnan tiukentamiseksi; välttämään erityisesti menokattojen tarkistamista ylöspäin talousarviota koskevien sääntöjen sallimien rajojen yli;

| iii) | toteuttamaan tarvittavat uudistukset julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyden parantamiseksi. |
| --- | --- |

iii)

toteuttamaan tarvittavat uudistukset julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyden parantamiseksi.

Lisäksi Tšekkiä kehotetaan 126 artiklan 7 kohdan nojalla 2 päivänä joulukuuta 2009 annetun neuvoston suosituksen mukaisesti antamaan seuraavan tarkistetun lähentymisohjelman erillisessä kohdassa konkreettisempia tietoja liiallisen alijäämätilanteen lopettamisessa tapahtuneesta edistyksestä.

Keskeisten makrotaloutta ja julkista taloutta koskevien ennusteiden vertailu

| | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| BKT:n määrä
  (%-muutos) | LO helmikuu 2010 | 2,5 | –4,0 | 1,3 | 2,6 | 3,8 |
| KOM marraskuu 2009 | 2,5 | –4,8 | 0,8 | 2,3 | tieto puuttuu |
| LO lokakuu 2008 | 4,4 | 3,7 | 4,4 | 5,2 | tieto puuttuu |
| YKHI-inflaatio
  (%) | LO helmikuu 2010 | 6,3 | 0,6 | 1,8 | 1,5 | 1,8 |
| KOM marraskuu 2009 | 6,3 | 0,6 | 1,5 | 1,8 | tieto puuttuu |
| LO lokakuu 2008 | 6,4 | 2,9 | 3,0 | 2,5 | tieto puuttuu |
| Tuotantokuilu (3)

  (% suhteessa potentiaaliseen BKT:hen) | LO helmikuu 2010 | 4,8 | –2,0 | –2,9 | –2,6 | –1,1 |
| KOM marraskuu 2009 (4) | 5,6 | –1,8 | –2,9 | –2,5 | tieto puuttuu |
| LO lokakuu 2008 | 1,9 | 0,4 | –0,4 | –0,2 | tieto puuttuu |
| Nettoluotonanto ulkomaille/nettoluotonotto ulkomailta
  (% suhteessa BKT:hen) | LO helmikuu 2010 | –2,4 | –0,2 | 1,0 | 0,2 | 0,6 |
| KOM marraskuu 2009 | –2,2 | –1,5 | –0,7 | –0,4 | tieto puuttuu |
| LO lokakuu 2008 | –1,0 | –0,5 | 0,4 | 1,2 | tieto puuttuu |
| Julkisen talouden tulot
  (% suhteessa BKT:hen) | LO helmikuu 2010 | 40,9 | 39,0 | 40,5 | 40,8 | 40,5 |
| KOM marraskuu 2009 | 40,9 | 40,3 | 41,0 | 40,9 | tieto puuttuu |
| LO lokakuu 2008 | 41,0 | 40,6 | 39,6 | 39,0 | tieto puuttuu |
| Julkisen talouden menot
  (% suhteessa BKT:hen) | LO helmikuu 2010 | 43,0 | 45,5 | 45,8 | 45,6 | 44,7 |
| KOM marraskuu 2009 | 43,0 | 46,9 | 46,5 | 46,6 | tieto puuttuu |
| LO lokakuu 2008 | 42,2 | 42,2 | 41,1 | 40,2 | tieto puuttuu |
| Julkisen talouden rahoitusasema
  (% suhteessa BKT:hen) | LO helmikuu 2010 | –2,1 | –6,6 | –5,3 | –4,8 | –4,2 |
| KOM marraskuu 2009 | –2,1 | –6,6 | –5,5 | –5,7 | tieto puuttuu |
| LO lokakuu 2008 | –1,2 | –1,6 | –1,5 | –1,2 | tieto puuttuu |
| Perusjäämä
  (% suhteessa BKT:hen) | LO helmikuu 2010 | –1,0 | –5,3 | –3,5 | –2,8 | –2,0 |
| KOM marraskuu 2009 | –1,0 | –5,2 | –3,9 | –4,1 | tieto puuttuu |
| LO lokakuu 2008 | 0,0 | –0,4 | –0,4 | –0,1 | tieto puuttuu |
| Suhdannetasoitettu rahoitusasema (3)

  (% suhteessa BKT:hen) | LO helmikuu 2010 | –3,8 | –5,9 | –4,2 | –3,8 | –3,8 |
| KOM marraskuu 2009 | –4,1 | –6,0 | –4,5 | –4,8 | tieto puuttuu |
| LO lokakuu 2008 | –2,0 | –1,7 | –1,4 | –1,1 | tieto puuttuu |
| Rakenteellinen rahoitusasema (5)

  (% suhteessa BKT:hen) | LO helmikuu 2010 | –3,7 | –6,1 | –4,1 | –3,7 | –3,5 |
| KOM marraskuu 2009 | –4,1 | –6,3 | –4,7 | –4,9 | tieto puuttuu |
| LO lokakuu 2008 | –1,9 | –1,7 | –1,3 | –1,1 | tieto puuttuu |
| Julkinen bruttovelka
  (% suhteessa BKT:hen) | LO helmikuu 2010 | 30,0 | 35,2 | 38,6 | 40,8 | 42,0 |
| KOM marraskuu 2009 | 30,0 | 36,5 | 40,6 | 44,0 | tieto puuttuu |
| LO lokakuu 2008 | 28,8 | 27,9 | 26,8 | 25,5 | tieto puuttuu |
| Lähentymisohjelma (LO), komission yksiköiden syksyn 2009 talousennuste (KOM) ja komission yksiköiden laskelmat. |

2008

2009

2010

2011

2012

BKT:n määrä

(%-muutos)

LO helmikuu 2010

2,5

–4,0

1,3

2,6

3,8

KOM marraskuu 2009

2,5

–4,8

0,8

2,3

tieto puuttuu

LO lokakuu 2008

4,4

3,7

4,4

5,2

tieto puuttuu

YKHI-inflaatio

(%)

LO helmikuu 2010

6,3

0,6

1,8

1,5

1,8

KOM marraskuu 2009

6,3

0,6

1,5

1,8

tieto puuttuu

LO lokakuu 2008

6,4

2,9

3,0

2,5

tieto puuttuu

Tuotantokuilu (3)

(% suhteessa potentiaaliseen BKT:hen)

LO helmikuu 2010

4,8

–2,0

–2,9

–2,6

–1,1

KOM marraskuu 2009 (4)

5,6

–1,8

–2,9

–2,5

tieto puuttuu

LO lokakuu 2008

1,9

0,4

–0,4

–0,2

tieto puuttuu

Nettoluotonanto ulkomaille/nettoluotonotto ulkomailta

(% suhteessa BKT:hen)

LO helmikuu 2010

–2,4

–0,2

1,0

0,2

0,6

KOM marraskuu 2009

–2,2

–1,5

–0,7

–0,4

tieto puuttuu

LO lokakuu 2008

–1,0

–0,5

0,4

1,2

tieto puuttuu

Julkisen talouden tulot

(% suhteessa BKT:hen)

LO helmikuu 2010

40,9

39,0

40,5

40,8

40,5

KOM marraskuu 2009

40,9

40,3

41,0

40,9

tieto puuttuu

LO lokakuu 2008

41,0

40,6

39,6

39,0

tieto puuttuu

Julkisen talouden menot

(% suhteessa BKT:hen)

LO helmikuu 2010

43,0

45,5

45,8

45,6

44,7

KOM marraskuu 2009

43,0

46,9

46,5

46,6

tieto puuttuu

LO lokakuu 2008

42,2

42,2

41,1

40,2

tieto puuttuu

Julkisen talouden rahoitusasema

(% suhteessa BKT:hen)

LO helmikuu 2010

–2,1

–6,6

–5,3

–4,8

–4,2

KOM marraskuu 2009

–2,1

–6,6

–5,5

–5,7

tieto puuttuu

LO lokakuu 2008

–1,2

–1,6

–1,5

–1,2

tieto puuttuu

Perusjäämä

(% suhteessa BKT:hen)

LO helmikuu 2010

–1,0

–5,3

–3,5

–2,8

–2,0

KOM marraskuu 2009

–1,0

–5,2

–3,9

–4,1

tieto puuttuu

LO lokakuu 2008

0,0

–0,4

–0,4

–0,1

tieto puuttuu

Suhdannetasoitettu rahoitusasema (3)

(% suhteessa BKT:hen)

LO helmikuu 2010

–3,8

–5,9

–4,2

–3,8

–3,8

KOM marraskuu 2009

–4,1

–6,0

–4,5

–4,8

tieto puuttuu

LO lokakuu 2008

–2,0

–1,7

–1,4

–1,1

tieto puuttuu

Rakenteellinen rahoitusasema (5)

(% suhteessa BKT:hen)

LO helmikuu 2010

–3,7

–6,1

–4,1

–3,7

–3,5

KOM marraskuu 2009

–4,1

–6,3

–4,7

–4,9

tieto puuttuu

LO lokakuu 2008

–1,9

–1,7

–1,3

–1,1

tieto puuttuu

Julkinen bruttovelka

(% suhteessa BKT:hen)

LO helmikuu 2010

30,0

35,2

38,6

40,8

42,0

KOM marraskuu 2009

30,0

36,5

40,6

44,0

tieto puuttuu

LO lokakuu 2008

28,8

27,9

26,8

25,5

tieto puuttuu

Lähentymisohjelma (LO), komission yksiköiden syksyn 2009 talousennuste (KOM) ja komission yksiköiden laskelmat.

---

(1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1. Tässä tekstissä mainitut asiakirjat löytyvät seuraavilta verkkosivuilta: http://ec.europa.eu/economy_finance/sgp/index_en.htm

(2)  Ohjelmasta puuttuvat erityisesti julkisen talouden menoja koskevat toimintokohtaiset tiedot sekä likvidiä rahoitusomaisuutta ja nettorahoitusvelkaa koskevat tiedot.

(3)  Ohjelmien mukaiset tuotantokuilut ja suhdannetasoitetut rahoitusasemat, jotka komission yksiköt ovat laskeneet uudelleen ohjelmien tietojen perusteella.

(4)  2 Perustuu ennusteisiin, joiden mukaan potentiaalinen kasvu on 2,4 % vuonna 2009, 2,0 % vuosina 2010 ja 2011 ja 2,2 % vuonna 2012.

(5)  Suhdannetasoitettu rahoitusasema, jossa ei ole otettu huomioon kertaluonteisia eikä muita väliaikaisia toimenpiteitä. Kertaluonteiset ja muut väliaikaiset toimenpiteet ovat uusimman ohjelman mukaan 0,2 % suhteessa BKT:hen vuonna 2009 (alijäämää supistavia) ja – 0,1 % vuosina 2010 ja 2011 (alijäämää lisääviä) ja komission yksiköiden syksyn 2009 talousennusteen mukaan 0,3 % suhteessa BKT:hen vuonna 2009, 0,2 % suhteessa BKT:hen vuonna 2010 ja 0,1 % suhteessa BKT:hen vuonna 2011 (kaikki alijäämää supistavia).

Lähde:

Lähentymisohjelma (LO), komission yksiköiden syksyn 2009 talousennuste (KOM) ja komission yksiköiden laskelmat.

---

| 28.5.2010 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 138/6 |
| --- | --- | --- | --- |

28.5.2010

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 138/6

---

NEUVOSTON LAUSUNTO

Tanskan tarkistetusta lähentymisohjelmasta vuosiksi 2009–2015

2010/C 138/02

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 9 artiklan 3 kohdan,

ottaa huomioon komission suosituksen,

on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,

ON ANTANUT SEURAAVAN LAUSUNNON:

| (1) | Neuvosto tutki 26 päivänä huhtikuuta 2010 Tanskan tarkistetun lähentymisohjelman, joka kattaa vuodet 2009–2015. |
| --- | --- |

(1)

Neuvosto tutki 26 päivänä huhtikuuta 2010 Tanskan tarkistetun lähentymisohjelman, joka kattaa vuodet 2009–2015.

| (2) | Talouskriisi koetteli Tanskan taloutta voimakkaasti vuonna 2009 ja sysäsi Tanskan syvimpään taantumaansa sitten toisen maailmansodan päättymisen. Kriisin iskiessä Tanskan alkuasema oli suhteellisen hyvä, sillä kasvu oli jatkunut voimakkaana pitkään, vaihtotaseessa ja julkisessa taloudessa oli huomattava ylijäämä ja julkinen velka oli alhainen. Laskusuhdanne alkoi vuonna 2008, kun asuntokupla puhkesi. Tilannetta pahensivat maailmankaupan romahtamisen aikaansaama viennin vähentyminen ja investointien supistuminen loppukysynnän hidastumisen ja rahoitusedellytysten kiristymisen vuoksi. Vaikka käytettävissä olevat tulot kasvoivat edelleen, yksityinen kulutus heikkeni merkittävästi synkkien talousnäkymien, laskevien kiinteistöhintojen ja kasvavan työttömyyden vaikuttaessa kuluttajien luottamukseen. Tanskan viranomaiset hyväksyivät tuotannon jyrkän laskun vuoksi useita laajoja Euroopan talouden elvytyssuunnitelman mukaisia finanssipoliittisia elvytystoimia, joihin kuuluu veroleikkauksia, investointihankkeita ja julkisen kulutuksen lisäämistä. Taloudelliseen toimintaan myönnetyn finanssipoliittisen tuen lisäksi hyväksyttiin kaksi pankkien pelastuspakettia, jotka sisälsivät takauksia ja pääomakorotuksia. Näiden toimenpiteiden ennakoidaan kääntävän vuoden 2008 reilun talouden ylijäämän vuodesta 2009 alkaen alijäämäksi, jonka odotetaan ylittävän vakaus- ja kasvusopimuksessa määrätyn 3 prosentin viitearvon suhteessa BKT:hen vuosien 2010 ja 2012 välisenä aikana. Vaikka julkisen velan ennakoidaan samanaikaisesti kasvavan, sen odotetaan silti pysyvän alle 60 prosentin viitearvon suhteessa BKT:hen. Valuuttakurssi on pysynyt vuonna 2009 vakaana, ja korkoero EKP:hen nähden on laskenut merkittävästi. Julkisen talouden kestävyyden varmistamisessa keskeisenä haasteena on varmistaa, että työvoiman tarjonnan lisäämiseksi toteutettavia uudistuksia jatketaan. Toisena Tanskan viranomaisten haasteena on varmistaa, että elvytystoimenpiteistä luovutaan ripeästi, kun elpyminen on kehittynyt itseään ylläpitäväksi. |
| --- | --- |

(2)

Talouskriisi koetteli Tanskan taloutta voimakkaasti vuonna 2009 ja sysäsi Tanskan syvimpään taantumaansa sitten toisen maailmansodan päättymisen. Kriisin iskiessä Tanskan alkuasema oli suhteellisen hyvä, sillä kasvu oli jatkunut voimakkaana pitkään, vaihtotaseessa ja julkisessa taloudessa oli huomattava ylijäämä ja julkinen velka oli alhainen. Laskusuhdanne alkoi vuonna 2008, kun asuntokupla puhkesi. Tilannetta pahensivat maailmankaupan romahtamisen aikaansaama viennin vähentyminen ja investointien supistuminen loppukysynnän hidastumisen ja rahoitusedellytysten kiristymisen vuoksi. Vaikka käytettävissä olevat tulot kasvoivat edelleen, yksityinen kulutus heikkeni merkittävästi synkkien talousnäkymien, laskevien kiinteistöhintojen ja kasvavan työttömyyden vaikuttaessa kuluttajien luottamukseen. Tanskan viranomaiset hyväksyivät tuotannon jyrkän laskun vuoksi useita laajoja Euroopan talouden elvytyssuunnitelman mukaisia finanssipoliittisia elvytystoimia, joihin kuuluu veroleikkauksia, investointihankkeita ja julkisen kulutuksen lisäämistä. Taloudelliseen toimintaan myönnetyn finanssipoliittisen tuen lisäksi hyväksyttiin kaksi pankkien pelastuspakettia, jotka sisälsivät takauksia ja pääomakorotuksia. Näiden toimenpiteiden ennakoidaan kääntävän vuoden 2008 reilun talouden ylijäämän vuodesta 2009 alkaen alijäämäksi, jonka odotetaan ylittävän vakaus- ja kasvusopimuksessa määrätyn 3 prosentin viitearvon suhteessa BKT:hen vuosien 2010 ja 2012 välisenä aikana. Vaikka julkisen velan ennakoidaan samanaikaisesti kasvavan, sen odotetaan silti pysyvän alle 60 prosentin viitearvon suhteessa BKT:hen. Valuuttakurssi on pysynyt vuonna 2009 vakaana, ja korkoero EKP:hen nähden on laskenut merkittävästi. Julkisen talouden kestävyyden varmistamisessa keskeisenä haasteena on varmistaa, että työvoiman tarjonnan lisäämiseksi toteutettavia uudistuksia jatketaan. Toisena Tanskan viranomaisten haasteena on varmistaa, että elvytystoimenpiteistä luovutaan ripeästi, kun elpyminen on kehittynyt itseään ylläpitäväksi.

| (3) | Vaikka toteutuneen BKT:n supistuminen kriisitilanteessa on paljolti syklistä, myös potentiaalisen tuotannon tasoon on kohdistunut negatiivisia vaikutuksia. Kriisi voi lisäksi vaikuttaa potentiaaliseen kasvuun keskipitkällä aikavälillä, kun investoinnit vähenevät, luotonsaanti tiukentuu ja rakennetyöttömyys lisääntyy. Lisäksi talouskriisin vaikutukset pahentavat väestön ikääntymisen kielteisiä vaikutuksia potentiaaliseen tuotantoon ja julkisen talouden kestävyyteen. Tätä taustaa vasten on olennaisen tärkeää kiihdyttää rakenneuudistusten vauhtia potentiaalisen kasvun tukemiseksi. Tanskan olisi erityisesti toteutettava työmarkkinoiden ja varhaiseläke-etuuksien aloilla uudistuksia työvoiman tarjonnan lisäämiseksi. |
| --- | --- |

(3)

Vaikka toteutuneen BKT:n supistuminen kriisitilanteessa on paljolti syklistä, myös potentiaalisen tuotannon tasoon on kohdistunut negatiivisia vaikutuksia. Kriisi voi lisäksi vaikuttaa potentiaaliseen kasvuun keskipitkällä aikavälillä, kun investoinnit vähenevät, luotonsaanti tiukentuu ja rakennetyöttömyys lisääntyy. Lisäksi talouskriisin vaikutukset pahentavat väestön ikääntymisen kielteisiä vaikutuksia potentiaaliseen tuotantoon ja julkisen talouden kestävyyteen. Tätä taustaa vasten on olennaisen tärkeää kiihdyttää rakenneuudistusten vauhtia potentiaalisen kasvun tukemiseksi. Tanskan olisi erityisesti toteutettava työmarkkinoiden ja varhaiseläke-etuuksien aloilla uudistuksia työvoiman tarjonnan lisäämiseksi.

| (4) | Ohjelman perustana olevan makrotalouden viiteskenaarion mukaan kokonaistuotannon kasvu, joka hidastui – 4,3 prosenttia vuonna 2009, palautuu 1,3 prosenttiin vuonna 2010 ja kiihtyy sen jälkeen keskimäärin 2,2 prosenttiin jäljellä olevalla ohjelmakaudella. Tämänhetkisten tietojen (2) perusteella skenaario näyttää perustuvan realistisiin kasvuoletuksiin vuoteen 2011 asti ja optimistisiin oletuksiin sen jälkeen. Ohjelman ja komission yksiköiden syksyn 2009 talousennusteen välillä on kasvurakenteeseen liittyviä eroja. Ohjelmassa oletetaan, että elpyminen tapahtuu kotimaankysynnän vauhdittamana erityisesti siten, että yksityinen kulutus kiihtyy vuodesta 2010 alkaen, ja tätä seuraa kiinteän pääoman bruttomuodostus vuodesta 2011 alkaen. Julkisen kulutuksen kasvu tasoittuu vuodesta 2011 alkaen ja ulkoinen kysyntä kääntyy lievästi negatiiviseksi. Komission yksiköiden syksyn 2009 talousennusteessa oletetaan elpymisen nojautuvan sekä yksityiseen kulutukseen että nettovientiin. Ohjelman inflaatio- ja työllisyysennusteet vaikuttavat realistisilta. Makrotalouden skenaarion katsotaan olevan linjassa Tanskan kiinteän valuuttakurssin politiikan kanssa. |
| --- | --- |

(4)

Ohjelman perustana olevan makrotalouden viiteskenaarion mukaan kokonaistuotannon kasvu, joka hidastui – 4,3 prosenttia vuonna 2009, palautuu 1,3 prosenttiin vuonna 2010 ja kiihtyy sen jälkeen keskimäärin 2,2 prosenttiin jäljellä olevalla ohjelmakaudella. Tämänhetkisten tietojen (2) perusteella skenaario näyttää perustuvan realistisiin kasvuoletuksiin vuoteen 2011 asti ja optimistisiin oletuksiin sen jälkeen. Ohjelman ja komission yksiköiden syksyn 2009 talousennusteen välillä on kasvurakenteeseen liittyviä eroja. Ohjelmassa oletetaan, että elpyminen tapahtuu kotimaankysynnän vauhdittamana erityisesti siten, että yksityinen kulutus kiihtyy vuodesta 2010 alkaen, ja tätä seuraa kiinteän pääoman bruttomuodostus vuodesta 2011 alkaen. Julkisen kulutuksen kasvu tasoittuu vuodesta 2011 alkaen ja ulkoinen kysyntä kääntyy lievästi negatiiviseksi. Komission yksiköiden syksyn 2009 talousennusteessa oletetaan elpymisen nojautuvan sekä yksityiseen kulutukseen että nettovientiin. Ohjelman inflaatio- ja työllisyysennusteet vaikuttavat realistisilta. Makrotalouden skenaarion katsotaan olevan linjassa Tanskan kiinteän valuuttakurssin politiikan kanssa.

| (5) | Ohjelmassa julkisen talouden vuoden 2009 alijäämä arvioidaan 2,9 prosentiksi suhteessa BKT:hen. Merkittävä muutos vuoden 2008 3,4 prosentin ylijäämästä suhteessa BKT:hen johtuu suurelta osin kriisin vaikutuksesta julkiseen talouteen mutta myös elvytystoimista, joiden vaikutus on 2,2 prosenttia suhteessa BKT:hen ja jotka hallitus hyväksyi Euroopan talouden elvytyssuunnitelman mukaisesti. Heikkeneminen johtui pääasiassa automaattisten vakauttajien toiminnan aiheuttamasta menojen kasvusta, vaikka myös hallituksen elvytystoimiin sisältyi merkittäviä veronalennuksia. Ohjelman mukaan finanssipolitiikan on tarkoitus säilyä kannustavana vuonna 2010, minkä jälkeen se muuttuu rajoittavaksi ohjelmakauden loppuvuosina. Ottaen huomion Tanskan julkisen talouden suhteellisen suotuisa lähtötilanne finanssipoliittisten elvytystoimien jatkaminen vuonna 2010 on asianmukaista ja Euroopan talouden elvytyssuunnitelman mukaista. Ohjelmassa ennakoidaan, että julkisen talouden kestävän rahoitusaseman palauttamiseksi toteutettavat julkisen talouden vakauttamistoimet – vuoden 2010 verouudistuksen rahoituselementtien vaiheittaisen käyttöönoton ja julkisten investointien normaalille tasolle saattamisen lisäksi – aloitetaan vuonna 2011 ja todetaan, että tätä varten tarvittavat toimenpiteet täsmennetään myöhemmin. |
| --- | --- |

(5)

Ohjelmassa julkisen talouden vuoden 2009 alijäämä arvioidaan 2,9 prosentiksi suhteessa BKT:hen. Merkittävä muutos vuoden 2008 3,4 prosentin ylijäämästä suhteessa BKT:hen johtuu suurelta osin kriisin vaikutuksesta julkiseen talouteen mutta myös elvytystoimista, joiden vaikutus on 2,2 prosenttia suhteessa BKT:hen ja jotka hallitus hyväksyi Euroopan talouden elvytyssuunnitelman mukaisesti. Heikkeneminen johtui pääasiassa automaattisten vakauttajien toiminnan aiheuttamasta menojen kasvusta, vaikka myös hallituksen elvytystoimiin sisältyi merkittäviä veronalennuksia. Ohjelman mukaan finanssipolitiikan on tarkoitus säilyä kannustavana vuonna 2010, minkä jälkeen se muuttuu rajoittavaksi ohjelmakauden loppuvuosina. Ottaen huomion Tanskan julkisen talouden suhteellisen suotuisa lähtötilanne finanssipoliittisten elvytystoimien jatkaminen vuonna 2010 on asianmukaista ja Euroopan talouden elvytyssuunnitelman mukaista. Ohjelmassa ennakoidaan, että julkisen talouden kestävän rahoitusaseman palauttamiseksi toteutettavat julkisen talouden vakauttamistoimet – vuoden 2010 verouudistuksen rahoituselementtien vaiheittaisen käyttöönoton ja julkisten investointien normaalille tasolle saattamisen lisäksi – aloitetaan vuonna 2011 ja todetaan, että tätä varten tarvittavat toimenpiteet täsmennetään myöhemmin.

| (6) | Ohjelman mukaan julkisen talouden alijäämä syvenee vuonna 2010 5,3 prosenttiin suhteessa BKT:hen, mikä johtuu tulosuhteen alenemisesta ja menosuhteen noususta. Aleneva tulosuhde heijastaa vuoden 2010 verouudistuksen voimaantuloa, kun taas kasvava menojen osuus suhteessa BKT:hen heijastaa automaattisten vakauttajien toimintaa ja hallituksen uusia elvytystoimenpiteitä. Vuonna 2010 elvytystoimenpiteiden ja veronalennusten määrän odotetaan olevan 1,3 prosenttia suhteessa BKT:hen, samalla kun ohjelmassa esitettyjen epävakaiden tulo- ja menoerien määrän uskotaan olevan – 1,7 prosenttia suhteessa BKT:hen, Pohjanmeren öljyn talteenotosta saadut tulot sekä Grönlannille ja Färsaarille maksettavat tuet mukaan luettuina (3). Rakenteellisen rahoitusaseman eli komission yksiköiden yhteisesti sovittuja menetelmiä käyttäen uudelleenlaskeman suhdannetasoitetun rahoitusaseman ennakoidaan heikkenevän 2,5 prosenttiyksikköä, mikä vahvistaa huomattavan elvyttävän finanssipolitiikan virityksen. Erotus elvytystoimenpiteiden kokoon ja veronalennuksiin verrattuna selittyy lähinnä tulojen vähenemisellä. |
| --- | --- |

(6)

Ohjelman mukaan julkisen talouden alijäämä syvenee vuonna 2010 5,3 prosenttiin suhteessa BKT:hen, mikä johtuu tulosuhteen alenemisesta ja menosuhteen noususta. Aleneva tulosuhde heijastaa vuoden 2010 verouudistuksen voimaantuloa, kun taas kasvava menojen osuus suhteessa BKT:hen heijastaa automaattisten vakauttajien toimintaa ja hallituksen uusia elvytystoimenpiteitä. Vuonna 2010 elvytystoimenpiteiden ja veronalennusten määrän odotetaan olevan 1,3 prosenttia suhteessa BKT:hen, samalla kun ohjelmassa esitettyjen epävakaiden tulo- ja menoerien määrän uskotaan olevan – 1,7 prosenttia suhteessa BKT:hen, Pohjanmeren öljyn talteenotosta saadut tulot sekä Grönlannille ja Färsaarille maksettavat tuet mukaan luettuina (3). Rakenteellisen rahoitusaseman eli komission yksiköiden yhteisesti sovittuja menetelmiä käyttäen uudelleenlaskeman suhdannetasoitetun rahoitusaseman ennakoidaan heikkenevän 2,5 prosenttiyksikköä, mikä vahvistaa huomattavan elvyttävän finanssipolitiikan virityksen. Erotus elvytystoimenpiteiden kokoon ja veronalennuksiin verrattuna selittyy lähinnä tulojen vähenemisellä.

| (7) | Ohjelman keskipitkän aikavälin julkisen talouden strategian tavoitteet ovat talousarvion rakenteellinen tasapaino viimeistään vuonna 2015, pitkän aikavälin kestävyysindikaattori (4), joka on vähintään nolla ja rakenteellisen rahoitusaseman kohentuminen yhteensä 1,5 prosenttia suhteessa BKT:hen vuosina 2010–2013. Ohjelmassa ennakoidaan julkisen sektorin alijäämän ja perusalijäämän supistuvan asteittain vuodesta 2011 alkaen. Perusjäämän odotetaan muuttuvan positiiviseksi vuodesta 2013 alkaen ja julkisen sektorin rahoitusaseman tasapainottuvan vuonna 2015. Yhteisesti sovittujen menetelmien mukaisesti ohjelmassa esitettyjen tietojen perusteella uudelleen lasketun rakenteellisen rahoitusaseman vastaava ura osoittaa, että finanssipolitiikan viritys on vuonna 2015 jonkin verran elvyttävä, – 0,4 prosenttia suhteessa BKT:hen, eli hieman alle ohjelmassa esitetyn tavoitteen. Julkisten kulutusmenojen vuosiksi 2011–2013 ennakoidun nollareaalikasvun, julkisten investointien normalisoinnin ja verouudistuksen rahoituselementtien toteuttamisen lisäksi suunniteltu vakauttaminen perustuu toistaiseksi täsmentämättömiin toimenpiteisiin, mutta ohjelmassa todetaan, että vakauttamisen on perustuttava menojen hillitsemiseen mutta veronkorotukset eivät tule kysymykseen. Tarkistetussa ohjelmassa julkisen talouden rahoitusaseman keskipitkän aikavälin tavoitteeksi asetetaan talousarvion rakenteellinen tasapaino. Kun otetaan huomioon tuoreimmat ennusteet ja tämänhetkinen velkataso, keskipitkän aikavälin tavoite vastaa vakaus- ja kasvusopimuksen päämääriä. |
| --- | --- |

(7)

Ohjelman keskipitkän aikavälin julkisen talouden strategian tavoitteet ovat talousarvion rakenteellinen tasapaino viimeistään vuonna 2015, pitkän aikavälin kestävyysindikaattori (4), joka on vähintään nolla ja rakenteellisen rahoitusaseman kohentuminen yhteensä 1,5 prosenttia suhteessa BKT:hen vuosina 2010–2013. Ohjelmassa ennakoidaan julkisen sektorin alijäämän ja perusalijäämän supistuvan asteittain vuodesta 2011 alkaen. Perusjäämän odotetaan muuttuvan positiiviseksi vuodesta 2013 alkaen ja julkisen sektorin rahoitusaseman tasapainottuvan vuonna 2015. Yhteisesti sovittujen menetelmien mukaisesti ohjelmassa esitettyjen tietojen perusteella uudelleen lasketun rakenteellisen rahoitusaseman vastaava ura osoittaa, että finanssipolitiikan viritys on vuonna 2015 jonkin verran elvyttävä, – 0,4 prosenttia suhteessa BKT:hen, eli hieman alle ohjelmassa esitetyn tavoitteen. Julkisten kulutusmenojen vuosiksi 2011–2013 ennakoidun nollareaalikasvun, julkisten investointien normalisoinnin ja verouudistuksen rahoituselementtien toteuttamisen lisäksi suunniteltu vakauttaminen perustuu toistaiseksi täsmentämättömiin toimenpiteisiin, mutta ohjelmassa todetaan, että vakauttamisen on perustuttava menojen hillitsemiseen mutta veronkorotukset eivät tule kysymykseen. Tarkistetussa ohjelmassa julkisen talouden rahoitusaseman keskipitkän aikavälin tavoitteeksi asetetaan talousarvion rakenteellinen tasapaino. Kun otetaan huomioon tuoreimmat ennusteet ja tämänhetkinen velkataso, keskipitkän aikavälin tavoite vastaa vakaus- ja kasvusopimuksen päämääriä.

| (8) | Vaikka ohjelmassa esitetyt julkisen talouden ennusteet vaikuttavat vuoden 2010 osalta uskottavilta, vuoden 2011 ja sitä seuraavien vuosien toteutuma voi olla ennakoitua huonompi. Tuloennusteet säilyvät tarkistetussa ohjelmassa realistisina, mutta niihin kohdistuu heikkenemisriskejä, eikä menopuolelle suunniteltua julkisen talouden vakauttamista tueta toimenpiteillä. Julkisen talouden ennusteiden taustalla olevassa makrotalouden skenaariossa ennakoidaan lisäksi voimakasta yksityisen kulutuksen kasvua ja julkisen kulutuksen vähenemistä. Kun otetaan huomioon menokattojen toistuva ylittyminen aiemmin, ennakoitu julkisten kulutusmenojen nollareaalikasvu vuosina 2011–2013 vaikuttaa optimistiselta. Rahoitussektori vaikuttaa vakaalta, mutta kriisin aikana tällä alalla hyväksytyt rahoitusalan pelastustoimenpiteet ovat lisänneet hallituksen altistumista alaa kuormittaville riskeille. |
| --- | --- |

(8)

Vaikka ohjelmassa esitetyt julkisen talouden ennusteet vaikuttavat vuoden 2010 osalta uskottavilta, vuoden 2011 ja sitä seuraavien vuosien toteutuma voi olla ennakoitua huonompi. Tuloennusteet säilyvät tarkistetussa ohjelmassa realistisina, mutta niihin kohdistuu heikkenemisriskejä, eikä menopuolelle suunniteltua julkisen talouden vakauttamista tueta toimenpiteillä. Julkisen talouden ennusteiden taustalla olevassa makrotalouden skenaariossa ennakoidaan lisäksi voimakasta yksityisen kulutuksen kasvua ja julkisen kulutuksen vähenemistä. Kun otetaan huomioon menokattojen toistuva ylittyminen aiemmin, ennakoitu julkisten kulutusmenojen nollareaalikasvu vuosina 2011–2013 vaikuttaa optimistiselta. Rahoitussektori vaikuttaa vakaalta, mutta kriisin aikana tällä alalla hyväksytyt rahoitusalan pelastustoimenpiteet ovat lisänneet hallituksen altistumista alaa kuormittaville riskeille.

| (9) | Julkisen bruttovelan, jonka arvioidaan olevan 38,5 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2009, ennustetaan kasvavan 48,3 prosenttiin vuonna 2012 ja laskevan sitten 45,0 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2015. Suurimpina syinä on alijäämän nopea kasvu ja BKT:n aleneminen vuonna 2009. Velkasuhde voi näiden julkisen talouden tavoitteisiin liittyvien negatiivisten riskien vuoksi kasvaa ohjelmassa ennakoitua suuremmaksi. Julkisen talouden nettorahoitusasema on kuitenkin ohjelmakauden alussa positiivinen mutta kääntyy ohjelmakauden aikana lievästi negatiiviseksi. Bruttovelkasuhteen ennakoidaan pysyvän alle vakaus- ja kasvusopimuksessa vahvistetun 60 prosentin viitearvon suhteessa BKT:hen. |
| --- | --- |

(9)

Julkisen bruttovelan, jonka arvioidaan olevan 38,5 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2009, ennustetaan kasvavan 48,3 prosenttiin vuonna 2012 ja laskevan sitten 45,0 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2015. Suurimpina syinä on alijäämän nopea kasvu ja BKT:n aleneminen vuonna 2009. Velkasuhde voi näiden julkisen talouden tavoitteisiin liittyvien negatiivisten riskien vuoksi kasvaa ohjelmassa ennakoitua suuremmaksi. Julkisen talouden nettorahoitusasema on kuitenkin ohjelmakauden alussa positiivinen mutta kääntyy ohjelmakauden aikana lievästi negatiiviseksi. Bruttovelkasuhteen ennakoidaan pysyvän alle vakaus- ja kasvusopimuksessa vahvistetun 60 prosentin viitearvon suhteessa BKT:hen.

| (10) | Keskipitkän aikavälin velkaennusteiden mukaan BKT:n kasvu palautunee vasta vähitellen tasolle, jota ennakoitiin ennen kriisiä, verosuhteen oletetaan palautuvan kriisiä edeltäneelle tasolle ja ikääntymiseen liittyvien menojen ennustetaan kasvavan. Ohjelmassa kaavailtu nimellismääräinen julkisen talouden strategia, mikäli politiikkaa ei muutoin muuteta, vakauttaisikin velan suhteessa BKT:hen viimeistään vuonna 2020. |
| --- | --- |

(10)

Keskipitkän aikavälin velkaennusteiden mukaan BKT:n kasvu palautunee vasta vähitellen tasolle, jota ennakoitiin ennen kriisiä, verosuhteen oletetaan palautuvan kriisiä edeltäneelle tasolle ja ikääntymiseen liittyvien menojen ennustetaan kasvavan. Ohjelmassa kaavailtu nimellismääräinen julkisen talouden strategia, mikäli politiikkaa ei muutoin muuteta, vakauttaisikin velan suhteessa BKT:hen viimeistään vuonna 2020.

| (11) | Väestön ikääntymisestä julkiseen talouteen aiheutuvat pitkän aikavälin vaikutukset ovat selvästi EU:n keskiarvoa pienemmät. Ohjelmassa arvioitu vuoden 2009 julkisen talouden rahoitusasema vaikuttaa osaltaan bruttovelan supistumiseen. Suurten perusylijäämien turvaaminen keskipitkällä aikavälillä vähentäisi osaltaan julkisen talouden kestävyydelle aiheutuvia riskejä, jotka komissio arvioi julkisen talouden kestävyyttä koskeneessa vuoden 2009 kertomuksessa (5) vähäisiksi. |
| --- | --- |

(11)

Väestön ikääntymisestä julkiseen talouteen aiheutuvat pitkän aikavälin vaikutukset ovat selvästi EU:n keskiarvoa pienemmät. Ohjelmassa arvioitu vuoden 2009 julkisen talouden rahoitusasema vaikuttaa osaltaan bruttovelan supistumiseen. Suurten perusylijäämien turvaaminen keskipitkällä aikavälillä vähentäisi osaltaan julkisen talouden kestävyydelle aiheutuvia riskejä, jotka komissio arvioi julkisen talouden kestävyyttä koskeneessa vuoden 2009 kertomuksessa (5) vähäisiksi.

| (12) | Kuten viimeaikaiset julkisen talouden tulokset osoittavat, Tanska on hyötynyt suhteellisen vahvasta finanssipoliittisesta kehyksestä, eritoten sikäli, että kehys on kattava ja julkista taloutta koskevat säännöt ovat avoimet ja näkyvät. Julkisyhteisöjen kulutusmenoissa on kuitenkin ollut alttiutta menokattojen ylittymiseen. Viimeaikaiset, taloudellisia seuraamuksia sisältävät aloitteet saattavat tarjota kunnille lisäkannustimia pysyä sovituissa tavoitteissa. Tanskan veropolitiikassa on vuodesta 2002 lähtien keskitytty verojen jäädytykseen, joka merkitsee, että välittömiä tai välillisiä veroja ei ole voinut nostaa. Verojen jäädytys voidaan sinällään katsoa julkisten menojen hallintavälineeksi. Verojen jäädytys ei ole estänyt merkittävän verouudistuksen toteuttamista vuonna 2009 mutta verojen jäädytyksen ehdoton noudattaminen voi vaikeuttaa muita mukautuksia ja tuo verorakenteeseen tiettyä tehottomuutta, erityisesti suhteessa kiinteistöjen verotukseen. |
| --- | --- |

(12)

Kuten viimeaikaiset julkisen talouden tulokset osoittavat, Tanska on hyötynyt suhteellisen vahvasta finanssipoliittisesta kehyksestä, eritoten sikäli, että kehys on kattava ja julkista taloutta koskevat säännöt ovat avoimet ja näkyvät. Julkisyhteisöjen kulutusmenoissa on kuitenkin ollut alttiutta menokattojen ylittymiseen. Viimeaikaiset, taloudellisia seuraamuksia sisältävät aloitteet saattavat tarjota kunnille lisäkannustimia pysyä sovituissa tavoitteissa. Tanskan veropolitiikassa on vuodesta 2002 lähtien keskitytty verojen jäädytykseen, joka merkitsee, että välittömiä tai välillisiä veroja ei ole voinut nostaa. Verojen jäädytys voidaan sinällään katsoa julkisten menojen hallintavälineeksi. Verojen jäädytys ei ole estänyt merkittävän verouudistuksen toteuttamista vuonna 2009 mutta verojen jäädytyksen ehdoton noudattaminen voi vaikeuttaa muita mukautuksia ja tuo verorakenteeseen tiettyä tehottomuutta, erityisesti suhteessa kiinteistöjen verotukseen.

| (13) | Koska yksi suurimmista Tanskan talouden pitkän aikavälin haasteista on työvoiman tarjonnan lisääminen, hallitus on käynnistänyt toimenpiteitä työnteon kannustimien vahvistamiseksi ja työpoissaolojen vähentämiseksi. Vuonna 2009 hyväksyttiin maailmanlaajuisen talouskriisin johdosta ja verojen jäädytyksen puitteissa vuonna 2010 voimaan tullut verouudistus, joka alentaa merkittävästi työhön kohdistuvaa verorasitusta. Verouudistuksen eri osat pannaan asteittain täytäntöön vuosina 2010–2019. Tulonmenetysten arvioidaan vuonna 2010 olevan noin 0,6 prosenttia suhteessa BKT:hen, mutta rahoituselementtien avulla uudistus saadaan ajan myötä kokonaisuudessaan rahoitetuksi suorina tulovaikutuksina (vaikutus on neutraali vuonna 2013 ja positiivinen vuoteen 2015 mennessä). Lisäksi Tanskan viranomaiset arvioivat, että työvoiman tarjontaa lisäävät paremmat kannustimet lujittavat julkista taloutta pitkällä aikavälillä (noin 0,3 prosentilla suhteessa BKT:hen). |
| --- | --- |

(13)

Koska yksi suurimmista Tanskan talouden pitkän aikavälin haasteista on työvoiman tarjonnan lisääminen, hallitus on käynnistänyt toimenpiteitä työnteon kannustimien vahvistamiseksi ja työpoissaolojen vähentämiseksi. Vuonna 2009 hyväksyttiin maailmanlaajuisen talouskriisin johdosta ja verojen jäädytyksen puitteissa vuonna 2010 voimaan tullut verouudistus, joka alentaa merkittävästi työhön kohdistuvaa verorasitusta. Verouudistuksen eri osat pannaan asteittain täytäntöön vuosina 2010–2019. Tulonmenetysten arvioidaan vuonna 2010 olevan noin 0,6 prosenttia suhteessa BKT:hen, mutta rahoituselementtien avulla uudistus saadaan ajan myötä kokonaisuudessaan rahoitetuksi suorina tulovaikutuksina (vaikutus on neutraali vuonna 2013 ja positiivinen vuoteen 2015 mennessä). Lisäksi Tanskan viranomaiset arvioivat, että työvoiman tarjontaa lisäävät paremmat kannustimet lujittavat julkista taloutta pitkällä aikavälillä (noin 0,3 prosentilla suhteessa BKT:hen).

| (14) | Strategiaa, jonka mukaan finanssipolitiikka säilytetään kannustavana myös vuonna 2010, voidaan kaiken kaikkiaan pitää Euroopan talouden elvytyssuunnitelman mukaisena. Julkisen talouden alijäämän ennakoidaan talouskriisistä aiheutuvien kielteisten vaikutusten vuoksi rikkovan 3 prosentin rajan suhteessa BKT:hen vuosina 2010, 2011 ja 2012. Kun kuitenkin otetaan huomioon julkisen talouden ennusteisiin ohjelman loppuvuosina kohdistuvat riskit, saattaa olla, ettei tasapainoista rahoitusasemaa saavuteta kaavaillulla tavalla eikä rakenteellista rahoitusasemaa saada korjattua suunnitellusti 1,5 prosentilla viimeistään vuonna 2013. Rakenteellisen rahoitusaseman muutoksella mitattu finanssipolitiikan ennakoitu viritys viittaa siihen, että julkisen talouden vakauttaminen pääsisi vauhtiin vuodesta 2011 alkaen. Vakauttaminen on kuitenkin hidasta ja lähentelee BKT:hen suhteutetun 0,5 prosentin viitearvoa. (6) Ohjelmassa mainitaan, että vakauttaminen toteutetaan uusilla toimenpiteillä menopuolella, mutta sen tueksi ei esitetä vakauttamistoimenpiteitä lukuun ottamatta oletusta, jonka mukaan talousarviosuunnittelu vuosina 2011–2013 perustuu julkisten kulutusmenojen nollareaalikasvuun. Julkisen talouden strategiaa olisi sen vuoksi vahvistettava vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimusten mukaiseksi. Lisäksi on todettava, että vaikka ohjelman tavoitteena on rakenteellisen tasapainon saavuttaminen viimeistään vuonna 2015, komission yksiköiden yhteisesti sovittujen menetelmien mukaisesti uudelleen laskeman rakenteellisen rahoitusaseman ennakoidaan olevan vuonna 2015 -0,4 prosentin verran lievästi negatiivinen, ja siihen kohdistuvat riskit ovat samoja kuin edellä on mainittu. |
| --- | --- |

(14)

Strategiaa, jonka mukaan finanssipolitiikka säilytetään kannustavana myös vuonna 2010, voidaan kaiken kaikkiaan pitää Euroopan talouden elvytyssuunnitelman mukaisena. Julkisen talouden alijäämän ennakoidaan talouskriisistä aiheutuvien kielteisten vaikutusten vuoksi rikkovan 3 prosentin rajan suhteessa BKT:hen vuosina 2010, 2011 ja 2012. Kun kuitenkin otetaan huomioon julkisen talouden ennusteisiin ohjelman loppuvuosina kohdistuvat riskit, saattaa olla, ettei tasapainoista rahoitusasemaa saavuteta kaavaillulla tavalla eikä rakenteellista rahoitusasemaa saada korjattua suunnitellusti 1,5 prosentilla viimeistään vuonna 2013. Rakenteellisen rahoitusaseman muutoksella mitattu finanssipolitiikan ennakoitu viritys viittaa siihen, että julkisen talouden vakauttaminen pääsisi vauhtiin vuodesta 2011 alkaen. Vakauttaminen on kuitenkin hidasta ja lähentelee BKT:hen suhteutetun 0,5 prosentin viitearvoa. (6) Ohjelmassa mainitaan, että vakauttaminen toteutetaan uusilla toimenpiteillä menopuolella, mutta sen tueksi ei esitetä vakauttamistoimenpiteitä lukuun ottamatta oletusta, jonka mukaan talousarviosuunnittelu vuosina 2011–2013 perustuu julkisten kulutusmenojen nollareaalikasvuun. Julkisen talouden strategiaa olisi sen vuoksi vahvistettava vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimusten mukaiseksi. Lisäksi on todettava, että vaikka ohjelman tavoitteena on rakenteellisen tasapainon saavuttaminen viimeistään vuonna 2015, komission yksiköiden yhteisesti sovittujen menetelmien mukaisesti uudelleen laskeman rakenteellisen rahoitusaseman ennakoidaan olevan vuonna 2015 -0,4 prosentin verran lievästi negatiivinen, ja siihen kohdistuvat riskit ovat samoja kuin edellä on mainittu.

| (15) | Vakaus- ja lähentymisohjelmia koskevissa käytännesäännöissä täsmennetyistä tietovaatimuksista voidaan todeta, että ohjelmassa esitetään kaikki pakolliset tiedot ja suurin osa vapaaehtoisista tiedoista (7). |
| --- | --- |

(15)

Vakaus- ja lähentymisohjelmia koskevissa käytännesäännöissä täsmennetyistä tietovaatimuksista voidaan todeta, että ohjelmassa esitetään kaikki pakolliset tiedot ja suurin osa vapaaehtoisista tiedoista (7).

Yleisenä päätelmänä voidaan todeta, että vakava talouskriisi on vaikuttanut merkittävästi julkiseen talouteen. Nykyiseen politiikkaan perustuvat ohjelman ennusteet osoittavat, että julkisen talouden alijäämä ylittää 3 prosentin viitearvon suhteessa BKT:hen vuosina 2010–2012. Vaikka vakauttamissuunnitelmassa ennakoidaan, että keskipitkän aikavälin tavoitteeksi asetettu talousarvion rakenteellinen tasapaino saavutetaan ennen ohjelmakauden päättymistä vuonna 2015, komission yksiköiden yhteisesti sovittujen menetelmien mukaisesti uudelleen laskeman rakenteellisen rahoitusaseman ennakoidaan olevan lievästi negatiivinen. Kun lisäksi otetaan huomioon näihin ennusteisiin kohdistuvat heikkenemisriskit, hallituksen olisi suotavaa täsmentää toteutettavat vakauttamistoimenpiteet.

Edellä esitetyn arvion perusteella Tanskaa kehotetaan

| i) | lujittamaan toimia, joilla varmistetaan, että BKT:hen suhteutetun 3 prosentin viitearvon kaavailtu ylitys pysyy hallinnassa sekä oikaisemaan pikaisesti ennustettu alijäämän viitearvon ylitys; ja |
| --- | --- |

i)

lujittamaan toimia, joilla varmistetaan, että BKT:hen suhteutetun 3 prosentin viitearvon kaavailtu ylitys pysyy hallinnassa sekä oikaisemaan pikaisesti ennustettu alijäämän viitearvon ylitys; ja

| ii) | täsmentämään toimenpiteet, joilla tuetaan julkisen talouden vakauttamista, jotta keskipitkän aikavälin tavoite saavutettaisiin kaavaillulla tavalla viimeistään vuonna 2015. |
| --- | --- |

ii)

täsmentämään toimenpiteet, joilla tuetaan julkisen talouden vakauttamista, jotta keskipitkän aikavälin tavoite saavutettaisiin kaavaillulla tavalla viimeistään vuonna 2015.

Keskeisten makrotaloutta ja julkista taloutta koskevien ennusteiden vertailu

| | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| BKT:n määrä
  (%-muutos) | LO helmikuu 2010 | –0,9 | –4,3 | 1,3 | 1,6 | 2,0 | 2,3 | 2,6 | 2,6 |
| KOM marraskuu 2009 | –1,2 | –4,5 | 1,5 | 1,8 | — | — | — | — |
| LO lokakuu 2008 | 0,2 | –0,2 | 0,7 | 1,9 | 1,7 | 1,6 | 1,6 | 1,6 |
| YKHI-inflaatio
  (%) | LO helmikuu 2010 | 3,6 | 0,8 | 2,1 | 1,5 | 2,3 | 2,1 | 1,9 | 1,9 |
| KOM marraskuu 2009 | 3,6 | 1,1 | 1,5 | 1,8 | — | — | — | — |
| LO lokakuu 2008 | 3,6 | 1,3 | 2,1 | 1,4 | 1,8 | 1,9 | 1,9 | 1,8 |
| Tuotantokuilu (8)

  (% suhteessa potentiaaliseen BKT:hen) | LO helmikuu 2010 | 0,3 | –4,5 | –3,9 | –3,1 | –2,0 | –0,9 | 0,1 | 0,7 |
| KOM marraskuu 2009 (9) | –0,1 | –5,1 | –4,1 | –3,2 | — | — | — | — |
| LO lokakuu 2008 | 0,0 | –1,4 | –1,8 | –1,2 | — | — | — | — |
| Nettoluotonanto ulkomaille/nettoluotonotto ulkomailta
  (% suhteessa BKT:hen) | LO helmikuu 2010 | 2,2 | 2,9 | 2,4 | 2,4 | 2,6 | 2,9 | 3,2 | 3,5 |
| KOM marraskuu 2009 | 2,2 | 2,0 | 0,5 | 1,0 | — | — | — | — |
| LO lokakuu 2008 | 1,7 | 1,8 | 2,3 | 2,6 | 2,6 | 2,4 | 2,1 | 1,8 |
| Julkisen talouden tulot
  (% suhteessa BKT:hen) | LO helmikuu 2010 | 54,3 | 53,3 | 52,4 | 52,4 | 51,8 | 51,8 | 51,9 | 52,0 |
| KOM marraskuu 2009 | 55,3 | 53,9 | 52,8 | 53,0 | — | — | — | — |
| LO lokakuu 2008 | 53,2 | 51,2 | 51,5 | 52,1 | 51,8 | 51,7 | 51,6 | 51,5 |
| Julkisen talouden menot
  (% suhteessa BKT:hen) | LO helmikuu 2010 | 50,9 | 56,3 | 57,7 | 56,5 | 54,9 | 53,6 | 52,8 | 52,0 |
| KOM marraskuu 2009 | 51,9 | 55,9 | 57,6 | 56,4 | — | — | — | — |
| LO lokakuu 2008 | 50,2 | 51,2 | 52,8 | 51,8 | 51,7 | 51,6 | 51,6 | 51,6 |
| Julkisen talouden rahoitusasema
  (% suhteessa BKT:hen) | LO helmikuu 2010 | 3,4 | –2,9 | –5,3 | –4,1 | –3,1 | –1,8 | –0,8 | 0,0 |
| KOM marraskuu 2009 | 3,4 | –2,0 | –4,8 | –3,4 | — | — | — | — |
| LO lokakuu 2008 | 3,0 | 0,0 | –1,2 | 0,3 | 0,1 | 0,1 | 0,0 | –0,1 |
| Perusjäämä
  (% suhteessa BKT:hen) | LO helmikuu 2010 | 4,8 | –1,3 | –3,7 | –2,3 | –1,2 | 0,3 | 1,3 | 2,1 |
| KOM marraskuu 2009 | 4,8 | –0,5 | –3,3 | –1,9 | — | — | — | — |
| LO lokakuu 2008 | –4,2 | –1,5 | –0,2 | –1,6 | –1,3 | –1,2 | –0,9 | –0,7 |
| Suhdannetasoitettu rahoitusasema (8)

  (% suhteessa BKT:hen) | LO helmikuu 2010 | 3,2 | 0,0 | –2,8 | –2,1 | –1,7 | –1,1 | –0,8 | –0,4 |
| KOM marraskuu 2009 | 3,4 | 1,3 | –2,1 | –1,3 | — | — | — | — |
| LO lokakuu 2008 | 3,0 | 0,9 | 0,0 | 1,1 | — | — | — | — |
| Rakenteellinen rahoitusasema (10)

  (% suhteessa BKT:hen) | LO helmikuu 2010 | 3,2 | 1,4 | –1,1 | –1,0 | –0,8 | –0,3 | –0,5 | –0,4 |
| KOM marraskuu 2009 | 3,4 | 1,4 | –1,5 | –1,3 | — | — | –u | — |
| LO lokakuu 2008 | 4,0 | 2,6 | 1,7 | 1,3 | — | — | — | — |
| Julkinen bruttovelka
  (% suhteessa BKT:hen) | LO helmikuu 2010 | 33,4 | 38,5 | 41,8 | 46,2 | 48,3 | 48,1 | 46,1 | 45,0 |
| KOM marraskuu 2009 | 33,5 | 33,7 | 35,3 | 35,2 | — | — | — | — |
| LO lokakuu 2008 | 30,3 | 27,9 | 26,3 | 25,4 | 24,6 | 23,8 | 23,2 | 22,6 |
| Lähentymisohjelma (LO), komission yksiköiden syksyn 2009 talousennuste (KOM) ja komission yksiköiden laskelmat. |

2008

2009

2010

2011

2012

2013

2014

2015

BKT:n määrä

(%-muutos)

LO helmikuu 2010

–0,9

–4,3

1,3

1,6

2,0

2,3

2,6

2,6

KOM marraskuu 2009

–1,2

–4,5

1,5

1,8

—

—

—

—

LO lokakuu 2008

0,2

–0,2

0,7

1,9

1,7

1,6

1,6

1,6

YKHI-inflaatio

(%)

LO helmikuu 2010

3,6

0,8

2,1

1,5

2,3

2,1

1,9

1,9

KOM marraskuu 2009

3,6

1,1

1,5

1,8

—

—

—

—

LO lokakuu 2008

3,6

1,3

2,1

1,4

1,8

1,9

1,9

1,8

Tuotantokuilu (8)

(% suhteessa potentiaaliseen BKT:hen)

LO helmikuu 2010

0,3

–4,5

–3,9

–3,1

–2,0

–0,9

0,1

0,7

KOM marraskuu 2009 (9)

–0,1

–5,1

–4,1

–3,2

—

—

—

—

LO lokakuu 2008

0,0

–1,4

–1,8

–1,2

—

—

—

—

Nettoluotonanto ulkomaille/nettoluotonotto ulkomailta

(% suhteessa BKT:hen)

LO helmikuu 2010

2,2

2,9

2,4

2,4

2,6

2,9

3,2

3,5

KOM marraskuu 2009

2,2

2,0

0,5

1,0

—

—

—

—

LO lokakuu 2008

1,7

1,8

2,3

2,6

2,6

2,4

2,1

1,8

Julkisen talouden tulot

(% suhteessa BKT:hen)

LO helmikuu 2010

54,3

53,3

52,4

52,4

51,8

51,8

51,9

52,0

KOM marraskuu 2009

55,3

53,9

52,8

53,0

—

—

—

—

LO lokakuu 2008

53,2

51,2

51,5

52,1

51,8

51,7

51,6

51,5

Julkisen talouden menot

(% suhteessa BKT:hen)

LO helmikuu 2010

50,9

56,3

57,7

56,5

54,9

53,6

52,8

52,0

KOM marraskuu 2009

51,9

55,9

57,6

56,4

—

—

—

—

LO lokakuu 2008

50,2

51,2

52,8

51,8

51,7

51,6

51,6

51,6

Julkisen talouden rahoitusasema

(% suhteessa BKT:hen)

LO helmikuu 2010

3,4

–2,9

–5,3

–4,1

–3,1

–1,8

–0,8

0,0

KOM marraskuu 2009

3,4

–2,0

–4,8

–3,4

—

—

—

—

LO lokakuu 2008

3,0

0,0

–1,2

0,3

0,1

0,1

0,0

–0,1

Perusjäämä

(% suhteessa BKT:hen)

LO helmikuu 2010

4,8

–1,3

–3,7

–2,3

–1,2

0,3

1,3

2,1

KOM marraskuu 2009

4,8

–0,5

–3,3

–1,9

—

—

—

—

LO lokakuu 2008

–4,2

–1,5

–0,2

–1,6

–1,3

–1,2

–0,9

–0,7

Suhdannetasoitettu rahoitusasema (8)

(% suhteessa BKT:hen)

LO helmikuu 2010

3,2

0,0

–2,8

–2,1

–1,7

–1,1

–0,8

–0,4

KOM marraskuu 2009

3,4

1,3

–2,1

–1,3

—

—

—

—

LO lokakuu 2008

3,0

0,9

0,0

1,1

—

—

—

—

Rakenteellinen rahoitusasema (10)

(% suhteessa BKT:hen)

LO helmikuu 2010

3,2

1,4

–1,1

–1,0

–0,8

–0,3

–0,5

–0,4

KOM marraskuu 2009

3,4

1,4

–1,5

–1,3

—

—

–u

—

LO lokakuu 2008

4,0

2,6

1,7

1,3

—

—

—

—

Julkinen bruttovelka

(% suhteessa BKT:hen)

LO helmikuu 2010

33,4

38,5

41,8

46,2

48,3

48,1

46,1

45,0

KOM marraskuu 2009

33,5

33,7

35,3

35,2

—

—

—

—

LO lokakuu 2008

30,3

27,9

26,3

25,4

24,6

23,8

23,2

22,6

Lähentymisohjelma (LO), komission yksiköiden syksyn 2009 talousennuste (KOM) ja komission yksiköiden laskelmat.

---

(1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1. Tässä tekstissä mainitut asiakirjat löytyvät seuraavilta verkkosivuilta: http://ec.europa.eu/economy_finance/sgp/index_en.htm

(2)  Arvioinnissa otetaan huomioon komission yksiköiden syksyn 2009 ennuste mutta myös muita sittemmin käyttöön tulleita tietoja.

(3)  Tarkistetussa ohjelmassa todetaan, että nämä epävakaat tulo- ja menoerät, jotka ovat rakenteellisen tason poikkeamia, ovat väliaikaisia tai kertaluonteisia toimenpiteitä. Eläkerahastojen tuottoveron uudistuksesta johtunutta vuonna 2010 toteutettua, 0,3 % suhteessa BKT:hen ollutta pääomasiirtoa lukuun ottamatta näitä toimenpiteitä ei komission yksiköiden määritelmän mukaan voida luokitella kertaluonteisiksi. Soveltaen komission yksiköiden käyttämää kertaluonteisten toimenpiteiden määritelmää rakenteellinen rahoitusasema olisi – 2,5 % suhteessa BKT:hen vuonna 2010 ja vastaisi suhdannetasoitettua rahoitusasemaa ohjelmakauden loppuvuosina.

(4)  Tanskan pitkän aikavälin kestävyysindikaattori on verrattavissa komission yksiköiden käyttämään S2-indikaattoriin.

(5)  Julkisen talouden kestävyyttä koskevissa 10 päivänä marraskuuta 2009 antamissaan päätelmissä ”neuvosto kehottaa jäsenvaltioita kiinnittämään huomiota kestävyyteen tähtääviin strategioihin tulevissa vakaus- ja lähentymisohjelmissaan” ja ”pyytää komissiota yhdessä talouspoliittisen komitean ja talous- ja rahoituskomitean kanssa kehittämään edelleen menetelmiä julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyden arvioimiseksi hyvissä ajoin ennen julkisen talouden kestävyyttä koskevan seuraavan kertomuksen laatimista”. Kyseinen kertomus on määrä laatia vuonna 2012.

(6)  Yhteisesti sovittujen menetelmien mukaisesti komission yksiköiden määritelmän mukaisia kertaluonteisia toimenpiteitä käyttäen uudelleenlaskettu rakenteellisen rahoitusaseman muutos osoittaa, että kaavaillut rakenteelliset parannustoimet ovat lähes 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2011 ja yhteensä lähes 1,5 prosenttia suhteessa BKT:hen vuosina 2011–2013.

(7)  Erityisesti virta–varanto-korjauserää koskevat yksityiskohtaiset tiedot puuttuvat, mikä on vaikeuttanut ohjelman puolueetonta arviointia.

(8)  Ohjelmien mukaiset tuotantokuilut ja suhdannetasoitetut rahoitusasemat, jotka komission yksiköt ovat laskeneet uudelleen ohjelmien tietojen perusteella.

(9)  Perustuu ennusteisiin, joiden mukaan potentiaalinen kasvu on 1,4 % vuonna 2008, 0,6 % vuonna 2009, 0,5 % vuonna 2010 ja 0,9 % vuonna 2011.

(10)  Suhdannetasoitettu rahoitusasema, jossa ei ole otettu huomioon kertaluonteisia eikä muita väliaikaisia toimenpiteitä. Kertaluonteiset ja muut väliaikaiset toimenpiteet ovat uusimman ohjelman mukaan BKT:hen suhteutettuina 1,4 % vuonna 2009, 1,7 % vuonna 2010, 1,1 % vuonna 2011, 0,9 % vuonna 2012, 0,8 % vuonna 2013 ja 0,0 % vuonna 2015 (kaikki alijäämää supistavia) ja komission yksiköiden syksyn 2009 talousennusteen mukaan BKT:hen suhteutettuina 0,1 % vuonna 2009 ja 0,6 % vuonna 2010 (kaikki alijäämää supistavia). Menettelyissä olevien erojen vuoksi ohjelmassa ilmoitettuja kertaluonteisia toimenpiteitä ei voida luokitella komission yksiköiden määritelmän mukaisiksi kertaluonteisiksi toimenpiteiksi. Tämän määritelmän mukaan kertaluonteiset toimenpiteet supistaisivat alijäämää 0,3 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2010 ja 0 prosenttia loppuvuosina.

Lähde:

Lähentymisohjelma (LO), komission yksiköiden syksyn 2009 talousennuste (KOM) ja komission yksiköiden laskelmat.

---

| 28.5.2010 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 138/11 |
| --- | --- | --- | --- |

28.5.2010

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 138/11

---

NEUVOSTON LAUSUNTO

Suomen tarkistetusta vakausohjelmasta vuosiksi 2009–2013

2010/C 138/03

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 3 kohdan,

ottaa huomioon komission suosituksen,

on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,

ON ANTANUT SEURAAVAN LAUSUNNON:

| (1) | Neuvosto tutki 26 päivänä huhtikuuta 2010 Suomen tarkistetun vakausohjelman, joka kattaa vuodet 2009–2013. |
| --- | --- |

(1)

Neuvosto tutki 26 päivänä huhtikuuta 2010 Suomen tarkistetun vakausohjelman, joka kattaa vuodet 2009–2013.

| (2) | Kun maailmanlaajuinen kriisi iski Suomeen vuonna 2008, maan alkuasetelma oli suhteellisen vahva, sillä vaihtotaseessa ja julkisessa taloudessa oli huomattava ylijäämä. Maailmanlaajuisella kriisillä on ollut huomattava vaikutus Suomen hyvin vientivoittoiseen teollisuuteen. Sama koskee kotimaisia sektoreita, sillä kriisi on ravistellut luottamusta pahoin. Suomi antoi automaattisten vakauttajien toimia täydellä teholla ja ryhtyi lisäksi suhteellisen huomattaviin harkinnanvaraisiin finanssipoliittisiin elvytystoimiin. Julkisen talouden rahoitusasema heikkeni tämän seurauksena yli 6,5 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2009. Kuluttajien luottamus palautui vuonna 2009 nopeasti pitkän aikavälin keskiarvoa korkeammalle tasolle. Lisäksi teollisuuden luottamusindikaattorit paranivat kohtuullisesti. Reaalitalouden koheneminen on kuitenkin ollut asteittaisempaa. Työmarkkinat ovat tähän mennessä reagoineet kriisiin hillitymmin kuin tuotannon jyrkän laskun perusteella olisi voinut odottaa. |
| --- | --- |

(2)

Kun maailmanlaajuinen kriisi iski Suomeen vuonna 2008, maan alkuasetelma oli suhteellisen vahva, sillä vaihtotaseessa ja julkisessa taloudessa oli huomattava ylijäämä. Maailmanlaajuisella kriisillä on ollut huomattava vaikutus Suomen hyvin vientivoittoiseen teollisuuteen. Sama koskee kotimaisia sektoreita, sillä kriisi on ravistellut luottamusta pahoin. Suomi antoi automaattisten vakauttajien toimia täydellä teholla ja ryhtyi lisäksi suhteellisen huomattaviin harkinnanvaraisiin finanssipoliittisiin elvytystoimiin. Julkisen talouden rahoitusasema heikkeni tämän seurauksena yli 6,5 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2009. Kuluttajien luottamus palautui vuonna 2009 nopeasti pitkän aikavälin keskiarvoa korkeammalle tasolle. Lisäksi teollisuuden luottamusindikaattorit paranivat kohtuullisesti. Reaalitalouden koheneminen on kuitenkin ollut asteittaisempaa. Työmarkkinat ovat tähän mennessä reagoineet kriisiin hillitymmin kuin tuotannon jyrkän laskun perusteella olisi voinut odottaa.

| (3) | Vaikka toteutuneen BKT:n supistuminen kriisitilanteessa on paljolti syklistä, myös potentiaalisen tuotannon tasoon on kohdistunut negatiivisia vaikutuksia. Kriisi voi lisäksi vaikuttaa potentiaaliseen kasvuun keskipitkällä aikavälillä, kun investoinnit vähenevät, luotonsaanti tiukentuu ja rakennetyöttömyys lisääntyy. Lisäksi talouskriisin vaikutukset pahentavat väestön ikääntymisen kielteisiä vaikutuksia potentiaaliseen tuotantoon ja julkisen talouden kestävyyteen. Tätä taustaa vasten on olennaisen tärkeää kiihdyttää rakenneuudistusten vauhtia potentiaalisen kasvun tukemiseksi. Suomen on erityisen tärkeää toteuttaa uudistuksia lisätäkseen työvoiman tarjontaa pidemmällä aikavälillä, jotta se voi torjua väestön ikääntymisen kielteisiä vaikutuksia työmarkkinoihin. |
| --- | --- |

(3)

Vaikka toteutuneen BKT:n supistuminen kriisitilanteessa on paljolti syklistä, myös potentiaalisen tuotannon tasoon on kohdistunut negatiivisia vaikutuksia. Kriisi voi lisäksi vaikuttaa potentiaaliseen kasvuun keskipitkällä aikavälillä, kun investoinnit vähenevät, luotonsaanti tiukentuu ja rakennetyöttömyys lisääntyy. Lisäksi talouskriisin vaikutukset pahentavat väestön ikääntymisen kielteisiä vaikutuksia potentiaaliseen tuotantoon ja julkisen talouden kestävyyteen. Tätä taustaa vasten on olennaisen tärkeää kiihdyttää rakenneuudistusten vauhtia potentiaalisen kasvun tukemiseksi. Suomen on erityisen tärkeää toteuttaa uudistuksia lisätäkseen työvoiman tarjontaa pidemmällä aikavälillä, jotta se voi torjua väestön ikääntymisen kielteisiä vaikutuksia työmarkkinoihin.

| (4) | Ohjelman perustana olevan makrotalouden skenaarion mukaan kokonaistuotanto supistui vuonna 2008 jyrkästi 7,6 prosenttia. Vuonna 2010 kokonaistuotanto kasvanee 0,7 prosenttiin, minkä jälkeen kasvu kiihtyy 2,4 prosenttiin vuonna 2011 ja 3,5 prosenttiin vuonna 2010 ennen kuin se tasaantuu 3 prosenttiin vuonna 2013. Tämänhetkisten tietojen perusteella arvioituna (2) skenaario näyttäisi perustuvan realistisiin kasvuoletuksiin vuoteen 2011 saakka ja huomattavan optimistisiin oletuksiin sen jälkeen, kun otetaan huomioon, että ennustettu kasvuvauhti ylittää huomattavasti keskipitkän aikavälin arvioidun kasvupotentiaalin. Ohjelman inflaatioennusteet vaikuttavat realistisilta ohjelmakauden aikana. |
| --- | --- |

(4)

Ohjelman perustana olevan makrotalouden skenaarion mukaan kokonaistuotanto supistui vuonna 2008 jyrkästi 7,6 prosenttia. Vuonna 2010 kokonaistuotanto kasvanee 0,7 prosenttiin, minkä jälkeen kasvu kiihtyy 2,4 prosenttiin vuonna 2011 ja 3,5 prosenttiin vuonna 2010 ennen kuin se tasaantuu 3 prosenttiin vuonna 2013. Tämänhetkisten tietojen perusteella arvioituna (2) skenaario näyttäisi perustuvan realistisiin kasvuoletuksiin vuoteen 2011 saakka ja huomattavan optimistisiin oletuksiin sen jälkeen, kun otetaan huomioon, että ennustettu kasvuvauhti ylittää huomattavasti keskipitkän aikavälin arvioidun kasvupotentiaalin. Ohjelman inflaatioennusteet vaikuttavat realistisilta ohjelmakauden aikana.

| (5) | Ohjelmassa julkisen talouden vuoden 2009 alijäämä arvioidaan 2,2 prosentiksi suhteessa BKT:hen. Tuntuva heikkeneminen vuoden 2008 4,4 prosentin ylijäämästä suhteessa BKT:hen johtuu suurelta osin kriisin vaikutuksesta julkiseen talouteen ja elvytystoimista, joiden vaikutus on lähes 2 prosenttia suhteessa BKT:hen ja jotka hallitus hyväksyi Euroopan talouden elvytyssuunnitelman mukaisesti. Julkisen talouden heikkeneminen aiheutui ennen kaikkea tulojen laskusta. Tämä puolestaan johtui erityisesti tuloverokertymän, varsinkin yhtiöveron, jyrkästä pudotuksesta. Ohjelman mukaan finanssipolitiikan on tarkoitus säilyä kannustavana vuonna 2010, minkä jälkeen se muuttuu pääpiirteissään neutraaliksi ohjelmakauden loppuvuosina. Koska finanssipoliittiset elvytystoimet ovat suurimmaksi osaksi pysyviä luonteeltaan, niiden loppuun saattaminen ei automaattisesti johda julkisen talouden vakauttamiseen. Keskipitkän aikavälin finanssipolitiikan viritystä on neuvoston suosittaman irtautumisstrategian mukaisesti tiukennettava, jotta pystytään palaamaan julkisen talouden kestävään rahoitusasemaan. Ohjelmassa todetaan, että hallitus päättää julkisen talouden vakauttamistoimista myöhemmin ja että toimet tarkennetaan tulevassa vuoden 2011 talousarviossa ja seuraavassa vakausohjelman tarkistuksessa. |
| --- | --- |

(5)

Ohjelmassa julkisen talouden vuoden 2009 alijäämä arvioidaan 2,2 prosentiksi suhteessa BKT:hen. Tuntuva heikkeneminen vuoden 2008 4,4 prosentin ylijäämästä suhteessa BKT:hen johtuu suurelta osin kriisin vaikutuksesta julkiseen talouteen ja elvytystoimista, joiden vaikutus on lähes 2 prosenttia suhteessa BKT:hen ja jotka hallitus hyväksyi Euroopan talouden elvytyssuunnitelman mukaisesti. Julkisen talouden heikkeneminen aiheutui ennen kaikkea tulojen laskusta. Tämä puolestaan johtui erityisesti tuloverokertymän, varsinkin yhtiöveron, jyrkästä pudotuksesta. Ohjelman mukaan finanssipolitiikan on tarkoitus säilyä kannustavana vuonna 2010, minkä jälkeen se muuttuu pääpiirteissään neutraaliksi ohjelmakauden loppuvuosina. Koska finanssipoliittiset elvytystoimet ovat suurimmaksi osaksi pysyviä luonteeltaan, niiden loppuun saattaminen ei automaattisesti johda julkisen talouden vakauttamiseen. Keskipitkän aikavälin finanssipolitiikan viritystä on neuvoston suosittaman irtautumisstrategian mukaisesti tiukennettava, jotta pystytään palaamaan julkisen talouden kestävään rahoitusasemaan. Ohjelmassa todetaan, että hallitus päättää julkisen talouden vakauttamistoimista myöhemmin ja että toimet tarkennetaan tulevassa vuoden 2011 talousarviossa ja seuraavassa vakausohjelman tarkistuksessa.

| (6) | Ohjelmassa ennakoidaan julkisen talouden alijäämän kasvavan 3,6 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2010 ja siten väliaikaisesti ylittävän vakaus- ja kasvusopimuksessa vahvistetun 3 prosentin rajan suhteessa BKT:hen. Alijäämän ennakoitu kasvu johtuu uusista elvytystoimista, joiden vaikutus on hieman yli 1 prosentti suhteessa BKT:hen. Ennen kaikkea kyse on veroleikkauksista. Alijäämää kasvattavat myös korkeammat sosiaalietuusmenot johtuen pääasiassa siitä, että työttömyyden odotetaan kasvavan. Rakenteellinen rahoitusasema eli suhdannetasoitettu julkisen talouden rahoitusasema ilman kertaluonteisia toimenpiteitä on laskettu uudelleen yhteisesti sovittujen menetelmien mukaisesti. Sen odotetaan vuonna 2010 heikkenevän yli 1 prosentin edellisvuodesta. Pääpiirteissään tämä vastaa vuonna 2010 toteutettavia elvytystoimia. |
| --- | --- |

(6)

Ohjelmassa ennakoidaan julkisen talouden alijäämän kasvavan 3,6 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2010 ja siten väliaikaisesti ylittävän vakaus- ja kasvusopimuksessa vahvistetun 3 prosentin rajan suhteessa BKT:hen. Alijäämän ennakoitu kasvu johtuu uusista elvytystoimista, joiden vaikutus on hieman yli 1 prosentti suhteessa BKT:hen. Ennen kaikkea kyse on veroleikkauksista. Alijäämää kasvattavat myös korkeammat sosiaalietuusmenot johtuen pääasiassa siitä, että työttömyyden odotetaan kasvavan. Rakenteellinen rahoitusasema eli suhdannetasoitettu julkisen talouden rahoitusasema ilman kertaluonteisia toimenpiteitä on laskettu uudelleen yhteisesti sovittujen menetelmien mukaisesti. Sen odotetaan vuonna 2010 heikkenevän yli 1 prosentin edellisvuodesta. Pääpiirteissään tämä vastaa vuonna 2010 toteutettavia elvytystoimia.

| (7) | Ohjelman keskipitkän aikavälin julkisen talouden strategian keskeisenä tavoitteena on tukea taloudellista toimintaa ja työmarkkinoita talouskriisin yli ja samaan aikaan ottaa huomioon pitkän aikavälin kestävyystarpeiden asettamat julkisen talouden rajoitteet. Vaikka ohjelmassa korostetaan, miten tärkeää on saavuttaa julkisen talouden kestävä rahoitusasema, siinä myös todetaan, että nykyiseen politiikkaan perustuvat julkisen talouden tämänhetkiset ennusteet eivät täytä tätä tavoitetta. Ohjelmassa ennakoidaan julkisen sektorin alijäämän ja perusalijäämän asteittain supistuvan vuodesta 2011 alkaen ja julkisen sektorin alijäämän olevan noin 2 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2013. Rakenteellisen rahoitusaseman kulkema vastaava ura osoittaa, että finanssipolitiikan viritys muuttuu neutraaliksi vuodesta 2011 alkaen. Tämä vastaa ohjelmaskenaariota, joka perustuu oletukseen politiikan säilymisestä muuttumattomana. Lisäksi on otettava huomioon, ettei hallitus ole vielä ilmoittanut merkittävistä keskipitkän aikavälin vakauttamistoimenpiteistä. Tarkistetussa ohjelmassa julkisen talouden rahoitusaseman keskipitkän aikavälin tavoitteeksi asetetaan 0,5 prosentin rakenteellinen ylijäämä suhteessa BKT:hen. Kun otetaan huomioon tuoreimmat ennusteet ja velkataso, keskipitkän aikavälin tavoite näyttää vastaavan vakaus- ja kasvusopimuksen päämääriä. Tarkistetussa vakausohjelmassa ei kuitenkaan ennakoida, että julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoite saavutettaisiin nykyistä politiikkaa harjoittaen ohjelmakaudella. |
| --- | --- |

(7)

Ohjelman keskipitkän aikavälin julkisen talouden strategian keskeisenä tavoitteena on tukea taloudellista toimintaa ja työmarkkinoita talouskriisin yli ja samaan aikaan ottaa huomioon pitkän aikavälin kestävyystarpeiden asettamat julkisen talouden rajoitteet. Vaikka ohjelmassa korostetaan, miten tärkeää on saavuttaa julkisen talouden kestävä rahoitusasema, siinä myös todetaan, että nykyiseen politiikkaan perustuvat julkisen talouden tämänhetkiset ennusteet eivät täytä tätä tavoitetta. Ohjelmassa ennakoidaan julkisen sektorin alijäämän ja perusalijäämän asteittain supistuvan vuodesta 2011 alkaen ja julkisen sektorin alijäämän olevan noin 2 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2013. Rakenteellisen rahoitusaseman kulkema vastaava ura osoittaa, että finanssipolitiikan viritys muuttuu neutraaliksi vuodesta 2011 alkaen. Tämä vastaa ohjelmaskenaariota, joka perustuu oletukseen politiikan säilymisestä muuttumattomana. Lisäksi on otettava huomioon, ettei hallitus ole vielä ilmoittanut merkittävistä keskipitkän aikavälin vakauttamistoimenpiteistä. Tarkistetussa ohjelmassa julkisen talouden rahoitusaseman keskipitkän aikavälin tavoitteeksi asetetaan 0,5 prosentin rakenteellinen ylijäämä suhteessa BKT:hen. Kun otetaan huomioon tuoreimmat ennusteet ja velkataso, keskipitkän aikavälin tavoite näyttää vastaavan vakaus- ja kasvusopimuksen päämääriä. Tarkistetussa vakausohjelmassa ei kuitenkaan ennakoida, että julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoite saavutettaisiin nykyistä politiikkaa harjoittaen ohjelmakaudella.

| (8) | Julkisen talouden toteutumat voivat osoittautua ohjelmassa ennakoitua heikommiksi. Lähitulevaisuuden kasvunäkymiin liittyvät riskit ovat pienet, sillä tuoreimmat tulevaisuutta ennustavat indikaattorit osoittavat kuluttajien – ja vähäisemmässä määrin yritysten – luottamuksen suhteellisen vankkaa ja jatkuvaa elpymistä. Tästä huolimatta julkisen talouden toteutumat voivat ohjelman loppuvuosina olla ennakoitua heikommat, kun otetaan huomioon talousarvoennusteiden perustana olevat selkeästi optimistiset kasvuoletukset. Tavoitteisiin kohdistuvia riskejä tasapainottaa hieman se, että hallitus on sitoutunut tarkentamaan irtautumistoimenpiteet vuoden 2011 talousarviossa ja seuraavassa vakausohjelman tarkistuksessa. |
| --- | --- |

(8)

Julkisen talouden toteutumat voivat osoittautua ohjelmassa ennakoitua heikommiksi. Lähitulevaisuuden kasvunäkymiin liittyvät riskit ovat pienet, sillä tuoreimmat tulevaisuutta ennustavat indikaattorit osoittavat kuluttajien – ja vähäisemmässä määrin yritysten – luottamuksen suhteellisen vankkaa ja jatkuvaa elpymistä. Tästä huolimatta julkisen talouden toteutumat voivat ohjelman loppuvuosina olla ennakoitua heikommat, kun otetaan huomioon talousarvoennusteiden perustana olevat selkeästi optimistiset kasvuoletukset. Tavoitteisiin kohdistuvia riskejä tasapainottaa hieman se, että hallitus on sitoutunut tarkentamaan irtautumistoimenpiteet vuoden 2011 talousarviossa ja seuraavassa vakausohjelman tarkistuksessa.

| (9) | Julkinen bruttovelka arvioidaan 41,8 prosentiksi suhteessa BKT:hen vuonna 2009, mikä merkitsee kasvua edellisvuoden 34,2 prosentista. Suurimpana syynä on alijäämän nopea kasvu ja BKT:n notkahdus. Velkasuhteen odotetaan kasvavan ohjelmakaudella vielä 14,6 prosenttiyksikköä eli 56,4 prosenttiin suhteessa BKT:hen viimeistään vuonna 2013. Pääasiallisena syynä ovat julkisen talouden edelleen suurena pysyttelevät alijäämät. Velkasuhde voi julkisen talouden tavoitteisiin liittyvien negatiivisten riskien vuoksi kasvaa vielä ohjelmassa ennakoitua suuremmaksi. Ohjelmassa tehdyn herkkyysanalyysin perusteella velkasuhteen ei ennakoida ylittävän vakaus- ja kasvusopimuksessa vahvistettua 60 prosentin viitearvoa suhteessa BKT:hen. Sosiaaliturvarahastot jatkavat edellisvuosien tapaan varojen kerryttämistä. Niiden varat olivat vuonna 2008 noin 52,4 prosenttia suhteessa BKT:hen, mikä nykyisellään ylittää julkisen bruttovelan. |
| --- | --- |

(9)

Julkinen bruttovelka arvioidaan 41,8 prosentiksi suhteessa BKT:hen vuonna 2009, mikä merkitsee kasvua edellisvuoden 34,2 prosentista. Suurimpana syynä on alijäämän nopea kasvu ja BKT:n notkahdus. Velkasuhteen odotetaan kasvavan ohjelmakaudella vielä 14,6 prosenttiyksikköä eli 56,4 prosenttiin suhteessa BKT:hen viimeistään vuonna 2013. Pääasiallisena syynä ovat julkisen talouden edelleen suurena pysyttelevät alijäämät. Velkasuhde voi julkisen talouden tavoitteisiin liittyvien negatiivisten riskien vuoksi kasvaa vielä ohjelmassa ennakoitua suuremmaksi. Ohjelmassa tehdyn herkkyysanalyysin perusteella velkasuhteen ei ennakoida ylittävän vakaus- ja kasvusopimuksessa vahvistettua 60 prosentin viitearvoa suhteessa BKT:hen. Sosiaaliturvarahastot jatkavat edellisvuosien tapaan varojen kerryttämistä. Niiden varat olivat vuonna 2008 noin 52,4 prosenttia suhteessa BKT:hen, mikä nykyisellään ylittää julkisen bruttovelan.

| (10) | Keskipitkän aikavälin velkaennusteiden mukaan BKT:n kasvu palautunee vasta vähitellen tasolle, jota ennakoitiin ennen kriisiä. Samoin verosuhteen oletetaan palautuvan kriisiä edeltäneelle tasolle ja sisältävän väestön ikääntymiseen liittyvien menojen ennakoidun kasvun. Ohjelmassa kaavailtu julkisen talouden strategia ei siten sellaisenaan ilman uusia toimintapoliittisia muutoksia riitä vakauttamaan velka-BKT -suhdetta viimeistään vuonna 2020. |
| --- | --- |

(10)

Keskipitkän aikavälin velkaennusteiden mukaan BKT:n kasvu palautunee vasta vähitellen tasolle, jota ennakoitiin ennen kriisiä. Samoin verosuhteen oletetaan palautuvan kriisiä edeltäneelle tasolle ja sisältävän väestön ikääntymiseen liittyvien menojen ennakoidun kasvun. Ohjelmassa kaavailtu julkisen talouden strategia ei siten sellaisenaan ilman uusia toimintapoliittisia muutoksia riitä vakauttamaan velka-BKT -suhdetta viimeistään vuonna 2020.

| (11) | Vaikka väestön ikääntymisestä julkiseen talouteen aiheutuva pitkän aikavälin vaikutus onkin hieman suurempi kuin EU:ssa keskimäärin, tehdyt eläkeuudistukset ovat auttaneet hillitsemään eläkemenojen ennustettua kasvua tulevina vuosikymmeninä. Julkisiin eläkerahastoihin kertyneet huomattavat varat auttavat lisäksi rahoittamaan osan eläkemenojen tulevasta kasvusta. Ohjelmassa arvioitu vuoden 2009 rahoitusasema kärjistää vaikutuksia, joita väestön ikääntymisellä on julkisen talouden kestävyyskuiluun. Suurten perusylijäämien varmistaminen keskipitkällä aikavälillä ja aiheellisten rakenneuudistusten täytäntöönpano vähentäisivät osaltaan julkisen talouden kestävyydelle aiheutuvia riskejä, jotka komissio arvioi julkisen talouden kestävyyttä koskeneessa vuoden 2009 kertomuksessa (3) alhaisiksi. |
| --- | --- |

(11)

Vaikka väestön ikääntymisestä julkiseen talouteen aiheutuva pitkän aikavälin vaikutus onkin hieman suurempi kuin EU:ssa keskimäärin, tehdyt eläkeuudistukset ovat auttaneet hillitsemään eläkemenojen ennustettua kasvua tulevina vuosikymmeninä. Julkisiin eläkerahastoihin kertyneet huomattavat varat auttavat lisäksi rahoittamaan osan eläkemenojen tulevasta kasvusta. Ohjelmassa arvioitu vuoden 2009 rahoitusasema kärjistää vaikutuksia, joita väestön ikääntymisellä on julkisen talouden kestävyyskuiluun. Suurten perusylijäämien varmistaminen keskipitkällä aikavälillä ja aiheellisten rakenneuudistusten täytäntöönpano vähentäisivät osaltaan julkisen talouden kestävyydelle aiheutuvia riskejä, jotka komissio arvioi julkisen talouden kestävyyttä koskeneessa vuoden 2009 kertomuksessa (3) alhaisiksi.

| (12) | Valtionhallinnon menojen hillitsemisessä keskeisenä välineenä jatkossakin ovat monivuotiset menokatot, joihin ei sisälly suhdanneherkkiä menoeriä ja jotka ovat sen vuoksi mahdollistaneet automaattisten vakauttajien täyden toiminnan. Vaikka tällainen rakenne on tukenut taloudellista toimintaa ja sosiaalista koheesiota kriisin aikana, se on myös johtanut julkisen talouden suhteellisen jyrkkään notkahdukseen. Koska menokatoilla on saavutettu hyviä tuloksia, niiden voidaan odottaa olevan jatkossakin tehokas väline pyrittäessä hillitsemään suhdanteista riippumattomia valtionhallinnon menoja. Ohjelmassa todetaan, että huomiota olisi kiinnitettävä kriisin jälkeiseen irtautumisstrategiaan ja sellaisten finanssipoliittisten sääntöjen kehittämiseen, joilla varmistetaan julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyys. Valtionhallinto pyrkii myös kuntien tuottamien palvelujen tehostamiseen, mikä puolestaan saattaisi hillitä menopaineita. Eduskunta hyväksyi tätä varten puitelain vuonna 2007. |
| --- | --- |

(12)

Valtionhallinnon menojen hillitsemisessä keskeisenä välineenä jatkossakin ovat monivuotiset menokatot, joihin ei sisälly suhdanneherkkiä menoeriä ja jotka ovat sen vuoksi mahdollistaneet automaattisten vakauttajien täyden toiminnan. Vaikka tällainen rakenne on tukenut taloudellista toimintaa ja sosiaalista koheesiota kriisin aikana, se on myös johtanut julkisen talouden suhteellisen jyrkkään notkahdukseen. Koska menokatoilla on saavutettu hyviä tuloksia, niiden voidaan odottaa olevan jatkossakin tehokas väline pyrittäessä hillitsemään suhdanteista riippumattomia valtionhallinnon menoja. Ohjelmassa todetaan, että huomiota olisi kiinnitettävä kriisin jälkeiseen irtautumisstrategiaan ja sellaisten finanssipoliittisten sääntöjen kehittämiseen, joilla varmistetaan julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyys. Valtionhallinto pyrkii myös kuntien tuottamien palvelujen tehostamiseen, mikä puolestaan saattaisi hillitä menopaineita. Eduskunta hyväksyi tätä varten puitelain vuonna 2007.

| (13) | Hallitus ei ole tehnyt merkittäviä muutoksia uudistusstrategiaan, jolla parhaillaan pyritään uudelleenorganisoimaan palvelujen tarjontaa sekä valtion- että paikallishallinnon tasolla, sillä molemmilla tasoilla edistytään suunnitelmien mukaan. Kuntatasolla tuottavuutta saadaan kuitenkin todennäköisesti kasvatettua toivotulla tavalla vasta keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä. |
| --- | --- |

(13)

Hallitus ei ole tehnyt merkittäviä muutoksia uudistusstrategiaan, jolla parhaillaan pyritään uudelleenorganisoimaan palvelujen tarjontaa sekä valtion- että paikallishallinnon tasolla, sillä molemmilla tasoilla edistytään suunnitelmien mukaan. Kuntatasolla tuottavuutta saadaan kuitenkin todennäköisesti kasvatettua toivotulla tavalla vasta keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä.

| (14) | Kun kaiken kaikkiaan otetaan huomioon edellä mainitut julkisen talouden tavoitteisiin kohdistuvat riskit, strategiaa, jonka mukaan finanssipolitiikka säilytetään kannustavana myös vuonna 2010, voidaan pitää Euroopan talouden elvytyssuunnitelman mukaisena. Julkisen talouden alijäämän ennakoidaan talouskriisistä aiheutuvien kielteisten vaikutusten vuoksi ylittävän 3 prosentin rajan suhteessa BKT:hen väliaikaisesti vuonna 2010 ja supistuvan asteittain viitearvon alapuolelle sen jälkeen. Kun kuitenkin otetaan huomioon kasvuennusteisiin ohjelman loppuvuosina kohdistuvat riskit, saattaa olla, ettei alijäämää saada supistettua kaavaillulla tavalla edes kohtuullisesti. Rakenteellisen rahoitusaseman muutoksella mitattu finanssipolitiikan ennakoitu viritys ei viittaa julkisen talouden vakauttamiseen keskipitkällä aikavälillä, eikä ohjelmassa ennakoida etenemistä kohti keskipitkän aikavälin tavoitetta ohjelmakaudella. Vaikka ohjelmassa todetaan, että vakauttamisstrategia on suunnitteilla, siinä ei tarkenneta yksityiskohtaisia tavoitteita tai muita keskeisiä osatekijöitä. Olisi toteutettava oikeaan aikaan kattava strategia, jolla tähdätään julkisen talouden rakenteelliseen vakauttamiseen, jotta julkisen talouden strategia saataisiin vastaamaan vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia. |
| --- | --- |

(14)

Kun kaiken kaikkiaan otetaan huomioon edellä mainitut julkisen talouden tavoitteisiin kohdistuvat riskit, strategiaa, jonka mukaan finanssipolitiikka säilytetään kannustavana myös vuonna 2010, voidaan pitää Euroopan talouden elvytyssuunnitelman mukaisena. Julkisen talouden alijäämän ennakoidaan talouskriisistä aiheutuvien kielteisten vaikutusten vuoksi ylittävän 3 prosentin rajan suhteessa BKT:hen väliaikaisesti vuonna 2010 ja supistuvan asteittain viitearvon alapuolelle sen jälkeen. Kun kuitenkin otetaan huomioon kasvuennusteisiin ohjelman loppuvuosina kohdistuvat riskit, saattaa olla, ettei alijäämää saada supistettua kaavaillulla tavalla edes kohtuullisesti. Rakenteellisen rahoitusaseman muutoksella mitattu finanssipolitiikan ennakoitu viritys ei viittaa julkisen talouden vakauttamiseen keskipitkällä aikavälillä, eikä ohjelmassa ennakoida etenemistä kohti keskipitkän aikavälin tavoitetta ohjelmakaudella. Vaikka ohjelmassa todetaan, että vakauttamisstrategia on suunnitteilla, siinä ei tarkenneta yksityiskohtaisia tavoitteita tai muita keskeisiä osatekijöitä. Olisi toteutettava oikeaan aikaan kattava strategia, jolla tähdätään julkisen talouden rakenteelliseen vakauttamiseen, jotta julkisen talouden strategia saataisiin vastaamaan vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia.

| (15) | Vakaus- ja lähentymisohjelmia koskevissa käytännesäännöissä täsmennetyistä tietovaatimuksista voidaan todeta, että ohjelmasta puuttuu joitakin pakollisia ja vapaaehtoisia tietoja (4). |
| --- | --- |

(15)

Vakaus- ja lähentymisohjelmia koskevissa käytännesäännöissä täsmennetyistä tietovaatimuksista voidaan todeta, että ohjelmasta puuttuu joitakin pakollisia ja vapaaehtoisia tietoja (4).

Yleisenä päätelmänä voidaan todeta, että vakava talouskriisi on huomattavasti heikentänyt julkista taloutta, mukaan lukien pitkän aikavälin kestävyys. Vuodeksi 2010 kaavailtu elvyttävä finanssipolitiikka on Euroopan talouden elvytyssuunnitelman mukaista. Nykyiseen politiikkaan perustuvat ohjelman ennusteet osoittavat kuitenkin, että julkisen talouden alijäämä ylittänee 3 prosentin viitearvon suhteessa BKT:hen vuonna 2010. Julkisen talouden keskipitkän aikavälin ennakoitu verkkainen vakauttamisura ei myöskään varmista etenemistä kohti keskipitkän aikavälin tavoitetta. Kun lisäksi otetaan huomioon näihin ennusteisiin kohdistuvat heikkenemisriskit, olisi hyvin suotavaa, että hallitus toteuttaa oikeaan aikaan toimia tarkentaakseen kattavan ja konkreettisen keskipitkän aikavälin finanssipoliittisen strategian julkisen talouden vakauttamiseksi vuodesta 2011 alkaen. Edellä esitetyn arvion perusteella Suomea kehotetaan:

| i) | noudattamaan vuoden 2010 finanssipolitiikkaa suunnitellulla tavalla Euroopan talouden elvytyssuunnitelman mukaisesti samalla kun varmistetaan, että 3 prosentin viitearvon kaavailtu ylitys pysyy hallinnassa ja jää väliaikaiseksi; |
| --- | --- |

i)

noudattamaan vuoden 2010 finanssipolitiikkaa suunnitellulla tavalla Euroopan talouden elvytyssuunnitelman mukaisesti samalla kun varmistetaan, että 3 prosentin viitearvon kaavailtu ylitys pysyy hallinnassa ja jää väliaikaiseksi;

| ii) | toteuttamaan oikeaan aikaan toimia määrittääkseen kattavan ja konkreettisen keskipitkän aikavälin finanssipoliittisen strategian julkisen talouden vakauttamiseksi vuodesta 2011 alkaen, jotta saavutettaisiin keskipitkän aikavälin tavoite ja palautettaisiin julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyys. |
| --- | --- |

ii)

toteuttamaan oikeaan aikaan toimia määrittääkseen kattavan ja konkreettisen keskipitkän aikavälin finanssipoliittisen strategian julkisen talouden vakauttamiseksi vuodesta 2011 alkaen, jotta saavutettaisiin keskipitkän aikavälin tavoite ja palautettaisiin julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyys.

Keskeisten makrotaloutta ja julkista taloutta koskevien ennusteiden vertailu

| | | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| BKT:n määrä
  (%-muutos) | VO helmikuu 2010 | 1,0 | –7,6 | 0,7 | 2,4 | 3,5 | 3,0 |
| KOM marraskuu 2009 | 1,0 | –6,9 | 0,9 | 1,6 | — | — |
| VO joulukuu 2008 | 2,6 | 0,6 | 1,8 | 2,4 | 2,2 | — |
| YKHI-inflaatio
  (%) | VO helmikuu 2010 | 3,9 | 1,7 | 1,8 | 1,7 | 2,0 | 2,0 |
| KOM marraskuu 2009 | 3,9 | 1,8 | 1,6 | 1,5 | — | — |
| VO lokakuu 2008 | 4,0 | 2,3 | 1,9 | 2,0 | 2,0 | — |
| Tuotantokuilu (5)

  (% suhteessa potentiaaliseen BKT:hen) | VO helmikuu 2010 | 3,7 | –5,0 | –5,0 | –4,0 | –2,2 | –1,2 |
| KOM marraskuu 2009 (6) | 3,5 | –4,5 | –4,3 | –3,8 | — | — |
| VO joulukuu 2008 | 1,3 | –0,6 | –1,0 | –1,2 | — | — |
| Nettoluotonanto ulkomaille/nettoluotonotto ulkomailta
  (% suhteessa BKT:hen) | VO helmikuu 2010 | 2,7 | 0,8 | 1,2 | 1,5 | 1,8 | 2,0 |
| KOM marraskuu 2009 | 3,0 | 1,1 | 1,2 | 1,3 | — | — |
| VO joulukuu 2008 | 4,0 | 3,6 | 3,7 | 3,9 | 3,9 | — |
| Julkisen talouden tulot
  (% suhteessa BKT:hen) | VO helmikuu 2010 | 53,4 | 53,1 | 52,6 | 53,4 | 53,2 | 52,8 |
| KOM marraskuu 2009 | 53,4 | 51,5 | 50,5 | 50,6 | — | — |
| VO joulukuu 2008 | 51,4 | 50,3 | 49,7 | 49,4 | 49,4 | — |
| Julkisen talouden menot
  (% suhteessa BKT:hen) | VO helmikuu 2010 | 49,0 | 55,3 | 56,2 | 56,4 | 55,5 | 54,7 |
| KOM marraskuu 2009 | 48,9 | 54,3 | 55,0 | 55,0 | — | — |
| VO joulukuu 2008 | 47,0 | 48,2 | 48,6 | 48,4 | 48,5 | — |
| Julkisen talouden rahoitusasema
  (% suhteessa BKT:hen) | VO helmikuu 2010 | 4,4 | –2,2 | –3,6 | –3,0 | –2,3 | –1,9 |
| KOM marraskuu 2009 | 4,5 | –2,8 | –4,5 | –4,3 | — | — |
| VO joulukuu 2008 | 4,4 | 2,1 | 1,1 | 1,0 | 0,9 | — |
| Perusjäämä
  (% suhteessa BKT:hen) | VO helmikuu 2010 | 5,9 | –0,8 | –2,3 | –1,2 | –0,2 | 0,4 |
| KOM marraskuu 2009 | 5,9 | –1,4 | –3,1 | –2,9 | — | — |
| VO joulukuu 2008 | 5,4 | 4,0 | 3,3 | 2,8 | 2,4 | — |
| Suhdannetasoitettu rahoitusasema (5)

  (% suhteessa BKT:hen) | VO helmikuu 2010 | 2,6 | 0,3 | –1,1 | –1,0 | –1,2 | –1,3 |
| KOM marraskuu 2009 | 2,7 | –0,5 | –2,3 | –2,4 | — | — |
| VO joulukuu 2008 | 3,7 | 2,4 | 1,7 | 1,6 | — | — |
| Rakenteellinen rahoitusasema (7)

  (% suhteessa BKT:hen) | VO helmikuu 2010 | 2,6 | 0,3 | –0,9 | –1,0 | –1,2 | –1,3 |
| KOM marraskuu 2009 | 2,7 | –0,5 | –2,2 | –2,4 | — | — |
| VO joulukuu 2008 | 3,7 | 2,4 | 1,7 | 1,6 | — | — |
| Julkinen bruttovelka
  (% suhteessa BKT:hen) | VO helmikuu 2010 | 34,2 | 41,8 | 48,3 | 52,2 | 54,4 | 56,4 |
| KOM marraskuu 2009 | 34,1 | 41,3 | 47,4 | 52,7 | — | — |
| VO joulukuu 2008 | 32,4 | 33,0 | 33,7 | 34,1 | 34,6 | — |
| Vakausohjelma (VO), komission yksiköiden syksyn 2009 talousennuste (KOM) ja komission yksiköiden laskelmat. |

2008

2009

2010

2011

2012

2013

BKT:n määrä

(%-muutos)

VO helmikuu 2010

1,0

–7,6

0,7

2,4

3,5

3,0

KOM marraskuu 2009

1,0

–6,9

0,9

1,6

—

—

VO joulukuu 2008

2,6

0,6

1,8

2,4

2,2

—

YKHI-inflaatio

(%)

VO helmikuu 2010

3,9

1,7

1,8

1,7

2,0

2,0

KOM marraskuu 2009

3,9

1,8

1,6

1,5

—

—

VO lokakuu 2008

4,0

2,3

1,9

2,0

2,0

—

Tuotantokuilu (5)

(% suhteessa potentiaaliseen BKT:hen)

VO helmikuu 2010

3,7

–5,0

–5,0

–4,0

–2,2

–1,2

KOM marraskuu 2009 (6)

3,5

–4,5

–4,3

–3,8

—

—

VO joulukuu 2008

1,3

–0,6

–1,0

–1,2

—

—

Nettoluotonanto ulkomaille/nettoluotonotto ulkomailta

(% suhteessa BKT:hen)

VO helmikuu 2010

2,7

0,8

1,2

1,5

1,8

2,0

KOM marraskuu 2009

3,0

1,1

1,2

1,3

—

—

VO joulukuu 2008

4,0

3,6

3,7

3,9

3,9

—

Julkisen talouden tulot

(% suhteessa BKT:hen)

VO helmikuu 2010

53,4

53,1

52,6

53,4

53,2

52,8

KOM marraskuu 2009

53,4

51,5

50,5

50,6

—

—

VO joulukuu 2008

51,4

50,3

49,7

49,4

49,4

—

Julkisen talouden menot

(% suhteessa BKT:hen)

VO helmikuu 2010

49,0

55,3

56,2

56,4

55,5

54,7

KOM marraskuu 2009

48,9

54,3

55,0

55,0

—

—

VO joulukuu 2008

47,0

48,2

48,6

48,4

48,5

—

Julkisen talouden rahoitusasema

(% suhteessa BKT:hen)

VO helmikuu 2010

4,4

–2,2

–3,6

–3,0

–2,3

–1,9

KOM marraskuu 2009

4,5

–2,8

–4,5

–4,3

—

—

VO joulukuu 2008

4,4

2,1

1,1

1,0

0,9

—

Perusjäämä

(% suhteessa BKT:hen)

VO helmikuu 2010

5,9

–0,8

–2,3

–1,2

–0,2

0,4

KOM marraskuu 2009

5,9

–1,4

–3,1

–2,9

—

—

VO joulukuu 2008

5,4

4,0

3,3

2,8

2,4

—

Suhdannetasoitettu rahoitusasema (5)

(% suhteessa BKT:hen)

VO helmikuu 2010

2,6

0,3

–1,1

–1,0

–1,2

–1,3

KOM marraskuu 2009

2,7

–0,5

–2,3

–2,4

—

—

VO joulukuu 2008

3,7

2,4

1,7

1,6

—

—

Rakenteellinen rahoitusasema (7)

(% suhteessa BKT:hen)

VO helmikuu 2010

2,6

0,3

–0,9

–1,0

–1,2

–1,3

KOM marraskuu 2009

2,7

–0,5

–2,2

–2,4

—

—

VO joulukuu 2008

3,7

2,4

1,7

1,6

—

—

Julkinen bruttovelka

(% suhteessa BKT:hen)

VO helmikuu 2010

34,2

41,8

48,3

52,2

54,4

56,4

KOM marraskuu 2009

34,1

41,3

47,4

52,7

—

—

VO joulukuu 2008

32,4

33,0

33,7

34,1

34,6

—

Vakausohjelma (VO), komission yksiköiden syksyn 2009 talousennuste (KOM) ja komission yksiköiden laskelmat.

---

(1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1. Tässä tekstissä mainitut asiakirjat löytyvät seuraavilta verkkosivuilta: http://ec.europa.eu/economy_finance/sgp/index_en.htm

(2)  Arvioinnissa otetaan huomioon komission yksiköiden syksyn 2009 talousennuste mutta myös muita sittemmin käyttöön tulleita tietoja.

(3)  Julkisen talouden kestävyyttä koskevissa 10 päivänä marraskuuta 2009 antamissaan päätelmissä ”neuvosto kehottaa jäsenvaltioita kiinnittämään huomiota kestävyyteen tähtääviin strategioihin tulevissa vakaus- ja lähentymisohjelmissaan” ja ”pyytää komissiota yhdessä talouspoliittisen komitean ja talous- ja rahoituskomitean kanssa kehittämään edelleen menetelmiä julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyden arvioimiseksi hyvissä ajoin ennen julkisen talouden kestävyyttä koskevan seuraavan kertomuksen laatimista”. Kyseinen kertomus on määrä laatia vuonna 2012.

(4)  Ohjelmassa ei varsinkaan esitetä ohjelmakauden loppuvuosia koskevia ulkoisia oletuksia.

(5)  Ohjelmien mukaiset tuotantokuilut ja suhdannetasoitetut rahoitusasemat, jotka komission yksiköt ovat laskeneet uudelleen ohjelmien tietojen perusteella.

(6)  Perustuu ennusteisiin, joiden mukaan potentiaalinen kasvu on 2,1 % vuonna 2008, 1,0 % vuonna 2009, 0,7 % vuonna 2010 ja 1,1 % vuonna 2011.

(7)  Suhdannetasoitettu rahoitusasema, jossa ei ole otettu huomioon kertaluonteisia eikä muita väliaikaisia toimenpiteitä. Kertaluonteiset ja muut väliaikaiset toimenpiteet koskevat ainoastaan vuotta 2010, jolloin niiden vaikutus on 0,2 % suhteessa BKT:hen. Sekä uusimman ohjelman että komission yksiköiden syksyn 2009 talousennusteen mukaan ne ovat alijäämää kasvattavia.

Lähde:

Vakausohjelma (VO), komission yksiköiden syksyn 2009 talousennuste (KOM) ja komission yksiköiden laskelmat.

---

IV Tiedotteet

EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET

Euroopan komissio

| 28.5.2010 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 138/15 |
| --- | --- | --- | --- |

28.5.2010

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 138/15

---

Euron kurssi (1)

27. toukokuuta 2010

2010/C 138/04

1 euro =

| | Rahayksikkö | Kurssi |
| --- | --- | --- |
| USD | Yhdysvaltain dollaria | 1,2255 |
| JPY | Japanin jeniä | 110,79 |
| DKK | Tanskan kruunua | 7,4396 |
| GBP | Englannin puntaa | 0,84625 |
| SEK | Ruotsin kruunua | 9,6660 |
| CHF | Sveitsin frangia | 1,4164 |
| ISK | Islannin kruunua | |
| NOK | Norjan kruunua | 7,9860 |
| BGN | Bulgarian leviä | 1,9558 |
| CZK | Tšekin korunaa | 25,629 |
| EEK | Viron kruunua | 15,6466 |
| HUF | Unkarin forinttia | 276,86 |
| LTL | Liettuan litiä | 3,4528 |
| LVL | Latvian latia | 0,7079 |
| PLN | Puolan zlotya | 4,0848 |
| RON | Romanian leuta | 4,1465 |
| TRY | Turkin liiraa | 1,9255 |
| AUD | Australian dollaria | 1,4620 |
| CAD | Kanadan dollaria | 1,2919 |
| HKD | Hongkongin dollaria | 9,5437 |
| NZD | Uuden-Seelannin dollaria | 1,8252 |
| SGD | Singaporin dollaria | 1,7219 |
| KRW | Etelä-Korean wonia | 1 500,26 |
| ZAR | Etelä-Afrikan randia | 9,4074 |
| CNY | Kiinan juan renminbiä | 8,3720 |
| HRK | Kroatian kunaa | 7,2654 |
| IDR | Indonesian rupiaa | 11 356,57 |
| MYR | Malesian ringgitiä | 4,0374 |
| PHP | Filippiinien pesoa | 56,951 |
| RUB | Venäjän ruplaa | 37,7950 |
| THB | Thaimaan bahtia | 39,908 |
| BRL | Brasilian realia | 2,2556 |
| MXN | Meksikon pesoa | 15,8347 |
| INR | Intian rupiaa | 57,4270 |

Rahayksikkö

Kurssi

USD

Yhdysvaltain dollaria

1,2255

JPY

Japanin jeniä

110,79

DKK

Tanskan kruunua

7,4396

GBP

Englannin puntaa

0,84625

SEK

Ruotsin kruunua

9,6660

CHF

Sveitsin frangia

1,4164

ISK

Islannin kruunua

NOK

Norjan kruunua

7,9860

BGN

Bulgarian leviä

1,9558

CZK

Tšekin korunaa

25,629

EEK

Viron kruunua

15,6466

HUF

Unkarin forinttia

276,86

LTL

Liettuan litiä

3,4528

LVL

Latvian latia

0,7079

PLN

Puolan zlotya

4,0848

RON

Romanian leuta

4,1465

TRY

Turkin liiraa

1,9255

AUD

Australian dollaria

1,4620

CAD

Kanadan dollaria

1,2919

HKD

Hongkongin dollaria

9,5437

NZD

Uuden-Seelannin dollaria

1,8252

SGD

Singaporin dollaria

1,7219

KRW

Etelä-Korean wonia

1 500,26

ZAR

Etelä-Afrikan randia

9,4074

CNY

Kiinan juan renminbiä

8,3720

HRK

Kroatian kunaa

7,2654

IDR

Indonesian rupiaa

11 356,57

MYR

Malesian ringgitiä

4,0374

PHP

Filippiinien pesoa

56,951

RUB

Venäjän ruplaa

37,7950

THB

Thaimaan bahtia

39,908

BRL

Brasilian realia

2,2556

MXN

Meksikon pesoa

15,8347

INR

Intian rupiaa

57,4270

---

(1)  Lähde: Euroopan keskuspankin ilmoittama viitekurssi.

---

| 28.5.2010 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 138/16 |
| --- | --- | --- | --- |

28.5.2010

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 138/16

---

Komission tiedonanto

Täydentävät suuntaviivat moottoriajoneuvojen myyntiä ja korjaamista sekä varaosien jakelua koskevien sopimusten vertikaalisista rajoituksista

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

2010/C 138/05

I.   JOHDANTO

1.   Suuntaviivojen tarkoitus

| (1) | Näissä suuntaviivoissa vahvistetaan periaatteet, joiden avulla moottoriajoneuvojen myyntiä ja korjaamista sekä varaosien jakelua koskevien sopimusten vertikaalisiin rajoituksiin liittyviä kysymyksiä arvioidaan Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 101 artiklan (1) mukaisesti. Suuntaviivat liittyvät Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 101 artiklan 3 kohdan soveltamisesta vertikaalisten sopimusten ja yhdenmukaistettujen menettelytapojen ryhmiin moottoriajoneuvoalalla annettuun komission asetukseen (EU) N:o 461/2010 (2), jäljempänä ”moottoriajoneuvojen ryhmäpoikkeusasetus”, ja niiden tarkoituksena on auttaa yrityksiä tekemään oma arvionsa tällaisista sopimuksista. |
| --- | --- |

(1)

Näissä suuntaviivoissa vahvistetaan periaatteet, joiden avulla moottoriajoneuvojen myyntiä ja korjaamista sekä varaosien jakelua koskevien sopimusten vertikaalisiin rajoituksiin liittyviä kysymyksiä arvioidaan Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 101 artiklan (1) mukaisesti. Suuntaviivat liittyvät Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 101 artiklan 3 kohdan soveltamisesta vertikaalisten sopimusten ja yhdenmukaistettujen menettelytapojen ryhmiin moottoriajoneuvoalalla annettuun komission asetukseen (EU) N:o 461/2010 (2), jäljempänä ”moottoriajoneuvojen ryhmäpoikkeusasetus”, ja niiden tarkoituksena on auttaa yrityksiä tekemään oma arvionsa tällaisista sopimuksista.

| (2) | Näissä suuntaviivoissa selvennetään erityisesti moottoriajoneuvoalan kannalta merkityksellisiä kysymyksiä, myös Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 101 artiklan 3 kohdan soveltamisesta tiettyihin vertikaalisten sopimusten ja yhdenmukaistettujen menettelytapojen ryhmiin 20 päivänä huhtikuuta 2010 annetun komission asetuksen (EU) N:o 330/2010 (3), jäljempänä ’yleinen vertikaalinen ryhmäpoikkeusasetus’, tiettyjen säännösten soveltamista. Niillä ei ole kuitenkaan vaikutusta vertikaalisista rajoituksista annettujen suuntaviivojen (4), jäljempänä ’yleiset vertikaaliset suuntaviivat’, soveltamiseen. Näitä suuntaviivoja on sen vuoksi tarkasteltava yhdessä yleisten vertikaalisten suuntaviivojen kanssa ja niiden täydennykseksi. |
| --- | --- |

(2)

Näissä suuntaviivoissa selvennetään erityisesti moottoriajoneuvoalan kannalta merkityksellisiä kysymyksiä, myös Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 101 artiklan 3 kohdan soveltamisesta tiettyihin vertikaalisten sopimusten ja yhdenmukaistettujen menettelytapojen ryhmiin 20 päivänä huhtikuuta 2010 annetun komission asetuksen (EU) N:o 330/2010 (3), jäljempänä ’yleinen vertikaalinen ryhmäpoikkeusasetus’, tiettyjen säännösten soveltamista. Niillä ei ole kuitenkaan vaikutusta vertikaalisista rajoituksista annettujen suuntaviivojen (4), jäljempänä ’yleiset vertikaaliset suuntaviivat’, soveltamiseen. Näitä suuntaviivoja on sen vuoksi tarkasteltava yhdessä yleisten vertikaalisten suuntaviivojen kanssa ja niiden täydennykseksi.

| (3) | Näitä suuntaviivoja sovelletaan sekä vertikaalisiin sopimuksiin että yhdenmukaistettuihin menettelytapoihin, jotka koskevat edellytyksiä, joiden mukaisesti sopimuspuolet voivat ostaa, myydä tai jälleenmyydä moottoriajoneuvojen varaosia ja/tai tarjota moottoriajoneuvojen korjaus- tai huoltopalveluja. Suuntaviivoja sovelletaan vertikaalisiin sopimuksiin ja yhdenmukaistettuihin menettelytapoihin, jotka koskevat edellytyksiä, joiden mukaisesti sopimuspuolet voivat ostaa, myydä tai jälleenmyyjä uusia moottoriajoneuvoja. Kuten näiden suuntaviivojen II jaksossa selitetään, viimeksi mainittu sopimusten ja yhdenmukaistettujen menettelytapojen ryhmä kuuluu perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan soveltamisesta vertikaalisten sopimusten ja yhdenmukaistettujen menettelytapojen ryhmiin moottoriajoneuvoalalla 31 päivänä heinäkuuta 2002 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1400/2002 (5) asian kannalta merkityksellisten säännösten soveltamisalaan 31 päivään toukokuuta 2013 asti. Sen vuoksi näitä suuntaviivoja sovelletaan uusien moottoriajoneuvojen ostoa, myyntiä tai jälleenmyyntiä koskeviin vertikaalisiin sopimuksiin ja yhdenmukaistettuihin menettelytapoihin vasta 1 päivästä kesäkuuta 2013. Näitä suuntaviivoja sovelletaan ainoastaan moottoriajoneuvoalan vertikaalisiin sopimuksiin, ja näissä suuntaviivoissa vahvistettuja periaatteita ei välttämättä voi käyttää muilla aloilla tehtyjen sopimusten arviointiin. |
| --- | --- |

(3)

Näitä suuntaviivoja sovelletaan sekä vertikaalisiin sopimuksiin että yhdenmukaistettuihin menettelytapoihin, jotka koskevat edellytyksiä, joiden mukaisesti sopimuspuolet voivat ostaa, myydä tai jälleenmyydä moottoriajoneuvojen varaosia ja/tai tarjota moottoriajoneuvojen korjaus- tai huoltopalveluja. Suuntaviivoja sovelletaan vertikaalisiin sopimuksiin ja yhdenmukaistettuihin menettelytapoihin, jotka koskevat edellytyksiä, joiden mukaisesti sopimuspuolet voivat ostaa, myydä tai jälleenmyyjä uusia moottoriajoneuvoja. Kuten näiden suuntaviivojen II jaksossa selitetään, viimeksi mainittu sopimusten ja yhdenmukaistettujen menettelytapojen ryhmä kuuluu perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan soveltamisesta vertikaalisten sopimusten ja yhdenmukaistettujen menettelytapojen ryhmiin moottoriajoneuvoalalla 31 päivänä heinäkuuta 2002 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1400/2002 (5) asian kannalta merkityksellisten säännösten soveltamisalaan 31 päivään toukokuuta 2013 asti. Sen vuoksi näitä suuntaviivoja sovelletaan uusien moottoriajoneuvojen ostoa, myyntiä tai jälleenmyyntiä koskeviin vertikaalisiin sopimuksiin ja yhdenmukaistettuihin menettelytapoihin vasta 1 päivästä kesäkuuta 2013. Näitä suuntaviivoja sovelletaan ainoastaan moottoriajoneuvoalan vertikaalisiin sopimuksiin, ja näissä suuntaviivoissa vahvistettuja periaatteita ei välttämättä voi käyttää muilla aloilla tehtyjen sopimusten arviointiin.

| (4) | Näillä suuntaviivoilla ei ole vaikutusta perussopimuksen 102 artiklan mahdolliseen rinnakkaiseen soveltamiseen vertikaalisiin sopimuksiin moottoriajoneuvoalalla eikä Euroopan unionin tuomioistuimen tuleviin tulkintoihin perussopimuksen 101 artiklan soveltamisesta tällaisiin vertikaalisiin sopimuksiin. |
| --- | --- |

(4)

Näillä suuntaviivoilla ei ole vaikutusta perussopimuksen 102 artiklan mahdolliseen rinnakkaiseen soveltamiseen vertikaalisiin sopimuksiin moottoriajoneuvoalalla eikä Euroopan unionin tuomioistuimen tuleviin tulkintoihin perussopimuksen 101 artiklan soveltamisesta tällaisiin vertikaalisiin sopimuksiin.

| (5) | Jollei toisin todeta, näissä suuntaviivoissa vahvistettuja arvioita ja perusteita sovelletaan kaikilla kaupan portailla. Myös käsitteitä ”toimittaja ” ja ”jakelija” (6) käytetään kaikilla kaupan portailla. Yleiseen vertikaaliseen ryhmäpoikkeusasetukseen ja moottoriajoneuvojen ryhmäpoikkeusasetukseen viitataan yhdessä ”ryhmäpoikkeusasetuksina”. |
| --- | --- |

(5)

Jollei toisin todeta, näissä suuntaviivoissa vahvistettuja arvioita ja perusteita sovelletaan kaikilla kaupan portailla. Myös käsitteitä ”toimittaja ” ja ”jakelija” (6) käytetään kaikilla kaupan portailla. Yleiseen vertikaaliseen ryhmäpoikkeusasetukseen ja moottoriajoneuvojen ryhmäpoikkeusasetukseen viitataan yhdessä ”ryhmäpoikkeusasetuksina”.

| (6) | Näissä suuntaviivoissa vahvistettuja normeja on sovellettava kuhunkin tapaukseen liittyvät yksittäiset tosiasiat ja oikeudelliset olosuhteet huomioon ottaen. Komissio soveltaa (7) näitä suuntaviivoja kohtuullisella ja joustavalla tavalla, ja se ottaa huomioon kokemukset, joita se on saanut kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta ja markkinoiden valvonnasta. |
| --- | --- |

(6)

Näissä suuntaviivoissa vahvistettuja normeja on sovellettava kuhunkin tapaukseen liittyvät yksittäiset tosiasiat ja oikeudelliset olosuhteet huomioon ottaen. Komissio soveltaa (7) näitä suuntaviivoja kohtuullisella ja joustavalla tavalla, ja se ottaa huomioon kokemukset, joita se on saanut kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta ja markkinoiden valvonnasta.

| (7) | Kilpailusääntöjen täytäntöönpanokokemukset alalla osoittavat, että tiettyihin rajoituksiin voidaan päätyä joko erillisten suorien sopimusvelvoitteiden kautta tai välillisten velvoitteiden tai epäsuorien keinojen välityksellä, joilla on kuitenkin sama kilpailunvastainen vaikutus. Jos toimittajat haluavat vaikuttaa jakelijan kilpailukäyttäytymiseen, se voi esimerkiksi uhkailla tai pelotella, antaa varoituksia tai sakottaa. Se voi myös viivyttää toimituksia tai keskeyttää ne tai uhata irtisanoa sellaisten jakelijoiden sopimukset, jotka myyvät ulkomaalaisille asiakkaille tai eivät noudata määrättyä hintatasoa. Sopimuspuolten suhteiden avoimuus vähentää tavallisesti valmistajien riskiä siitä, että niitä pidetään vastuullisina välillisistä painostusmuodoista, joilla pyritään saavuttamaan kilpailunvastaisia tuloksia. Menettelysääntöjen käyttö on yksi keino lisätä avoimuutta sopimuspuolten välisissä liikesuhteissa. Tällaisissa menettelysäännöissä voidaan vahvistaa sopimusten irtisanomiseen sovellettavat vähimmäisajat, jotka voidaan määrittää sopimuksen keston perusteella, ja jälleenmyyjän tekemistä jäljellä olevista liikesuhdekohtaisista investoinneista maksettavat korvaukset, jos sopimus irtisanotaan ilman perusteltua syytä, sekä välimiesmenettelystä vaihtoehtoisena riidanratkaisumenetelmänä. Jos toimittaja ottaa tällaiset menettelysäännöt osaksi sopimustaan jakelijoiden ja korjaamojen kanssa, julkaisee ne ja noudattaa niiden määräyksiä, tätä pidetään merkityksellisenä tekijänä arvioitaessa toimittajan toimintatapaa yksittäistapauksissa. |
| --- | --- |

(7)

Kilpailusääntöjen täytäntöönpanokokemukset alalla osoittavat, että tiettyihin rajoituksiin voidaan päätyä joko erillisten suorien sopimusvelvoitteiden kautta tai välillisten velvoitteiden tai epäsuorien keinojen välityksellä, joilla on kuitenkin sama kilpailunvastainen vaikutus. Jos toimittajat haluavat vaikuttaa jakelijan kilpailukäyttäytymiseen, se voi esimerkiksi uhkailla tai pelotella, antaa varoituksia tai sakottaa. Se voi myös viivyttää toimituksia tai keskeyttää ne tai uhata irtisanoa sellaisten jakelijoiden sopimukset, jotka myyvät ulkomaalaisille asiakkaille tai eivät noudata määrättyä hintatasoa. Sopimuspuolten suhteiden avoimuus vähentää tavallisesti valmistajien riskiä siitä, että niitä pidetään vastuullisina välillisistä painostusmuodoista, joilla pyritään saavuttamaan kilpailunvastaisia tuloksia. Menettelysääntöjen käyttö on yksi keino lisätä avoimuutta sopimuspuolten välisissä liikesuhteissa. Tällaisissa menettelysäännöissä voidaan vahvistaa sopimusten irtisanomiseen sovellettavat vähimmäisajat, jotka voidaan määrittää sopimuksen keston perusteella, ja jälleenmyyjän tekemistä jäljellä olevista liikesuhdekohtaisista investoinneista maksettavat korvaukset, jos sopimus irtisanotaan ilman perusteltua syytä, sekä välimiesmenettelystä vaihtoehtoisena riidanratkaisumenetelmänä. Jos toimittaja ottaa tällaiset menettelysäännöt osaksi sopimustaan jakelijoiden ja korjaamojen kanssa, julkaisee ne ja noudattaa niiden määräyksiä, tätä pidetään merkityksellisenä tekijänä arvioitaessa toimittajan toimintatapaa yksittäistapauksissa.

2.   Suuntaviivojen rakenne

| (8) | Suuntaviivat on jäsennelty seuraavasti:






  a) | Moottoriajoneuvojen ryhmäpoikkeusasetuksen soveltamisala ja sen suhde yleiseen vertikaaliseen ryhmäpoikkeusasetukseen (II jakso). |
| --- | --- | --- |

(8)

Suuntaviivat on jäsennelty seuraavasti:

a)

Moottoriajoneuvojen ryhmäpoikkeusasetuksen soveltamisala ja sen suhde yleiseen vertikaaliseen ryhmäpoikkeusasetukseen (II jakso).

| b) | Moottoriajoneuvojen ryhmäpoikkeusasetuksen täydentävien säännösten soveltaminen (III jakso). |
| --- | --- |

b)

Moottoriajoneuvojen ryhmäpoikkeusasetuksen täydentävien säännösten soveltaminen (III jakso).

| c) | Erityisrajoitusten arviointi: yhden tuotemerkin määrääminen ja valikoiva jakelu (IV jakso). |
| --- | --- |

c)

Erityisrajoitusten arviointi: yhden tuotemerkin määrääminen ja valikoiva jakelu (IV jakso).

II.   MOOTTORIAJONEUVOJEN RYHMÄPOIKKEUSASETUKSEN SOVELTAMISALA JA SEN SUHDE YLEISEEN VERTIKAALISEEN RYHMÄPOIKKEUSASETUKSEEN

| (9) | Moottoriajoneuvojen ryhmäpoikkeusasetus kattaa asetuksen 4 artiklan mukaan vertikaaliset sopimukset, jotka koskevat moottoriajoneuvojen varaosien ostoa, myyntiä tai jälleenmyyntiä ja moottoriajoneuvojen korjaus- ja huoltopalvelujen tarjoamista. |
| --- | --- |

(9)

Moottoriajoneuvojen ryhmäpoikkeusasetus kattaa asetuksen 4 artiklan mukaan vertikaaliset sopimukset, jotka koskevat moottoriajoneuvojen varaosien ostoa, myyntiä tai jälleenmyyntiä ja moottoriajoneuvojen korjaus- ja huoltopalvelujen tarjoamista.

| (10) | Moottoriajoneuvojen ryhmäpoikkeusasetuksen 2 artiklassa jatketaan 31 päivään toukokuuta 2013 asti niiden asetuksen (EY) N:o 1400/2002 säännösten soveltamista, jotka liittyvät uusien moottoriajoneuvojen ostoa, myyntiä tai jälleenmyyntiä koskeviin vertikaalisiin sopimuksiin. Uusien ajoneuvojen ostoa, myyntiä tai jälleenmyyntiä koskevat vertikaaliset sopimukset siirtyvät 1 päivästä kesäkuuta 2013 moottoriajoneuvojen ryhmäpoikkeusasetuksen 3 artiklan nojalla yleisen vertikaalisen ryhmäpoikkeusasetuksen soveltamisalaan (8). |
| --- | --- |

(10)

Moottoriajoneuvojen ryhmäpoikkeusasetuksen 2 artiklassa jatketaan 31 päivään toukokuuta 2013 asti niiden asetuksen (EY) N:o 1400/2002 säännösten soveltamista, jotka liittyvät uusien moottoriajoneuvojen ostoa, myyntiä tai jälleenmyyntiä koskeviin vertikaalisiin sopimuksiin. Uusien ajoneuvojen ostoa, myyntiä tai jälleenmyyntiä koskevat vertikaaliset sopimukset siirtyvät 1 päivästä kesäkuuta 2013 moottoriajoneuvojen ryhmäpoikkeusasetuksen 3 artiklan nojalla yleisen vertikaalisen ryhmäpoikkeusasetuksen soveltamisalaan (8).

| (11) | Uuden säädöskehyksen erottelu uusien moottoriajoneuvojen myyntimarkkinoihin ja moottoriajoneuvojen myynnin jälkeisiin markkinoihin perustuu kyseisillä markkinoilla vallitseviin erilaisiin kilpailuolosuhteisiin. |
| --- | --- |

(11)

Uuden säädöskehyksen erottelu uusien moottoriajoneuvojen myyntimarkkinoihin ja moottoriajoneuvojen myynnin jälkeisiin markkinoihin perustuu kyseisillä markkinoilla vallitseviin erilaisiin kilpailuolosuhteisiin.

| (12) | Komission asetuksen (EY) N:o 1400/2002 soveltamisesta 28 päivänä toukokuuta 2008 annetussa arviointikertomuksessa (9) ja moottoriajoneuvoalan tulevasta kilpailuoikeudellisesta kehyksestä 22 päivänä heinäkuuta 2009 annetussa komission tiedonannossa (10) vahvistettu perusteellinen markkina-analyysi osoittaa, että uusien moottoriajoneuvojen jälleenmyynnin alalla ei näytä esiintyvän merkittäviä kilpailupuutteita, jotka erottaisivat sen muista toimialoista ja jotka edellyttäisivät yleisestä vertikaalisesta ryhmäpoikkeusasetuksesta poikkeavien tiukempien säännösten soveltamista. Tämän vuoksi 30 prosentin markkinaosuusrajan soveltaminen (11), tiettyjen vertikaalisten rajoitusten jättäminen poikkeuksen soveltamisalan ulkopuolelle ja yleisessä vertikaalisessa ryhmäpoikkeusasetuksessa säädetyt edellytykset varmistavat yleensä sen, että uusien moottoriajoneuvojen jälleenmyyntiä koskevat vertikaaliset sopimukset täyttävät perussopimuksen 101 artiklan 3 kohdassa määrätyt edellytykset ilman, että on tarpeen asettaa muita aloja enemmän tai tiukempia vaatimuksia. |
| --- | --- |

(12)

Komission asetuksen (EY) N:o 1400/2002 soveltamisesta 28 päivänä toukokuuta 2008 annetussa arviointikertomuksessa (9) ja moottoriajoneuvoalan tulevasta kilpailuoikeudellisesta kehyksestä 22 päivänä heinäkuuta 2009 annetussa komission tiedonannossa (10) vahvistettu perusteellinen markkina-analyysi osoittaa, että uusien moottoriajoneuvojen jälleenmyynnin alalla ei näytä esiintyvän merkittäviä kilpailupuutteita, jotka erottaisivat sen muista toimialoista ja jotka edellyttäisivät yleisestä vertikaalisesta ryhmäpoikkeusasetuksesta poikkeavien tiukempien säännösten soveltamista. Tämän vuoksi 30 prosentin markkinaosuusrajan soveltaminen (11), tiettyjen vertikaalisten rajoitusten jättäminen poikkeuksen soveltamisalan ulkopuolelle ja yleisessä vertikaalisessa ryhmäpoikkeusasetuksessa säädetyt edellytykset varmistavat yleensä sen, että uusien moottoriajoneuvojen jälleenmyyntiä koskevat vertikaaliset sopimukset täyttävät perussopimuksen 101 artiklan 3 kohdassa määrätyt edellytykset ilman, että on tarpeen asettaa muita aloja enemmän tai tiukempia vaatimuksia.

| (13) | Jotta kaikki toimijat kuitenkin voisivat mukauttaa toimintansa (erityisesti pitkällä aikavälillä tehdyt liikesuhdekohtaiset investoinnit) yleiseen järjestelmään, asetuksen (EY) N:o 1400/2002 voimassaoloaikaa jatketaan kolmella vuodella 31 päivään toukokuuta 2013 niiden vaatimusten osalta, jotka liittyvät uusien moottoriajoneuvojen ostoa, myyntiä tai jälleenmyyntiä koskeviin vertikaalisiin sopimuksiin. Kesäkuun 1 päivästä 201031 päivään toukokuuta 2013 asetuksen (EY) N:o 1400/2002 säännöksiä, jotka liittyvät sekä uusien moottoriajoneuvojen jälleenmyyntiä koskeviin sopimuksiin että varaosien ostoa, myyntiä ja jälleenmyyntiä ja/tai korjaus- ja huoltopalvelujen tarjoamista koskeviin sopimuksiin, sovelletaan 1 päivästä kesäkuuta 201031 päivään toukokuuta 2013 ainoastaan edellisiin sopimuksiin. Kyseisenä ajanjaksona näitä suuntaviivoja ei voi käyttää asetuksen (EY) N:o 1400/2002 säännösten tulkitsemiseen. Sen sijaan olisi tarkasteltava mainittua asetusta koskevaa esitettä (12). |
| --- | --- |

(13)

Jotta kaikki toimijat kuitenkin voisivat mukauttaa toimintansa (erityisesti pitkällä aikavälillä tehdyt liikesuhdekohtaiset investoinnit) yleiseen järjestelmään, asetuksen (EY) N:o 1400/2002 voimassaoloaikaa jatketaan kolmella vuodella 31 päivään toukokuuta 2013 niiden vaatimusten osalta, jotka liittyvät uusien moottoriajoneuvojen ostoa, myyntiä tai jälleenmyyntiä koskeviin vertikaalisiin sopimuksiin. Kesäkuun 1 päivästä 201031 päivään toukokuuta 2013 asetuksen (EY) N:o 1400/2002 säännöksiä, jotka liittyvät sekä uusien moottoriajoneuvojen jälleenmyyntiä koskeviin sopimuksiin että varaosien ostoa, myyntiä ja jälleenmyyntiä ja/tai korjaus- ja huoltopalvelujen tarjoamista koskeviin sopimuksiin, sovelletaan 1 päivästä kesäkuuta 201031 päivään toukokuuta 2013 ainoastaan edellisiin sopimuksiin. Kyseisenä ajanjaksona näitä suuntaviivoja ei voi käyttää asetuksen (EY) N:o 1400/2002 säännösten tulkitsemiseen. Sen sijaan olisi tarkasteltava mainittua asetusta koskevaa esitettä (12).

| (14) | Moottoriajoneuvojen ryhmäpoikkeusasetusta sovelletaan 1 päivästä kesäkuuta 2010 vertikaalisiin sopimuksiin, jotka liittyvät edellytyksiin, joiden perusteella sopimuspuolet voivat ostaa, myydä tai jälleenmyydä moottoriajoneuvojen varaosia ja/tai tarjota moottoriajoneuvojen korjaus- ja huoltopalveluja. Jotta tällaisille sopimuksille voidaan myöntää kyseisen asetuksen 4 artiklan mukainen poikkeus, niiden on täytettävä yleisessä vertikaalisessa ryhmäpoikkeusasetuksessa poikkeuksen myöntämiselle asetetut edellytykset ja ne eivät lisäksi saa sisältää moottoriajoneuvojen ryhmäpoikkeusasetuksen 5 artiklassa lueteltuja vakavimpia kilpailunrajoituksia. |
| --- | --- |

(14)

Moottoriajoneuvojen ryhmäpoikkeusasetusta sovelletaan 1 päivästä kesäkuuta 2010 vertikaalisiin sopimuksiin, jotka liittyvät edellytyksiin, joiden perusteella sopimuspuolet voivat ostaa, myydä tai jälleenmyydä moottoriajoneuvojen varaosia ja/tai tarjota moottoriajoneuvojen korjaus- ja huoltopalveluja. Jotta tällaisille sopimuksille voidaan myöntää kyseisen asetuksen 4 artiklan mukainen poikkeus, niiden on täytettävä yleisessä vertikaalisessa ryhmäpoikkeusasetuksessa poikkeuksen myöntämiselle asetetut edellytykset ja ne eivät lisäksi saa sisältää moottoriajoneuvojen ryhmäpoikkeusasetuksen 5 artiklassa lueteltuja vakavimpia kilpailunrajoituksia.

| (15) | Koska korjaus- ja huoltopalvelujen sekä varaosien jakelun markkinat ovat yleensä merkkikohtaisia, kilpailu näillä markkinoilla on luonnostaan vähemmän tiukkaa kuin uusien moottoriajoneuvojen myyntimarkkinoilla. Vaikka ajoneuvot ovat muuttuneet luotettavammiksi ja niiden huoltovälit ovat pidentyneet tekniikan kehityksen ansiosta, yksittäisten korjaus- ja huoltotöiden hinnat ovat nousseet sitä nopeammin. Varaosamarkkinoilla moottoriajoneuvon valmistajan tuotemerkillä varustetut osat kilpailevat alkuperäisvaraosien toimittajien (nk. OES-toimittajien) ja muiden osapuolten tarjoamien osien kanssa. Tämä aiheuttaa hintapainetta kyseillä markkinoilla, mikä puolestaan aiheuttaa hintapainetta korjaus- ja huoltomarkkinoilla, sillä varaosat muodostavat suuren osuuden keskimääräisen korjauksen kustannuksista. Korjaus- ja huoltopalvelut muodostavat lisäksi yhdessä erittäin suuren osan moottoriajoneuvosta kuluttajalle aiheutuvista kokonaismenoista, ja jo pelkkä ajoneuvon hankinta lohkaisee tuntuvan osan keskivertokuluttajan budjetista. |
| --- | --- |

(15)

Koska korjaus- ja huoltopalvelujen sekä varaosien jakelun markkinat ovat yleensä merkkikohtaisia, kilpailu näillä markkinoilla on luonnostaan vähemmän tiukkaa kuin uusien moottoriajoneuvojen myyntimarkkinoilla. Vaikka ajoneuvot ovat muuttuneet luotettavammiksi ja niiden huoltovälit ovat pidentyneet tekniikan kehityksen ansiosta, yksittäisten korjaus- ja huoltotöiden hinnat ovat nousseet sitä nopeammin. Varaosamarkkinoilla moottoriajoneuvon valmistajan tuotemerkillä varustetut osat kilpailevat alkuperäisvaraosien toimittajien (nk. OES-toimittajien) ja muiden osapuolten tarjoamien osien kanssa. Tämä aiheuttaa hintapainetta kyseillä markkinoilla, mikä puolestaan aiheuttaa hintapainetta korjaus- ja huoltomarkkinoilla, sillä varaosat muodostavat suuren osuuden keskimääräisen korjauksen kustannuksista. Korjaus- ja huoltopalvelut muodostavat lisäksi yhdessä erittäin suuren osan moottoriajoneuvosta kuluttajalle aiheutuvista kokonaismenoista, ja jo pelkkä ajoneuvon hankinta lohkaisee tuntuvan osan keskivertokuluttajan budjetista.

| (16) | Jotta moottoriajoneuvojen myynnin jälkeisten markkinoiden erityiset kilpailuongelmat voidaan ratkaista, yleisessä vertikaalisessa ryhmäpoikkeusasetuksessa lueteltuja vakavimpia kilpailunrajoituksia täydennetään kolmella moottoriajoneuvojen ryhmäpoikkeusasetuksessa luetellulla rajoituksella, joita sovelletaan moottoriajoneuvojen korjaus- ja huoltopalveluja sekä varaosien toimittamista koskeviin sopimuksiin. Lisäohjeistusta näistä vakavimmista kilpailunrajoituksista annetaan näiden suuntaviivojen III jaksossa. |
| --- | --- |

(16)

Jotta moottoriajoneuvojen myynnin jälkeisten markkinoiden erityiset kilpailuongelmat voidaan ratkaista, yleisessä vertikaalisessa ryhmäpoikkeusasetuksessa lueteltuja vakavimpia kilpailunrajoituksia täydennetään kolmella moottoriajoneuvojen ryhmäpoikkeusasetuksessa luetellulla rajoituksella, joita sovelletaan moottoriajoneuvojen korjaus- ja huoltopalveluja sekä varaosien toimittamista koskeviin sopimuksiin. Lisäohjeistusta näistä vakavimmista kilpailunrajoituksista annetaan näiden suuntaviivojen III jaksossa.

III.   MOOTTORIAJONEUVOJEN RYHMÄPOIKKEUSASETUKSEN TÄYDENTÄVIEN SÄÄNNÖSTEN SOVELTAMINEN

| (17) | Sopimuksiin ei sovelleta ryhmäpoikkeusta, jos ne sisältävät vakavimpia kilpailunrajoituksia. Vakavimmat kilpailunrajoitukset luetellaan yleisen vertikaalisen ryhmäpoikkeusasetuksen 4 artiklassa ja moottoriajoneuvojen ryhmäpoikkeusasetuksen 5 artiklassa. Jos sopimus sisältää jonkin tällaisen rajoituksen, sen voidaan olettaa kuuluvan perussopimuksen 101 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan. Lisäksi on perusteltua olettaa, että sopimus ei todennäköisesti täytä perussopimuksen 101 artiklan 3 kohdassa määrättyjä edellytyksiä ja jää siitä syystä ryhmäpoikkeuksen soveltamisalan ulkopuolelle. Tämä on kuitenkin kumottavissa oleva olettamus, ja yritykset voivat yksittäistapauksissa vedota perussopimuksen 101 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuihin tehokkuusetuihin. |
| --- | --- |

(17)

Sopimuksiin ei sovelleta ryhmäpoikkeusta, jos ne sisältävät vakavimpia kilpailunrajoituksia. Vakavimmat kilpailunrajoitukset luetellaan yleisen vertikaalisen ryhmäpoikkeusasetuksen 4 artiklassa ja moottoriajoneuvojen ryhmäpoikkeusasetuksen 5 artiklassa. Jos sopimus sisältää jonkin tällaisen rajoituksen, sen voidaan olettaa kuuluvan perussopimuksen 101 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan. Lisäksi on perusteltua olettaa, että sopimus ei todennäköisesti täytä perussopimuksen 101 artiklan 3 kohdassa määrättyjä edellytyksiä ja jää siitä syystä ryhmäpoikkeuksen soveltamisalan ulkopuolelle. Tämä on kuitenkin kumottavissa oleva olettamus, ja yritykset voivat yksittäistapauksissa vedota perussopimuksen 101 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuihin tehokkuusetuihin.

| (18) | Yksi komission tavoitteista moottoriajoneuvoalan kilpailupolitiikassa on turvata varaosien valmistajien pääsy moottoriajoneuvojen myynnin jälkeisille markkinoille ja varmistaa näin, että kilpailevia varaosamerkkejä on sekä riippumattomien että valtuutettujen korjaamoiden ja varaosien tukkumyyjien saatavilla. Tällaisten varaosien saatavuus tarjoaa kuluttajille merkittäviä etuja erityisesti siksi, että autonvalmistajan myymien tai jälleenmyymien varaosien ja vaihtoehtoisten varaosien välillä on usein suuria hintaeroja. Moottoriajoneuvon valmistajan tavaramerkillä varustettuja varaosia (nk. OEM-osat eli original equipment manufacturer -osat) korvaavia, vaihtoehtoisia tuotteita ovat alkuperäisen osien toimittajan valmistamat ja jakelemat alkuperäiset varaosat (nk. OES-osat eli original equipment supplier -osat). Lisäksi saatavilla on laadultaan vastaavien varaosien valmistajien tarjoamia varaosia. |
| --- | --- |

(18)

Yksi komission tavoitteista moottoriajoneuvoalan kilpailupolitiikassa on turvata varaosien valmistajien pääsy moottoriajoneuvojen myynnin jälkeisille markkinoille ja varmistaa näin, että kilpailevia varaosamerkkejä on sekä riippumattomien että valtuutettujen korjaamoiden ja varaosien tukkumyyjien saatavilla. Tällaisten varaosien saatavuus tarjoaa kuluttajille merkittäviä etuja erityisesti siksi, että autonvalmistajan myymien tai jälleenmyymien varaosien ja vaihtoehtoisten varaosien välillä on usein suuria hintaeroja. Moottoriajoneuvon valmistajan tavaramerkillä varustettuja varaosia (nk. OEM-osat eli original equipment manufacturer -osat) korvaavia, vaihtoehtoisia tuotteita ovat alkuperäisen osien toimittajan valmistamat ja jakelemat alkuperäiset varaosat (nk. OES-osat eli original equipment supplier -osat). Lisäksi saatavilla on laadultaan vastaavien varaosien valmistajien tarjoamia varaosia.

| (19) | ”Alkuperäisillä osilla tai varusteilla” tarkoitetaan osia tai varusteita, jotka valmistetaan moottoriajoneuvon valmistajan kyseisen moottoriajoneuvon kokoonpanoa varten tuotettaville osille ja varusteille laatimien eritelmien ja tuotantostandardien mukaisesti. Tämä käsittää myös osat ja varusteet, jotka valmistetaan samalla tuotantolinjalla kuin kyseiset osat ja varusteet. Jos toisin ei osoiteta, oletetaan, että osat ovat alkuperäisiä osia, kun valmistaja varmentaa, että osat täyttävät kyseisen moottoriajoneuvon kokoonpanossa käytettyjen osien laatuvaatimukset ja ne on valmistettu moottoriajoneuvon eritelmien ja tuotantostandardien mukaisesti. (Ks. puitteiden luomisesta moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen sekä tällaisiin ajoneuvoihin tarkoitettujen järjestelmien, osien ja erillisten teknisten yksiköiden hyväksymiselle (Puitedirektiivi) 5 päivänä syyskuuta 2007 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2007/46/EY 3 artiklan 26 alakohta (13)). |
| --- | --- |

(19)

”Alkuperäisillä osilla tai varusteilla” tarkoitetaan osia tai varusteita, jotka valmistetaan moottoriajoneuvon valmistajan kyseisen moottoriajoneuvon kokoonpanoa varten tuotettaville osille ja varusteille laatimien eritelmien ja tuotantostandardien mukaisesti. Tämä käsittää myös osat ja varusteet, jotka valmistetaan samalla tuotantolinjalla kuin kyseiset osat ja varusteet. Jos toisin ei osoiteta, oletetaan, että osat ovat alkuperäisiä osia, kun valmistaja varmentaa, että osat täyttävät kyseisen moottoriajoneuvon kokoonpanossa käytettyjen osien laatuvaatimukset ja ne on valmistettu moottoriajoneuvon eritelmien ja tuotantostandardien mukaisesti. (Ks. puitteiden luomisesta moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen sekä tällaisiin ajoneuvoihin tarkoitettujen järjestelmien, osien ja erillisten teknisten yksiköiden hyväksymiselle (Puitedirektiivi) 5 päivänä syyskuuta 2007 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2007/46/EY 3 artiklan 26 alakohta (13)).

| (20) | Jotta varaosat katsottaisiin ”laadultaan vastaaviksi”, niiden on oltava riittävän korkealaatuisia, jotta niiden käyttö ei vaaranna kyseisen valtuutetun verkoston mainetta. Kuten muiden valintakriteerien tapauksessa moottoriajoneuvon valmistaja voi esittää näyttöä siitä, että tietty varaosa ei täytä tätä vaatimusta. |
| --- | --- |

(20)

Jotta varaosat katsottaisiin ”laadultaan vastaaviksi”, niiden on oltava riittävän korkealaatuisia, jotta niiden käyttö ei vaaranna kyseisen valtuutetun verkoston mainetta. Kuten muiden valintakriteerien tapauksessa moottoriajoneuvon valmistaja voi esittää näyttöä siitä, että tietty varaosa ei täytä tätä vaatimusta.

| (21) | Yleisen vertikaalisen ryhmäpoikkeusasetuksen 4 artiklan e alakohdan mukaan vakavimpia kilpailunrajoituksia on komponenttien toimittajan ja kyseiset komponentit hyödykkeisiinsä sisällyttävän ostajan välinen sopimus, jolla estetään toimittajaa myymästä tai rajoitetaan sen mahdollisuutta myydä kyseisiä osia varaosina loppukäyttäjille tai riippumattomille korjaamoille tai muille palveluntarjoajille, joita ostaja ei ole valtuuttanut korjaamaan tai huoltamaan tavaroitaan. Moottoriajoneuvojen ryhmäpoikkeusasetuksen 5 artiklan a, b ja c alakohdassa säädetään kolmesta muusta vakavimmasta kilpailunrajoituksesta, jotka koskeva varaosien toimitussopimuksiin. |
| --- | --- |

(21)

Yleisen vertikaalisen ryhmäpoikkeusasetuksen 4 artiklan e alakohdan mukaan vakavimpia kilpailunrajoituksia on komponenttien toimittajan ja kyseiset komponentit hyödykkeisiinsä sisällyttävän ostajan välinen sopimus, jolla estetään toimittajaa myymästä tai rajoitetaan sen mahdollisuutta myydä kyseisiä osia varaosina loppukäyttäjille tai riippumattomille korjaamoille tai muille palveluntarjoajille, joita ostaja ei ole valtuuttanut korjaamaan tai huoltamaan tavaroitaan. Moottoriajoneuvojen ryhmäpoikkeusasetuksen 5 artiklan a, b ja c alakohdassa säädetään kolmesta muusta vakavimmasta kilpailunrajoituksesta, jotka koskeva varaosien toimitussopimuksiin.

| (22) | Moottoriajoneuvojen ryhmäpoikkeusasetuksen 5 artiklan a alakohdassa käsitellään valikoivan jakelujärjestelmän jäsenten harjoittamaa moottoriajoneuvojen varaosien myyntiä riippumattomille korjaamoille. Tällä säännöksellä on eniten merkitystä sellaisten varaosien ryhmässä, joita kutsutaan myös omaan tarpeeseen tuotettaviksi osiksi ja joita on mahdollista saada ainoastaan moottoriajoneuvon valmistajalta tai sen valtuutettujen verkostojen jäseniltä. Jos toimittaja ja jakelija sopivat, että tällaisia osia ei saa toimittaa riippumattomille korjaamoille, tällainen sopimus todennäköisesti sulkisi kyseiset korjaamot korjaus- ja huoltopalvelujen markkinoilta ja rikkoisi perussopimuksen 101 artiklaa. |
| --- | --- |

(22)

Moottoriajoneuvojen ryhmäpoikkeusasetuksen 5 artiklan a alakohdassa käsitellään valikoivan jakelujärjestelmän jäsenten harjoittamaa moottoriajoneuvojen varaosien myyntiä riippumattomille korjaamoille. Tällä säännöksellä on eniten merkitystä sellaisten varaosien ryhmässä, joita kutsutaan myös omaan tarpeeseen tuotettaviksi osiksi ja joita on mahdollista saada ainoastaan moottoriajoneuvon valmistajalta tai sen valtuutettujen verkostojen jäseniltä. Jos toimittaja ja jakelija sopivat, että tällaisia osia ei saa toimittaa riippumattomille korjaamoille, tällainen sopimus todennäköisesti sulkisi kyseiset korjaamot korjaus- ja huoltopalvelujen markkinoilta ja rikkoisi perussopimuksen 101 artiklaa.

| (23) | Moottoriajoneuvojen ryhmäpoikkeusasetuksen 5 artiklan b alakohta käsittelee suoraa tai välillistä rajoitusta, josta varaosien, korjaustyökalujen tai vianmääritys- tai muiden laitteiden toimittaja ja moottoriajoneuvon valmistaja sopivat ja joka rajoittaa toimittajan mahdollisuutta myydä kyseisiä tavaroita valtuutetuille ja/tai riippumattomille jakelijoille ja korjaamoille. Ns. työkalujärjestelyt komponenttien toimittajien ja moottoriajoneuvon valmistajien välillä ovat yksi esimerkki tämäntyyppisestä välillisestä rajoituksesta. Tässä yhteydessä olisi tarkasteltava tiettyjen alihankintasopimusten arvioinnista ETY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohdan kannalta 18 päivänä joulukuuta 1978 annettua komission tiedonantoa (14) (alihankintasopimuksia koskeva tiedonanto). Perussopimuksen 101 artiklan 1 kohtaa ei yleensä sovelleta järjestelyihin, joissa moottoriajoneuvon valmistaja toimittaa komponenttien valmistajalle tiettyjen komponenttien tuotantoa varten välttämättömän työkalun, osallistuu tuotekehityskuluihin tai tarjoaa välttämättömiä (15) immateriaalioikeuksia tai taitotietoa eikä hyväksy sitä, että näitä tekijöitä käytettäisiin myynnin jälkeisillä markkinoilla suoraan myytävien varaosien tuotannossa. Jos moottoriajoneuvon valmistaja toisaalta vaatii komponenttien toimittajaa luovuttamaan tällaiseen työkaluun liittyvän omistajuuden, immateriaalioikeudet, taitotiedon, osallistuu ainoastaan vähäisellä osuudella tuotekehityskustannuksiin tai ei tarjoa välttämättömiä työkaluja, immateriaalioikeuksia tai taitotietoa, tällaista sopimusta ei pidetä varsinaisena alihankintajärjestelynä. Sen vuoksi se voi kuulua perussopimuksen 101 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, ja sitä voidaan arvioida ryhmäpoikkeusasetusten säännösten mukaisesti. |
| --- | --- |

(23)

Moottoriajoneuvojen ryhmäpoikkeusasetuksen 5 artiklan b alakohta käsittelee suoraa tai välillistä rajoitusta, josta varaosien, korjaustyökalujen tai vianmääritys- tai muiden laitteiden toimittaja ja moottoriajoneuvon valmistaja sopivat ja joka rajoittaa toimittajan mahdollisuutta myydä kyseisiä tavaroita valtuutetuille ja/tai riippumattomille jakelijoille ja korjaamoille. Ns. työkalujärjestelyt komponenttien toimittajien ja moottoriajoneuvon valmistajien välillä ovat yksi esimerkki tämäntyyppisestä välillisestä rajoituksesta. Tässä yhteydessä olisi tarkasteltava tiettyjen alihankintasopimusten arvioinnista ETY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohdan kannalta 18 päivänä joulukuuta 1978 annettua komission tiedonantoa (14) (alihankintasopimuksia koskeva tiedonanto). Perussopimuksen 101 artiklan 1 kohtaa ei yleensä sovelleta järjestelyihin, joissa moottoriajoneuvon valmistaja toimittaa komponenttien valmistajalle tiettyjen komponenttien tuotantoa varten välttämättömän työkalun, osallistuu tuotekehityskuluihin tai tarjoaa välttämättömiä (15) immateriaalioikeuksia tai taitotietoa eikä hyväksy sitä, että näitä tekijöitä käytettäisiin myynnin jälkeisillä markkinoilla suoraan myytävien varaosien tuotannossa. Jos moottoriajoneuvon valmistaja toisaalta vaatii komponenttien toimittajaa luovuttamaan tällaiseen työkaluun liittyvän omistajuuden, immateriaalioikeudet, taitotiedon, osallistuu ainoastaan vähäisellä osuudella tuotekehityskustannuksiin tai ei tarjoa välttämättömiä työkaluja, immateriaalioikeuksia tai taitotietoa, tällaista sopimusta ei pidetä varsinaisena alihankintajärjestelynä. Sen vuoksi se voi kuulua perussopimuksen 101 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, ja sitä voidaan arvioida ryhmäpoikkeusasetusten säännösten mukaisesti.

| (24) | Moottoriajoneuvojen ryhmäpoikkeusasetuksen 5 artiklan c alakohta käsittelee moottoriajoneuvon valmistajan, joka käyttää komponentteja moottoriajoneuvojen alkuperäistä kokoonpanoa varten, ja kyseisten komponenttien toimittajan sopimusta, joka rajoittaa toimittajan mahdollisuutta varustaa toimitetut komponentit tai varaosat tavaramerkillään tai muulla tunnuksellaan toimivalla ja helposti näkyvällä tavalla. Jotta kuluttajan valinnanmahdollisuuksia voidaan lisätä, korjaamojen ja kuluttajien pitäisi pystyä tunnistamaan, mitkä vaihtoehtoisten toimittajien tarjoamat varaosat sopivat tiettyyn moottoriajoneuvoon vastaavalla tavalla kuin ajoneuvon valmistajan tuotemerkillä varustetut osat. Tavaramerkin tai muun tunnuksen merkintä komponentteihin ja varaosiin helpottaa OES-valmistajien tarjoamien soveltuvien varaosien tunnistamista. Estämällä tämän mahdollisuuden moottoriajoneuvon valmistajat voivat rajoittaa OES-osien markkinointia ja vähentää kuluttajien valinnanmahdollisuuksia perussopimuksen 101 artiklan vastaisella tavalla. |
| --- | --- |

(24)

Moottoriajoneuvojen ryhmäpoikkeusasetuksen 5 artiklan c alakohta käsittelee moottoriajoneuvon valmistajan, joka käyttää komponentteja moottoriajoneuvojen alkuperäistä kokoonpanoa varten, ja kyseisten komponenttien toimittajan sopimusta, joka rajoittaa toimittajan mahdollisuutta varustaa toimitetut komponentit tai varaosat tavaramerkillään tai muulla tunnuksellaan toimivalla ja helposti näkyvällä tavalla. Jotta kuluttajan valinnanmahdollisuuksia voidaan lisätä, korjaamojen ja kuluttajien pitäisi pystyä tunnistamaan, mitkä vaihtoehtoisten toimittajien tarjoamat varaosat sopivat tiettyyn moottoriajoneuvoon vastaavalla tavalla kuin ajoneuvon valmistajan tuotemerkillä varustetut osat. Tavaramerkin tai muun tunnuksen merkintä komponentteihin ja varaosiin helpottaa OES-valmistajien tarjoamien soveltuvien varaosien tunnistamista. Estämällä tämän mahdollisuuden moottoriajoneuvon valmistajat voivat rajoittaa OES-osien markkinointia ja vähentää kuluttajien valinnanmahdollisuuksia perussopimuksen 101 artiklan vastaisella tavalla.

IV.   ERITYISRAJOITUSTEN ARVIOINTI

| (25) | Moottoriajoneuvoalan vertikaalisten sopimusten osapuolten pitäisi käyttää näitä suuntaviivoja yhdessä yleisten vertikaalisten suuntaviivojen kanssa ja niiden täydennykseksi, kun ne arvioivat erityisrajoitusten yhteensopivuutta perussopimuksen 101 artiklan kanssa. Tässä jaksossa annetaan yhden tuotemerkin määräämiseen ja valikoivaan jakeluun liittyvää erityisohjeistusta, sillä kyseiset alat ovat erityisen merkityksellisiä arvioitaessa näiden suuntaviivojen II jaksossa tarkoitettuja sopimusryhmiä. |
| --- | --- |

(25)

Moottoriajoneuvoalan vertikaalisten sopimusten osapuolten pitäisi käyttää näitä suuntaviivoja yhdessä yleisten vertikaalisten suuntaviivojen kanssa ja niiden täydennykseksi, kun ne arvioivat erityisrajoitusten yhteensopivuutta perussopimuksen 101 artiklan kanssa. Tässä jaksossa annetaan yhden tuotemerkin määräämiseen ja valikoivaan jakeluun liittyvää erityisohjeistusta, sillä kyseiset alat ovat erityisen merkityksellisiä arvioitaessa näiden suuntaviivojen II jaksossa tarkoitettuja sopimusryhmiä.

1.   Yhden tuotemerkin määräämistä koskevat velvoitteet

i)   Yhden tuotemerkin määräämistä koskevien velvoitteiden arviointi ryhmäpoikkeusasetusten mukaan

| (26) | Moottoriajoneuvojen ryhmäpoikkeusasetuksen 3 artiklan ja yleisen vertikaalisen ryhmäpoikkeusasetuksen 5 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaan moottoriajoneuvon toimittaja ja jakelija, joilla on enintään 30 prosentin osuus merkityksellisistä markkinoista, voivat sopia yhden tuotemerkin määräämistä koskevasta velvoitteesta, jonka mukaan jakelijan on ostettava moottoriajoneuvot ainoastaan toimittajalta tai muilta toimittajan nimeämiltä yrityksiltä edellyttäen, että tällaisten kilpailukieltovelvoitteiden kesto on rajoitettu enintään viiteen vuoteen. Samaa periaatetta sovelletaan toimittajien ja valtuutettujen korjaamojen ja/tai varaosien jakelijoiden välisiin sopimuksiin. Velvoitteiden jatkaminen viittä vuotta pidemmäksi ajaksi edellyttää molempien sopimuspuolten erillistä suostumusta, eikä sellaisia esteitä saisi olla, jotka estävät jakelijaa lopettamasta kilpailukieltovelvoitteen noudattamisen viisivuotisjakson päätyttyä. Kilpailukieltovelvoitteet eivät kuulu ryhmäpoikkeusasetusten soveltamisalaan, jos niiden kesto on määrittämätön tai ylittää viisi vuotta, vaikka ryhmäpoikkeusasetuksia sovellettaisiin kuitenkin vertikaalisen sopimuksen muihin osiin. Sama koskee kilpailukieltovelvoitteita, joiden voimassaoloa voidaan jatkaa automaattisesti viiden vuoden jälkeen. Esteet, sopimuksen irtisanomisella uhkailu tai pelottelu sillä, että yhden tuotemerkin määräämistä koskeva velvoite asetetaan uudelleen ennen kuin on kulunut riittävästi aikaa, jotta jakelija tai uusi toimittaja voisi kuolettaa investointien aiheuttamat uponneet kustannukset, tulkitaan kyseisen yhden tuotemerkin määräämistä koskevan velvoitteen automaattiseksi jatkamiseksi. |
| --- | --- |

(26)

Moottoriajoneuvojen ryhmäpoikkeusasetuksen 3 artiklan ja yleisen vertikaalisen ryhmäpoikkeusasetuksen 5 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaan moottoriajoneuvon toimittaja ja jakelija, joilla on enintään 30 prosentin osuus merkityksellisistä markkinoista, voivat sopia yhden tuotemerkin määräämistä koskevasta velvoitteesta, jonka mukaan jakelijan on ostettava moottoriajoneuvot ainoastaan toimittajalta tai muilta toimittajan nimeämiltä yrityksiltä edellyttäen, että tällaisten kilpailukieltovelvoitteiden kesto on rajoitettu enintään viiteen vuoteen. Samaa periaatetta sovelletaan toimittajien ja valtuutettujen korjaamojen ja/tai varaosien jakelijoiden välisiin sopimuksiin. Velvoitteiden jatkaminen viittä vuotta pidemmäksi ajaksi edellyttää molempien sopimuspuolten erillistä suostumusta, eikä sellaisia esteitä saisi olla, jotka estävät jakelijaa lopettamasta kilpailukieltovelvoitteen noudattamisen viisivuotisjakson päätyttyä. Kilpailukieltovelvoitteet eivät kuulu ryhmäpoikkeusasetusten soveltamisalaan, jos niiden kesto on määrittämätön tai ylittää viisi vuotta, vaikka ryhmäpoikkeusasetuksia sovellettaisiin kuitenkin vertikaalisen sopimuksen muihin osiin. Sama koskee kilpailukieltovelvoitteita, joiden voimassaoloa voidaan jatkaa automaattisesti viiden vuoden jälkeen. Esteet, sopimuksen irtisanomisella uhkailu tai pelottelu sillä, että yhden tuotemerkin määräämistä koskeva velvoite asetetaan uudelleen ennen kuin on kulunut riittävästi aikaa, jotta jakelija tai uusi toimittaja voisi kuolettaa investointien aiheuttamat uponneet kustannukset, tulkitaan kyseisen yhden tuotemerkin määräämistä koskevan velvoitteen automaattiseksi jatkamiseksi.

| (27) | Yleisen vertikaalisen ryhmäpoikkeusasetuksen 5 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaan poikkeuksen soveltamisalan ulkopuolelle jäävät suorat tai välilliset velvoitteet, jotka aiheuttavat sen, että valikoivan jakelujärjestelmän jäsenet eivät myy tiettyjen kilpailevien toimittajien tuotemerkkejä. Erityishuomiota olisi kiinnitettävä tapaan, jolla yhden tuotemerkin määräämistä koskevia velvoitteita sovelletaan olemassa oleviin, useita tuotemerkkejä edustaviin jälleenmyyjiin, jotta voidaan varmistaa, että kyseiset velvoitteet eivät ole osa kokonaisstrategiaa yhden tai useamman tietyn toimittajan ja erityisesti uusien tai heikompien kilpailijoiden aiheuttaman kilpailun estämiseksi. Tällaisia ongelmia voisi aiheutua erityisesti silloin, kun näiden suuntaviivojen 34 kohdassa mainitut markkinaosuusrajat ylittyvät ja jos tämäntyyppisiä rajoituksia soveltavalla toimittajalla on merkityksellisillä markkinoilla sellainen asema, että se pystyy edistämään tuntuvasti yleistä poissulkemisvaikutusta (16). |
| --- | --- |

(27)

Yleisen vertikaalisen ryhmäpoikkeusasetuksen 5 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaan poikkeuksen soveltamisalan ulkopuolelle jäävät suorat tai välilliset velvoitteet, jotka aiheuttavat sen, että valikoivan jakelujärjestelmän jäsenet eivät myy tiettyjen kilpailevien toimittajien tuotemerkkejä. Erityishuomiota olisi kiinnitettävä tapaan, jolla yhden tuotemerkin määräämistä koskevia velvoitteita sovelletaan olemassa oleviin, useita tuotemerkkejä edustaviin jälleenmyyjiin, jotta voidaan varmistaa, että kyseiset velvoitteet eivät ole osa kokonaisstrategiaa yhden tai useamman tietyn toimittajan ja erityisesti uusien tai heikompien kilpailijoiden aiheuttaman kilpailun estämiseksi. Tällaisia ongelmia voisi aiheutua erityisesti silloin, kun näiden suuntaviivojen 34 kohdassa mainitut markkinaosuusrajat ylittyvät ja jos tämäntyyppisiä rajoituksia soveltavalla toimittajalla on merkityksellisillä markkinoilla sellainen asema, että se pystyy edistämään tuntuvasti yleistä poissulkemisvaikutusta (16).

| (28) | Vertikaalisten sopimusten kilpailukieltovelvoitteet eivät ole vakavimpia kilpailunrajoituksia, mutta niillä voi kuitenkin markkinaolosuhteista riippuen olla kielteisiä vaikutuksia, jotka voivat saattaa nämä sopimukset perussopimuksen 101 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan (17). Yksi tällainen haittavaikutus voi syntyä, jos markkinoillepääsyn tai laajentamisen esteitä korotetaan kilpailevia toimittajia poissulkevalla tavalla ja kuluttajia haitataan erityisesti korottamalla tuotteiden hintoja, rajoittamalla tuotevalikoimaa tai heikentämällä tuotteiden laatua tai tuoteinnovaatioiden tasoa. |
| --- | --- |

(28)

Vertikaalisten sopimusten kilpailukieltovelvoitteet eivät ole vakavimpia kilpailunrajoituksia, mutta niillä voi kuitenkin markkinaolosuhteista riippuen olla kielteisiä vaikutuksia, jotka voivat saattaa nämä sopimukset perussopimuksen 101 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan (17). Yksi tällainen haittavaikutus voi syntyä, jos markkinoillepääsyn tai laajentamisen esteitä korotetaan kilpailevia toimittajia poissulkevalla tavalla ja kuluttajia haitataan erityisesti korottamalla tuotteiden hintoja, rajoittamalla tuotevalikoimaa tai heikentämällä tuotteiden laatua tai tuoteinnovaatioiden tasoa.

| (29) | Kilpailukieltovelvoitteilla voi kuitenkin olla myös myönteisiä vaikutuksia, jotka saattavat oikeuttaa perussopimuksen 101 artiklan 3 kohdan soveltamisen. Ne voivat esimerkiksi auttaa ns. vapaamatkustajiin liittyvän ongelman ratkaisemisessa, millä tarkoitetaan sitä, että yksi toimittaja hyötyy toisen tekemistä investoinneista. Toimittaja voi esimerkiksi investoida jakelijan liiketiloihin ja houkutella investointien vuoksi asiakkaita kilpailevalle tuotemerkille, jota myös myydään samoissa liiketiloissa. Sama pätee toimittajan tekemiin muuntyyppisiin investointeihin, joita jakelija voi hyödyntää myydäkseen kilpailevien valmistajien moottoriajoneuvoja, kuten koulutusinvestoinnit. |
| --- | --- |

(29)

Kilpailukieltovelvoitteilla voi kuitenkin olla myös myönteisiä vaikutuksia, jotka saattavat oikeuttaa perussopimuksen 101 artiklan 3 kohdan soveltamisen. Ne voivat esimerkiksi auttaa ns. vapaamatkustajiin liittyvän ongelman ratkaisemisessa, millä tarkoitetaan sitä, että yksi toimittaja hyötyy toisen tekemistä investoinneista. Toimittaja voi esimerkiksi investoida jakelijan liiketiloihin ja houkutella investointien vuoksi asiakkaita kilpailevalle tuotemerkille, jota myös myydään samoissa liiketiloissa. Sama pätee toimittajan tekemiin muuntyyppisiin investointeihin, joita jakelija voi hyödyntää myydäkseen kilpailevien valmistajien moottoriajoneuvoja, kuten koulutusinvestoinnit.

| (30) | Toinen moottoriajoneuvoalan kilpailukieltovelvoitteiden myönteinen vaikutus liittyy tuotekuvan ja jakeluverkoston maineen parantamiseen. Tällaisilla rajoituksilla saatetaan edistää tuotekuvan luomista ja ylläpitämistä jakelijoihin kohdistettavan yhdenmukaisuusvaatimuksen ja laatuvaatimusten kautta. Näin voidaan myös parantaa tuotemerkin houkuttelevuutta loppukuluttajien kannalta ja lisätä sen myyntiä. |
| --- | --- |

(30)

Toinen moottoriajoneuvoalan kilpailukieltovelvoitteiden myönteinen vaikutus liittyy tuotekuvan ja jakeluverkoston maineen parantamiseen. Tällaisilla rajoituksilla saatetaan edistää tuotekuvan luomista ja ylläpitämistä jakelijoihin kohdistettavan yhdenmukaisuusvaatimuksen ja laatuvaatimusten kautta. Näin voidaan myös parantaa tuotemerkin houkuttelevuutta loppukuluttajien kannalta ja lisätä sen myyntiä.

| (31) | Yleisen vertikaalisen ryhmäpoikkeusasetuksen 1 artiklan d alakohdassa määritellyllä kilpailukieltovelvoitteella tarkoitetaan:






  ”a) | mitä tahansa suoraa tai välillistä velvoitetta, joka aiheuttaa sen, että ostaja ei voi valmistaa, ostaa, myydä eikä jälleenmyydä sopimuksessa tarkoitettujen tavaroiden tai palvelujen kanssa kilpailevia tavaroita tai palveluja, taikka |
| --- | --- | --- |

(31)

Yleisen vertikaalisen ryhmäpoikkeusasetuksen 1 artiklan d alakohdassa määritellyllä kilpailukieltovelvoitteella tarkoitetaan:

”a)

mitä tahansa suoraa tai välillistä velvoitetta, joka aiheuttaa sen, että ostaja ei voi valmistaa, ostaa, myydä eikä jälleenmyydä sopimuksessa tarkoitettujen tavaroiden tai palvelujen kanssa kilpailevia tavaroita tai palveluja, taikka

| b) | mitä tahansa suoraa tai välillistä ostajalle asetettua velvoitetta, jonka mukaan tämän on ostettava toimittajalta tai toimittajan osoittamalta muulta yritykseltä yli 80 prosenttia sopimuksessa tarkoitettujen tavaroiden tai palvelujen tai merkityksellisillä markkinoilla niiden kanssa korvattavissa olevien hyödykkeiden ostojen kokonaismäärästä.” |
| --- | --- |

b)

mitä tahansa suoraa tai välillistä ostajalle asetettua velvoitetta, jonka mukaan tämän on ostettava toimittajalta tai toimittajan osoittamalta muulta yritykseltä yli 80 prosenttia sopimuksessa tarkoitettujen tavaroiden tai palvelujen tai merkityksellisillä markkinoilla niiden kanssa korvattavissa olevien hyödykkeiden ostojen kokonaismäärästä.”

| (32) | Toimittaja voi sitoa jakelijan omiin tuotemerkkeihinsä suorien keinojen lisäksi välillisin keinoin, joilla on sama vaikutus. Moottoriajoneuvoalalla tällaisia välillisiä keinoja voivat olla seuraavat: laatustandardit, jotka on suunniteltu erityisesti ehkäisemään jakelijoita myymästä kilpailevien tuotemerkkien tuotteita (18); bonukset, joiden ehtona on jakelijan suostuminen yksinomaan yhden tuotemerkin myyntiin; myyntitavoitealennukset tai muut vaatimukset, kuten vaatimus erillisen oikeushenkilön perustamisesta kilpailevan tuotemerkin myymiseksi tai velvoite esitellä kilpailevaa tuotemerkkiä erillisissä myyntitiloissa sellaisella maantieteellisellä alueella, jolla tällaisen vaatimuksen täyttäminen ei ole taloudellisesti kannattavaa (esimerkiksi harvaanasutut alueet). |
| --- | --- |

(32)

Toimittaja voi sitoa jakelijan omiin tuotemerkkeihinsä suorien keinojen lisäksi välillisin keinoin, joilla on sama vaikutus. Moottoriajoneuvoalalla tällaisia välillisiä keinoja voivat olla seuraavat: laatustandardit, jotka on suunniteltu erityisesti ehkäisemään jakelijoita myymästä kilpailevien tuotemerkkien tuotteita (18); bonukset, joiden ehtona on jakelijan suostuminen yksinomaan yhden tuotemerkin myyntiin; myyntitavoitealennukset tai muut vaatimukset, kuten vaatimus erillisen oikeushenkilön perustamisesta kilpailevan tuotemerkin myymiseksi tai velvoite esitellä kilpailevaa tuotemerkkiä erillisissä myyntitiloissa sellaisella maantieteellisellä alueella, jolla tällaisen vaatimuksen täyttäminen ei ole taloudellisesti kannattavaa (esimerkiksi harvaanasutut alueet).

| (33) | Yleisessä vertikaalisessa ryhmäpoikkeusasetuksessa säädetty ryhmäpoikkeus kattaa kaikki suorat ja välilliset kilpailukieltovelvoitteet edellyttäen, että toimittajan ja jakelijan markkinaosuudet eivät ylitä 30:tä prosenttia eikä kilpailukieltovelvoitteen kesto ylitä viittä vuotta. Vaikka yksittäiset sopimukset täyttäisivät nämä edellytykset, kilpailukieltovelvoitteiden käyttö voi kuitenkin johtaa kilpailunvastaisiin vaikutuksiin, jotka ovat myönteisiä vaikutuksia merkittävämpiä. Moottoriajoneuvoteollisuudessa tällaisen nettomääräiset kilpailunvastaiset vaikutukset voisivat olla erityisesti seurausta kumulatiivisista vaikutuksista, jotka johtaisivat kilpailevien tuotemerkkien sulkemiseen markkinoilta. |
| --- | --- |

(33)

Yleisessä vertikaalisessa ryhmäpoikkeusasetuksessa säädetty ryhmäpoikkeus kattaa kaikki suorat ja välilliset kilpailukieltovelvoitteet edellyttäen, että toimittajan ja jakelijan markkinaosuudet eivät ylitä 30:tä prosenttia eikä kilpailukieltovelvoitteen kesto ylitä viittä vuotta. Vaikka yksittäiset sopimukset täyttäisivät nämä edellytykset, kilpailukieltovelvoitteiden käyttö voi kuitenkin johtaa kilpailunvastaisiin vaikutuksiin, jotka ovat myönteisiä vaikutuksia merkittävämpiä. Moottoriajoneuvoteollisuudessa tällaisen nettomääräiset kilpailunvastaiset vaikutukset voisivat olla erityisesti seurausta kumulatiivisista vaikutuksista, jotka johtaisivat kilpailevien tuotemerkkien sulkemiseen markkinoilta.

| (34) | Moottoriajoneuvojen jälleenmyynnissä vähittäiskaupan tasolla tämäntyyppinen markkinoilta sulkeminen on epätodennäköistä silloin, kun kaikilla toimittajilla on alle 30 prosentin markkinaosuudet ja kaikkien niiden moottoriajoneuvojen myynnin kokonaisprosenttiosuus, joita yhden tuotemerkin määräämistä koskeva velvoite koskee kyseisillä markkinoilla (eli koko sidottu markkinaosuus), on alle 40 prosenttia (19). Jos yhden muun kuin määräävässä asemassa olevan toimittajan osuus on yli 30 prosenttia merkityksellisistä markkinoista ja kaikkien muiden toimittajien markkinaosuudet ovat alle 30 prosenttia, kumulatiivisen kilpailunvastaisen vaikutuksen aiheutuminen on epätodennäköistä niin kauan kuin koko sidottu markkinaosuus ei ylitä 30:tä prosenttia. |
| --- | --- |

(34)

Moottoriajoneuvojen jälleenmyynnissä vähittäiskaupan tasolla tämäntyyppinen markkinoilta sulkeminen on epätodennäköistä silloin, kun kaikilla toimittajilla on alle 30 prosentin markkinaosuudet ja kaikkien niiden moottoriajoneuvojen myynnin kokonaisprosenttiosuus, joita yhden tuotemerkin määräämistä koskeva velvoite koskee kyseisillä markkinoilla (eli koko sidottu markkinaosuus), on alle 40 prosenttia (19). Jos yhden muun kuin määräävässä asemassa olevan toimittajan osuus on yli 30 prosenttia merkityksellisistä markkinoista ja kaikkien muiden toimittajien markkinaosuudet ovat alle 30 prosenttia, kumulatiivisen kilpailunvastaisen vaikutuksen aiheutuminen on epätodennäköistä niin kauan kuin koko sidottu markkinaosuus ei ylitä 30:tä prosenttia.

| (35) | Jos pääsyä uusien moottoriajoneuvojen myyntimarkkinoille ja kilpailua siellä rajoitetaan merkittävästi yhden tuotemerkin määräämistä koskevia velvoitteita sisältävillä samankaltaisten vertikaalisten sopimusten rinnakkaisten verkostojen kumulatiivisilla vaikutuksilla, komissio voi peruuttaa ryhmäpoikkeuksen soveltamisesta johtuvan edun perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16 päivänä joulukuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1/2003 (20) 29 artiklan nojalla. Peruuttamispäätös voidaan osoittaa erityisesti niille toimittajille, jotka vaikuttavat merkittävällä tavalla kumulatiiviseen poissulkevaan vaikutukseen merkityksellisillä markkinoilla. Jos kyseinen vaikutus syntyy kansallisilla markkinoilla, asianomaisen jäsenvaltion kilpailuviranomainen voi niin ikään peruuttaa ryhmäpoikkeuksen soveltamisesta johtuvan edun kyseisellä alueella. |
| --- | --- |

(35)

Jos pääsyä uusien moottoriajoneuvojen myyntimarkkinoille ja kilpailua siellä rajoitetaan merkittävästi yhden tuotemerkin määräämistä koskevia velvoitteita sisältävillä samankaltaisten vertikaalisten sopimusten rinnakkaisten verkostojen kumulatiivisilla vaikutuksilla, komissio voi peruuttaa ryhmäpoikkeuksen soveltamisesta johtuvan edun perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16 päivänä joulukuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1/2003 (20) 29 artiklan nojalla. Peruuttamispäätös voidaan osoittaa erityisesti niille toimittajille, jotka vaikuttavat merkittävällä tavalla kumulatiiviseen poissulkevaan vaikutukseen merkityksellisillä markkinoilla. Jos kyseinen vaikutus syntyy kansallisilla markkinoilla, asianomaisen jäsenvaltion kilpailuviranomainen voi niin ikään peruuttaa ryhmäpoikkeuksen soveltamisesta johtuvan edun kyseisellä alueella.

| (36) | Jos samankaltaisia vertikaalisia rajoituksia sisältävien sopimusten rinnakkaiset verkostot kattavat yli 50 prosenttia tietyistä markkinoista, komissio voi hyväksyä asetuksen, jossa todetaan, että ryhmäpoikkeusta ei sovelleta kyseisillä markkinoilla kyseisiin rajoituksiin. Tällainen tilanne on mahdollinen erityisesti silloin, jos yhden tuotemerkin määräämistä koskevien velvoitteiden laaja-alaisesta käytöstä johtuvat kumulatiiviset vaikutukset aiheuttavat kuluttajille haittaa kyseisillä markkinoilla. |
| --- | --- |

(36)

Jos samankaltaisia vertikaalisia rajoituksia sisältävien sopimusten rinnakkaiset verkostot kattavat yli 50 prosenttia tietyistä markkinoista, komissio voi hyväksyä asetuksen, jossa todetaan, että ryhmäpoikkeusta ei sovelleta kyseisillä markkinoilla kyseisiin rajoituksiin. Tällainen tilanne on mahdollinen erityisesti silloin, jos yhden tuotemerkin määräämistä koskevien velvoitteiden laaja-alaisesta käytöstä johtuvat kumulatiiviset vaikutukset aiheuttavat kuluttajille haittaa kyseisillä markkinoilla.

| (37) | Kun arvioidaan jakelijan vuotuisten kokonaisostojen perusteella laskettavia vähimmäisostovelvoitteita, ryhmäpoikkeuksen soveltamisesta johtuva etu saatetaan peruuttaa kumulatiivisten kilpailunvastaisten vaikutusten syntyessä, vaikka toimittaja asettaisi vähimmäisostovelvoitteen, joka on alle yleisen vertikaalisen ryhmäpoikkeusasetuksen 1 artiklan d alakohdassa asetetun 80 prosentin rajan. Sopimuspuolten on arvioitava, estääkö jakelijalle asetettu velvoite, jonka mukaan tietty prosenttiosuus moottoriajoneuvojen kokonaisostoista on oltava toimittajan tuotemerkkiä, jakelijaa kyseisissä olosuhteissa ottamasta myyntivalikoimaansa yhtä tai useampaa kilpailevaa tuotemerkkiä. Tämän vuoksi jopa sellainen vähimmäisostovaatimus, joka on vähemmän kuin 80 prosenttia vuosittaisista kokonaisostoista, katsotaan yhden tuotemerkin määräämistä koskevaksi velvoitteeksi, jos se velvoittaa jakelijan, joka haluaisi myyntivalikoimaansa uuden itse valitsemansa tuotemerkin kilpailevalta valmistajalta, ostamaan niin paljon enemmän sen sillä hetkellä myymän tuotemerkin moottoriajoneuvoja, että jakelijan liiketoiminnasta tulisi taloudellisesti kannattamatonta (21). Tällainen vähimmäisostovelvoite voi myös johtaa yhden tuotemerkin määräämistä koskevan velvoitteen syntymiseen, jos se pakottaa kilpailevan toimittajan jakamaan ennakoidun myyntivolyymin tietyllä alueella usealle jakelijalle. Tämä johtaa moninkertaisiin investointeihin ja myyntiedustuksen hajanaisuuteen. |
| --- | --- |

(37)

Kun arvioidaan jakelijan vuotuisten kokonaisostojen perusteella laskettavia vähimmäisostovelvoitteita, ryhmäpoikkeuksen soveltamisesta johtuva etu saatetaan peruuttaa kumulatiivisten kilpailunvastaisten vaikutusten syntyessä, vaikka toimittaja asettaisi vähimmäisostovelvoitteen, joka on alle yleisen vertikaalisen ryhmäpoikkeusasetuksen 1 artiklan d alakohdassa asetetun 80 prosentin rajan. Sopimuspuolten on arvioitava, estääkö jakelijalle asetettu velvoite, jonka mukaan tietty prosenttiosuus moottoriajoneuvojen kokonaisostoista on oltava toimittajan tuotemerkkiä, jakelijaa kyseisissä olosuhteissa ottamasta myyntivalikoimaansa yhtä tai useampaa kilpailevaa tuotemerkkiä. Tämän vuoksi jopa sellainen vähimmäisostovaatimus, joka on vähemmän kuin 80 prosenttia vuosittaisista kokonaisostoista, katsotaan yhden tuotemerkin määräämistä koskevaksi velvoitteeksi, jos se velvoittaa jakelijan, joka haluaisi myyntivalikoimaansa uuden itse valitsemansa tuotemerkin kilpailevalta valmistajalta, ostamaan niin paljon enemmän sen sillä hetkellä myymän tuotemerkin moottoriajoneuvoja, että jakelijan liiketoiminnasta tulisi taloudellisesti kannattamatonta (21). Tällainen vähimmäisostovelvoite voi myös johtaa yhden tuotemerkin määräämistä koskevan velvoitteen syntymiseen, jos se pakottaa kilpailevan toimittajan jakamaan ennakoidun myyntivolyymin tietyllä alueella usealle jakelijalle. Tämä johtaa moninkertaisiin investointeihin ja myyntiedustuksen hajanaisuuteen.

ii)   Ryhmäpoikkeusasetusten ulkopuolelle jäävien yhden tuotemerkin määräämistä koskevien velvoitteiden arviointi

| (38) | Sopimuspuolet voivat myös joutua arvioimaan yhden tuotemerkin määräämistä koskevien velvoitteiden yhteensopivuutta kilpailusääntöjen kanssa sellaisten sopimusten osalta, joihin ei voida soveltaa ryhmäpoikkeusta, koska sopimuspuolten markkinaosuudet ylittävät 30 prosenttia tai sopimuksen kesto ylittää viisi vuotta. Tällaiset sopimukset on sen vuoksi arvioitava tapauskohtaisesti, jotta voidaan määrittää, kuuluvatko ne perussopimuksen 101 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan. Jos ne kuuluvat, on lisäksi arvioitava, voidaanko sopimuksiin soveltaa rajoittavia vaikutuksia kompensoivien tehokkuusetujen perusteella perussopimuksen 101 artiklan 3 kohdassa määrättyä poikkeusta. Yksittäistapauksen arvioinnissa sovelletaan yleisten vertikaalisten suuntaviivojen VI.2.1 jaksossa vahvistettuja periaatteita. |
| --- | --- |

(38)

Sopimuspuolet voivat myös joutua arvioimaan yhden tuotemerkin määräämistä koskevien velvoitteiden yhteensopivuutta kilpailusääntöjen kanssa sellaisten sopimusten osalta, joihin ei voida soveltaa ryhmäpoikkeusta, koska sopimuspuolten markkinaosuudet ylittävät 30 prosenttia tai sopimuksen kesto ylittää viisi vuotta. Tällaiset sopimukset on sen vuoksi arvioitava tapauskohtaisesti, jotta voidaan määrittää, kuuluvatko ne perussopimuksen 101 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan. Jos ne kuuluvat, on lisäksi arvioitava, voidaanko sopimuksiin soveltaa rajoittavia vaikutuksia kompensoivien tehokkuusetujen perusteella perussopimuksen 101 artiklan 3 kohdassa määrättyä poikkeusta. Yksittäistapauksen arvioinnissa sovelletaan yleisten vertikaalisten suuntaviivojen VI.2.1 jaksossa vahvistettuja periaatteita.

| (39) | Moottoriajoneuvojen valmistajan tai sen maahantuojan ja varaosien jakelijan ja/tai valtuutettujen korjaamojen väliset sopimukset eivät kuulu ryhmäpoikkeusasetusten soveltamisalaan, kun sopimuspuolten markkinaosuudet ylittävät 30 prosentin kynnysarvon. Tämä tilanne on todennäköinen useimpien tämäntyyppisten sopimusten tapauksessa. Näissä olosuhteissa arviointia edellyttäviä yhden tuotemerkin määräämistä koskevia velvoitteita ovat kaikentyyppiset rajoitukset, joilla rajoitetaan suoraan tai välillisesti valtuutettujen jakelijoiden tai korjaamojen mahdollisuutta hankkia kolmansilta alkuperäisiä tai laadultaan vastaavia varaosia. Valtuutetun korjaamon velvoitetta käyttää moottoriajoneuvon valmistajan toimittamia alkuperäisiä varaosia takuukorjauksiin, ilmaisiin huoltoihin ja moottoriajoneuvojen takaisinkutsujen aiheuttamiin töihin ei pidetä kuitenkaan yhden tuotemerkin määräämistä koskevana velvoitteena, vaan pikemminkin objektiivisesti oikeutettuna vaatimuksena. |
| --- | --- |

(39)

Moottoriajoneuvojen valmistajan tai sen maahantuojan ja varaosien jakelijan ja/tai valtuutettujen korjaamojen väliset sopimukset eivät kuulu ryhmäpoikkeusasetusten soveltamisalaan, kun sopimuspuolten markkinaosuudet ylittävät 30 prosentin kynnysarvon. Tämä tilanne on todennäköinen useimpien tämäntyyppisten sopimusten tapauksessa. Näissä olosuhteissa arviointia edellyttäviä yhden tuotemerkin määräämistä koskevia velvoitteita ovat kaikentyyppiset rajoitukset, joilla rajoitetaan suoraan tai välillisesti valtuutettujen jakelijoiden tai korjaamojen mahdollisuutta hankkia kolmansilta alkuperäisiä tai laadultaan vastaavia varaosia. Valtuutetun korjaamon velvoitetta käyttää moottoriajoneuvon valmistajan toimittamia alkuperäisiä varaosia takuukorjauksiin, ilmaisiin huoltoihin ja moottoriajoneuvojen takaisinkutsujen aiheuttamiin töihin ei pidetä kuitenkaan yhden tuotemerkin määräämistä koskevana velvoitteena, vaan pikemminkin objektiivisesti oikeutettuna vaatimuksena.

| (40) | Yhden tuotemerkin määräämistä koskevat velvoitteet uusien moottoriajoneuvojen jälleenmyyntiä koskevissa sopimuksissa voivat myös edellyttää tapauskohtaista arviointia, jos sopimusten kesto ylittää viisi vuotta ja/tai toimittajan markkinaosuus ylittää 30 prosenttia. Tämä tilanne voi koskea tiettyjä toimittajia joissakin jäsenvaltioissa. Sopimuspuolten olisi tällöin tarkasteltava toimittajan ja ostajan markkinaosuuksien lisäksi koko sidottua markkinaosuutta ja otettava tässä huomioon 34 kohdassa mainitut kynnysarvot. Näiden kynnysarvojen ylittyessä yksittäistapaukset arvioidaan yleisten vertikaalisten suuntaviivojen VI.2.1 jaksossa vahvistettujen periaatteiden mukaisesti. |
| --- | --- |

(40)

Yhden tuotemerkin määräämistä koskevat velvoitteet uusien moottoriajoneuvojen jälleenmyyntiä koskevissa sopimuksissa voivat myös edellyttää tapauskohtaista arviointia, jos sopimusten kesto ylittää viisi vuotta ja/tai toimittajan markkinaosuus ylittää 30 prosenttia. Tämä tilanne voi koskea tiettyjä toimittajia joissakin jäsenvaltioissa. Sopimuspuolten olisi tällöin tarkasteltava toimittajan ja ostajan markkinaosuuksien lisäksi koko sidottua markkinaosuutta ja otettava tässä huomioon 34 kohdassa mainitut kynnysarvot. Näiden kynnysarvojen ylittyessä yksittäistapaukset arvioidaan yleisten vertikaalisten suuntaviivojen VI.2.1 jaksossa vahvistettujen periaatteiden mukaisesti.

| (41) | Ryhmäpoikkeusasetusten soveltamisalan ulkopuolella jäävissä tapauksissa jakelijan vuotuisten kokonaisostojen perusteella laskettujen vähimmäisostovelvoitteiden arvioinnissa otetaan huomioon asian kannalta merkitykselliset tosiseikat. Erityisesti alle 80 prosentin tasolle jakelijan vuotuisista kokonaisostoista asetettu vähimmäisostovaatimus katsotaan yhden tuotemerkin määräämistä koskevaksi velvoitteeksi, jos se estäisi jakelijaa lisäämästä valikoimaansa yhtä tai useampaa kilpailevaa tuotemerkkiä. |
| --- | --- |

(41)

Ryhmäpoikkeusasetusten soveltamisalan ulkopuolella jäävissä tapauksissa jakelijan vuotuisten kokonaisostojen perusteella laskettujen vähimmäisostovelvoitteiden arvioinnissa otetaan huomioon asian kannalta merkitykselliset tosiseikat. Erityisesti alle 80 prosentin tasolle jakelijan vuotuisista kokonaisostoista asetettu vähimmäisostovaatimus katsotaan yhden tuotemerkin määräämistä koskevaksi velvoitteeksi, jos se estäisi jakelijaa lisäämästä valikoimaansa yhtä tai useampaa kilpailevaa tuotemerkkiä.

2.   Valikoiva jakelu

| (42) | Valikoiva jakelu on tällä hetkellä yleisin jakelumuoto moottoriajoneuvoalalla. Sen käyttö on yleistä sekä moottoriajoneuvojen jakelussa että korjaus- ja huoltopalveluissa ja varaosien jakelussa. |
| --- | --- |

(42)

Valikoiva jakelu on tällä hetkellä yleisin jakelumuoto moottoriajoneuvoalalla. Sen käyttö on yleistä sekä moottoriajoneuvojen jakelussa että korjaus- ja huoltopalveluissa ja varaosien jakelussa.

| (43) | Puhtaasti laadullisessa valikoivassa jakelussa jakelijat ja korjaamot valitaan ainoastaan hyödykkeen tai palvelun ominaisuuksien edellyttämien objektiivisten perusteiden mukaan, kuten myyntihenkilöstön tekniset taidot, myyntitilojen ominaisuudet, myyntitekniikat ja jakelijalta edellytettyjen myyntipalvelujen tyyppi (22). Tällaisten perusteiden soveltaminen ei rajoita suoraan toimittajan verkostoon hyväksyttävien jakelijoiden tai korjaamojen määrää. Puhtaasti laadullisen valikoivan jakelun katsotaan yleensä jäävän perussopimuksen 101 artiklan 1 kohdan soveltamisalan ulkopuolelle, koska sillä ei ole kilpailunvastaisia vaikutuksia, jos seuraavat kolme ehtoa täyttyvät. Ensiksi hyödykkeen ominaisuuksien on edellytettävä valikoivaa jakelua siten, että valikoivan jakelujärjestelmän käyttö on perusteltua hyödykkeen laadun turvaamiseksi ja sen oikean käytön varmistamiseksi. Toiseksi jakelijat ja korjaamot on valittava käyttäen objektiivisia laadullisia perusteita, jotka koskevat samalla tavalla kaikkia mahdollisia jakelijoita ja korjaamoja ja joita ei sovelleta syrjivällä tavalla. Kolmanneksi perusteiden avulla ei saa asettaa ankarampia vaatimuksia kuin on välttämätöntä. |
| --- | --- |

(43)

Puhtaasti laadullisessa valikoivassa jakelussa jakelijat ja korjaamot valitaan ainoastaan hyödykkeen tai palvelun ominaisuuksien edellyttämien objektiivisten perusteiden mukaan, kuten myyntihenkilöstön tekniset taidot, myyntitilojen ominaisuudet, myyntitekniikat ja jakelijalta edellytettyjen myyntipalvelujen tyyppi (22). Tällaisten perusteiden soveltaminen ei rajoita suoraan toimittajan verkostoon hyväksyttävien jakelijoiden tai korjaamojen määrää. Puhtaasti laadullisen valikoivan jakelun katsotaan yleensä jäävän perussopimuksen 101 artiklan 1 kohdan soveltamisalan ulkopuolelle, koska sillä ei ole kilpailunvastaisia vaikutuksia, jos seuraavat kolme ehtoa täyttyvät. Ensiksi hyödykkeen ominaisuuksien on edellytettävä valikoivaa jakelua siten, että valikoivan jakelujärjestelmän käyttö on perusteltua hyödykkeen laadun turvaamiseksi ja sen oikean käytön varmistamiseksi. Toiseksi jakelijat ja korjaamot on valittava käyttäen objektiivisia laadullisia perusteita, jotka koskevat samalla tavalla kaikkia mahdollisia jakelijoita ja korjaamoja ja joita ei sovelleta syrjivällä tavalla. Kolmanneksi perusteiden avulla ei saa asettaa ankarampia vaatimuksia kuin on välttämätöntä.

| (44) | Laadullisessa valikoivassa jakelussa jakelijat ja korjaamot valitaan pelkästään hyödykkeen tai palvelun ominaisuuksien edellyttämien objektiivisten perusteiden mukaan. Määrällinen valikointi lisää sen sijaan muita valintaperusteita, jotka rajoittavat suoremmin jakelijoiden tai korjaamojen mahdollista lukumäärää joko vahvistamalla suoraan niiden lukumäärän tai esimerkiksi edellyttämällä vähimmäismyyntitasoa. Määrällisiin perusteisiin pohjautuvien verkostojen katsotaan yleensä rajoittavan kilpailua enemmän kuin pelkästään laadulliseen valikointiin perustuvat, ja ne kuuluvat todennäköisemmin perussopimuksen 101 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan. |
| --- | --- |

(44)

Laadullisessa valikoivassa jakelussa jakelijat ja korjaamot valitaan pelkästään hyödykkeen tai palvelun ominaisuuksien edellyttämien objektiivisten perusteiden mukaan. Määrällinen valikointi lisää sen sijaan muita valintaperusteita, jotka rajoittavat suoremmin jakelijoiden tai korjaamojen mahdollista lukumäärää joko vahvistamalla suoraan niiden lukumäärän tai esimerkiksi edellyttämällä vähimmäismyyntitasoa. Määrällisiin perusteisiin pohjautuvien verkostojen katsotaan yleensä rajoittavan kilpailua enemmän kuin pelkästään laadulliseen valikointiin perustuvat, ja ne kuuluvat todennäköisemmin perussopimuksen 101 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan.

| (45) | Jos valikoivat jakelusopimukset kuuluvat perussopimuksen 101 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, sopimuspuolten on arvioitava, voidaanko sopimuksiin soveltaa ryhmäpoikkeusasetuksia tai yksittäin perussopimuksen 101 artiklan 3 kohdan poikkeusta. |
| --- | --- |

(45)

Jos valikoivat jakelusopimukset kuuluvat perussopimuksen 101 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, sopimuspuolten on arvioitava, voidaanko sopimuksiin soveltaa ryhmäpoikkeusasetuksia tai yksittäin perussopimuksen 101 artiklan 3 kohdan poikkeusta.

i)   Valikoivan jakelun arviointi ryhmäpoikkeusasetusten mukaan

| (46) | Ryhmäpoikkeusasetuksilla myönnetään poikkeus valikoiville jakelusopimuksille riippumatta siitä, sisältävätkö ne määrällisiä vai yksinomaan laadullisia valintaperusteita edellyttäen, että osapuolten markkinaosuudet eivät ylitä 30 prosentin rajaa. Poikkeuksen myöntämisen ehtona on kuitenkin se, että sopimukset eivät saa sisältää yleisen vertikaalisen ryhmäpoikkeusasetuksen 4 artiklassa ja moottoriajoneuvojen ryhmäpoikkeusasetuksen 5 artiklassa vahvistettuja vakavimpia kilpailunrajoituksia tai yleisen vertikaalisen ryhmäpoikkeusasetuksen 5 artiklassa säädettyjä poikkeuksen soveltamisalan ulkopuolelle jätettyjä rajoituksia. |
| --- | --- |

(46)

Ryhmäpoikkeusasetuksilla myönnetään poikkeus valikoiville jakelusopimuksille riippumatta siitä, sisältävätkö ne määrällisiä vai yksinomaan laadullisia valintaperusteita edellyttäen, että osapuolten markkinaosuudet eivät ylitä 30 prosentin rajaa. Poikkeuksen myöntämisen ehtona on kuitenkin se, että sopimukset eivät saa sisältää yleisen vertikaalisen ryhmäpoikkeusasetuksen 4 artiklassa ja moottoriajoneuvojen ryhmäpoikkeusasetuksen 5 artiklassa vahvistettuja vakavimpia kilpailunrajoituksia tai yleisen vertikaalisen ryhmäpoikkeusasetuksen 5 artiklassa säädettyjä poikkeuksen soveltamisalan ulkopuolelle jätettyjä rajoituksia.

| (47) | Yleisessä vertikaalisessa ryhmäpoikkeusasetuksessa luetelluista vakavimmista kilpailunrajoituksista kolme liittyy erityisesti valikoivaan jakeluun. Asetuksen 4 artiklan b alakohdan mukaan vakavimpia kilpailunrajoituksia ovat sellaiset, joilla rajoitetaan alueita tai asiakkaita, joille sopimuspuolena oleva ostaja voi myydä sopimuksessa tarkoitettuja tavaroita tai palveluita, lukuun ottamatta rajoitusta, joka koskee valikoivan jakelujärjestelmän jäsenten harjoittamaa myyntiä valtuuttamattomille jakelijoille markkinoilla, joilla kyseistä järjestelmää sovelletaan. Asetuksen 4 artiklan c alakohta liittyy sopimuksiin, joilla rajoitetaan vähittäiskaupan portaalla toimivien valikoivan jakelujärjestelmän jäsenten aktiivista tai passiivista myyntiä loppukäyttäjille, rajoittamatta kuitenkaan mahdollisuutta kieltää järjestelmän jäsentä toimimasta valtuuttamattomassa sijoittautumispaikassa. Asetuksen 4 artiklan d alakohta liittyy sopimuksiin, joilla rajoitetaan ristikkäisiä toimituksia valikoivaan jakelujärjestelmään kuuluvien jakelijoiden välillä, myös kaupan eri portailla toimivien jakelijoiden välillä. Nämä vakavimmat kilpailunrajoitukset ovat erityisen merkityksellisiä moottoriajoneuvojen jakelussa. |
| --- | --- |

(47)

Yleisessä vertikaalisessa ryhmäpoikkeusasetuksessa luetelluista vakavimmista kilpailunrajoituksista kolme liittyy erityisesti valikoivaan jakeluun. Asetuksen 4 artiklan b alakohdan mukaan vakavimpia kilpailunrajoituksia ovat sellaiset, joilla rajoitetaan alueita tai asiakkaita, joille sopimuspuolena oleva ostaja voi myydä sopimuksessa tarkoitettuja tavaroita tai palveluita, lukuun ottamatta rajoitusta, joka koskee valikoivan jakelujärjestelmän jäsenten harjoittamaa myyntiä valtuuttamattomille jakelijoille markkinoilla, joilla kyseistä järjestelmää sovelletaan. Asetuksen 4 artiklan c alakohta liittyy sopimuksiin, joilla rajoitetaan vähittäiskaupan portaalla toimivien valikoivan jakelujärjestelmän jäsenten aktiivista tai passiivista myyntiä loppukäyttäjille, rajoittamatta kuitenkaan mahdollisuutta kieltää järjestelmän jäsentä toimimasta valtuuttamattomassa sijoittautumispaikassa. Asetuksen 4 artiklan d alakohta liittyy sopimuksiin, joilla rajoitetaan ristikkäisiä toimituksia valikoivaan jakelujärjestelmään kuuluvien jakelijoiden välillä, myös kaupan eri portailla toimivien jakelijoiden välillä. Nämä vakavimmat kilpailunrajoitukset ovat erityisen merkityksellisiä moottoriajoneuvojen jakelussa.

| (48) | Sisämarkkinoiden ansiosta kuluttajat voivat ostaa moottoriajoneuvoja toisista jäsenvaltioista ja hyödyntää niiden välisiä hintaeroja. Komissio pitää rinnakkaiskaupan suojelua tällä alalla merkittävänä kilpailutavoitteena. Kuluttajien mahdollisuus ostaa hyödykkeitä toisista jäsenvaltioista on erityisen merkittävä moottoriajoneuvojen tapauksessa, koska kyseessä on arvokas tavara ja muualta unionissa moottoriajoneuvon ostava kuluttaja saa suoran hyödyn edullisemman hinnan muodossa. Sen vuoksi komissio katsoo, että jakelusopimusten ei pitäisi rajoittaa rinnakkaiskauppaa, sillä tällaisen tilanteen ei voida odottaa täyttävän perussopimuksen 101 artiklan 3 kohdassa määrättyjä edellytyksiä (23). |
| --- | --- |

(48)

Sisämarkkinoiden ansiosta kuluttajat voivat ostaa moottoriajoneuvoja toisista jäsenvaltioista ja hyödyntää niiden välisiä hintaeroja. Komissio pitää rinnakkaiskaupan suojelua tällä alalla merkittävänä kilpailutavoitteena. Kuluttajien mahdollisuus ostaa hyödykkeitä toisista jäsenvaltioista on erityisen merkittävä moottoriajoneuvojen tapauksessa, koska kyseessä on arvokas tavara ja muualta unionissa moottoriajoneuvon ostava kuluttaja saa suoran hyödyn edullisemman hinnan muodossa. Sen vuoksi komissio katsoo, että jakelusopimusten ei pitäisi rajoittaa rinnakkaiskauppaa, sillä tällaisen tilanteen ei voida odottaa täyttävän perussopimuksen 101 artiklan 3 kohdassa määrättyjä edellytyksiä (23).

| (49) | Komissio on tutkinut useita kanteita sellaisia moottoriajoneuvon valmistajia vastaan, jotka ovat syyllistyneet rinnakkaiskaupan rajoittamiseen, ja yhteisöjen tuomioistuimet (24) ovat useimmiten vahvistaneet sen päätökset. Saadut kokemukset osoittavat, että rinnakkaiskaupan rajoitukset voivat olla monenmuotoisia. Toimittaja voi esimerkiksi painostaa jakelijoita, uhkailla niitä sopimuksen irtisanomisella, jättää bonukset maksamatta, kieltäytyä kuluttajan maahantuoman tai eri jäsenvaltioihin sijoittautuneiden jakelijoiden ristikkäin toimittamien moottoriajoneuvojen takuusitoumusten täyttämisestä tai antaa jakelijan odottaa huomattavasti pidempään samanlaisen moottoriajoneuvon luovutusta, kun kyseessä oleva asiakas asuu toisessa jäsenvaltiossa. |
| --- | --- |

(49)

Komissio on tutkinut useita kanteita sellaisia moottoriajoneuvon valmistajia vastaan, jotka ovat syyllistyneet rinnakkaiskaupan rajoittamiseen, ja yhteisöjen tuomioistuimet (24) ovat useimmiten vahvistaneet sen päätökset. Saadut kokemukset osoittavat, että rinnakkaiskaupan rajoitukset voivat olla monenmuotoisia. Toimittaja voi esimerkiksi painostaa jakelijoita, uhkailla niitä sopimuksen irtisanomisella, jättää bonukset maksamatta, kieltäytyä kuluttajan maahantuoman tai eri jäsenvaltioihin sijoittautuneiden jakelijoiden ristikkäin toimittamien moottoriajoneuvojen takuusitoumusten täyttämisestä tai antaa jakelijan odottaa huomattavasti pidempään samanlaisen moottoriajoneuvon luovutusta, kun kyseessä oleva asiakas asuu toisessa jäsenvaltiossa.

| (50) | Yksi erityinen esimerkki rinnakkaiskaupan välillisestä rajoittamisesta on tilanne, jossa jakelija ei pysty saamaan uusia moottoriajoneuvoja, joiden tekniset ominaisuudet soveltuvat rajat ylittävään myyntiin. Näissä erityisolosuhteissa ryhmäpoikkeusetu voi riippua siitä, toimittaako toimittaja jakelijoilleen moottoriajoneuvoja, joiden tekniset ominaisuudet ovat samat kuin toisessa jäsenvaltiossa kyseisistä maista lähtöisin oleville asiakkaille myydyissä moottoriajoneuvoissa (ns. saatavuuslauseke) (25). |
| --- | --- |

(50)

Yksi erityinen esimerkki rinnakkaiskaupan välillisestä rajoittamisesta on tilanne, jossa jakelija ei pysty saamaan uusia moottoriajoneuvoja, joiden tekniset ominaisuudet soveltuvat rajat ylittävään myyntiin. Näissä erityisolosuhteissa ryhmäpoikkeusetu voi riippua siitä, toimittaako toimittaja jakelijoilleen moottoriajoneuvoja, joiden tekniset ominaisuudet ovat samat kuin toisessa jäsenvaltiossa kyseisistä maista lähtöisin oleville asiakkaille myydyissä moottoriajoneuvoissa (ns. saatavuuslauseke) (25).

| (51) | Sovellettaessa ryhmäpoikkeusasetuksia ja erityisesti yleisen vertikaalisen ryhmäpoikkeusasetuksen 4 artiklan c alakohtaa loppukäyttäjien käsite sisältää leasing-yhtiöt. Tämä tarkoittaa erityisesti, että valikoivan jakelujärjestelmän jakelijoita ei saa estää myymästä uusia moottoriajoneuvoja valitsemilleen leasing-yhtiöille. Valikoivaa jakelua käyttävä toimittaja voi kuitenkin kieltää jakelijoita myymästä uusia moottoriajoneuvoja leasing-yhtiöille silloin, kun on toteen näytettävissä oleva riski siitä, että leasing-yhtiö jälleenmyy ne uusina. Sen vuoksi toimittaja voi vaatia jälleenmyyjää tarkastamaan sovellettavat yleiset leasing-ehdot ennen myyntiä tietylle yritykselle, jotta voidaan varmistaa, että kyseinen yritys on todella leasing-yhtiö eikä valtuuttamaton jälleenmyyjä. Jälleenmyyjälle asetettu velvoite esittää toimittajalle jäljennökset jokaisesta leasing-sopimuksesta ennen kuin jälleenmyyjä myy moottoriajoneuvon leasing-yhtiölle, katsottaisiin kuitenkin välilliseksi myynnin rajoittamiseksi. |
| --- | --- |

(51)

Sovellettaessa ryhmäpoikkeusasetuksia ja erityisesti yleisen vertikaalisen ryhmäpoikkeusasetuksen 4 artiklan c alakohtaa loppukäyttäjien käsite sisältää leasing-yhtiöt. Tämä tarkoittaa erityisesti, että valikoivan jakelujärjestelmän jakelijoita ei saa estää myymästä uusia moottoriajoneuvoja valitsemilleen leasing-yhtiöille. Valikoivaa jakelua käyttävä toimittaja voi kuitenkin kieltää jakelijoita myymästä uusia moottoriajoneuvoja leasing-yhtiöille silloin, kun on toteen näytettävissä oleva riski siitä, että leasing-yhtiö jälleenmyy ne uusina. Sen vuoksi toimittaja voi vaatia jälleenmyyjää tarkastamaan sovellettavat yleiset leasing-ehdot ennen myyntiä tietylle yritykselle, jotta voidaan varmistaa, että kyseinen yritys on todella leasing-yhtiö eikä valtuuttamaton jälleenmyyjä. Jälleenmyyjälle asetettu velvoite esittää toimittajalle jäljennökset jokaisesta leasing-sopimuksesta ennen kuin jälleenmyyjä myy moottoriajoneuvon leasing-yhtiölle, katsottaisiin kuitenkin välilliseksi myynnin rajoittamiseksi.

| (52) | ”Loppukäyttäjän” käsite kattaa myös välittäjän kautta ostavat kuluttajat. Välittäjällä tarkoitetaan henkilöä tai yritystä, joka ostaa uuden moottoriajoneuvon nimetyn kuluttajan puolesta mutta joka ei ole jakeluverkoston jäsen. Näillä toimijoilla on merkittävä rooli moottoriajoneuvoalalla. Välittäjät avustavat kuluttajia erityisesti ostettaessa moottoriajoneuvoja toisista jäsenvaltioista. Välittäjä-asema olisi säännönmukaisesti osoitettava voimassaolevalla valtuutuksella, joka sisältää ennen ostotapahtumaa saadun kuluttajan nimen ja osoitteen. Internetin käyttö asiakkaiden houkutteluun tietylle moottoriajoneuvomallille ja sähköisten valtuutusten kerääminen ei vaikuta asemaan välittäjänä. Välittäjät on syytä erottaa riippumattomista jälleenmyyjistä, jotka ostavat ajoneuvoja myytäviksi edelleen mutta jotka eivät toimi tietyn kuluttajan puolesta. Riippumattomia jälleenmyyjiä ei pidetä ryhmäpoikkeusasetuksissa tarkoitettuina loppukäyttäjinä. |
| --- | --- |

(52)

”Loppukäyttäjän” käsite kattaa myös välittäjän kautta ostavat kuluttajat. Välittäjällä tarkoitetaan henkilöä tai yritystä, joka ostaa uuden moottoriajoneuvon nimetyn kuluttajan puolesta mutta joka ei ole jakeluverkoston jäsen. Näillä toimijoilla on merkittävä rooli moottoriajoneuvoalalla. Välittäjät avustavat kuluttajia erityisesti ostettaessa moottoriajoneuvoja toisista jäsenvaltioista. Välittäjä-asema olisi säännönmukaisesti osoitettava voimassaolevalla valtuutuksella, joka sisältää ennen ostotapahtumaa saadun kuluttajan nimen ja osoitteen. Internetin käyttö asiakkaiden houkutteluun tietylle moottoriajoneuvomallille ja sähköisten valtuutusten kerääminen ei vaikuta asemaan välittäjänä. Välittäjät on syytä erottaa riippumattomista jälleenmyyjistä, jotka ostavat ajoneuvoja myytäviksi edelleen mutta jotka eivät toimi tietyn kuluttajan puolesta. Riippumattomia jälleenmyyjiä ei pidetä ryhmäpoikkeusasetuksissa tarkoitettuina loppukäyttäjinä.

ii)   Ryhmäpoikkeusasetusten soveltamisalan ulkopuolelle jäävän valikoivan jakelun arviointi

| (53) | Kuten yleisten vertikaalisten suuntaviivojen 175 kohdassa selitetään, valikoivan jakelun mahdollisia kilpailuriskejä ovat tuotemerkin sisäisen kilpailun väheneminen ja erityisesti kumulatiivisten vaikutusten tapauksessa tietynlaisten jakelijoiden sulkeminen markkinoilta ja toimittajien tai ostajien välisen kilpailunvastaisen yhteistyön helpottuminen. |
| --- | --- |

(53)

Kuten yleisten vertikaalisten suuntaviivojen 175 kohdassa selitetään, valikoivan jakelun mahdollisia kilpailuriskejä ovat tuotemerkin sisäisen kilpailun väheneminen ja erityisesti kumulatiivisten vaikutusten tapauksessa tietynlaisten jakelijoiden sulkeminen markkinoilta ja toimittajien tai ostajien välisen kilpailunvastaisen yhteistyön helpottuminen.

| (54) | Kun arvioidaan valikoivan jakelun mahdollisia kilpailunvastaisia vaikutuksia perussopimuksen 101 artiklan 1 kohdan nojalla, puhtaasti laadullinen valikoiva jakelu on erotettava määrällisestä valikoivasta jakelusta. Kuten 43 kohdassa todettiin, laadullinen valikoiva jakelu ei yleensä kuulu perussopimuksen 101 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan. |
| --- | --- |

(54)

Kun arvioidaan valikoivan jakelun mahdollisia kilpailunvastaisia vaikutuksia perussopimuksen 101 artiklan 1 kohdan nojalla, puhtaasti laadullinen valikoiva jakelu on erotettava määrällisestä valikoivasta jakelusta. Kuten 43 kohdassa todettiin, laadullinen valikoiva jakelu ei yleensä kuulu perussopimuksen 101 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan.

| (55) | Vaikka sopimusverkostoon ei sovellettaisi ryhmäpoikkeusta, koska vähintään yhden osapuolen markkinaosuus ylittää 30 prosentin kynnysarvon, tämä ei tarkoita, että tällaiset sopimukset olisivat laittomia. Sopimuspuolten on kuitenkin tarkasteltava sopimuksia yksittäin arvioidakseen, kuuluvatko ne perussopimuksen 101 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, ja jos ne kuuluvat, voidaanko niihin siitä huolimatta soveltaa perussopimuksen 101 artiklan 3 kohdan poikkeusta. |
| --- | --- |

(55)

Vaikka sopimusverkostoon ei sovellettaisi ryhmäpoikkeusta, koska vähintään yhden osapuolen markkinaosuus ylittää 30 prosentin kynnysarvon, tämä ei tarkoita, että tällaiset sopimukset olisivat laittomia. Sopimuspuolten on kuitenkin tarkasteltava sopimuksia yksittäin arvioidakseen, kuuluvatko ne perussopimuksen 101 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, ja jos ne kuuluvat, voidaanko niihin siitä huolimatta soveltaa perussopimuksen 101 artiklan 3 kohdan poikkeusta.

| (56) | Kun tarkastellaan uusien moottoriajoneuvojen jakelun erityispiirteitä, määrällinen valikoiva jakelu täyttää yleensä perussopimuksen 101 artiklan 3 kohdassa määrätyt edellytykset, jos sopimuspuolten markkinaosuudet eivät ylitä 40:tä prosenttia. Sopimuspuolten olisi kuitenkin tällöin otettava huomioon, että tietyntyyppisten valintaperusteiden käyttö saattaa vaikuttaa siihen, täyttävätkö sopimukset perussopimuksen 101 artiklan 3 kohdassa määrätyt edellytykset. Vaikka esimerkiksi sijaintilausekkeiden käyttäminen uusien moottoriajoneuvojen valikoivissa jakelusopimuksissa, eli sopimuksiin sisältyy kielto estää valikoivan jakelujärjestelmän jäsentä toimimasta valtuuttamattomalla sijoittautumispaikalla, yleensä tarjoaa tehokkuusetuja tehostuneen logistiikan ja ennustettavamman verkostokattavuuden muodossa, haitat saattavat kumota nämä edut, jos toimittajan markkinaosuus on erittäin suuri. Tällaisiin lausekkeisiin ei välttämättä voida soveltaa perussopimuksen 101 artiklan 3 kohdan poikkeusta. |
| --- | --- |

(56)

Kun tarkastellaan uusien moottoriajoneuvojen jakelun erityispiirteitä, määrällinen valikoiva jakelu täyttää yleensä perussopimuksen 101 artiklan 3 kohdassa määrätyt edellytykset, jos sopimuspuolten markkinaosuudet eivät ylitä 40:tä prosenttia. Sopimuspuolten olisi kuitenkin tällöin otettava huomioon, että tietyntyyppisten valintaperusteiden käyttö saattaa vaikuttaa siihen, täyttävätkö sopimukset perussopimuksen 101 artiklan 3 kohdassa määrätyt edellytykset. Vaikka esimerkiksi sijaintilausekkeiden käyttäminen uusien moottoriajoneuvojen valikoivissa jakelusopimuksissa, eli sopimuksiin sisältyy kielto estää valikoivan jakelujärjestelmän jäsentä toimimasta valtuuttamattomalla sijoittautumispaikalla, yleensä tarjoaa tehokkuusetuja tehostuneen logistiikan ja ennustettavamman verkostokattavuuden muodossa, haitat saattavat kumota nämä edut, jos toimittajan markkinaosuus on erittäin suuri. Tällaisiin lausekkeisiin ei välttämättä voida soveltaa perussopimuksen 101 artiklan 3 kohdan poikkeusta.

| (57) | Arvioitaessa tapauskohtaisesti valtuutettuja korjaamoja koskevaa valikoivaa jakelua on myös otettava huomioon tiettyjä kysymyksiä. Jos korjaus- ja huoltopalveluilla on uusien moottoriajoneuvojen myyntimarkkinoista erilliset markkinat (26), tällaisia markkinoita pidetään merkkikohtaisina. Kyseisillä markkinoilla kilpailu on pääasiassa riippumattomien korjaamojen ja kyseisen tuotemerkin valtuutettujen korjaamojen välistä. |
| --- | --- |

(57)

Arvioitaessa tapauskohtaisesti valtuutettuja korjaamoja koskevaa valikoivaa jakelua on myös otettava huomioon tiettyjä kysymyksiä. Jos korjaus- ja huoltopalveluilla on uusien moottoriajoneuvojen myyntimarkkinoista erilliset markkinat (26), tällaisia markkinoita pidetään merkkikohtaisina. Kyseisillä markkinoilla kilpailu on pääasiassa riippumattomien korjaamojen ja kyseisen tuotemerkin valtuutettujen korjaamojen välistä.

| (58) | Erityisesti riippumattomat korjaamot luovat tärkeää kilpailupainetta, sillä niiden liiketoimintatapa ja toimintakustannukset poikkeavat valtuutetuista verkostoista. Toisin kuin valtuutetut korjaamot, jotka käyttävät pitkälti ajoneuvon valmistajan tuotemerkillä varustettuja varaosia, riippumattomilla korjaamoilla on yleensä käytössä enemmän muita tuotemerkkejä. Moottoriajoneuvon omistaja voi tällöin valita kilpailevien varaosien välillä. Valtaosa uusien moottoriajoneuvojen korjauksista toteutetaan lisäksi tällä hetkellä valtuutetuissa korjaamoissa, joten on tärkeää, että valtuutettujen korjaamojen välinen kilpailu säilyy tehokkaana. Tämä on mahdollista vain silloin, kun uusien tulokkaiden pääsy verkostoon on avointa. |
| --- | --- |

(58)

Erityisesti riippumattomat korjaamot luovat tärkeää kilpailupainetta, sillä niiden liiketoimintatapa ja toimintakustannukset poikkeavat valtuutetuista verkostoista. Toisin kuin valtuutetut korjaamot, jotka käyttävät pitkälti ajoneuvon valmistajan tuotemerkillä varustettuja varaosia, riippumattomilla korjaamoilla on yleensä käytössä enemmän muita tuotemerkkejä. Moottoriajoneuvon omistaja voi tällöin valita kilpailevien varaosien välillä. Valtaosa uusien moottoriajoneuvojen korjauksista toteutetaan lisäksi tällä hetkellä valtuutetuissa korjaamoissa, joten on tärkeää, että valtuutettujen korjaamojen välinen kilpailu säilyy tehokkaana. Tämä on mahdollista vain silloin, kun uusien tulokkaiden pääsy verkostoon on avointa.

| (59) | Komission ja kansallisten kilpailuviranomaisten on tämän uuden sääntelykehyksen avulla helpompi suojella riippumattomien ja valtuutettujen korjaamojen välistä kilpailua sekä kunkin valtuutetun korjaamoverkoston jäsenten välistä kilpailua. Poikkeuksen piiriin kuuluvan markkinaosuusrajan alentaminen laadullisen valikoivan jakelun osalta 100 prosentista 30 prosenttiin laajentaa kilpailuviranomaisten toimintakenttää. |
| --- | --- |

(59)

Komission ja kansallisten kilpailuviranomaisten on tämän uuden sääntelykehyksen avulla helpompi suojella riippumattomien ja valtuutettujen korjaamojen välistä kilpailua sekä kunkin valtuutetun korjaamoverkoston jäsenten välistä kilpailua. Poikkeuksen piiriin kuuluvan markkinaosuusrajan alentaminen laadullisen valikoivan jakelun osalta 100 prosentista 30 prosenttiin laajentaa kilpailuviranomaisten toimintakenttää.

| (60) | Arvioidessaan vertikaalisten sopimusten kilpailuvaikutuksia moottoriajoneuvojen myynnin jälkeisillä markkinoilla sopimuspuolten olisikin oltava tietoisia komission päämäärästä suojella kilpailua niin valtuutettujen korjaamoverkostojen jäsenten välillä kuin kyseisten jäsenten ja riippumattomien korjaamojen välillä. Olisi sen vuoksi kiinnitettävä erityistä huomiota kolmeen toimintatapaan, jotka voivat rajoittaa tätä kilpailua estämällä riippumattomia korjaamoja saamasta teknisiä tietoja tai käyttämällä väärin lakisääteisiä ja/tai laajennettuja takuusitoumuksia riippumattomien korjaamojen poissulkemiseen tai asettamalla valtuutettujen korjaamoverkostojen jäseneksi pääsyn ehdoksi muita kuin laadullisia perusteita. |
| --- | --- |

(60)

Arvioidessaan vertikaalisten sopimusten kilpailuvaikutuksia moottoriajoneuvojen myynnin jälkeisillä markkinoilla sopimuspuolten olisikin oltava tietoisia komission päämäärästä suojella kilpailua niin valtuutettujen korjaamoverkostojen jäsenten välillä kuin kyseisten jäsenten ja riippumattomien korjaamojen välillä. Olisi sen vuoksi kiinnitettävä erityistä huomiota kolmeen toimintatapaan, jotka voivat rajoittaa tätä kilpailua estämällä riippumattomia korjaamoja saamasta teknisiä tietoja tai käyttämällä väärin lakisääteisiä ja/tai laajennettuja takuusitoumuksia riippumattomien korjaamojen poissulkemiseen tai asettamalla valtuutettujen korjaamoverkostojen jäseneksi pääsyn ehdoksi muita kuin laadullisia perusteita.

| (61) | Vaikka seuraavissa kolmessa alajaksossa käsitellään nimenomaisesti valikoivaa jakelua, samanlaisia kilpailunvastaisia poissulkevia vaikutuksia voisi aiheutua muuntyyppisistä vertikaalisista sopimuksista, jotka rajoittavat suoraan tai välillisesti moottoriajoneuvon valmistajaan sopimussuhteessa olevien huoltokumppaneiden määrää. |
| --- | --- |

(61)

Vaikka seuraavissa kolmessa alajaksossa käsitellään nimenomaisesti valikoivaa jakelua, samanlaisia kilpailunvastaisia poissulkevia vaikutuksia voisi aiheutua muuntyyppisistä vertikaalisista sopimuksista, jotka rajoittavat suoraan tai välillisesti moottoriajoneuvon valmistajaan sopimussuhteessa olevien huoltokumppaneiden määrää.

Riippumattomien toimijoiden saatavilla olevat tekniset tiedot

| (62) | Puhtaasti laadullisen valikoivan jakelun katsotaan yleensä jäävän perussopimuksen 101 artiklan 1 kohdan soveltamisalan ulkopuolelle kilpailunvastaisten vaikutusten puuttumisen vuoksi (27). Valtuutettujen korjaamojen ja/tai varaosien jakelijoiden kanssa tehdyt laadulliset valikoivat jakelusopimukset voivat kuitenkin kuulua perussopimuksen 101 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, jos yksi sopimuspuolista toimii kyseisten sopimusten yhteydessä tavalla, joka sulkee riippumattomat toimijat markkinoilta esimerkiksi siten, että niiden käyttöön ei anneta teknisiä korjaus- ja huoltotietoja. Tällöin riippumattomien toimijoiden käsite kattaa riippumattomat korjaamot ja varaosien valmistajat ja jakelijat, korjauslaitteiden ja -työkalujen valmistajat, teknisten tietojen julkaisijat, autokerhot, tiepalveluiden tarjoajat, tarkastus- ja testauspalveluiden tarjoajat sekä koulutuspalveluita korjaamoille tarjoavat yritykset. |
| --- | --- |

(62)

Puhtaasti laadullisen valikoivan jakelun katsotaan yleensä jäävän perussopimuksen 101 artiklan 1 kohdan soveltamisalan ulkopuolelle kilpailunvastaisten vaikutusten puuttumisen vuoksi (27). Valtuutettujen korjaamojen ja/tai varaosien jakelijoiden kanssa tehdyt laadulliset valikoivat jakelusopimukset voivat kuitenkin kuulua perussopimuksen 101 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, jos yksi sopimuspuolista toimii kyseisten sopimusten yhteydessä tavalla, joka sulkee riippumattomat toimijat markkinoilta esimerkiksi siten, että niiden käyttöön ei anneta teknisiä korjaus- ja huoltotietoja. Tällöin riippumattomien toimijoiden käsite kattaa riippumattomat korjaamot ja varaosien valmistajat ja jakelijat, korjauslaitteiden ja -työkalujen valmistajat, teknisten tietojen julkaisijat, autokerhot, tiepalveluiden tarjoajat, tarkastus- ja testauspalveluiden tarjoajat sekä koulutuspalveluita korjaamoille tarjoavat yritykset.

| (63) | Toimittajat tarjoavat valtuutetuille korjaamoille täydet tekniset tiedot, joita tarvitaan kyseisen tuotemerkin moottoriajoneuvojen korjaamiseen ja huoltoon. Ne ovat usein ainoita yrityksiä, jotka voivat tarjota korjaamoille kaikki kyseisen tuotemerkin edellyttämät tekniset tiedot. Jos toimittaja ei tarjoa riippumattomien toimijoiden käyttöön asianmukaisesti tuotemerkkikohtaisia teknisiä korjaus- ja huoltotietojaan, sen sopimuksista valtuutettujen korjaamojen ja/tai varaosien jakelijoiden kanssa aiheutuvat mahdolliset kielteiset vaikutukset saattavat vahvistua, ja tämä voi johtaa siihen, että sopimukset kuuluvat perussopimuksen 101 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan. |
| --- | --- |

(63)

Toimittajat tarjoavat valtuutetuille korjaamoille täydet tekniset tiedot, joita tarvitaan kyseisen tuotemerkin moottoriajoneuvojen korjaamiseen ja huoltoon. Ne ovat usein ainoita yrityksiä, jotka voivat tarjota korjaamoille kaikki kyseisen tuotemerkin edellyttämät tekniset tiedot. Jos toimittaja ei tarjoa riippumattomien toimijoiden käyttöön asianmukaisesti tuotemerkkikohtaisia teknisiä korjaus- ja huoltotietojaan, sen sopimuksista valtuutettujen korjaamojen ja/tai varaosien jakelijoiden kanssa aiheutuvat mahdolliset kielteiset vaikutukset saattavat vahvistua, ja tämä voi johtaa siihen, että sopimukset kuuluvat perussopimuksen 101 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan.

| (64) | Lisäksi tarvittavien teknisten tietojen puute voisi johtaa riippumattomien toimijoiden markkina-aseman heikkenemiseen kuluttajien vahingoksi, koska varaosavalikoima supistuu merkittävästi, korjaus- ja huoltopalvelut ovat kalliimpia, korjaamovaihtoehdot vähenevät ja myös mahdollisia turvallisuusongelmia voi syntyä. Valtuutettua korjauspalvelua ja varaosien jakelua koskevista sopimuksista tavallisesti odotettavat tehokkuusedut eivät näissä olosuhteissa riittäisi kumoamaan kilpailunvastaisia vaikutuksia. Kyseiset sopimukset eivät siis noudattaisi perussopimuksen 101 artiklan 3 kohdassa määrättyjä edellytyksiä. |
| --- | --- |

(64)

Lisäksi tarvittavien teknisten tietojen puute voisi johtaa riippumattomien toimijoiden markkina-aseman heikkenemiseen kuluttajien vahingoksi, koska varaosavalikoima supistuu merkittävästi, korjaus- ja huoltopalvelut ovat kalliimpia, korjaamovaihtoehdot vähenevät ja myös mahdollisia turvallisuusongelmia voi syntyä. Valtuutettua korjauspalvelua ja varaosien jakelua koskevista sopimuksista tavallisesti odotettavat tehokkuusedut eivät näissä olosuhteissa riittäisi kumoamaan kilpailunvastaisia vaikutuksia. Kyseiset sopimukset eivät siis noudattaisi perussopimuksen 101 artiklan 3 kohdassa määrättyjä edellytyksiä.

| (65) | Moottoriajoneuvojen tyyppihyväksynnästä kevyiden henkilö- ja hyötyajoneuvojen päästöjen (Euro 5 ja Euro 6) osalta ja ajoneuvojen korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavien tietojen saatavuudesta 20 päivänä kesäkuuta 2007 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 715/2007 (28) ja moottoriajoneuvojen tyyppihyväksynnästä kevyiden henkilö- ja hyötyajoneuvojen päästöjen (Euro 5 ja Euro 6) osalta ja ajoneuvojen korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavien tietojen saatavuudesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 715/2007 täytäntöönpanosta ja muuttamisesta 18 päivänä heinäkuuta 2008 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 692/2008 (29) säädetään 1 päivästä syyskuuta 2009 markkinoille saatettujen henkilöajoneuvojen korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavien tietojen jakamisesta. Moottoriajoneuvojen ja moottorien tyyppihyväksynnästä raskaiden hyötyajoneuvojen päästöjen osalta (Euro 6) ja ajoneuvojen korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavien tietojen saatavuudesta 18 päivänä kesäkuuta 2009 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 595/2009 (30) ja sen täytäntöönpanotoimenpiteillä säädetään vastaavasta järjestelmästä 1 päivästä tammikuuta 2013 markkinoille saatettavien hyötyajoneuvojen osalta. Komissio ottaa nämä asetukset huomioon arvioidessaan tapauksia, joissa epäillään, ettei teknisiä korjaus- ja huoltotietoja ole annettu moottoriajoneuvoista, jotka on saatettu markkinoille ennen kyseisiä päivämääriä. Kun arvioidaan, voiko tiettyjen tietojen epääminen johtaa siihen, että sopimukset kuuluvat perussopimuksen 101 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, muun muassa seuraavat seikat olisi otettava huomioon:






  a) | Ovatko kyseiset tiedot teknisiä tietoja vai muuntyyppisiä, kuten kaupallisia tietoja (31), jotka voidaan perustellusti evätä. |
| --- | --- | --- |

(65)

Moottoriajoneuvojen tyyppihyväksynnästä kevyiden henkilö- ja hyötyajoneuvojen päästöjen (Euro 5 ja Euro 6) osalta ja ajoneuvojen korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavien tietojen saatavuudesta 20 päivänä kesäkuuta 2007 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 715/2007 (28) ja moottoriajoneuvojen tyyppihyväksynnästä kevyiden henkilö- ja hyötyajoneuvojen päästöjen (Euro 5 ja Euro 6) osalta ja ajoneuvojen korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavien tietojen saatavuudesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 715/2007 täytäntöönpanosta ja muuttamisesta 18 päivänä heinäkuuta 2008 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 692/2008 (29) säädetään 1 päivästä syyskuuta 2009 markkinoille saatettujen henkilöajoneuvojen korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavien tietojen jakamisesta. Moottoriajoneuvojen ja moottorien tyyppihyväksynnästä raskaiden hyötyajoneuvojen päästöjen osalta (Euro 6) ja ajoneuvojen korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavien tietojen saatavuudesta 18 päivänä kesäkuuta 2009 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 595/2009 (30) ja sen täytäntöönpanotoimenpiteillä säädetään vastaavasta järjestelmästä 1 päivästä tammikuuta 2013 markkinoille saatettavien hyötyajoneuvojen osalta. Komissio ottaa nämä asetukset huomioon arvioidessaan tapauksia, joissa epäillään, ettei teknisiä korjaus- ja huoltotietoja ole annettu moottoriajoneuvoista, jotka on saatettu markkinoille ennen kyseisiä päivämääriä. Kun arvioidaan, voiko tiettyjen tietojen epääminen johtaa siihen, että sopimukset kuuluvat perussopimuksen 101 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, muun muassa seuraavat seikat olisi otettava huomioon:

a)

Ovatko kyseiset tiedot teknisiä tietoja vai muuntyyppisiä, kuten kaupallisia tietoja (31), jotka voidaan perustellusti evätä.

| b) | Onko kyseisten teknisten tietojen epäämisellä tuntuva vaikutus riippumattoman toimijan mahdollisuuksiin hoitaa tehtävänsä ja luoda kilpailupainetta markkinoilla. |
| --- | --- |

b)

Onko kyseisten teknisten tietojen epäämisellä tuntuva vaikutus riippumattoman toimijan mahdollisuuksiin hoitaa tehtävänsä ja luoda kilpailupainetta markkinoilla.

| c) | Ovatko kyseiset tekniset tiedot valtuutetun korjaamoverkoston jäsenten saatavilla. Jos tiedot ovat jossakin muodossa valtuutetun verkoston saatavilla, ne olisi annettava syrjimättömästi myös riippumattomien toimijoiden käyttöön. |
| --- | --- |

c)

Ovatko kyseiset tekniset tiedot valtuutetun korjaamoverkoston jäsenten saatavilla. Jos tiedot ovat jossakin muodossa valtuutetun verkoston saatavilla, ne olisi annettava syrjimättömästi myös riippumattomien toimijoiden käyttöön.

| d) | Käytetäänkö kyseisiä teknisiä tietoja lopulta (32) moottoriajoneuvojen korjaamisessa ja huollossa vai lähinnä muuhun tarkoitukseen (33), kuten varaosien tai työkalujen valmistukseen. |
| --- | --- |

d)

Käytetäänkö kyseisiä teknisiä tietoja lopulta (32) moottoriajoneuvojen korjaamisessa ja huollossa vai lähinnä muuhun tarkoitukseen (33), kuten varaosien tai työkalujen valmistukseen.

| (66) | Tekniikan kehitys merkitsee, että teknisen tiedon käsite ei ole tarkkarajainen. Tällä hetkellä teknisiä tietoja ovat muun muassa tietokoneohjelmat, virhekoodit ja muut parametrit, päivitykset, joita tarvitaan sähköisissä moottorin ohjausyksiköissä toimittajan suosittelemien asetusten käyttöönottamiseksi tai palauttamiseksi, ajoneuvojen valmistenumerot tai muut tunnistamismenetelmät, varaosaluettelot, korjaus- ja huoltomenettelyt, käytännön työssä saadut tiettyyn malliin tai erään liittyvien tyypillisten ongelmien ratkaisumallit, ilmoitukset takaisinkutsuista ja muut ilmoitukset korjauksista, joita voidaan tehdä veloituksetta valtuutetussa korjaamoverkostossa. Varaosakoodi tai muut tiedot, joita tarvitaan ajoneuvon valmistajan tuotemerkillä varustetun, kyseiseen yksittäiseen moottoriajoneuvoon soveltuvan oikean varaosan tunnistamiseksi (eli varaosa, jonka moottoriajoneuvon valmistaja toimittaisi yleensä valtuutetun korjaamoverkostonsa jäsenille kyseisen moottoriajoneuvon korjaamiseksi), katsotaan myös tekniseksi tiedoksi (34). Asetuksen (EY) N:o 715/2007 6 artiklan 2 kohdassa vahvistettua luetteloa ja asetusta (EY) N:o 595/2009 olisi pidettävä ohjeistuksena siitä, mitä komissio pitää teknisenä tietona perussopimuksen 101 artiklaa sovellettaessa. |
| --- | --- |

(66)

Tekniikan kehitys merkitsee, että teknisen tiedon käsite ei ole tarkkarajainen. Tällä hetkellä teknisiä tietoja ovat muun muassa tietokoneohjelmat, virhekoodit ja muut parametrit, päivitykset, joita tarvitaan sähköisissä moottorin ohjausyksiköissä toimittajan suosittelemien asetusten käyttöönottamiseksi tai palauttamiseksi, ajoneuvojen valmistenumerot tai muut tunnistamismenetelmät, varaosaluettelot, korjaus- ja huoltomenettelyt, käytännön työssä saadut tiettyyn malliin tai erään liittyvien tyypillisten ongelmien ratkaisumallit, ilmoitukset takaisinkutsuista ja muut ilmoitukset korjauksista, joita voidaan tehdä veloituksetta valtuutetussa korjaamoverkostossa. Varaosakoodi tai muut tiedot, joita tarvitaan ajoneuvon valmistajan tuotemerkillä varustetun, kyseiseen yksittäiseen moottoriajoneuvoon soveltuvan oikean varaosan tunnistamiseksi (eli varaosa, jonka moottoriajoneuvon valmistaja toimittaisi yleensä valtuutetun korjaamoverkostonsa jäsenille kyseisen moottoriajoneuvon korjaamiseksi), katsotaan myös tekniseksi tiedoksi (34). Asetuksen (EY) N:o 715/2007 6 artiklan 2 kohdassa vahvistettua luetteloa ja asetusta (EY) N:o 595/2009 olisi pidettävä ohjeistuksena siitä, mitä komissio pitää teknisenä tietona perussopimuksen 101 artiklaa sovellettaessa.

| (67) | Teknisten tietojen toimittamistapa on myös tärkeä, kun arvioidaan valtuutettuja korjaamoja koskevien sopimusten yhteensopivuutta perussopimuksen 101 artiklan kanssa. Tiedot olisi annettava pyynnöstä ja ilman perusteetonta viivytystä. Tiedot olisi annettava käytettävissä olevassa muodossa. Tiedoista perittävä hinta ei saisi ehkäistä niiden käyttöä siten, että siinä ei otettaisi huomioon, missä määrin riippumaton toimija käyttää tietoja. Moottoriajoneuvojen toimittajan olisi annettava riippumattomille toimijoille uusia moottoriajoneuvoja koskevat tekniset tiedot samaan aikaan kuin valtuutetuille korjaamoille, eikä se saisi velvoittaa riippumattomia toimijoita ostamaan enempää tietoja kuin kyseisen työn suorittaminen edellyttää. Perussopimuksen 101 artiklassa ei kuitenkaan velvoiteta toimittajaa esittämään teknisiä tietoja vakiomuodossa tai määritetyn teknisen järjestelmän avulla, kuten CEN/ISO-standardien avulla tai OASIS-muodossa, niin kuin asetuksessa (EY) N:o 715/2007 ja eräiden tavaroiden luokittelusta yhdistettyyn nimikkeistöön 18 päivänä maaliskuuta 2009 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 295/2009 (35) säädetään. |
| --- | --- |

(67)

Teknisten tietojen toimittamistapa on myös tärkeä, kun arvioidaan valtuutettuja korjaamoja koskevien sopimusten yhteensopivuutta perussopimuksen 101 artiklan kanssa. Tiedot olisi annettava pyynnöstä ja ilman perusteetonta viivytystä. Tiedot olisi annettava käytettävissä olevassa muodossa. Tiedoista perittävä hinta ei saisi ehkäistä niiden käyttöä siten, että siinä ei otettaisi huomioon, missä määrin riippumaton toimija käyttää tietoja. Moottoriajoneuvojen toimittajan olisi annettava riippumattomille toimijoille uusia moottoriajoneuvoja koskevat tekniset tiedot samaan aikaan kuin valtuutetuille korjaamoille, eikä se saisi velvoittaa riippumattomia toimijoita ostamaan enempää tietoja kuin kyseisen työn suorittaminen edellyttää. Perussopimuksen 101 artiklassa ei kuitenkaan velvoiteta toimittajaa esittämään teknisiä tietoja vakiomuodossa tai määritetyn teknisen järjestelmän avulla, kuten CEN/ISO-standardien avulla tai OASIS-muodossa, niin kuin asetuksessa (EY) N:o 715/2007 ja eräiden tavaroiden luokittelusta yhdistettyyn nimikkeistöön 18 päivänä maaliskuuta 2009 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 295/2009 (35) säädetään.

| (68) | Edellisiä näkökohtia sovelletaan myös riippumattomien toimijoiden saatavilla oleviin työkaluihin ja koulutukseen. ”Työkaluilla” tarkoitetaan tässä myös mahdollisuutta käyttää sähköisiä vianmäärityslaitteita ja muita työkaluja, tietokoneohjelmia, mukaan lukien niiden säännölliset päivitykset, ja kyseisten työkalujen myynnin jälkeisiä palveluita. |
| --- | --- |

(68)

Edellisiä näkökohtia sovelletaan myös riippumattomien toimijoiden saatavilla oleviin työkaluihin ja koulutukseen. ”Työkaluilla” tarkoitetaan tässä myös mahdollisuutta käyttää sähköisiä vianmäärityslaitteita ja muita työkaluja, tietokoneohjelmia, mukaan lukien niiden säännölliset päivitykset, ja kyseisten työkalujen myynnin jälkeisiä palveluita.

Takuusitoumusten väärinkäyttö

| (69) | Laadulliset valikoivat jakelusopimukset voivat myös kuulua perussopimuksen 101 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, jos toimittaja ja sen valtuutetun verkoston jäsenet varaavat nimenomaisesti tai epäsuorasti tiettyjen moottoriajoneuvoluokkien korjaamisen valtuutetun verkoston jäsenille. Näin voitaisiin tehdä esimerkiksi silloin, jos ostajalle myönnetyn valmistajan lakisääteisen tai laajennetun takuun ehdoksi asetetaan se, että loppukäyttäjä antaa sellaiset korjaus- ja huoltotyöt, jotka eivät kuulu takuun piiriin, vain valtuutettujen korjaamojen tehtäväksi. Sama koskee takuuehtoja, joissa edellytetään valmistajan tuotemerkillä varustettujen varaosien käyttöä takuuehtojen ulkopuolisissa osien vaihdoissa. On myös epätodennäköistä, että tällaisia käytäntöjä sisältävät valikoivat jakelusopimukset voisivat hyödyttää kuluttajaa siinä määrin, että kyseisiin sopimuksiin voitaisiin soveltaa perussopimuksen 101 artiklan 3 kohdan poikkeusta. Jos toimittaja kuitenkin kieltäytyy oikeutetusti täyttämästä takuuvaatimusta sen vuoksi, että kyseiseen vaatimukseen johtanut tilanne on seurausta siitä, että korjaamo ei ole pystynyt tekemään tiettyä korjausta tai huoltotoimenpidettä asianmukaisesti, tai heikkolaatuisten varaosien käytöstä, tämä ei vaikuta toimittajan korjaamosopimusten yhteensopivuuteen kilpailusääntöjen kanssa. |
| --- | --- |

(69)

Laadulliset valikoivat jakelusopimukset voivat myös kuulua perussopimuksen 101 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, jos toimittaja ja sen valtuutetun verkoston jäsenet varaavat nimenomaisesti tai epäsuorasti tiettyjen moottoriajoneuvoluokkien korjaamisen valtuutetun verkoston jäsenille. Näin voitaisiin tehdä esimerkiksi silloin, jos ostajalle myönnetyn valmistajan lakisääteisen tai laajennetun takuun ehdoksi asetetaan se, että loppukäyttäjä antaa sellaiset korjaus- ja huoltotyöt, jotka eivät kuulu takuun piiriin, vain valtuutettujen korjaamojen tehtäväksi. Sama koskee takuuehtoja, joissa edellytetään valmistajan tuotemerkillä varustettujen varaosien käyttöä takuuehtojen ulkopuolisissa osien vaihdoissa. On myös epätodennäköistä, että tällaisia käytäntöjä sisältävät valikoivat jakelusopimukset voisivat hyödyttää kuluttajaa siinä määrin, että kyseisiin sopimuksiin voitaisiin soveltaa perussopimuksen 101 artiklan 3 kohdan poikkeusta. Jos toimittaja kuitenkin kieltäytyy oikeutetusti täyttämästä takuuvaatimusta sen vuoksi, että kyseiseen vaatimukseen johtanut tilanne on seurausta siitä, että korjaamo ei ole pystynyt tekemään tiettyä korjausta tai huoltotoimenpidettä asianmukaisesti, tai heikkolaatuisten varaosien käytöstä, tämä ei vaikuta toimittajan korjaamosopimusten yhteensopivuuteen kilpailusääntöjen kanssa.

Pääsy valtuutettujen korjaamojen verkostoon

| (70) | Kuten jo todettiin, valtuutettujen ja riippumattomien korjaamojen välinen kilpailu ei ole ainoa kilpailumuoto, joka on otettava huomioon arvioitaessa valtuutettuja korjaamoja koskevien sopimusten yhteensopivuutta perussopimuksen 101 artiklan kanssa. Sopimuspuolten olisi myös arvioitava, missä määrin valtuutetut korjaamot kyseisessä verkostossa pystyvät kilpailemaan keskenään. Yksi tällaisen kilpailun merkittävimmistä tekijöistä ovat verkoston jäseneksi pääsylle asetetut edellytykset, jotka vahvistetaan valtuutettujen korjaamoiden kanssa tehtävissä vakiosopimuksissa. Valtuutettujen korjaamojen markkina-asema on yleensä vahva, ne ovat erityisen tärkeitä uudempien ajoneuvojen omistajille ja kuluttajat eivät yleensä ole valmiita matkustamaan pitkiä matkoja saadakseen autonsa korjatuiksi. Näistä syistä komissio pitää tärkeänä, että valtuutettujen korjaamojen verkoston jäseniksi voisivat päästä kaikki määritellyt laatuperusteet täyttävät yritykset. Jos hakijoihin sovelletaan määrällistä valintaa, sopimus kuuluu todennäköisesti perussopimuksen 101 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan. |
| --- | --- |

(70)

Kuten jo todettiin, valtuutettujen ja riippumattomien korjaamojen välinen kilpailu ei ole ainoa kilpailumuoto, joka on otettava huomioon arvioitaessa valtuutettuja korjaamoja koskevien sopimusten yhteensopivuutta perussopimuksen 101 artiklan kanssa. Sopimuspuolten olisi myös arvioitava, missä määrin valtuutetut korjaamot kyseisessä verkostossa pystyvät kilpailemaan keskenään. Yksi tällaisen kilpailun merkittävimmistä tekijöistä ovat verkoston jäseneksi pääsylle asetetut edellytykset, jotka vahvistetaan valtuutettujen korjaamoiden kanssa tehtävissä vakiosopimuksissa. Valtuutettujen korjaamojen markkina-asema on yleensä vahva, ne ovat erityisen tärkeitä uudempien ajoneuvojen omistajille ja kuluttajat eivät yleensä ole valmiita matkustamaan pitkiä matkoja saadakseen autonsa korjatuiksi. Näistä syistä komissio pitää tärkeänä, että valtuutettujen korjaamojen verkoston jäseniksi voisivat päästä kaikki määritellyt laatuperusteet täyttävät yritykset. Jos hakijoihin sovelletaan määrällistä valintaa, sopimus kuuluu todennäköisesti perussopimuksen 101 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan.

| (71) | Erityinen tilanne syntyy, kun sopimuksilla velvoitetaan valtuutetut korjaamot myös myymään uusia moottoriajoneuvoja. Tällaiset sopimukset kuuluvat todennäköisesti perussopimuksen 101 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, sillä sopimuksessa tarkoitettujen palvelujen luonne ei edellytä kyseisenlaista velvoitetta. Lisäksi tunnetun tuotemerkin osalta tällaisen velvoitteen sisältäviin sopimuksiin ei yleensä voitaisi soveltaa perussopimuksen 101 artiklan 3 kohdan poikkeusta, sillä vaikutuksena olisi valtuutettuun korjaamoverkostoon pääsyn tiukka rajoittaminen, mikä vähentäisi kilpailua eikä toisi vastaavia etuja kuluttajille. Tietyissä tapauksissa toimittajalla, joka haluaa esitellä tuotemerkin tietyillä maantieteellisillä markkinoilla, voi kuitenkin olla aluksi vaikeuksia houkutella jälleenmyyjiä, jotka haluavat tehdä tarvittavat investoinnit, jos ne eivät voivat olla varmoja siitä, ettei vastassa ole näistä alkuinvestoinnista hyötymään pyrkivien erillisten valtuutettujen korjaamojen (vapaamatkustajien) kilpailua. Tällöin kahden toiminnon yhdistäminen sopimuksessa rajatuksi ajaksi edistäisi kilpailua moottoriajoneuvojen myyntimarkkinoilla, sillä se antaisi uudelle tuotemerkille mahdollisuuden tulla markkinoille eikä vaikuttaisi mahdollisiin merkkikohtaisiin korjausmarkkinoihin, joita ei edes muodostuisi, jos moottoriajoneuvoja ei myytäisikään. Tämän vuoksi kyseisenlaiset sopimukset eivät todennäköisesti kuulu perussopimuksen 101 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan. |
| --- | --- |

(71)

Erityinen tilanne syntyy, kun sopimuksilla velvoitetaan valtuutetut korjaamot myös myymään uusia moottoriajoneuvoja. Tällaiset sopimukset kuuluvat todennäköisesti perussopimuksen 101 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, sillä sopimuksessa tarkoitettujen palvelujen luonne ei edellytä kyseisenlaista velvoitetta. Lisäksi tunnetun tuotemerkin osalta tällaisen velvoitteen sisältäviin sopimuksiin ei yleensä voitaisi soveltaa perussopimuksen 101 artiklan 3 kohdan poikkeusta, sillä vaikutuksena olisi valtuutettuun korjaamoverkostoon pääsyn tiukka rajoittaminen, mikä vähentäisi kilpailua eikä toisi vastaavia etuja kuluttajille. Tietyissä tapauksissa toimittajalla, joka haluaa esitellä tuotemerkin tietyillä maantieteellisillä markkinoilla, voi kuitenkin olla aluksi vaikeuksia houkutella jälleenmyyjiä, jotka haluavat tehdä tarvittavat investoinnit, jos ne eivät voivat olla varmoja siitä, ettei vastassa ole näistä alkuinvestoinnista hyötymään pyrkivien erillisten valtuutettujen korjaamojen (vapaamatkustajien) kilpailua. Tällöin kahden toiminnon yhdistäminen sopimuksessa rajatuksi ajaksi edistäisi kilpailua moottoriajoneuvojen myyntimarkkinoilla, sillä se antaisi uudelle tuotemerkille mahdollisuuden tulla markkinoille eikä vaikuttaisi mahdollisiin merkkikohtaisiin korjausmarkkinoihin, joita ei edes muodostuisi, jos moottoriajoneuvoja ei myytäisikään. Tämän vuoksi kyseisenlaiset sopimukset eivät todennäköisesti kuulu perussopimuksen 101 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan.

---

(1)  EY-perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklasta tuli Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT-sopimuksen) 101 ja 102 artikla 1 päivästä joulukuuta 2009. Kyseiset määräykset ovat olennaisesti yhdenmukaiset. Näissä suuntaviivoissa tarkoitetaan tarvittaessa viittauksella SEUT-sopimuksen 101 ja 102 artiklaan viittausta EY-perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklaan. SEUT-sopimuksella muutettiin myös tiettyjä käsitteitä. Yhteisö korvattiin unionilla ja yhteismarkkinat korvattiin sisämarkkinoilla. Näissä suuntaviivoissa käytetään SEUT-sopimuksen terminologiaa.

(2)  EUVL L 129, 28.5.2010, s. 52.

(3)  EUVL L 102, 23.4.2010, s. 1.

(4)  EUVL C 130, 19.5.2010, s. 1

(5)  EYVL L 203, 1.8.2002, s. 30.

(6)  Vähittäismyyntiportaan jakelijoita kutsutaan moottoriajoneuvoalalla yleensä ”jälleenmyyjiksi”.

(7)  Unionin kilpailusääntöjen uudistuksen jälkeen ensisijainen vastuu tällaisesta analyysista on sopimuspuolilla. Komissio voi kuitenkin tutkia sopimusten yhteensopivuutta perussopimuksen 101 artiklan määräysten kanssa joko omasta aloitteestaan tai kantelun perusteella.

(8)  Asetuksen (EY) N:o 1400/2002 voimassaolon päättyminen ja sen korvaaminen näissä suuntaviivoissa selitetyillä uusilla oikeudellisilla puitteilla ei sinällään edellytä, että voimassa olevat sopimukset olisi irtisanottava. Ks. Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomio asiassa C-125/05, Vulcan Silkeborg A/S v. Skandinavisk Motor Co. A/S, Kok. 2003, s. 7637.

(9)  SEC(2008) 1946.

(10)  KOM(2009) 388.

(11)  Yleisen vertikaalisen ryhmäpoikkeusasetuksen 7 artiklan mukaan tämä markkinaosuusraja lasketaan yleensä markkinoilla toteutuneen myynnin arvon perusteella, tai jos näitä tietoja ei ole saatavilla, muiden luotettavien markkinatietojen pohjalta, mukaan lukien markkinoilla toteutuneet myyntimäärät. Komissio ottaa tässä huomioon sen, että uusien moottoriajoneuvojen jakelun osalta markkinaosuudet lasketaan alalla tällä hetkellä toimittajan merkityksellisillä markkinoilla myymien moottoriajoneuvojen määrän perusteella. Tähän sisältyvät kaikki moottoriajoneuvot, joita ostaja pitää keskenään vaihdettavissa olevina tai toisensa korvaavina tuotteina tuotteiden ominaisuuksien, hintojen ja käyttötarkoituksen perusteella.

(12)  Esite Moottoriajoneuvojen jakelu ja huoltopalvelut Euroopan unionissa, jossa selitetään 31 päivänä heinäkuuta 2002 annettua komission asetusta (EY) N:o 1400/2002.

(13)  EUVL L 263, 9.10.2007, s. 1.

(14)  EYVL C 1, 3.1.1979, s. 2.

(15)  Jos moottoriajoneuvon valmistaja tarjoaa työkalun, immateriaalioikeuksia tai taitotietoa osien toimittajalle, tähän järjestelyyn ei sovelleta alihankintasopimuksia koskevaa tiedonantoa, jos komponenttien toimittajalla on jo käytettävissään tämä työkalu, immateriaalioikeus tai taitotieto tai jos se voisi saada ne kohtuullisin edellytyksin, sillä näissä olosuhteissa valmistajan panos ei ole välttämätön.

(16)  Ks. komission tiedonanto vähämerkityksisistä sopimuksista, jotka eivät Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla rajoita tuntuvasti kilpailua (de minimis -sopimukset), EYVL C 368, 22.12.2001, s. 13.

(17)  Niiden seikkojen osalta, jotka on otettava huomioon arvioitaessa kilpailukieltovelvoitteita perussopimuksen 101 artiklan 1 kohdan mukaisesti, ks. yleisten vertikaalisten suuntaviivojen kyseistä asiaa käsittelevä jakso ja erityisesti 129–150 kohta.

(18)  Ks. asiat BMW, IP/06/302, 13.3.2006, ja Opel 2006, IP/06/303, 13.3.2006.

(19)  Ks. yleiset vertikaaliset suuntaviivat, 141 kohta.

(20)  EYVL L 1, 4.1.2003, s. 1.

(21)  Esimerkiksi jos jälleenmyyjä ostaa 100 A-tuotemerkistä autoa vuodessa kysynnän kattamiseksi ja haluaa ostaa 100 B-tuotemerkistä autoa, A-tuotemerkkiä koskeva 80 prosentin vähimmäisostovelvoite merkitsisi, että seuraavana vuonna jälleenmyyjän olisi ostettava 160 A-tuotemerkkistä autoa. Koska markkinaosuudet pysyvät todennäköisesti suhteellisen vakaina, jälleenmyyjälle jäisi todennäköisesti laaja varasto myymättömiä A-tuotemerkkisiä autoja. Sen olisi sen vuoksi pakko supistaa merkittävästi B-tuotemerkin ostojaan tällaisen varastotilanteen välttämiseksi. Tapauksen erityispiirteistä riippuen tällaista käytäntöä voidaan pitää yhden tuotemerkin määräämistä koskevana velvoitteena.

(22)  Olisi kuitenkin muistettava, että Euroopan unionin tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan puhtaasti laadulliset valikoivat jakelujärjestelmät voivat rajoittaa kilpailua silloin, kun tällaisia järjestelmiä on olemassa sellainen määrä, joka ei jätä tilaa muihin eri kilpailutapoihin perustuville jakelumuodoille. Tätä tilannetta ei yleensä synny uusien moottoriajoneuvojen myyntimarkkinoilla, joilla leasing ja muut vastaavat järjestelyt ovat realistinen vaihtoehto moottoriajoneuvon ostamiselle, eikä korjaus- ja huoltomarkkinoilla, kunhan riippumattomat korjaamot tarjoavat kuluttajille vaihtoehtoisen kanavan moottoriajoneuvojen ylläpitoon. Ks. esimerkiksi yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio asiassa T-88/92, Groupement d'achat Édouard Leclerc v. komissio, Kok. 1996, s. II-1961.

(23)  Yhteisöjen tuomioistuin on vahvistanut, että rajatylittävän kaupan rajoitukset saattavat aiheuttaa haittaa kuluttajille, asiassa C-551/03 P, General Motors, Kok. 2006, s. 1-3173, 67 ja 68 kohta; asiassa C-338/00 P, Volkswagen v. komissio, Kok. 2003, s. I-9189, 44 ja 49 kohta, sekä asiassa T-450/05, Peugeot v. komissio, tuomio 9. heinäkuuta 2009, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa, 46–49 kohta.

(24)  Komission päätös 98/273/EY, tehty 28. tammikuuta 1998 asiassa IV/35.733 – VW; komission päätös 2001/146/EY, tehty 20. syyskuuta 2000 asiassa COMP/36.653 – Opel, EYVL L 59, 28.2.2001, s. 1; komission päätös 2002/758/EY, tehty 10. lokakuuta 2001 asiassa COMP/36.264 – Mercedes-Benz, EYVL L 257, 25.9.2002, s. 1; komission päätös 2006/431/EY, tehty 5. lokakuuta 2005 asioissa F-2/36.623/36.820/37.275 – SEP ym./Peugeot SA.

(25)  Yhdistetyt asiat 25 ja 26/84, Ford–Werke AG ja Ford of Europe Inc. v. Euroopan yhteisöjen komissio, Kok. 1985, s. 2725.

(26)  Tietyissä olosuhteissa voidaan määritellä järjestelmien markkinat, jotka kattavat sekä moottoriajoneuvot että varaosat yhdessä, kun otetaan mm. huomioon moottoriajoneuvon elinkaari sekä käyttäjien mieltymykset ja ostokäyttäytyminen. Ks. merkityksellisten markkinoiden määritelmästä yhteisön kilpailuoikeuden kannalta annettu komission tiedonanto, EYVL C 372, 9.12.1997, s. 5, 56 kohta. Yksi keskeinen tekijä on, tekeekö merkittävä osa ostajista valintansa moottoriajoneuvon elinkaaren aikana aiheutuvat kustannukset huomioon ottaen. Esimerkiksi ostokäyttäytymisessä voi olla tuntuvia eroja yksittäisten moottoriajoneuvojen ostajien ja sellaisten ostajien välillä, jotka ostavat kuorma-autokannan ja harjoittavat sen avulla liiketoimintaa ja jotka ottavat moottoriajoneuvojen ostohetkellä huomioon huoltokustannukset. Toinen merkittävä tekijä on, toimiiko myynnin jälkeisillä markkinoilla moottoriajoneuvon valmistajista riippumattomia varaosien toimittajia, korjaamoja ja/tai varaosien jakelijoita ja mikä niiden suhteellinen asema on. Useimmiten erilliset merkkikohtaiset myynnin jälkeiset markkinat ovat olemassa erityisesti siksi, että pääosa ostajista on yksityishenkilöitä tai pk-yrityksiä, jotka ostavat moottoriajoneuvot ja myynnin jälkeisten markkinoiden palvelut erikseen, eikä niillä ole järjestelmällisesti käytössään tietoja, joiden perusteella voitaisiin ennakolta arvioida moottoriajoneuvon omistamisesta aiheutuvia kokonaiskustannuksia.

(27)  54 kohdassa todetaan, tämä on yleensä tilanne korjaus- ja huoltomarkkinoilla, kunhan riippumattomat korjaamot tarjoavat kuluttajille vaihtoehtoisen kanavan moottoriajoneuvojen ylläpitoon.

(28)  EUVL L 171, 29.6.2007, s. 1.

(29)  EUVL L 199, 28.7.2008, s. 1.

(30)  EUVL L 188, 18.7.2009, s. 1.

(31)  Kaupallisiksi tiedoiksi voidaan katsoa tiedot, joita käytetään korjaus- ja huoltoliiketoiminnan harjoittamiseen mutta joita ei tarvita moottoriajoneuvojen varsinaiseen korjaamiseen tai huoltoon. Esimerkkejä tästä ovat laskutusohjelmat tai tiedot valtuutetun verkoston jäsenten veloittamista tuntitariffeista.

(32)  Kuten julkaisijoille toimitettu tieto edelleentoimitettavaksi moottoriajoneuvojen korjaamoille.

(33)  Korjaamisessa ja huollossa käytettäviksi tiedoiksi olisi katsottava moottoriajoneuvon varaosan asentamista tai moottoriajoneuvoon käytettävää työkalua koskevat tiedot. Varaosan valmistuksessa käytettäviä suunnitteluun, tuotantoprosessiin tai materiaaleihin liittyviä tietoja ei pitäisi katsoa tähän luokkaan kuuluviksi, ja ne voidaan sen vuoksi evätä.

(34)  Riippumattoman toimijan ei pitäisi tarvita ostaa kyseistä varaosaa tämän tiedon saamiseksi.

(35)  EUVL L 95, 9.4.2009, s. 7.

---

JÄSENVALTIOIDEN TIEDOTTEET

| 28.5.2010 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 138/28 |
| --- | --- | --- | --- |

28.5.2010

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 138/28

---

Jäsenvaltion toimittamat tiedot perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta kalastustuotteiden tuottamisen, jalostamisen ja kaupan pitämisen alalla toimiville pienille ja keskisuurille yrityksille myönnettävään valtiontukeen annetun komission asetuksen (EY) N:o 736/2008 mukaisesti myönnetystä valtiontuesta

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

2010/C 138/06

Tuen N:o: XF 14/09

Jäsenvaltio: Ranska

Alue/tuen myöntävä viranomainen: Ranskan valtio, jota edustaa maatalous- ja kalastusministeri

Nimike: Aide attribuée au groupement de défense sanitaire aquacole d'Aquitaine en application du règlement (CE) no 736/2008 de la Commission du 22 juillet 2008 relatif à l'application des articles 87 et 88 du traité CE aux aides accordées aux petites et moyennes entreprises actives dans la production, la transformation et la commercialisation de produits de la pêche

Oikeusperusta: contrat de projet État-Région (CPER) Aquitaine 2007–2013

Tukijärjestelmän arvioidut vuosikustannukset tai yritykselle myönnetyn yksittäisen tuen kokonaismäärä: 147 900 EUR

Tuen enimmäisintensiteetti: 60 %

Täytäntöönpanoajankohta:

Tukijärjestelmän tai yksittäisen tuen kesto enintään 30 päivänä kesäkuuta 2014 asti. Pyydetään ilmoittamaan: Tuen loppusumman maksamista koskevan pyynnön viimeinen jättämispäivä on 30 päivänä kesäkuuta 2012.

Tuen tarkoitus: Aquitainen alueen vesiviljelyn korkean terveys- ja ympäristöluokituksen säilyttäminen. GDSAA:n toteuttamat kollektiiviset toimet koskevat kaikkia alueen vesiviljelijöitä.

Artikla, jota sovelletaan: 7 artikla – Tuki kollektiivisiin toimiin

Toimiala: Vesiviljely, kalanviljely

Tuen myöntävän viranomaisen nimi ja osoite:

| Ministère de l'agriculture et de la pêche |
| --- |
| Direction des pêches maritimes et de ľaquaculture |
| Bureau de la pisciculture et de la pêche continentale |
| 3 place de Fontenoy |
| 75007 Paris |
| FRANCE |

Ministère de l'agriculture et de la pêche

Direction des pêches maritimes et de ľaquaculture

Bureau de la pisciculture et de la pêche continentale

3 place de Fontenoy

75007 Paris

FRANCE

Internetosoite, josta löytyy tukiohjelman koko teksti tai perusteet ja edellytykset, joilla tapauskohtainen tuki voidaan myöntää tukiohjelman ulkopuolella: http://www.aquitaine.pref.gouv.fr

tai

http://www.aquitaine.fr

Perustelut: Valtion ja alueen väliseen hankesopimukseen (CPER) sisältyvä tuki mahdollistaa toiminnan rahoittamisen ilman kalatalousrahaston osallistumista.

---

| 28.5.2010 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 138/29 |
| --- | --- | --- | --- |

28.5.2010

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 138/29

---

Ote luottolaitosten tervehdyttämisestä ja likvidaatiosta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/24/EY 9 artiklan mukaisesti tehdystä likvidaatiomenettelyn aloittamispäätöksestä Banco Privado Português -pankin osalta

(Edellä mainitun direktiivin 13 artiklassa ja 25. lokakuuta 2006 annetun asetuksen (Decreto-Lei) nro 199/2006 21 §:ssä tarkoitettu julkaiseminen)

2010/C 138/07

Portugalin keskuspankki (Banco de Portugal), joka on direktiivin 2001/24/EY 2 artiklan kuudennessa luetelmakohdassa tarkoitettu luottolaitosten likvidaatiosta vastaava toimivaltainen hallinnollinen viranomainen, päätti 15. huhtikuuta 2010 asetuksella nro 298/92 31. joulukuuta 1992 hyväksyttyjen luottolaitoksista ja rahoitusyhtiöistä annettujen yleisten sääntöjen (Regime Geral das Instituições de Crédito e Sociedades Financeiras) 23 §:n nojalla ja samojen sääntöjen 152 §:n ja 22 §:n 1 momentin f alakohdan mukaisesti peruuttaa Banco Privado Português SA:n toimiluvan todettuaan, etteivät keskuspankin päättämät lisätoimenpiteet kyseisen luottolaitoksen tervehdyttämiseksi ja pääomarakenteen vahvistamiseksi olleet johtaneet tuloksiin. Tehty päätös johtaa lain mukaan Banco Privado Português SA:n likvidaatioon.

Lisäksi päätettiin, että Banco Privado Português SA:n toimiluvan peruuttaminen tulee 25. lokakuuta 2006 annetun asetuksen nro 199/2006 5 §:n 3 momentin mukaisesti voimaan 16. huhtikuuta 2010 kello 12.00.

Edellä mainittuun päätökseen voi hakea muutosta 90 päivän kuluessa ilmoituksesta tai sen julkaisemisesta vetoamalla Lissabonin alueelliseen hallinto-oikeuteen (Tribunal Administrativo do Círculo de Lisboa), joka toimii osoitteessa Rua Filipe Folque, n.o 12-A, 1.o, Lissabon, PORTUGAL.

Valvontaneuvoston kirjaaja

Paulo Ernesto CARVALHO AMORIM

---

V Ilmoitukset

HALLINNOLLISET MENETTELYT

Euroopan komissio

| 28.5.2010 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 138/30 |
| --- | --- | --- | --- |

28.5.2010

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 138/30

---

EHDOTUSPYYNTÖ – EACEA/14/10

Koulutuksen yhteistyöohjelma (ICI)

Euroopan unionin ja Australian ja Euroopan unionin ja Korean tasavallan välinen yhteistyö korkeakoulutuksen ja ammatillisen koulutuksen alalla

Ehdotuspyyntö 2010: yhteiset liikkuvuushankkeet (JMP) ja yhteistutkintohankkeet (JDP)

2010/C 138/08

1.   Tavoitteet ja kuvaus

Yleisenä tavoitteena on lisätä EU:n ja kumppanimaiden kansojen välistä ymmärtämystä laajentamalla niiden kielten, kulttuurin ja instituutioiden keskinäistä tuntemusta sekä parantaa korkeakoulutuksen ja ammatillisen koulutuksen laatua edistämällä vakaita kumppanuussuhteita Euroopan ja kumppanimaiden korkeakoulujen ja ammattioppilaitosten välillä.

2.   Hakukelpoisuus

Tämän ehdotuspyynnön mukaisesti tukihakemuksia voivat toimittaa korkeakoulut, ammattioppilaitokset ja korkeakoulujen ja/tai ammattioppilaitosten yhteenliittymät.

Hakijoiden on oltava jommastakummasta edellä mainitusta kumppanimaasta ja jostakin Euroopan unionin 27 jäsenvaltiosta. Tänä vuonna ohjelmassa keskitytään yhteistyöhön Australian ja Korean tasavallan kanssa.

3.   Tukikelpoiset toimet

Ehdotuspyyntö koskee kahta hanketyyppiä: yhteisiä liikkuvuushankkeita ja yhteistutkintohankkeita.

Yhteisille liikkuvuushankkeille (JMP) myönnetään tukea EU:n ja kumppanimaan korkea-asteen oppilaitosten ja ammatillisten oppilaitosten yhteenliittymien yhteisten opinto- ja harjoitteluohjelmien sekä opiskelijoiden liikkuvuuden ja tiedekuntien välisten vaihtojen toteuttamiseen. Tuki sisältää apurahoja hankkeiden hallintoon, opiskelijoille sekä opetus- ja hallintohenkilöstölle. Yhteenliittymässä, joka hakee yhteistä ICI–ECP-liikkuvuushanketta, on oltava vähintään kolme korkea-asteen oppilaitosta ja/tai ammatillista oppilaitosta kolmesta eri EU:n jäsenvaltiosta ja ainakin kaksi oppilaitosta asianomaisesta kumppanimaasta. JMP-hankkeiden kesto on enintään 36 kuukautta.

Yhteistutkintohankkeille (JDP) myönnettävä tuki on tarkoitettu kaksois-/yhteistutkinto-ohjelmien kehittämiseen. Tuki sisältää apurahoja kehittämistyöhön ja hallintoon, opiskelijoille sekä opetus- ja hallintohenkilöstölle. Yhteenliittymässä, joka hakee yhteistä ICI–ECP-liikkuvuushanketta, on oltava vähintään kaksi korkea-asteen oppilaitosta ja/tai ammatillista oppilaitosta kahdesta eri EU:n jäsenvaltiosta ja ainakin kaksi oppilaitosta asianomaisesta kumppanimaasta. JDP-hankkeiden kesto on enintään 48 kuukautta.

Hankkeiden on tarkoitus alkaa marraskuussa 2010.

4.   Myöntämisperusteet

Kullekin hakukelpoiselle ehdotukselle annetaan laatupisteet seuraavien laatukriteerien mukaan:

Hankkeen merkitys EU:n ja kumppanimaiden suhteiden kannalta (25 prosenttia koko pistemäärästä), mikä arvioidaan seuraavien tekijöiden perusteella:

| a) | ehdotuksen merkitys ehdotuspyynnön tavoitteiden kannalta; |
| --- | --- |

a)

ehdotuksen merkitys ehdotuspyynnön tavoitteiden kannalta;

| b) | opinto-ohjelman lisäarvo ehdotetussa aineessa ja ammatissa EU:n ja kumppanimaan suhteiden kannalta. |
| --- | --- |

b)

opinto-ohjelman lisäarvo ehdotetussa aineessa ja ammatissa EU:n ja kumppanimaan suhteiden kannalta.

Panos laatuun ja osaamiseen (25 prosenttia koko pistemäärästä), mikä arvioidaan seuraavien tekijöiden perusteella:

| a) | hankkeen todennäköinen vaikutus koulutuksen laatuun, osaamiseen ja innovaatioon; |
| --- | --- |

a)

hankkeen todennäköinen vaikutus koulutuksen laatuun, osaamiseen ja innovaatioon;

| b) | hankkeen merkitys opetusmenetelmien ja opiskelijoiden jatko-opintomahdollisuuksien/ammatillisten mahdollisuuksien parantamisen kannalta; |
| --- | --- |

b)

hankkeen merkitys opetusmenetelmien ja opiskelijoiden jatko-opintomahdollisuuksien/ammatillisten mahdollisuuksien parantamisen kannalta;

| c) | se, missä määrin on määritelty akateeminen laadunvalvontajärjestelmä, ja tämän tehokkuus akateemisen osaamisen parantamisessa. |
| --- | --- |

c)

se, missä määrin on määritelty akateeminen laadunvalvontajärjestelmä, ja tämän tehokkuus akateemisen osaamisen parantamisessa.

Hankkeen toteutuksen laatu (50 prosenttia koko pistemäärästä), mikä arvioidaan seuraavien tekijöiden perusteella:

| a) | hyvin määritellyt yhteistyömekanismit ja kumppanuuden hallinnollinen rakenne; |
| --- | --- |

a)

hyvin määritellyt yhteistyömekanismit ja kumppanuuden hallinnollinen rakenne;

| b) | liikkuvuus- ja/tai tutkintojärjestelmän tasapainoinen liittäminen kumppanuusoppilaitosten järjestelmiin; vaihtopaikkojen määrän tasapaino; |
| --- | --- |

b)

liikkuvuus- ja/tai tutkintojärjestelmän tasapainoinen liittäminen kumppanuusoppilaitosten järjestelmiin; vaihtopaikkojen määrän tasapaino;

| c) | hyvin perustellut opiskelijoiden valintamekanismit, joiden on perustuttava avoimuuteen, tasa-arvoon ja kyvykkyyteen, ja kumppanuuden sopimat yhteiset perusteet yhteisiä haku-, valinta- ja koemenettelyjä varten; |
| --- | --- |

c)

hyvin perustellut opiskelijoiden valintamekanismit, joiden on perustuttava avoimuuteen, tasa-arvoon ja kyvykkyyteen, ja kumppanuuden sopimat yhteiset perusteet yhteisiä haku-, valinta- ja koemenettelyjä varten;

| d) | opintoviikkoja ja niiden siirtämistä koskevien järjestelyjen järkevyys ja selkeys ja opintoviikkojen yhteensopivuus eurooppalaisen opintosuoritusten siirtojärjestelmän (ECTS) kanssa; |
| --- | --- |

d)

opintoviikkoja ja niiden siirtämistä koskevien järjestelyjen järkevyys ja selkeys ja opintoviikkojen yhteensopivuus eurooppalaisen opintosuoritusten siirtojärjestelmän (ECTS) kanssa;

| e) | ulkomaalaisten opiskelijoiden ja tiedekuntien henkilöstön vastaanottamiseen varattujen resurssien laatu; |
| --- | --- |

e)

ulkomaalaisten opiskelijoiden ja tiedekuntien henkilöstön vastaanottamiseen varattujen resurssien laatu;

| f) | kielisuunnitelman laatu; |
| --- | --- |

f)

kielisuunnitelman laatu;

| g) | seurantajärjestelmän ja arviointisuunnitelman laatu; |
| --- | --- |

g)

seurantajärjestelmän ja arviointisuunnitelman laatu;

| h) | tiedonlevitystoiminnan laatu; |
| --- | --- |

h)

tiedonlevitystoiminnan laatu;

| i) | kehittämis- ja kestävyyssuunnitelman laatu. |
| --- | --- |

i)

kehittämis- ja kestävyyssuunnitelman laatu.

5.   Talousarvio

Hankkeiden rahoitukseen on varattu noin 2,45 miljoonaa EUR. Kumppanimaat toimittavat vastaavan määrän rahoitusta niihin sovellettavien sääntöjen mukaisesti. Ennakkoarvion mukaan vuonna 2010 myönnetään rahoitusta kolmelle tai neljälle EU:n ja Australian väliselle hankkeelle ja kolmelle tai neljälle EU:n ja Korean väliselle hankkeelle, joista vähintään kaksi on yhteistutkintohankkeita.

EU:n puolelta rahoituksen enimmäismäärä on 465 000 EUR neljävuotiselle JDP-hankkeelle, 232 500 EUR kolmevuotiselle JMP-hankkeelle, jossa on mukana kolme kumppanioppilaitosta EU:sta, ja 310 000 EUR kolmevuotiselle JMP-hankkeelle, jossa on mukana vähintään neljä kumppanioppilaitosta EU:sta.

6.   Määräaika

Hakemukset on toimitettava sekä EU:lle että vastaaville virastoille Australiassa (Australian Department of Education — DEEWR) ja Korean tasavallassa (Ministry of Education, Science and Technology — MEST).

Hakemukset EU:n koordinoivan oppilaitoksen puolesta toimitetaan koulutuksen, audiovisuaalialan ja kulttuurin toimeenpanovirastoon viimeistään 6 päivänä syyskuuta 2010. Myöhemmällä postileiman päivämäärällä merkittyjä hakemuksia ei oteta huomioon. Hakemukset on lähetettävä seuraavaan osoitteeseen:

| Education, Audiovisual and Culture Executive Agency |
| --- |
| EU-ICI Call for Proposals 2010 |
| Avenue du Bourget 1 |
| BOUR 02/17 |
| 1140 Bruxelles/Brussel |
| BELGIQUE/BELGIË |

Education, Audiovisual and Culture Executive Agency

EU-ICI Call for Proposals 2010

Avenue du Bourget 1

BOUR 02/17

1140 Bruxelles/Brussel

BELGIQUE/BELGIË

Hakemukset EU:n koordinoivan oppilaitoksen puolesta on toimitettava oikealla lomakkeella sekä asianmukaisesti täytettyinä ja päivättyinä. Niissä on oltava sellaisen henkilön allekirjoitus, joilla on valtuudet tehdä oikeudellisesti sitovia sopimuksia hakijaorganisaation puolesta.

Australialaisten hakijoiden on lähetettävä hakemuksensa kirjattuna kirjeenä seuraavaan osoitteeseen:

| Mr Steve Nerlich |
| --- |
| Director |
| Research, Analysis and Europe Section (C72NB3) |
| Department of Education, Employment and Workplace Relations |
| GPO Box 9880 |
| Canberra ACT 2601 |
| AUSTRALIA |

Mr Steve Nerlich

Director

Research, Analysis and Europe Section (C72NB3)

Department of Education, Employment and Workplace Relations

GPO Box 9880

Canberra ACT 2601

AUSTRALIA

Korealaisten hakijoiden on lähetettävä hakemuksensa kirjattuna kirjeenä seuraavaan osoitteeseen:

| ICI Education Co-operation Programme |
| --- |
| Youngki YOON, Deputy Director |
| Global Human Resource Division |
| Ministry of Education, Science and Technology |
| 55, Sejong-no, Jongno-gu, Seoul |
| REPUBLIC OF KOREA 110-760 |

ICI Education Co-operation Programme

Youngki YOON, Deputy Director

Global Human Resource Division

Ministry of Education, Science and Technology

55, Sejong-no, Jongno-gu, Seoul

REPUBLIC OF KOREA 110-760

7.   Lisätiedot

Ohjeet ja hakulomakkeet ovat saatavilla seuraavilla verkkosivustoilla:

http://eacea.ec.europa.eu/extcoop/ici-ecp/index_en.htm

Hakemukset on toimitettava tähän tarkoitukseen varatulla lomakkeella, ja niihin on liitettävä kaikki pyydetyt liitteet ja tiedot.

---

KILPAILUPOLITIIKAN TOTEUTTAMISEEN LIITTYVÄT MENETTELYT

Euroopan komissio

| 28.5.2010 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 138/33 |
| --- | --- | --- | --- |

28.5.2010

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 138/33

---

Ennakkoilmoitus yrityskeskittymästä

(Asia COMP/M.5885 – Altarea/Predica/ABP/Aldeta)

Yksinkertaistettuun menettelyyn mahdollisesti soveltuva asia

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

2010/C 138/09

| 1. | Komissio vastaanotti 20 päivänä toukokuuta 2010 neuvoston asetuksen (EY) N:o 139/2004 (1) 4 artiklan mukaisen ilmoituksen ehdotetusta yrityskeskittymästä, jolla Crédit Agricole SA -konserniin (GCA) kuuluvat ranskalaiset yritykset Altarea ja Predica sekä alankomaalainen Stichting Pensioenfonds ABP (ABP) hankkivat sulautuma-asetuksen 3 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetun määräysvallan ranskalaisessa yrityksessä Aldeta ostamalla osakkeita. |
| --- | --- |

1.

Komissio vastaanotti 20 päivänä toukokuuta 2010 neuvoston asetuksen (EY) N:o 139/2004 (1) 4 artiklan mukaisen ilmoituksen ehdotetusta yrityskeskittymästä, jolla Crédit Agricole SA -konserniin (GCA) kuuluvat ranskalaiset yritykset Altarea ja Predica sekä alankomaalainen Stichting Pensioenfonds ABP (ABP) hankkivat sulautuma-asetuksen 3 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetun määräysvallan ranskalaisessa yrityksessä Aldeta ostamalla osakkeita.

| 2. | Kyseisten yritysten liiketoiminnan sisältö on seuraava:






  — | Altarea: Altarea Cogedim -konsernin emoyritys, joka toimii pääasiassa liikekiinteistöalalla Ranskassa. Altarean toiminnan pääsisältönä on sen omistamien kauppakeskusten johtaminen ja hoitaminen, |
| --- | --- | --- |

2.

Kyseisten yritysten liiketoiminnan sisältö on seuraava:

—

Altarea: Altarea Cogedim -konsernin emoyritys, joka toimii pääasiassa liikekiinteistöalalla Ranskassa. Altarean toiminnan pääsisältönä on sen omistamien kauppakeskusten johtaminen ja hoitaminen,

| — | Predica: pankki- ja vakuutuspalveluja tarjoavan GCA-konsernin tytäryritys, joka hallinnoi ja hoitaa omistamiaan kiinteistöjä omaan lukuunsa, |
| --- | --- |

—

Predica: pankki- ja vakuutuspalveluja tarjoavan GCA-konsernin tytäryritys, joka hallinnoi ja hoitaa omistamiaan kiinteistöjä omaan lukuunsa,

| — | ABP: Alankomaiden hallinnon palveluksessa olevien ja koulutuksen alalla toimivien työnantajien ja työntekijöiden eläkerahasto, joka omistaa mm. ranskalaisia kiinteistöalan osakkeita, |
| --- | --- |

—

ABP: Alankomaiden hallinnon palveluksessa olevien ja koulutuksen alalla toimivien työnantajien ja työntekijöiden eläkerahasto, joka omistaa mm. ranskalaisia kiinteistöalan osakkeita,

| — | Aldeta: yhtiö, jonka ainoana toimintana on Ranskan Alpes-Maritimes-departementissa Saint-Laurent du Varissa sijaitsevan Cap 3000 -kauppakeskuksen johtaminen ja hoitaminen. |
| --- | --- |

—

Aldeta: yhtiö, jonka ainoana toimintana on Ranskan Alpes-Maritimes-departementissa Saint-Laurent du Varissa sijaitsevan Cap 3000 -kauppakeskuksen johtaminen ja hoitaminen.

| 3. | Komissio katsoo alustavan tarkastelun perusteella, että ilmoitettu keskittymä voi kuulua EY:n sulautuma-asetuksen soveltamisalaan. Asiaa koskeva lopullinen päätös tehdään kuitenkin vasta myöhemmin. Asia soveltuu mahdollisesti käsiteltäväksi menettelyssä, joka on esitetty komission tiedonannossa yksinkertaistetusta menettelystä tiettyjen keskittymien käsittelemiseksi neuvoston EY:n sulautuma-asetuksen (2) nojalla. |
| --- | --- |

3.

Komissio katsoo alustavan tarkastelun perusteella, että ilmoitettu keskittymä voi kuulua EY:n sulautuma-asetuksen soveltamisalaan. Asiaa koskeva lopullinen päätös tehdään kuitenkin vasta myöhemmin. Asia soveltuu mahdollisesti käsiteltäväksi menettelyssä, joka on esitetty komission tiedonannossa yksinkertaistetusta menettelystä tiettyjen keskittymien käsittelemiseksi neuvoston EY:n sulautuma-asetuksen (2) nojalla.

| 4. | Komissio pyytää kolmansia osapuolia esittämään ehdotettua toimenpidettä koskevat huomautuksensa.
  Huomautusten on oltava komissiolla 10 päivän kuluessa tämän ilmoituksen julkaisupäivästä. Huomautukset voidaan lähettää komissiolle faksilla (+32 22964301), sähköpostitse osoitteeseen COMP-MERGER-REGISTRY@ec.europa.eu tai postitse viitteellä COMP/M.5885 – Altarea/Predica/ABP/Aldeta seuraavaan osoitteeseen:





  Euroopan komissio |
| --- | --- |
| Kilpailun PO (DG COMP) |
| Merger Registry |
| J-70 |
| 1049 Bruxelles/Brussel |
| BELGIQUE/BELGIË |

4.

Komissio pyytää kolmansia osapuolia esittämään ehdotettua toimenpidettä koskevat huomautuksensa.

Huomautusten on oltava komissiolla 10 päivän kuluessa tämän ilmoituksen julkaisupäivästä. Huomautukset voidaan lähettää komissiolle faksilla (+32 22964301), sähköpostitse osoitteeseen COMP-MERGER-REGISTRY@ec.europa.eu tai postitse viitteellä COMP/M.5885 – Altarea/Predica/ABP/Aldeta seuraavaan osoitteeseen:

Euroopan komissio

Kilpailun PO (DG COMP)

Merger Registry

J-70

1049 Bruxelles/Brussel

BELGIQUE/BELGIË

---

(1)  EUVL L 24, 29.1.2004, s. 1 (”EY:n sulautuma-asetus”).

(2)  EUVL C 56, 5.3.2005, s. 32 (”tiedonanto yksinkertaistetusta menettelystä”).

---

| 28.5.2010 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 138/34 |
| --- | --- | --- | --- |

28.5.2010

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 138/34

---

Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1/2003 27 artiklan 4 kohdan mukainen tiedonanto asiassa COMP/39.398 – Visa MIF

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

2010/C 138/10

1.   JOHDANTO

| (1) | Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 101 ja 102 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16 päivänä joulukuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1/2003 (1) 9 artiklassa säädetään, että jos komissio aikoo tehdä päätöksen, jossa rikkominen määrätään lopetettavaksi, ja jos asianomaiset yritykset esittävät sitoumuksia, joiden tarkoituksena on poistaa komission ennakkoarvioinnissaan niille esittämät huolenaiheet, komissio voi päätöksellään määrätä kyseisten sitoumusten noudattamisen yrityksiä velvoittavaksi. Päätös voidaan tehdä määräajaksi, ja siinä on todettava, ettei komission jatkotoimille ole enää perusteita. Asetuksen 27 artiklan 4 kohdan mukaan komissio julkaisee tiiviin yhteenvedon asiaan liittyvistä seikoista ja sitoumusten pääkohdat. Asianomaiset osapuolet voivat esittää huomautuksensa komission asettamassa määräajassa. |
| --- | --- |

(1)

Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 101 ja 102 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16 päivänä joulukuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1/2003 (1) 9 artiklassa säädetään, että jos komissio aikoo tehdä päätöksen, jossa rikkominen määrätään lopetettavaksi, ja jos asianomaiset yritykset esittävät sitoumuksia, joiden tarkoituksena on poistaa komission ennakkoarvioinnissaan niille esittämät huolenaiheet, komissio voi päätöksellään määrätä kyseisten sitoumusten noudattamisen yrityksiä velvoittavaksi. Päätös voidaan tehdä määräajaksi, ja siinä on todettava, ettei komission jatkotoimille ole enää perusteita. Asetuksen 27 artiklan 4 kohdan mukaan komissio julkaisee tiiviin yhteenvedon asiaan liittyvistä seikoista ja sitoumusten pääkohdat. Asianomaiset osapuolet voivat esittää huomautuksensa komission asettamassa määräajassa.

2.   YHTEENVETO ASIASTA

| (2) | Komissio antoi 3. huhtikuuta 2009 väitetiedoksiannon, joka koski seuraavia: Visa Europe Limited, jäljempänä ’Visa Europe’, Visa Inc. ja Visa International Services Association. |
| --- | --- |

(2)

Komissio antoi 3. huhtikuuta 2009 väitetiedoksiannon, joka koski seuraavia: Visa Europe Limited, jäljempänä ’Visa Europe’, Visa Inc. ja Visa International Services Association.

| (3) | Väitetiedoksianto on asetuksen (EY) N:o 1/2003 9 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu ennakkoarviointi. Siinä komissio esittää alustavan näkemyksensä, jonka mukaan eurooppalaisten pankkien yhdistys Visa Europe on rikkonut SEUT-sopimuksen 101 artiklaa ja ETA-sopimuksen 53 artiklaa ottamalla käyttöön monenvälisesti sovitut toimituspalkkiot, jäljempänä ’MIF-palkkio’, joita sovelletaan rajat ylittäviin ja tiettyihin kotimaisiin (2) maksutapahtumiin, jotka on suoritettu VISA-, VISA Electron tai V PAY –maksukortilla Euroopan talousalueella sijaitsevissa myyntipisteissä. |
| --- | --- |

(3)

Väitetiedoksianto on asetuksen (EY) N:o 1/2003 9 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu ennakkoarviointi. Siinä komissio esittää alustavan näkemyksensä, jonka mukaan eurooppalaisten pankkien yhdistys Visa Europe on rikkonut SEUT-sopimuksen 101 artiklaa ja ETA-sopimuksen 53 artiklaa ottamalla käyttöön monenvälisesti sovitut toimituspalkkiot, jäljempänä ’MIF-palkkio’, joita sovelletaan rajat ylittäviin ja tiettyihin kotimaisiin (2) maksutapahtumiin, jotka on suoritettu VISA-, VISA Electron tai V PAY –maksukortilla Euroopan talousalueella sijaitsevissa myyntipisteissä.

| (4) | Tosiasiassa toimituspalkkion maksaa korttitapahtuman vastaanottava kauppiaan pankki, jäljempänä ’vastaanottaja’, kortinhaltijan pankille, jäljempänä ’kortinmyöntäjä’, kustakin kauppiaan myymälässä maksukortilla suoritetusta maksutapahtumasta. Kun kortinhaltija käyttää maksukorttia ostaakseen tavaroita tai palveluja kauppiaalta, kauppias maksaa vastaanottajalle palvelumaksun. Vastaanottaja ottaa itselleen osan maksusta (vastaanottajan marginaali), toimittaa osan (MIF-palkkion) kortinmyöntäjälle ja pienen osuuden järjestelmän operaattorille (tässä tapauksessa Visalle). Kauppiaalta veloitettava palvelumaksu määräytyy käytännössä pääosin MIF-palkkion mukaan. |
| --- | --- |

(4)

Tosiasiassa toimituspalkkion maksaa korttitapahtuman vastaanottava kauppiaan pankki, jäljempänä ’vastaanottaja’, kortinhaltijan pankille, jäljempänä ’kortinmyöntäjä’, kustakin kauppiaan myymälässä maksukortilla suoritetusta maksutapahtumasta. Kun kortinhaltija käyttää maksukorttia ostaakseen tavaroita tai palveluja kauppiaalta, kauppias maksaa vastaanottajalle palvelumaksun. Vastaanottaja ottaa itselleen osan maksusta (vastaanottajan marginaali), toimittaa osan (MIF-palkkion) kortinmyöntäjälle ja pienen osuuden järjestelmän operaattorille (tässä tapauksessa Visalle). Kauppiaalta veloitettava palvelumaksu määräytyy käytännössä pääosin MIF-palkkion mukaan.

| (5) | Väitetiedoksiannossa esitettiin huoli siitä, että MIF-palkkioiden tarkoituksena ja seurauksena on kilpailun tuntuva rajoittaminen korttitapahtumien vastaanottomarkkinoilla, mikä on epäedullista kauppiaille ja välillisesti myös heidän asiakkailleen. Luomalla kaikille vastaanottajille yhteisen, merkittävän kustannustekijän MIF-palkkiot näyttivät nostavan tasoa, jonka pohjalta vastaanottajat määrittävät kauppiailta veloitettavan palvelumaksun. Komission alustavan näkemyksen mukaan Visa Europen MIF-palkkiot eivät ole objektiivisesti tarkasteltuna välttämättömiä. Vastaanottomarkkinoiden kilpailua rajoittavaa vaikutusta tehostaa MIF-palkkioiden vaikutus verkostoon ja korttien myöntämismarkkinoihin. Vaikutusta vahvistavat myös verkostosäännöt ja -käytännöt (kaikkien korttien hyväksymisvelvollisuus (nk. HACR-sääntö), lisämaksukielto (nk. NDR-sääntö), samojen palkkioiden periminen kaikilta korttityypeiltä (blending) sekä eri MIF-palkkioiden soveltaminen rajat ylittäviin ja kotimaisiin vastaanottajiin). Lisäksi väitetiedoksiannon mukaan MIF-palkkiot eivät täytä poikkeuksen myöntämiselle SEUT-sopimuksen 101 artiklan 3 kohdan nojalla asetettuja vaatimuksia eli eivät tehosta toimintaa niin, että kuluttajille jäisi kohtuullinen osuus saatavasta hyödystä. |
| --- | --- |

(5)

Väitetiedoksiannossa esitettiin huoli siitä, että MIF-palkkioiden tarkoituksena ja seurauksena on kilpailun tuntuva rajoittaminen korttitapahtumien vastaanottomarkkinoilla, mikä on epäedullista kauppiaille ja välillisesti myös heidän asiakkailleen. Luomalla kaikille vastaanottajille yhteisen, merkittävän kustannustekijän MIF-palkkiot näyttivät nostavan tasoa, jonka pohjalta vastaanottajat määrittävät kauppiailta veloitettavan palvelumaksun. Komission alustavan näkemyksen mukaan Visa Europen MIF-palkkiot eivät ole objektiivisesti tarkasteltuna välttämättömiä. Vastaanottomarkkinoiden kilpailua rajoittavaa vaikutusta tehostaa MIF-palkkioiden vaikutus verkostoon ja korttien myöntämismarkkinoihin. Vaikutusta vahvistavat myös verkostosäännöt ja -käytännöt (kaikkien korttien hyväksymisvelvollisuus (nk. HACR-sääntö), lisämaksukielto (nk. NDR-sääntö), samojen palkkioiden periminen kaikilta korttityypeiltä (blending) sekä eri MIF-palkkioiden soveltaminen rajat ylittäviin ja kotimaisiin vastaanottajiin). Lisäksi väitetiedoksiannon mukaan MIF-palkkiot eivät täytä poikkeuksen myöntämiselle SEUT-sopimuksen 101 artiklan 3 kohdan nojalla asetettuja vaatimuksia eli eivät tehosta toimintaa niin, että kuluttajille jäisi kohtuullinen osuus saatavasta hyödystä.

| (6) | Väitetiedoksianto osoitettiin 29. toukokuuta 2009 myös Visa Inc:lle ja Visa International Service Associationille. Syynä oli erityisesti alueiden välisten MIF-palkkioiden mahdollisesti automaattinen soveltaminen (siltä osin kuin niitä voitaisiin soveltaa VISA- ja V PAY-korteilla suoritettaviin rajat ylittäviin tai kotimaisiin maksutapahtumiin Euroopan talousalueella) ja niiden rooli HACR- ja NDR-sääntöjen käyttöönotossa. |
| --- | --- |

(6)

Väitetiedoksianto osoitettiin 29. toukokuuta 2009 myös Visa Inc:lle ja Visa International Service Associationille. Syynä oli erityisesti alueiden välisten MIF-palkkioiden mahdollisesti automaattinen soveltaminen (siltä osin kuin niitä voitaisiin soveltaa VISA- ja V PAY-korteilla suoritettaviin rajat ylittäviin tai kotimaisiin maksutapahtumiin Euroopan talousalueella) ja niiden rooli HACR- ja NDR-sääntöjen käyttöönotossa.

3.   TARJOTTUJEN SITOUMUSTEN PÄÄSISÄLTÖ

| (7) | Menettelyn kohteena olevat osapuolet eivät yhdy komission ennakkoarviointiin. Visa Europe on kuitenkin esittänyt asetuksen (EY) N:o 1/2003 9 artiklan mukaisia sitoumuksia, joilla on tarkoitus ratkaista komission havaitsemat kilpailuongelmat online-korttien markkinasegmentillä. |
| --- | --- |

(7)

Menettelyn kohteena olevat osapuolet eivät yhdy komission ennakkoarviointiin. Visa Europe on kuitenkin esittänyt asetuksen (EY) N:o 1/2003 9 artiklan mukaisia sitoumuksia, joilla on tarkoitus ratkaista komission havaitsemat kilpailuongelmat online-korttien markkinasegmentillä.

| (8) | Sitoumusten pääkohdat esitetään jäljempänä lyhyesti ja ne julkaistaan kokonaisuudessaan englannin kielellä kilpailun pääosaston verkkosivuilla osoitteessa:
  http://ec.europa.eu/competition/index_en.html |
| --- | --- |

(8)

Sitoumusten pääkohdat esitetään jäljempänä lyhyesti ja ne julkaistaan kokonaisuudessaan englannin kielellä kilpailun pääosaston verkkosivuilla osoitteessa:

http://ec.europa.eu/competition/index_en.html

| (9) | Visa Europe sitoutuu rajoittamaan online-korteillaan suoritettaviin maksutapahtumiin sovellettavien rajat ylittävien MIF-palkkioiden painotetun vuosikeskiarvon 20 peruspisteeseen (0,2 %) kahden kuukauden kuluessa siitä, kun sitoumuksia koskeva päätös on annettu sille tiedoksi. Rajoitusta sovelletaan myös erikseen kuhunkin ETA-maahan, jossa Visa Europe määrittää kotimaisten online-korttien MIF-palkkiot, sekä niihin ETA-maihin, joissa muiden MIF-palkkioiden puuttuessa sovelletaan rajat ylittäviä MIF-palkkioita. |
| --- | --- |

(9)

Visa Europe sitoutuu rajoittamaan online-korteillaan suoritettaviin maksutapahtumiin sovellettavien rajat ylittävien MIF-palkkioiden painotetun vuosikeskiarvon 20 peruspisteeseen (0,2 %) kahden kuukauden kuluessa siitä, kun sitoumuksia koskeva päätös on annettu sille tiedoksi. Rajoitusta sovelletaan myös erikseen kuhunkin ETA-maahan, jossa Visa Europe määrittää kotimaisten online-korttien MIF-palkkiot, sekä niihin ETA-maihin, joissa muiden MIF-palkkioiden puuttuessa sovelletaan rajat ylittäviä MIF-palkkioita.

| (10) | Useiden ETA-maiden keskuspankkien tekemien, kortilla ja käteisellä maksamisen kustannuksia vertailevien selvitysten perusteella komissio katsoo alustavasti, että MIF-palkkiot, joita Visa Europa on sitoutunut soveltamaan online-korttitapahtumiin, ovat talousalan kirjallisuudessa (3) kehitetyn ”merchant indifference” -menetelmän (eli nk. turistitestin) mukaisia. Testin läpäisemä palkkio (josta käytetään myös nimitystä tasoituspalkkio, balancing fee) vahvistetaan tasolle, jolla kauppiaalle on yhdentekevää, maksaako asiakas kortilla vai käteisellä. Tasoitus toimii niin, että kauppiaalta veloitettava maksu ei ole korkeampi kuin maksukortin käytöstä heille aiheutuva etu. Tällaisia etuja syntyy, kun korttimaksut alentavat kauppiaalle aiheutuvia kustannuksia käteismaksuihin verrattuna (esim. siksi, että säästytään käteisen kuljetus- ja turvallisuuskustannuksilta ja maksu kassalla tapahtuu nopeammin). Näin voidaan tiettyjen oletusten mukaan (esim. missä määrin palkkio siirretään kortinhaltijan maksettavaksi) varmistaa, että kortinhaltijat tekevät järkeviä maksuvälinevalintoja. Tällöin MIF-palkkioiden avulla voidaan antaa oikeanlainen hintasignaali kortinhaltijoille, jotka mukauttavat käyttäytymistään sen mukaisesti. |
| --- | --- |

(10)

Useiden ETA-maiden keskuspankkien tekemien, kortilla ja käteisellä maksamisen kustannuksia vertailevien selvitysten perusteella komissio katsoo alustavasti, että MIF-palkkiot, joita Visa Europa on sitoutunut soveltamaan online-korttitapahtumiin, ovat talousalan kirjallisuudessa (3) kehitetyn ”merchant indifference” -menetelmän (eli nk. turistitestin) mukaisia. Testin läpäisemä palkkio (josta käytetään myös nimitystä tasoituspalkkio, balancing fee) vahvistetaan tasolle, jolla kauppiaalle on yhdentekevää, maksaako asiakas kortilla vai käteisellä. Tasoitus toimii niin, että kauppiaalta veloitettava maksu ei ole korkeampi kuin maksukortin käytöstä heille aiheutuva etu. Tällaisia etuja syntyy, kun korttimaksut alentavat kauppiaalle aiheutuvia kustannuksia käteismaksuihin verrattuna (esim. siksi, että säästytään käteisen kuljetus- ja turvallisuuskustannuksilta ja maksu kassalla tapahtuu nopeammin). Näin voidaan tiettyjen oletusten mukaan (esim. missä määrin palkkio siirretään kortinhaltijan maksettavaksi) varmistaa, että kortinhaltijat tekevät järkeviä maksuvälinevalintoja. Tällöin MIF-palkkioiden avulla voidaan antaa oikeanlainen hintasignaali kortinhaltijoille, jotka mukauttavat käyttäytymistään sen mukaisesti.

| (11) | Lisäksi Visa Europe sitoutuu jatkamaan Visa Europen johtokunnan maaliskuussa 2009 käyttöön ottamien läpinäkyvyystoimenpiteiden toteuttamista ja kehittämistä. Erityisesti Visa Europe sitoutuu:






  — | noudattamaan jatkossakin useampaan kuin yhteen maksukorttijärjestelmään tai Visa Europen korttityyppiin sovellettavien, kauppiailta perittävien palvelumaksujen yhdenmukaistamista koskevaa kieltoa ja edellyttämään, että vastaanottajat laskuttavat kauppiailta perittävät palvelumaksut korttityypeittäin; |
| --- | --- | --- |

(11)

Lisäksi Visa Europe sitoutuu jatkamaan Visa Europen johtokunnan maaliskuussa 2009 käyttöön ottamien läpinäkyvyystoimenpiteiden toteuttamista ja kehittämistä. Erityisesti Visa Europe sitoutuu:

—

noudattamaan jatkossakin useampaan kuin yhteen maksukorttijärjestelmään tai Visa Europen korttityyppiin sovellettavien, kauppiailta perittävien palvelumaksujen yhdenmukaistamista koskevaa kieltoa ja edellyttämään, että vastaanottajat laskuttavat kauppiailta perittävät palvelumaksut korttityypeittäin;

| — | edellyttämään jatkossakin, että Visa Europen jäsenet kirjaavat kaikki MIF-palkkiot ja soveltavat niitä rajojen yli suoritettuihin ja vastaanotettuihin maksutapahtumiin; |
| --- | --- |

—

edellyttämään jatkossakin, että Visa Europen jäsenet kirjaavat kaikki MIF-palkkiot ja soveltavat niitä rajojen yli suoritettuihin ja vastaanotettuihin maksutapahtumiin;

| — | julkaisemaan jatkossakin kaikki alueiden sisäiset ja kotimaiset MIF-palkkiot verkkosivuillaan ilmoittamalla kaikentyyppisiin maksutapahtumiin sovellettavan toimituspalkkion ja edellyttämään, että vastaanottajat ilmoittavat julkaisusta kauppiaille; |
| --- | --- |

—

julkaisemaan jatkossakin kaikki alueiden sisäiset ja kotimaiset MIF-palkkiot verkkosivuillaan ilmoittamalla kaikentyyppisiin maksutapahtumiin sovellettavan toimituspalkkion ja edellyttämään, että vastaanottajat ilmoittavat julkaisusta kauppiaille;

| — | varmistamaan, että Euroopan talousalueella myönnetyt maksukortit ovat täysin tunnistettavissa ja että vastaanottaja tai kauppias voi sähköisesti tunnistaa kaikki tällaiset kortit edellyttäen, että myyntipisteen maksupääte soveltuu tunnistamiseen; |
| --- | --- |

—

varmistamaan, että Euroopan talousalueella myönnetyt maksukortit ovat täysin tunnistettavissa ja että vastaanottaja tai kauppias voi sähköisesti tunnistaa kaikki tällaiset kortit edellyttäen, että myyntipisteen maksupääte soveltuu tunnistamiseen;

| — | jatkamaan käytäntöä, jonka mukaan sillä on eri HACR-säännöt VISA, VISA Electron ja V PAY -korteille, eli kauppiaat voivat vapaasti valita, hyväksyvätkö ne VISA- ja/tai VISA Electron- ja/tai V PAY -kortit. Visa Europe ei aio muuttaa HACR-sääntöjä, koska niitä sovelletaan online-korttitapahtumiin. Lisäksi Visa Europe edellyttää, että vastaanottajat ilmoittavat kauppiaille, että niillä on vapaus hyväksyä VISA- ja/tai VISA Electron ja/tai V PAY -kortit ja/tai kilpailevan järjestelmän kortit; |
| --- | --- |

—

jatkamaan käytäntöä, jonka mukaan sillä on eri HACR-säännöt VISA, VISA Electron ja V PAY -korteille, eli kauppiaat voivat vapaasti valita, hyväksyvätkö ne VISA- ja/tai VISA Electron- ja/tai V PAY -kortit. Visa Europe ei aio muuttaa HACR-sääntöjä, koska niitä sovelletaan online-korttitapahtumiin. Lisäksi Visa Europe edellyttää, että vastaanottajat ilmoittavat kauppiaille, että niillä on vapaus hyväksyä VISA- ja/tai VISA Electron ja/tai V PAY -kortit ja/tai kilpailevan järjestelmän kortit;

| — | säilyttämään tämänhetkisen tilanteen, jossa kauppiailla voi olla eri vastaanottaja kunkin maksukorttityypin maksutapahtumien käsittelyyn Visa Europen järjestelmässä ja/tai kilpailevassa järjestelmässä. |
| --- | --- |

—

säilyttämään tämänhetkisen tilanteen, jossa kauppiailla voi olla eri vastaanottaja kunkin maksukorttityypin maksutapahtumien käsittelyyn Visa Europen järjestelmässä ja/tai kilpailevassa järjestelmässä.

| (12) | Visa Europe nimittää toimitsijamiehen valvomaan sitä, että se noudattaa sitoumuksia. Komissiolla on valta hyväksyä tai hylätä Visa Europen ehdottama toimitsijamies. |
| --- | --- |

(12)

Visa Europe nimittää toimitsijamiehen valvomaan sitä, että se noudattaa sitoumuksia. Komissiolla on valta hyväksyä tai hylätä Visa Europen ehdottama toimitsijamies.

| (13) | Sitoumukset ovat voimassa neljä vuotta päivästä, jona sitoumuksia koskeva päätös annetaan tiedoksi Visa Europelle, ja niihin kuuluu tarkastelumekanismi. |
| --- | --- |

(13)

Sitoumukset ovat voimassa neljä vuotta päivästä, jona sitoumuksia koskeva päätös annetaan tiedoksi Visa Europelle, ja niihin kuuluu tarkastelumekanismi.

| (14) | Sitoumukset eivät koske Visa Europen luotto- ja maksuaikakortteihin tällä hetkellä soveltamia MIF-palkkioita, jotka on tarkoitus sisällyttää komissiossa käynnissä olevaan kilpailuoikeudelliseen tutkintaan. Tutkinta kattaa MIF-palkkiot, joita Visa Europe on soveltanut aiemmin luotto- ja maksuaikakorteilla suoritettuihin maksutapahtumiin. Ehdotetut sitoumukset eivät rajoita komission oikeutta aloittaa Visan verkostosääntöjä (esim. HACR), Visa Europen korttimaksuihin soveltamia MIF-palkkioita tai alueiden välisiä MIF-palkkioita koskeva menettely tai jatkaa tällaista menettelyä. |
| --- | --- |

(14)

Sitoumukset eivät koske Visa Europen luotto- ja maksuaikakortteihin tällä hetkellä soveltamia MIF-palkkioita, jotka on tarkoitus sisällyttää komissiossa käynnissä olevaan kilpailuoikeudelliseen tutkintaan. Tutkinta kattaa MIF-palkkiot, joita Visa Europe on soveltanut aiemmin luotto- ja maksuaikakorteilla suoritettuihin maksutapahtumiin. Ehdotetut sitoumukset eivät rajoita komission oikeutta aloittaa Visan verkostosääntöjä (esim. HACR), Visa Europen korttimaksuihin soveltamia MIF-palkkioita tai alueiden välisiä MIF-palkkioita koskeva menettely tai jatkaa tällaista menettelyä.

| (15) | Sitoumukset koskevat ainoastaan Visa Europea. Näin ollen käynnissä olevaa, Visa Inc:tä ja Visa International Service Associationia koskevaa kilpailuoikeudellista tutkimusta (ks. 6 kohta), joka kattaa myös online-korttimaksuihin sovellettavat MIF-palkkiot, ei päätetä ennen kuin komissio on esittänyt lisäarvioinnin ja ottanut huomioon tämän tiedonannon johdosta mahdollisesti esitetyt huomautukset. |
| --- | --- |

(15)

Sitoumukset koskevat ainoastaan Visa Europea. Näin ollen käynnissä olevaa, Visa Inc:tä ja Visa International Service Associationia koskevaa kilpailuoikeudellista tutkimusta (ks. 6 kohta), joka kattaa myös online-korttimaksuihin sovellettavat MIF-palkkiot, ei päätetä ennen kuin komissio on esittänyt lisäarvioinnin ja ottanut huomioon tämän tiedonannon johdosta mahdollisesti esitetyt huomautukset.

4.   HUOMAUTUSPYYNTÖ

| (16) | Jollei tämän tiedonannon johdosta esitetyistä huomautuksista muuta johdu, komissio aikoo antaa asetuksen (EY) N:o 1/2003 9 artiklan 1 kohdan mukaisen päätöksen, jossa edellä yhteenvetona ja kilpailun pääosaston verkkosivuilla lyhentämättöminä esitetyt sitoumukset säädetään sitoviksi. Jos sitoumuksiin tehdään merkittäviä muutoksia, on tehtävä uusi markkinatesti. |
| --- | --- |

(16)

Jollei tämän tiedonannon johdosta esitetyistä huomautuksista muuta johdu, komissio aikoo antaa asetuksen (EY) N:o 1/2003 9 artiklan 1 kohdan mukaisen päätöksen, jossa edellä yhteenvetona ja kilpailun pääosaston verkkosivuilla lyhentämättöminä esitetyt sitoumukset säädetään sitoviksi. Jos sitoumuksiin tehdään merkittäviä muutoksia, on tehtävä uusi markkinatesti.

| (17) | Komissio pyytää asetuksen (EY) N:o 1/2003 27 artiklan 4 kohdan mukaisesti asianomaisia kolmansia osapuolia esittämään huomautuksensa ehdotetuista sitoumuksista. Huomausten on oltava komissiolla kuukauden kuluessa tämän tiedonannon julkaisupäivästä. Asianomaisia kolmansia osapuolia pyydetään toimittamaan huomautuksistaan myös julkinen toisinto, josta liikesalaisuudet ja muut luottamukselliset tiedot on poistettu ja korvattu tarvittaessa yhteenvedolla, joka ei sisällä luottamuksellisia tietoja, tai merkinnällä ”liikesalaisuus”” tai ””luottamuksellinen tieto”. Pyyntöä noudatetaan, jos se on perusteltu. Jos huomautuksista ei lähetetä julkista toisintoa, komissio olettaa, etteivät ne sisällä luottamuksellisia tietoja. |
| --- | --- |

(17)

Komissio pyytää asetuksen (EY) N:o 1/2003 27 artiklan 4 kohdan mukaisesti asianomaisia kolmansia osapuolia esittämään huomautuksensa ehdotetuista sitoumuksista. Huomausten on oltava komissiolla kuukauden kuluessa tämän tiedonannon julkaisupäivästä. Asianomaisia kolmansia osapuolia pyydetään toimittamaan huomautuksistaan myös julkinen toisinto, josta liikesalaisuudet ja muut luottamukselliset tiedot on poistettu ja korvattu tarvittaessa yhteenvedolla, joka ei sisällä luottamuksellisia tietoja, tai merkinnällä ”liikesalaisuus”” tai ””luottamuksellinen tieto”. Pyyntöä noudatetaan, jos se on perusteltu. Jos huomautuksista ei lähetetä julkista toisintoa, komissio olettaa, etteivät ne sisällä luottamuksellisia tietoja.

| (18) | Huomautukset voidaan lähettää komissiolle viitteellä COMP/39.398 – Visa MIF sähköpostitse (COMP-GREFFE-ANTITRUST@ec.europa.eu), faksilla (+32 22950128) tai postitse seuraavaan osoitteeseen:





  European Commission |
| --- | --- |
| Directorate-General for Competition |
| Antitrust Registry |
| 1049 Bruxelles/Brussel |
| BELGIQUE/BELGIË |

(18)

Huomautukset voidaan lähettää komissiolle viitteellä COMP/39.398 – Visa MIF sähköpostitse (COMP-GREFFE-ANTITRUST@ec.europa.eu), faksilla (+32 22950128) tai postitse seuraavaan osoitteeseen:

European Commission

Directorate-General for Competition

Antitrust Registry

1049 Bruxelles/Brussel

BELGIQUE/BELGIË

---

(1)  EYVL L 1, 4.1.2003, s. 1. EY:n perustamissopimuksen 81 artiklasta tuli 1. joulukuuta 2009 SEUT-sopimuksen 101 artikla ja perustamissopimuksen 82 artiklasta SEUT-sopimuksen 102 artikla. Kyseiset kaksi määräyskokonaisuutta ovat asiasisällöltään samanlaiset. Viittauksia SEUT-sopimuksen 101 ja 102 artiklaan on tässä tiedonannossa pidettävä soveltuvin osin viittauksina perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklaan.

(2)  Tällä hetkellä Visa Europe määrittää kotimaiset MIF-palkkiot yhdeksässä maassa. Lopuissa ETA-maissa kotimaisten MIF-palkkioiden määrittämisestä vastaavat Visa Europen jäsenet.

(3)  Ks. Jean-Charles Rochet ja Jean Tirole, Must Take Cards and the Tourist Test, Toulousen Institut d’Économie Industriellen (IDEI) julkaisu (Working Paper) nro 496, http://idei.fr/doc/wp/2008/must_take_cards.pdf

---

MUUT SÄÄDÖKSET

Euroopan komissio

| 28.5.2010 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 138/37 |
| --- | --- | --- | --- |

28.5.2010

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 138/37

---

Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 510/2006 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu rekisteröintihakemuksen julkaiseminen

2010/C 138/11

Tämä julkaiseminen antaa oikeuden vastustaa hakemusta neuvoston asetuksen (EY) N:o 510/2006 (1) 7 artiklassa tarkoitetulla tavalla. Vastaväitteet on toimitettava komissiolle kuuden kuukauden kuluessa tästä julkaisemisesta.

YHTENÄINEN ASIAKIRJA

NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 510/2006

”HOFER RINDFLEISCHWURST”

EY-N:o: DE-PGI-0005-0722-10.10.2008

SMM ( X ) SAN ( )

1.   Nimi:

Hofer Rindfleischwurst

2.   Jäsenvaltio tai kolmas maa:

Saksa

3.   Maataloustuotteen tai elintarvikkeen kuvaus:

3.1   Tuotelaji:

| Luokka 1.2 | Lihavalmisteet |
| --- | --- |

Luokka 1.2

Lihavalmisteet

3.2   Kuvaus 1 kohdassa nimetystä tuotteesta:

Hofer Rindfleischwurst on levitteeksi soveltuva muodoltaan pitkänomainen raakamakkara. Levitettävä makkaramassa täytetään (sellofaanista tehtyyn) tekosuoleen, jonka läpimitta on 40–55 mm. Läpimitasta riippuen yksittäinen Hofer Rindfleischwurst on enintään 50 cm pitkä ja painaa 150–800 g. Makkaran väri on miellyttävällä tavalla voimakkaan lihanpunainen.

Hofer Rindfleischwurstin maku on tuotteelle ominainen, hienostuneen mausteinen ja kevyesti pippurinen. Lisäksi kylmäsavustus pyökkisavulla antaa sille miellyttävän savun aromin.

Hofer Rindfleischwurst on levitteeksi soveltuva hienonnettu raakamakkara, joka erottuu muista tuoreutensa ansiosta. Sen erityinen maku ja aromi säilyvät ainoastaan 2–3 päivää, minkä vuoksi sitä ei ole tarkoitettu varastoitavaksi pidempään.

Tyhjiöpakattuna Hofer Rindfleischwurst säilyy hieman pidempään (vähintään 10 päivää). Tämä edellyttää kuitenkin, että tyhjiöpakattu tuote säilytetään viileässä.

Hofer Rindfleischwurstin muita laatuominaisuuksia ovat tasaisen punainen väri, erinomainen levittyvyys ja massan tasainen rakenne.

Koska Hofer Rindfleischwurstin raaka-aineena käytetään vähärasvaista naudanlihaa, tuote sisältää runsaasti muuta lihaproteiinia kuin sidekudosproteiinia. Hofer Rindfleisch -naudanlihassa on oltava vähintään 10 % sidekudosproteiinitonta lihaproteiinia. Riippumattoman yritys- ja laadunvalvontalautakunnan Baijerin lihakauppa-alaa koskevissa selvityksissä Hofer Rindfleischwurstin teknisiksi ominaisuuksiksi saatiin seuraavat arvot: vesipitoisuus 50–55 %, rasvapitoisuus 25–30 % ja sianlihan ja selkärasvan osuus enintään 30 %.

Tärkeimmät lisäaineet ovat nitriittisuola ja punaista väriä lisäävä askorbiinihappo, joiden osuudet ovat 2,5 % ja 0,5 %. Pääasiallisina mausteina käytetään suolaa ja hienoksi jauhettua pippuria, mutta maun parantamiseksi tai eriyttämiseksi on sallittua lisätä erilaisia maustesekoituksia pieninä määrinä.

3.3   Raaka-aineet (ainoastaan jalostetut tuotteet):

Raaka-aineina käytettävän lihan ja rasvan laatu on ensiarvoisen tärkeä Hofer Rindfleischwurstin asianmukaisen valmistuksen kannalta. Parhaana pidetään täysikasvuisten ja vanhempien teuraseläinten lihaa, jonka etuja ovat voimakas väri ja hyvin varttunut liha. Valmistukseen käytetään naudan- ja sianlihaa. Nuorten nautojen lihaa ei käytetä Hofer Rindfleischwurstin valmistukseen. Sen pääasiallinen raaka-aine on vähärasvainen R I -luokan naudanliha, josta on poistettu jänteet (osuus 2/3), ja S VIII -luokan sian selkärasva (osuus 1/3). Selkärasvan mukana voidaan lisätä vähäinen määrä S I -luokan sianlihaa, mutta käytäntö on pikemminkin harvinainen.

Naudanliha on yleensä peräisin naaraspuolisista eläimistä ja harvemmin sonneista. Lihana käytetään potkaa, jonka rasvapitoisuus on noin 5 %. Jos käytetään sianlihaa, se on siankinkkua, jonka rasvapitoisuus on noin 4 %. Selkärasvan rasvapitoisuus on noin 70 %.

Hofer Rindfleischwurstille on ominaista korkea laatu ja tuoreus. Sen valmistukseen käytetään yksinomaan juuri teurastetun eläimen lihaa. Tuotantoprosessiin ei käytetä kypsytettyä, riippunutta tai jäädytettyä lihaa.

3.4   Rehu (ainoastaan eläinperäiset tuotteet):

—

3.5   Erityiset tuotantovaiheet, joiden on tapahduttava yksilöidyllä maantieteellisellä alueella:

Hofer Rindfleischwurstin valmistus tapahtuu maantieteellisellä alueella.

3.6   Viipalointia, raastamista, pakkaamista jne. koskevat erityiset säännöt:

—

3.7   Merkintöjä koskevat erityiset säännöt:

—

4.   Maantieteellisen alueen tarkka rajaus:

Hofin kaupungin alue ja Hofin piirikunta (Landkreis)

5.   Yhteys maantieteelliseen alueeseen:

5.1   Maantieteellisen alueen erityisyys:

Hofer Rindfleischwurstilla on yli 50-vuotiset perinteet yksilöidyllä maantieteellisellä alueella.

Vuonna 1950 lihamestari Hans Millitzer valmisti Hofissa ensimmäistä kertaa naudanlihamakkaraa vähärasvaisesta naudanlihasta. Hänen oppipoikansa Gottfried Rädlein jatkoi perinnettä valmistamalla Hofer Rindfleischwurstia Hofissa omassa yrityksessään vuosina 1962–1993, jolloin tuotteen maine levisi myös kauas kaupungin rajojen ulkopuolelle.

Kysyntä oli niin suurta, että Gottfried Rädlein jalosti makkaraksi viikoittain jopa 15 naudan takaneljännestä. Hän valmisti toisinaan jopa sunnuntaisin ja juhlapäivinä Rindfleischwurstia oman erityisreseptinsä mukaan. Levitettävänä raakamakkarana se oli todellinen tuoretuote, minkä vuoksi sen erityinen maku ja aromi säilyivät vain 2–3 päivää. Koska Hofer Rindfleischwurst on erityisen vähärasvainen ja terveellinen tuote, jopa lääkärit suosittelivat sitä.

Myöhempinä vuosina useat muutkin alueen lihamestarit kiinnostuivat Hofer Rindfleischwurstin valmistuksesta ja halusivat tuottaa ja tarjota markkinoille tätä perinteistä tuotetta. Tammikuussa 1993 Gottfried Rädleinin liike siirtyi tunnetulle hofilaiselle lihamestarille Albert Schillerille, joka vielä tänäänkin on erikoistunut Hofer Rindfleischwurstin valmistukseen Gottfried Rädleinin oppien mukaan. Hofin lihamestarikillan silloisen suurmestarin ansiosta Hofer Rindfleischwurstin valmistusohje sisällytettiin vuonna 1993 Saksan liittotasavallan lihavalmisteiden luetteloon numerolla 2.2120.1.

5.2   Tuotteen erityisyys:

Kuten edellä on esitetty, Hofer Rindfleischwurst on laadukas ja maultaan erityinen tuote, joka on tunnettu ja hyvin arvostettu alueellinen erikoisuus varsinkin Hofin kaupungissa ja sitä ympäröivässä piirikunnassa. Se ei ole pidetty ja haluttu tuote pelkästään paikallisen väestön keskuudessa, vaan myös muualta tulevat vieraat arvostavat sitä suuresti. Tuotteen merkityksestä ja tunnettuudesta todistaa myös sen sisällyttäminen Saksan elintarvikeluetteloon.

Hofer Rindfleischwurst on jo huomioitu ja palkittu useilla makkaramessuilla. Yksilöidyn maantieteellisen alueen lihamestarit osallistuvat Baijerin lihamestareiden yhdistyksen vuosittain järjestämään laatuarviointiin esitelläkseen Hofer Rindfleischwurstin, ja tähän asti tuote on aina palkittu kulta- tai hopeamitalilla. Vastaavanlaisia tuloksia on saavutettu kansallisella tasolla myös Saksan elintarvikealan yhdistyksen (DLG) järjestämissä laatuarvioinneissa. Huhtikuussa 2009 Hofissa pidetyssä viimeisimmässä Oberfrankenin elintarvikenäyttelyssä järjestettiin myös makkaratuotteiden yleinen laatuarviointi, ja paikalliset tiedotusvälineet kertoivat vuolaasti Hofer Rindfleischwurstin alueellisena tuotteena saavuttamasta maineesta.

5.3   Syy-seuraussuhde, joka yhdistää maantieteellisen alueen seuraaviin: tuotteen laatu tai ominaisuudet (kun kyseessä SAN) tai tuotteen erityislaatu, maine tai muut ominaisuudet (kun kyseessä SMM):

Hofer Rindfleischwurst on Hofin alueelle tyypillinen tuote. Se on lähtöisin Hofin alueelta, ja sitä valmistetaan paikallisissa yrityksissä yli 50-vuotisten perinteiden ja erityisten valmistusohjeiden ja -menetelmien mukaisesti. Siksi tuotteen maine ja arvostus ovat voimakkaasti sidoksissa sen alkuperään yksilöidyllä maantieteellisellä alueella.

Eritelmän julkaisutiedot:

(Asetuksen (EY) N:o 510/2006 5 artiklan 7 kohta)

Markenblatt, nide 16, 18.4.2008, osa 7a-aa, s. 31 817

(http://register.dpma.de/DPMAregister/geo/detail.pdfdownload/106)

---

(1)  EUVL L 93, 31.3.2006, s. 12.

---

| 28.5.2010 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 138/40 |
| --- | --- | --- | --- |

28.5.2010

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 138/40

---

Tarjouskilpailuilmoitus kolmansista maista peräisin olevan maissin tuontitullin alentamisesta

2010/C 138/12

I.   ASIA

| 1. | Järjestetään tarjouskilpailu kolmansista maista peräisin olevan, CN-koodiin 1005 90 00 kuuluvan maissin tuontitullin alentamisesta. |
| --- | --- |

1.

Järjestetään tarjouskilpailu kolmansista maista peräisin olevan, CN-koodiin 1005 90 00 kuuluvan maissin tuontitullin alentamisesta.

| 2. | Tarjouskilpailu järjestetään komission asetuksen (EU) N:o 463/2010 (1) säännösten mukaisesti. |
| --- | --- |

2.

Tarjouskilpailu järjestetään komission asetuksen (EU) N:o 463/2010 (1) säännösten mukaisesti.

II.   MÄÄRÄAJAT

| 1. | Ensimmäisen osittaisen tarjouskilpailun tarjousten esittämisen määräaika päättyy 10 päivänä kesäkuuta 2010 kello 10.00 Brysselin aikaa:
  Seuraavien osittaisten tarjouskilpailujen tarjousten esittämisen määräajat päättyvät torstaisin kello 10.00 Brysselin aikaa:






  — | 24 päivänä kesäkuuta 2010, |
| --- | --- | --- |

1.

Ensimmäisen osittaisen tarjouskilpailun tarjousten esittämisen määräaika päättyy 10 päivänä kesäkuuta 2010 kello 10.00 Brysselin aikaa:

Seuraavien osittaisten tarjouskilpailujen tarjousten esittämisen määräajat päättyvät torstaisin kello 10.00 Brysselin aikaa:

—

24 päivänä kesäkuuta 2010,

| — | 15 ja 29 päivänä heinäkuuta 2010, |
| --- | --- |

—

15 ja 29 päivänä heinäkuuta 2010,

| — | 26 päivänä elokuuta 2010, |
| --- | --- |

—

26 päivänä elokuuta 2010,

| — | 16 ja 30 päivänä syyskuuta 2010, |
| --- | --- |

—

16 ja 30 päivänä syyskuuta 2010,

| — | 14 ja 28 päivänä lokakuuta 2010, |
| --- | --- |

—

14 ja 28 päivänä lokakuuta 2010,

| — | 11 ja 25 päivänä marraskuuta 2010, |
| --- | --- |

—

11 ja 25 päivänä marraskuuta 2010,

| — | 9 ja 16 päivänä joulukuuta 2010. |
| --- | --- |

—

9 ja 16 päivänä joulukuuta 2010.

| 2. | Tämä ilmoitus koskee ainoastaan tämän tarjouskilpailun avaamista. Ilmoitus pätee kaikkiin tämän tarjouskilpailun voimassaoloaikana järjestettäviin osittaisiin tarjouskilpailuihin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta ilmoituksen muuttamista tai korvaamista. |
| --- | --- |

2.

Tämä ilmoitus koskee ainoastaan tämän tarjouskilpailun avaamista. Ilmoitus pätee kaikkiin tämän tarjouskilpailun voimassaoloaikana järjestettäviin osittaisiin tarjouskilpailuihin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta ilmoituksen muuttamista tai korvaamista.

III.   TARJOUKSET

| 1. | Tarjoukset on tehtävä kirjallisina viimeistään II osastossa ilmoitettuina määräaikoina ja kellonaikoina jättämällä tarjous vastaanottoilmoitusta vastaan tai sähköisessä muodossa johonkin seuraavista osoitteista:
  Osoite, johon tarjoukset jätetään:





  Ministério das Finanças |
| --- | --- |
| Direcção Geral das Alfândegas e Impostos Especiais sobre o Consumo |
| Terreiro do Trigo — Edifício da Alfândega |
| 1149-060 Lisbon |
| PORTUGAL |
| Puhelin +351 218814263 |
| Faksi +351 218814261 |

1.

Tarjoukset on tehtävä kirjallisina viimeistään II osastossa ilmoitettuina määräaikoina ja kellonaikoina jättämällä tarjous vastaanottoilmoitusta vastaan tai sähköisessä muodossa johonkin seuraavista osoitteista:

Osoite, johon tarjoukset jätetään:

Ministério das Finanças

Direcção Geral das Alfândegas e Impostos Especiais sobre o Consumo

Terreiro do Trigo — Edifício da Alfândega

1149-060 Lisbon

PORTUGAL

Puhelin +351 218814263

Faksi +351 218814261

Tarjoukset, joita ei esitetä sähköisessä muodossa, on toimitettava asianomaiseen osoitteeseen kahdessa sisäkkäisessä suljetussa kirjekuoressa. Sisemmässä suljetussa kirjekuoressa on oltava merkintä ”Maissin vientituen alentamista koskevaan tarjouskilpailuun liittyvä tarjous – asetus (EU) N:o 463/2010”.

Tarjousta ei voi peruuttaa ennen kuin asianomainen jäsenvaltio ilmoittaa tarjouksentekijälle tarjouskilpailun ratkaisemisesta.

| 2. | Tarjous sekä komission asetuksen (EY) N:o 1296/2008 (2) 7 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut todiste ja sitoumus, on laadittava jollakin sen jäsenvaltion virallisista kielistä, jonka toimivaltaiselle viranomaiselle tarjous jätetään. |
| --- | --- |

2.

Tarjous sekä komission asetuksen (EY) N:o 1296/2008 (2) 7 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut todiste ja sitoumus, on laadittava jollakin sen jäsenvaltion virallisista kielistä, jonka toimivaltaiselle viranomaiselle tarjous jätetään.

IV.   TARJOUSKILPAILUVAKUUS

Tarjouskilpailuvakuus asetetaan toimivaltaisen viranomaisen hyväksi.

V.   TARJOUSKILPAILUN RATKAISEMINEN

Tarjouskilpailun voittaminen tarkoittaa, että

| a) | jäsenvaltiossa, jossa tarjous on esitetty, myönnetään tuontitodistus, jossa mainitaan tarjouksessa tarkoitettu tuontitullin alentaminen ja joka koskee kyseistä määrää; |
| --- | --- |

a)

jäsenvaltiossa, jossa tarjous on esitetty, myönnetään tuontitodistus, jossa mainitaan tarjouksessa tarkoitettu tuontitullin alentaminen ja joka koskee kyseistä määrää;

| b) | edellä a alakohdassa tarkoitetussa jäsenvaltiossa on haettava tuontitodistus kyseiselle määrälle. |
| --- | --- |

b)

edellä a alakohdassa tarkoitetussa jäsenvaltiossa on haettava tuontitodistus kyseiselle määrälle.

---

(1)  EUVL L 129, 27.5.2010, s. 60.

(2)  EUVL L 340, 19.12.2008, s. 57.

---

| 28.5.2010 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 138/42 |
| --- | --- | --- | --- |

28.5.2010

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 138/42

---

Tarjouskilpailuilmoitus kolmansista maista peräisin olevan maissin tuontitullin alentamisesta

2010/C 138/13

I.   ASIA

| 1. | Järjestetään tarjouskilpailu kolmansista maista peräisin olevan, CN-koodiin 1005 90 00 kuuluvan maissin tuontitullin alentamisesta. |
| --- | --- |

1.

Järjestetään tarjouskilpailu kolmansista maista peräisin olevan, CN-koodiin 1005 90 00 kuuluvan maissin tuontitullin alentamisesta.

| 2. | Tarjouskilpailu järjestetään komission asetuksen (EU) N:o 462/2010 (1) säännösten mukaisesti. |
| --- | --- |

2.

Tarjouskilpailu järjestetään komission asetuksen (EU) N:o 462/2010 (1) säännösten mukaisesti.

II.   MÄÄRÄAJAT

| 1. | Ensimmäisen osittaisen tarjouskilpailun tarjousten esittämisen määräaika päättyy 10 päivänä kesäkuuta 2010 kello 10.00 Brysselin aikaa.
  Seuraavien osittaisten tarjouskilpailujen tarjousten esittämisen määräajat päättyvät torstaisin kello 10.00 Brysselin aikaa:






  — | 24 päivänä kesäkuuta 2010, |
| --- | --- | --- |

1.

Ensimmäisen osittaisen tarjouskilpailun tarjousten esittämisen määräaika päättyy 10 päivänä kesäkuuta 2010 kello 10.00 Brysselin aikaa.

Seuraavien osittaisten tarjouskilpailujen tarjousten esittämisen määräajat päättyvät torstaisin kello 10.00 Brysselin aikaa:

—

24 päivänä kesäkuuta 2010,

| — | 15 ja 29 päivänä heinäkuuta 2010, |
| --- | --- |

—

15 ja 29 päivänä heinäkuuta 2010,

| — | 26 päivänä elokuuta 2010, |
| --- | --- |

—

26 päivänä elokuuta 2010,

| — | 16 ja 30 päivänä syyskuuta 2010, |
| --- | --- |

—

16 ja 30 päivänä syyskuuta 2010,

| — | 14 ja 28 päivänä lokakuuta 2010, |
| --- | --- |

—

14 ja 28 päivänä lokakuuta 2010,

| — | 11 ja 25 päivänä marraskuuta 2010, |
| --- | --- |

—

11 ja 25 päivänä marraskuuta 2010,

| — | 9 ja 16 päivänä joulukuuta 2010. |
| --- | --- |

—

9 ja 16 päivänä joulukuuta 2010.

| 2. | Tämä ilmoitus koskee ainoastaan tämän tarjouskilpailun avaamista. Ilmoitus pätee kaikkiin tämän tarjouskilpailun voimassaoloaikana järjestettäviin osittaisiin tarjouskilpailuihin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta ilmoituksen muuttamista tai korvaamista. |
| --- | --- |

2.

Tämä ilmoitus koskee ainoastaan tämän tarjouskilpailun avaamista. Ilmoitus pätee kaikkiin tämän tarjouskilpailun voimassaoloaikana järjestettäviin osittaisiin tarjouskilpailuihin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta ilmoituksen muuttamista tai korvaamista.

III.   TARJOUKSET

| 1. | Tarjoukset on tehtävä kirjallisina viimeistään II osastossa ilmoitettuina määräaikoina ja kellonaikoina jättämällä tarjous vastaanottoilmoitusta vastaan tai sähköisessä muodossa johonkin seuraavista osoitteista:
  Osoite, johon tarjoukset jätetään:





  Fondo Español de Garantía Agraria (FEGA) |
| --- | --- |
| C/ Beneficencia, 8 |
| 28004 Madrid |
| ESPAÑA |
| Sähköposti: intervec@fega.mapya.es |
| Fax +34 915219832 / 913476387 |

1.

Tarjoukset on tehtävä kirjallisina viimeistään II osastossa ilmoitettuina määräaikoina ja kellonaikoina jättämällä tarjous vastaanottoilmoitusta vastaan tai sähköisessä muodossa johonkin seuraavista osoitteista:

Osoite, johon tarjoukset jätetään:

Fondo Español de Garantía Agraria (FEGA)

C/ Beneficencia, 8

28004 Madrid

ESPAÑA

Sähköposti: intervec@fega.mapya.es

Fax +34 915219832 / 913476387

Tarjoukset, joita ei esitetä sähköisessä muodossa, on toimitettava asianomaiseen osoitteeseen kahdessa sisäkkäisessä suljetussa kirjekuoressa. Sisemmässä suljetussa kirjekuoressa on oltava merkintä ”Maissin vientituen alentamista koskevaan tarjouskilpailuun liittyvä tarjous – asetus (EU) N:o 462/2010”.

Tarjousta ei voi peruuttaa ennen kuin asianomainen jäsenvaltio ilmoittaa tarjouksentekijälle tarjouskilpailun ratkaisemisesta.

| 2. | Tarjous sekä komission asetuksen (EY) N:o 1296/2008 (2) 7 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut todiste ja sitoumus, on laadittava jollakin sen jäsenvaltion virallisista kielistä, jonka toimivaltaiselle viranomaiselle tarjous jätetään. |
| --- | --- |

2.

Tarjous sekä komission asetuksen (EY) N:o 1296/2008 (2) 7 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut todiste ja sitoumus, on laadittava jollakin sen jäsenvaltion virallisista kielistä, jonka toimivaltaiselle viranomaiselle tarjous jätetään.

IV.   TARJOUSKILPAILUVAKUUS

Tarjouskilpailuvakuus asetetaan toimivaltaisen viranomaisen hyväksi.

V.   TARJOUSKILPAILUN RATKAISEMINEN

Tarjouskilpailun voittaminen tarkoittaa, että

| a) | jäsenvaltiossa, jossa tarjous on esitetty, myönnetään tuontitodistus, jossa mainitaan tarjouksessa tarkoitettu tuontitullin alentaminen ja joka koskee kyseistä määrää; |
| --- | --- |

a)

jäsenvaltiossa, jossa tarjous on esitetty, myönnetään tuontitodistus, jossa mainitaan tarjouksessa tarkoitettu tuontitullin alentaminen ja joka koskee kyseistä määrää;

| b) | edellä a alakohdassa tarkoitetussa jäsenvaltiossa on haettava tuontitodistus kyseiselle määrälle. |
| --- | --- |

b)

edellä a alakohdassa tarkoitetussa jäsenvaltiossa on haettava tuontitodistus kyseiselle määrälle.

---

(1)  EUVL L 129, 27.5.2010, s. 58.

(2)  EUVL L 340, 19.12.2008, s. 57.

---

| 28.5.2010 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 138/44 |
| --- | --- | --- | --- |

28.5.2010

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 138/44

---

Tarjouskilpailuilmoitus kolmansista maista peräisin olevan durran tuontitullin alentamisesta

2010/C 138/14

I   ASIA

| 1. | Järjestetään tarjouskilpailu kolmansista maista peräisin olevan, CN-koodiin 1007 00 90 kuuluvan durran tuontitullin alentamisesta. |
| --- | --- |

1.

Järjestetään tarjouskilpailu kolmansista maista peräisin olevan, CN-koodiin 1007 00 90 kuuluvan durran tuontitullin alentamisesta.

| 2. | Tarjouskilpailu järjestetään komission asetuksen (EU) N:o 464/2010 (1) säännösten mukaisesti. |
| --- | --- |

2.

Tarjouskilpailu järjestetään komission asetuksen (EU) N:o 464/2010 (1) säännösten mukaisesti.

II   MÄÄRÄAJAT

| 1. | Ensimmäisen osittaisen tarjouskilpailun tarjousten esittämisen määräaika päättyy 10 päivänä kesäkuuta 2010 kello 10.00 Brysselin aikaa.
  Seuraavien osittaisten tarjouskilpailujen tarjousten esittämisen määräajat päättyvät torstaisin kello 10.00 Brysselin aikaa:






  — | 24 päivänä kesäkuuta 2010, |
| --- | --- | --- |

1.

Ensimmäisen osittaisen tarjouskilpailun tarjousten esittämisen määräaika päättyy 10 päivänä kesäkuuta 2010 kello 10.00 Brysselin aikaa.

Seuraavien osittaisten tarjouskilpailujen tarjousten esittämisen määräajat päättyvät torstaisin kello 10.00 Brysselin aikaa:

—

24 päivänä kesäkuuta 2010,

| — | 15 ja 29 päivänä heinäkuuta 2010, |
| --- | --- |

—

15 ja 29 päivänä heinäkuuta 2010,

| — | 26 päivänä elokuuta 2010, |
| --- | --- |

—

26 päivänä elokuuta 2010,

| — | 16 ja 30 päivänä syyskuuta 2010, |
| --- | --- |

—

16 ja 30 päivänä syyskuuta 2010,

| — | 14 ja 28 päivänä lokakuuta 2010, |
| --- | --- |

—

14 ja 28 päivänä lokakuuta 2010,

| — | 11 ja 25 päivänä marraskuuta 2010, |
| --- | --- |

—

11 ja 25 päivänä marraskuuta 2010,

| — | 9 ja 16 päivänä joulukuuta 2010. |
| --- | --- |

—

9 ja 16 päivänä joulukuuta 2010.

| 2. | Tämä ilmoitus koskee ainoastaan tämän tarjouskilpailun avaamista. Ilmoitus pätee kaikkiin tämän tarjouskilpailun voimassaoloaikana järjestettäviin osittaisiin tarjouskilpailuihin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta ilmoituksen muuttamista tai korvaamista. |
| --- | --- |

2.

Tämä ilmoitus koskee ainoastaan tämän tarjouskilpailun avaamista. Ilmoitus pätee kaikkiin tämän tarjouskilpailun voimassaoloaikana järjestettäviin osittaisiin tarjouskilpailuihin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta ilmoituksen muuttamista tai korvaamista.

III   TARJOUKSET

| 1. | Tarjoukset on tehtävä kirjallisina viimeistään II osastossa ilmoitettuina määräaikoina ja kellonaikoina jättämällä tarjous vastaanottoilmoitusta vastaan tai sähköisessä muodossa johonkin seuraavista osoitteista:
  Osoite, johon tarjoukset jätetään:





  Fondo Español de Garantía Agraria (FEGA) |
| --- | --- |
| C/ Beneficencia, 8 |
| 28004 Madrid |
| ESPAÑA |
| Sähköposti: secreint@fega.mapya.es |
| Faksi: 34 915219832 / 913476387 |

1.

Tarjoukset on tehtävä kirjallisina viimeistään II osastossa ilmoitettuina määräaikoina ja kellonaikoina jättämällä tarjous vastaanottoilmoitusta vastaan tai sähköisessä muodossa johonkin seuraavista osoitteista:

Osoite, johon tarjoukset jätetään:

Fondo Español de Garantía Agraria (FEGA)

C/ Beneficencia, 8

28004 Madrid

ESPAÑA

Sähköposti: secreint@fega.mapya.es

Faksi: 34 915219832 / 913476387

Tarjoukset, joita ei esitetä sähköisessä muodossa, on toimitettava asianomaiseen osoitteeseen kahdessa sisäkkäisessä suljetussa kirjekuoressa. Sisemmässä suljetussa kirjekuoressa on oltava merkintä ”Durran vientituen alentamista koskevaan tarjouskilpailuun liittyvä tarjous – asetus (EU) N:o 464/2010”.

Tarjousta ei voi peruuttaa ennen kuin asianomainen jäsenvaltio ilmoittaa tarjouksentekijälle tarjouskilpailun ratkaisemisesta.

| 2. | Tarjous sekä komission asetuksen (EY) N:o 1296/2008 7 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut todiste ja sitoumus, on laadittava jollakin sen jäsenvaltion virallisista kielistä, jonka toimivaltaiselle viranomaiselle tarjous jätetään. |
| --- | --- |

2.

Tarjous sekä komission asetuksen (EY) N:o 1296/2008 7 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut todiste ja sitoumus, on laadittava jollakin sen jäsenvaltion virallisista kielistä, jonka toimivaltaiselle viranomaiselle tarjous jätetään.

IV   TARJOUSKILPAILUVAKUUS

Tarjouskilpailuvakuus asetetaan toimivaltaisen viranomaisen hyväksi.

V   TARJOUSKILPAILUN RATKAISEMINEN

Tarjouskilpailun voittaminen tarkoittaa, että

| a) | jäsenvaltiossa, jossa tarjous on esitetty, myönnetään tuontitodistus, jossa mainitaan tarjouksessa tarkoitettu tuontitullin alentaminen ja joka koskee kyseistä määrää; |
| --- | --- |

a)

jäsenvaltiossa, jossa tarjous on esitetty, myönnetään tuontitodistus, jossa mainitaan tarjouksessa tarkoitettu tuontitullin alentaminen ja joka koskee kyseistä määrää;

| b) | edellä a alakohdassa tarkoitetussa jäsenvaltiossa on haettava tuontitodistus kyseiselle määrälle. |
| --- | --- |

b)

edellä a alakohdassa tarkoitetussa jäsenvaltiossa on haettava tuontitodistus kyseiselle määrälle.

---

(1)  EUVL L 129, 27.5.2010, s. 62.

---