# Euroopa Liidu C 123E/2010

| | ISSN 1725-5171
  doi:10.3000/17255171.CE2010.123.est |
| --- | --- |
| Euroopa Liidu
  Teataja | C 123E |
| | |
| Eestikeelne väljaanne | Teave ja teatised | 53. köide12. mai 2010 |

ISSN 1725-5171

doi:10.3000/17255171.CE2010.123.est

Euroopa Liidu

Teataja

C 123E

Eestikeelne väljaanne

Teave ja teatised

53. köide12. mai 2010

---

| Teatis nr | Sisukord | Lehekülg |
| --- | --- | --- |
| | III   Ettevalmistavad aktid |
| | Nõukogu |
| 2010/C 123E/01 | Nõukogu seisukoht (EL) nr 7/2010 esimesel lugemisel eesmärgiga võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus, millega muudetakse aastateks 2008–2013 loodud Euroopa Pagulasfondi käsitlevat otsust nr 573/2007/EÜ seoses teatavate ühenduse meetmete rahastamise lõpetamise ja kõnealuste meetmete rahastamise ülemmäära muutmisegaNõukogu poolt vastu võetud 25. veebruaril 2010 | 1 |
| 2010/C 123E/02 | Nõukogu seisukoht (EL) nr 8/2010 esimese lugemisel eesmärgiga võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv füüsilisest isikust ettevõtjatena tegutsevate meeste ja naiste võrdse kohtlemise põhimõtte kohaldamise kohta, millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 86/613/EMÜNõukogu poolt vastu võetud 8. märtsil 2010 | 5 |
| 2010/C 123E/03 | Nõukogu seisukoht (EL) nr 9/2010 esimesel lugemisel eesmärgiga võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv energiamõjuga toodete energia- ja muude ressursside tarbimise näitamise kohta märgistuses ja ühtses tootekirjeldusesNõukogu poolt vastu võetud 14. aprillil 2010 (
  1
  ) | 17 |
| 2010/C 123E/04 | Nõukogu seisukoht (EL) nr 10/2010 esimesel lugemisel, eesmärgiga võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv hoonete energiatõhususe kohtaNõukogu poolt vastu võetud 14. aprillil 2010 | 32 |

Teatis nr

Sisukord

Lehekülg

III   Ettevalmistavad aktid

Nõukogu

2010/C 123E/01

Nõukogu seisukoht (EL) nr 7/2010 esimesel lugemisel eesmärgiga võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus, millega muudetakse aastateks 2008–2013 loodud Euroopa Pagulasfondi käsitlevat otsust nr 573/2007/EÜ seoses teatavate ühenduse meetmete rahastamise lõpetamise ja kõnealuste meetmete rahastamise ülemmäära muutmisegaNõukogu poolt vastu võetud 25. veebruaril 2010

1

2010/C 123E/02

Nõukogu seisukoht (EL) nr 8/2010 esimese lugemisel eesmärgiga võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv füüsilisest isikust ettevõtjatena tegutsevate meeste ja naiste võrdse kohtlemise põhimõtte kohaldamise kohta, millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 86/613/EMÜNõukogu poolt vastu võetud 8. märtsil 2010

5

2010/C 123E/03

Nõukogu seisukoht (EL) nr 9/2010 esimesel lugemisel eesmärgiga võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv energiamõjuga toodete energia- ja muude ressursside tarbimise näitamise kohta märgistuses ja ühtses tootekirjeldusesNõukogu poolt vastu võetud 14. aprillil 2010 (
  1
  )

1

17

2010/C 123E/04

Nõukogu seisukoht (EL) nr 10/2010 esimesel lugemisel, eesmärgiga võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv hoonete energiatõhususe kohtaNõukogu poolt vastu võetud 14. aprillil 2010

32

| | |
| --- | --- |
| | (1)   EMPs kohaldatav tekst |

---

(1)   EMPs kohaldatav tekst

1

| ET | |
| --- | --- |

ET

---

III Ettevalmistavad aktid

Nõukogu

| 12.5.2010 | ET | Euroopa Liidu Teataja | CE 123/1 |
| --- | --- | --- | --- |

12.5.2010

ET

Euroopa Liidu Teataja

CE 123/1

---

NÕUKOGU SEISUKOHT (EL) nr 7/2010 ESIMESEL LUGEMISEL

eesmärgiga võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus, millega muudetakse aastateks 2008–2013 loodud Euroopa Pagulasfondi käsitlevat otsust nr 573/2007/EÜ seoses teatavate ühenduse meetmete rahastamise lõpetamise ja kõnealuste meetmete rahastamise ülemmäära muutmisega

Nõukogu poolt vastu võetud 25. veebruaril 2010

2010/C 123 E/01

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 78 lõiget 2,

võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,

toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (1)

ning arvestades järgmist:

| (1) | Euroopa ühist varjupaigasüsteemi käsitleva liidu poliitika eesmärk on luua Haagi programmi kohaselt ühine varjupaigaala, mille aluseks oleks Euroopa Liidu väärtusi ja humanitaartavasid järgiv tõhus ühtlustatud kord. |
| --- | --- |

(1)

Euroopa ühist varjupaigasüsteemi käsitleva liidu poliitika eesmärk on luua Haagi programmi kohaselt ühine varjupaigaala, mille aluseks oleks Euroopa Liidu väärtusi ja humanitaartavasid järgiv tõhus ühtlustatud kord.

| (2) | Viimastel aastatel on Euroopa ühise varjupaigasüsteemi loomisel tehtud mitmeid edusamme tänu ühiste miinimumnõuete kehtestamisele. Siiski esineb liikmesriikide vahel endiselt suuri erinevusi kaitse tagamises ja nimetatud kaitse vormides. |
| --- | --- |

(2)

Viimastel aastatel on Euroopa ühise varjupaigasüsteemi loomisel tehtud mitmeid edusamme tänu ühiste miinimumnõuete kehtestamisele. Siiski esineb liikmesriikide vahel endiselt suuri erinevusi kaitse tagamises ja nimetatud kaitse vormides.

| (3) | 2008. aasta juunis vastu võetud varjupaigapoliitika kavas teatas komisjon oma kavatsusest tegutseda Euroopa ühise varjupaigasüsteemi väljaarendamiseks järgmiselt: teha ettepanek vaadata läbi olemasolevad õigusaktid, et paremini ühtlustada kohaldatavaid nõudeid, ning suurendada toetust liikmesriikide vahelisele praktilisele koostööle, esitades eelkõige õigusakti ettepaneku Euroopa Varjupaigaküsimuste Tugiameti („tugiamet”) loomise kohta, eesmärgiga paremini koordineerida liikmesriikide vahelist operatiivkoostööd ühiseeskirjade tõhusamaks rakendamiseks. |
| --- | --- |

(3)

2008. aasta juunis vastu võetud varjupaigapoliitika kavas teatas komisjon oma kavatsusest tegutseda Euroopa ühise varjupaigasüsteemi väljaarendamiseks järgmiselt: teha ettepanek vaadata läbi olemasolevad õigusaktid, et paremini ühtlustada kohaldatavaid nõudeid, ning suurendada toetust liikmesriikide vahelisele praktilisele koostööle, esitades eelkõige õigusakti ettepaneku Euroopa Varjupaigaküsimuste Tugiameti („tugiamet”) loomise kohta, eesmärgiga paremini koordineerida liikmesriikide vahelist operatiivkoostööd ühiseeskirjade tõhusamaks rakendamiseks.

| (4) | 2008. aasta septembris Euroopa sisserände- ja varjupaigapakti vastu võttes tõotas Euroopa Ülemkogu taas kord, et igal tagakiusatud välismaalasel on õigus abile ja kaitsele Euroopa Liidu territooriumil vastavalt 28. juuli 1951. aasta Genfi pagulasseisundi konventsioonile, mida on muudetud 31. jaanuari 1967. aasta New Yorgi protokolliga, ning muudele asjaomastele lepingutele. Samuti lepiti selgesõnaliselt kokku, et Euroopa tugiamet luuakse 2009. aastal. |
| --- | --- |

(4)

2008. aasta septembris Euroopa sisserände- ja varjupaigapakti vastu võttes tõotas Euroopa Ülemkogu taas kord, et igal tagakiusatud välismaalasel on õigus abile ja kaitsele Euroopa Liidu territooriumil vastavalt 28. juuli 1951. aasta Genfi pagulasseisundi konventsioonile, mida on muudetud 31. jaanuari 1967. aasta New Yorgi protokolliga, ning muudele asjaomastele lepingutele. Samuti lepiti selgesõnaliselt kokku, et Euroopa tugiamet luuakse 2009. aastal.

| (5) | Varjupaigaküsimustes tehtava praktilise koostöö eesmärk on lähendada liikmesriikide varjupaigaalaseid otsustusmenetlusi ja tagada nende püsiv kvaliteet Euroopa õigusraamistiku kohaselt. Viimaste aastate jooksul on võetud mitmeid praktilise koostöö meetmeid, näiteks on kujundatud ühine lähenemisviis päritoluriike käsitlevale teabele ja koostatud Euroopa ühine varjupaigateemaline koolituskava. Kõnealuste koostöömeetmete tugevdamiseks ja arendamiseks tuleks luua tugiamet. |
| --- | --- |

(5)

Varjupaigaküsimustes tehtava praktilise koostöö eesmärk on lähendada liikmesriikide varjupaigaalaseid otsustusmenetlusi ja tagada nende püsiv kvaliteet Euroopa õigusraamistiku kohaselt. Viimaste aastate jooksul on võetud mitmeid praktilise koostöö meetmeid, näiteks on kujundatud ühine lähenemisviis päritoluriike käsitlevale teabele ja koostatud Euroopa ühine varjupaigateemaline koolituskava. Kõnealuste koostöömeetmete tugevdamiseks ja arendamiseks tuleks luua tugiamet.

| (6) | Varjupaigaküsimustes tehtavat praktilist koostööd toetavate meetmete lihtsustamiseks (kuivõrd tugiameti ülesannete hulka peaksid kuuluma teatavad ülesanded, mida praegu rahastatakse Euroopa Pagulasfondist) tuleb vastutus teatavate otsuse nr 573/2007/EÜ (2) artiklis 4 sätestatud ühenduse meetmete eest viia Euroopa Pagulasfondilt üle tugiametile, et tagada varjupaigaküsimustes optimaalne praktiline koostöö. |
| --- | --- |

(6)

Varjupaigaküsimustes tehtavat praktilist koostööd toetavate meetmete lihtsustamiseks (kuivõrd tugiameti ülesannete hulka peaksid kuuluma teatavad ülesanded, mida praegu rahastatakse Euroopa Pagulasfondist) tuleb vastutus teatavate otsuse nr 573/2007/EÜ (2) artiklis 4 sätestatud ühenduse meetmete eest viia Euroopa Pagulasfondilt üle tugiametile, et tagada varjupaigaküsimustes optimaalne praktiline koostöö.

| (7) | Et võtta arvesse kõnealuste ühenduse meetmete vähenenud arvu, tuleks neile eraldatavate vahendite ülemmäära, mis on ette nähtud otsusega nr 573/2007/EÜ, alandada 10 %-lt fondi vahenditest 4 %-le. |
| --- | --- |

(7)

Et võtta arvesse kõnealuste ühenduse meetmete vähenenud arvu, tuleks neile eraldatavate vahendite ülemmäära, mis on ette nähtud otsusega nr 573/2007/EÜ, alandada 10 %-lt fondi vahenditest 4 %-le.

| (8) | Otsuse nr 573/2007/EÜ rakendamiseks ettenähtud rahastamispaketti tuleks vähendada ja kasutada vabanevaid vahendeid tugiameti rahastamiseks. |
| --- | --- |

(8)

Otsuse nr 573/2007/EÜ rakendamiseks ettenähtud rahastamispaketti tuleks vähendada ja kasutada vabanevaid vahendeid tugiameti rahastamiseks.

| (9) | Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud Ühendkuningriigi ja Iirimaa seisukohta (vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala suhtes) käsitleva protokolli artikli 3 kohaselt teatasid Ühendkuningriik ja Iirimaa oma soovist osaleda käesoleva otsuse vastuvõtmisel ja kohaldamisel. |
| --- | --- |

(9)

Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud Ühendkuningriigi ja Iirimaa seisukohta (vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala suhtes) käsitleva protokolli artikli 3 kohaselt teatasid Ühendkuningriik ja Iirimaa oma soovist osaleda käesoleva otsuse vastuvõtmisel ja kohaldamisel.

| (10) | Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud Taani seisukohta käsitleva protokolli artiklite 1 ja 2 kohaselt ei osale Taani käesoleva otsuse vastuvõtmisel, mistõttu see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav, |
| --- | --- |

(10)

Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud Taani seisukohta käsitleva protokolli artiklite 1 ja 2 kohaselt ei osale Taani käesoleva otsuse vastuvõtmisel, mistõttu see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

Artikkel 1

Otsust nr 573/2007/EÜ muudetakse järgmiselt.

| 1) | Artiklit 4 muudetakse järgmiselt:






  a) | lõikes 1 asendatakse number „10 %” numbriga „4 %”; |
| --- | --- | --- |

1)

Artiklit 4 muudetakse järgmiselt:

a)

lõikes 1 asendatakse number „10 %” numbriga „4 %”;

| b) | lõikest 2 jäetakse välja punktid a ja f. |
| --- | --- |

b)

lõikest 2 jäetakse välja punktid a ja f.

| 2) | Artikli 12 lõige 1 asendatakse järgmisega:
  „1.   Rahastamispakett käesoleva otsuse rakendamiseks ajavahemikus 1. jaanuarist 2008–31. detsembrini 2013 on 614 miljonit eurot.” |
| --- | --- |

2)

Artikli 12 lõige 1 asendatakse järgmisega:

„1.   Rahastamispakett käesoleva otsuse rakendamiseks ajavahemikus 1. jaanuarist 2008–31. detsembrini 2013 on 614 miljonit eurot.”

Artikkel 2

Käesolev otsus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

Artikkel 3

Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele kooskõlas aluslepingutega.

Artikkel 4

Käesolev otsus avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas.

..., ...

Euroopa Parlamendi nimel

president

...

Nõukogu nimel

eesistuja

...

---

(1)  Euroopa Parlamendi 7. mai 2009. aasta seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata) ja nõukogu ... seisukoht esimesel lugemisel (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata). Euroopa Parlamendi ... seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata).

1

Euroopa Liidu Teatajas

Euroopa Liidu Teatajas

Euroopa Liidu Teatajas

(2)  ELT L 144, 6.6.2007, lk 1.

2

---

NÕUKOGU PÕHJENDUSED

I.   SISSEJUHATUS

Komisjon võttis 18. veebruaril 2009. aastal vastu ettepaneku Euroopa Pagulasfondi (ERF) käsitleva otsuse muutmiseks, (1) mis kaasnes määruse ettepanekule Euroopa Varjupaigaküsimuste Tugiameti (EASO) loomise kohta (2).

Euroopa Parlament võttis 7. mail 2009. aastal toimunud esimesel lugemisel vastu arvamuse Euroopa Pagulasfondi käsitleva otsuse kohta, mille suhtes muudatusettepanekuid ei tehtud, (3) ning EASO määruse kohta, milles tehti komisjoni ettepaneku suhtes 40 muudatusettepanekut (4).

Vastavalt aluslepingu artiklile 294 võttis nõukogu 25. veebruaril 2010 toimunud esimesel lugemisel vastu oma seisukoha mõlema ettepaneku suhtes.

Regioonide Komitee võttis 5.–7. oktoobril 2009 vastu arvamuse tulevase Euroopa ühise varjupaigasüsteemi kohta (5) ja sealhulgas soovitused Euroopa Varjupaigaküsimuste Tugiametit käsitleva määruse kohta.

II.   ETTEPANEKU EESMÄRK

ERFi otsust muudetakse, et võtta arvesse Euroopa Varjupaigaküsimuste Tugiameti loomisest tulenevaid muutusi, ning eelkõige selleks, et võimaldada tugiametil võtta üle vastutus teatavate toimingute eest, mida seni on rahastatud pagulasfondist. Euroopa Varjupaigaküsimuste Tugiameti eesmärk on parandada Euroopa ühise varjupaigasüsteemi ellurakendamist ning tõhustada liikmesriikidevahelist praktilist koostööd varjupaigaküsimustes ja operatiivse abi andmist liikmesriikidele, kelle riiklikud varjupaigasüsteemid on sattunud erilise ja ebaproportsionaalse surve alla, ja/või sellise abi koordineerimist.

III.   NÕUKOGU ESIMESE LUGEMISE SEISUKOHA ANALÜÜS

Üldine taust

Läbirääkimised toimusid poliitilises kontekstis, mida kujundas Haagi programm, millega kehtestatakse justiits- ja siseküsimuste eesmärgid ja vahendid perioodiks 2005–2010. Euroopa Ülemkogu väljendas oma pühendumust Euroopa ühise varjupaigasüsteemi täiendavale arendamisele, muutes sel eesmärgil õiguslikku raamistikku ja tugevdades praktilist koostööd, muu hulgas seeläbi, et luuakse Euroopa Varjupaigaküsimuste Tugiamet. Järgnevalt kiitis Euroopa Ülemkogu 2008. aasta oktoobri Euroopa sisserände- ja varjupaigapaktis heaks kõnealuse tugiameti loomise 2009. aastal.

Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud protokolli, mis käsitleb Ühendkuningriigi ja Iirimaa seisukohta vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala suhtes, artikli 3 kohaselt on Ühendkuningriik ja Iirimaa teatanud oma soovist osaleda käesoleva otsuse vastuvõtmises ja kohaldamises.

Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud Taani seisukohta käsitleva protokolli artiklite 1 ja 2 kohaselt ei osale Taani Euroopa Pagulasfondi käsitleva otsuse vastuvõtmises ning see ei ole talle siduv ega kuulu tema suhtes kohaldamisele.

Kooskõlas kaasotsustamismenetluse praktilist korda käsitleva ühise deklaratsiooni (6) sätetega sõlmisid nõukogu, Euroopa Parlamendi ja komisjoni esindajad kontakte, et saavutada kokkulepe nõukogu seisukoha vastuvõtmisega esimesel lugemisel. Kõnealuste kontaktide tulemusel saavutati kokkulepe Euroopa Varjupaigaküsimuste Tugiametit käsitleva määruse ja Euroopa Pagulasfondi käsitleva otsuse tekstide suhtes.

IV.   JÄRELDUS

Nõukogu esimese lugemise seisukoht kajastab kompromissi, milleni jõuti nõukogu ja Euroopa Parlamendi vahelistel läbirääkimistel, mille läbiviimist komisjon lihtsustas. COREPER kinnitas 20. novembril 2009 kõnealuse kompromissi, andes poliitilise heakskiidu nii ERFi otsusele kui EASO määrusele. Euroopa Parlamendi kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjoni esimees on pärast seda märkinud COREPERi eesistujale saadetud kirjas, et juhul kui kompromisstekstid edastatakse Euroopa Parlamendile nõukogu esimese lugemise seisukohtadena, soovitab ta kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjoni liikmetel ja seejärel täiskogu istungil nõukogu seisukohad pärast nende viimistlemist mõlema institutsiooni õiguskeele ekspertide poolt ilma muudatusteta heaks kiita parlamendi teisel lugemisel. ERFi otsuse ja EASO määruse vastuvõtmine sillutab teed Euroopa Varjupaigaküsimuste Tugiameti kiireks loomiseks, mis etendab võtmerolli varjupaigaküsimuste valdkonnas asetleidva praktilise koostöö edasises tõhustamises.

---

(1)  6702/09 ASILE 6 CADREFIN 7 CODEC 213.

(2)  6700/09 ASILE 5 CODEC 212 + ADD 1, 2.

(3)  T6-0375/2009, 7.5.2009.

(4)  T6-0379/2009, 7.5.2009.

(5)  RK 90/2009 lõplik.

(6)  EÜT C 148, 28.5.1999, lk 1.

---

| 12.5.2010 | ET | Euroopa Liidu Teataja | CE 123/5 |
| --- | --- | --- | --- |

12.5.2010

ET

Euroopa Liidu Teataja

CE 123/5

---

NÕUKOGU SEISUKOHT (EL) nr 8/2010 ESIMESE LUGEMISEL

eesmärgiga võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv füüsilisest isikust ettevõtjatena tegutsevate meeste ja naiste võrdse kohtlemise põhimõtte kohaldamise kohta, millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 86/613/EMÜ

Nõukogu poolt vastu võetud 8. märtsil 2010

2010/C 123 E/02

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 157 lõiget 3,

võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,

võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),

toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (2)

ning arvestades järgmist:

| (1) | Nõukogu 11. detsembri 1986. aasta direktiiv 86/613/EMÜ (füüsilisest isikust ettevõtjatena, kaasa arvatud põllumajanduses füüsilisest isikust ettevõtjatena tegutsevate meeste ja naiste võrdse kohtlemise põhimõtte kohaldamise kohta, ja füüsilisest isikust ettevõtjatena tegutsevate naiste kaitse kohta seoses raseduse ning sünnitusega) (3) kindlustab, et liikmesriigid kohaldaksid füüsilisest isikust ettevõtjatena tegutsevate või nende tegevuses osalevate meeste ja naiste võrdse kohtlemise põhimõtet. Seoses füüsilisest isikust ettevõtjate ja nende abikaasadega ei ole direktiiv 86/613/EMÜ olnud eriti tulemuslik ja selle reguleerimisala tuleks uuesti läbi vaadata, sest soolist diskrimineerimist ja ahistamist tuleb ette ka palgatöövälistes valdkondades. Direktiiv 86/613/EMÜ tuleks selguse huvides asendada käesoleva direktiiviga. |
| --- | --- |

(1)

Nõukogu 11. detsembri 1986. aasta direktiiv 86/613/EMÜ (füüsilisest isikust ettevõtjatena, kaasa arvatud põllumajanduses füüsilisest isikust ettevõtjatena tegutsevate meeste ja naiste võrdse kohtlemise põhimõtte kohaldamise kohta, ja füüsilisest isikust ettevõtjatena tegutsevate naiste kaitse kohta seoses raseduse ning sünnitusega) (3) kindlustab, et liikmesriigid kohaldaksid füüsilisest isikust ettevõtjatena tegutsevate või nende tegevuses osalevate meeste ja naiste võrdse kohtlemise põhimõtet. Seoses füüsilisest isikust ettevõtjate ja nende abikaasadega ei ole direktiiv 86/613/EMÜ olnud eriti tulemuslik ja selle reguleerimisala tuleks uuesti läbi vaadata, sest soolist diskrimineerimist ja ahistamist tuleb ette ka palgatöövälistes valdkondades. Direktiiv 86/613/EMÜ tuleks selguse huvides asendada käesoleva direktiiviga.

| (2) | Oma 1. märtsi 2006. aasta teatises „Naiste ja meeste võrdõiguslikkuse juhised” teatas komisjon, et soolise võrdõiguslikkuse juhtimise parandamiseks vaatab ta läbi ELi olemasolevad soolise võrdõiguslikkuse alased õigusaktid, mis ei kuulunud 2005. aastal uuestisõnastamisele, et vajaduse korral neid ajakohastada, uuendada ja uuesti sõnastada. Kõnealune uuestisõnastamine ei hõlmanud direktiivi 86/613/EMÜ. |
| --- | --- |

(2)

Oma 1. märtsi 2006. aasta teatises „Naiste ja meeste võrdõiguslikkuse juhised” teatas komisjon, et soolise võrdõiguslikkuse juhtimise parandamiseks vaatab ta läbi ELi olemasolevad soolise võrdõiguslikkuse alased õigusaktid, mis ei kuulunud 2005. aastal uuestisõnastamisele, et vajaduse korral neid ajakohastada, uuendada ja uuesti sõnastada. Kõnealune uuestisõnastamine ei hõlmanud direktiivi 86/613/EMÜ.

| (3) | Oma 5. ja 6. detsembri 2007. aasta järeldustes „Naiste ja meeste tasakaalustatud roll tööhõive, majanduskasvu ja sotsiaalse ühtekuuluvuse huvides” kutsus nõukogu komisjoni üles kaaluma vajadust vaadata läbi direktiiv 86/613/EMÜ, et tagada füüsilisest isikust ettevõtjatele ja neid abistavatele abikaasadele emaduse ja isadusega seotud õigused. |
| --- | --- |

(3)

Oma 5. ja 6. detsembri 2007. aasta järeldustes „Naiste ja meeste tasakaalustatud roll tööhõive, majanduskasvu ja sotsiaalse ühtekuuluvuse huvides” kutsus nõukogu komisjoni üles kaaluma vajadust vaadata läbi direktiiv 86/613/EMÜ, et tagada füüsilisest isikust ettevõtjatele ja neid abistavatele abikaasadele emaduse ja isadusega seotud õigused.

| (4) | Euroopa Parlament on järjekindlalt kutsunud komisjoni üles vaatama läbi direktiivi 86/613/EMÜ, eelkõige selleks, et tugevdada füüsilisest isikust ettevõtjatena tegutsevate naiste kaitset raseduse ja sünnituse puhul ning parandada põllumajanduses töötavate füüsilisest isikust ettevõtjate abikaasade olukorda. |
| --- | --- |

(4)

Euroopa Parlament on järjekindlalt kutsunud komisjoni üles vaatama läbi direktiivi 86/613/EMÜ, eelkõige selleks, et tugevdada füüsilisest isikust ettevõtjatena tegutsevate naiste kaitset raseduse ja sünnituse puhul ning parandada põllumajanduses töötavate füüsilisest isikust ettevõtjate abikaasade olukorda.

| (5) | Oma 2. juuli 2008. aasta teatises „Uus sotsiaalmeetmete kava: võimalused, juurdepääs ja solidaarsus 21. sajandi Euroopas” kinnitas komisjon vajadust võtta meetmeid seoses meeste ja naiste erineva osakaaluga ettevõtjate hulgas ning paremini ühitada töö- ja eraelu. |
| --- | --- |

(5)

Oma 2. juuli 2008. aasta teatises „Uus sotsiaalmeetmete kava: võimalused, juurdepääs ja solidaarsus 21. sajandi Euroopas” kinnitas komisjon vajadust võtta meetmeid seoses meeste ja naiste erineva osakaaluga ettevõtjate hulgas ning paremini ühitada töö- ja eraelu.

| (6) | Võrdse kohtlemise põhimõtte rakendamiseks on vastu võetud juba mitmeid füüsilisest isikust ettevõtjate tegevust hõlmavaid õigusakte, eelkõige nõukogu 19. detsembri 1978. aasta direktiiv 79/7/EMÜ (meeste ja naiste võrdse kohtlemise põhimõtte järkjärgulise rakendamise kohta sotsiaalkindlustuse valdkonnas) (4) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 5. juuli 2006. aasta direktiiv 2006/54/EÜ (meeste ja naiste võrdsete võimaluste ja võrdse kohtlemise põhimõtte rakendamise kohta tööhõive ja elukutse küsimustes (uuesti sõnastatud)) (5). Käesolevat direktiivi ei tuleks seega kohaldada teiste direktiividega juba reguleeritud valdkondades. |
| --- | --- |

(6)

Võrdse kohtlemise põhimõtte rakendamiseks on vastu võetud juba mitmeid füüsilisest isikust ettevõtjate tegevust hõlmavaid õigusakte, eelkõige nõukogu 19. detsembri 1978. aasta direktiiv 79/7/EMÜ (meeste ja naiste võrdse kohtlemise põhimõtte järkjärgulise rakendamise kohta sotsiaalkindlustuse valdkonnas) (4) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 5. juuli 2006. aasta direktiiv 2006/54/EÜ (meeste ja naiste võrdsete võimaluste ja võrdse kohtlemise põhimõtte rakendamise kohta tööhõive ja elukutse küsimustes (uuesti sõnastatud)) (5). Käesolevat direktiivi ei tuleks seega kohaldada teiste direktiividega juba reguleeritud valdkondades.

| (7) | Käesolev direktiiv ei piira liikmesriikide pädevust korraldada oma sotsiaalkaitse süsteeme. Liikmesriikide ainupädevus oma sotsiaalkaitsesüsteemide korraldamisel hõlmab muu hulgas nende süsteemide ja seotud institutsioonide asutamist, rahastamist ja juhtimist ning samuti hüvitiste sisu ja andmist, sotsiaalkindlustusmaksete suurust ning hüvitiste kättesaadavuse tingimusi käsitlevaid otsuseid. |
| --- | --- |

(7)

Käesolev direktiiv ei piira liikmesriikide pädevust korraldada oma sotsiaalkaitse süsteeme. Liikmesriikide ainupädevus oma sotsiaalkaitsesüsteemide korraldamisel hõlmab muu hulgas nende süsteemide ja seotud institutsioonide asutamist, rahastamist ja juhtimist ning samuti hüvitiste sisu ja andmist, sotsiaalkindlustusmaksete suurust ning hüvitiste kättesaadavuse tingimusi käsitlevaid otsuseid.

| (8) | Käesolevat direktiivi tuleks kohaldada füüsilisest isikust ettevõtjate ja nende abikaasade suhtes, või – kui neid tunnustatakse siseriikliku õiguse alusel – elukaaslaste suhtes, kes vastavalt liikmesriigi õiguses sätestatud tingimustele osalevad tavaliselt ettevõtte tegevuses. Füüsilisest isikust ettevõtjate abikaasade, või – kui neid tunnustatakse siseriikliku õiguse alusel – elukaaslaste, olukorra parandamiseks tuleks nende tööd tunnustada. |
| --- | --- |

(8)

Käesolevat direktiivi tuleks kohaldada füüsilisest isikust ettevõtjate ja nende abikaasade suhtes, või – kui neid tunnustatakse siseriikliku õiguse alusel – elukaaslaste suhtes, kes vastavalt liikmesriigi õiguses sätestatud tingimustele osalevad tavaliselt ettevõtte tegevuses. Füüsilisest isikust ettevõtjate abikaasade, või – kui neid tunnustatakse siseriikliku õiguse alusel – elukaaslaste, olukorra parandamiseks tuleks nende tööd tunnustada.

| (9) | Käesolevat direktiivi ei tuleks kohaldada küsimuste suhtes, mis on reguleeritud muude direktiividega, millega rakendatakse meeste ja naiste võrdse kohtlemise põhimõtet, eelkõige nõukogu 13. detsembri 2004. aasta direktiiviga 2004/113/EÜ (meeste ja naiste võrdse kohtlemise põhimõtte rakendamise kohta seoses kaupade ja teenuste kättesaadavuse ja pakkumisega) (6). Muu hulgas kohaldatakse ka edaspidi direktiivi 2004/113/EÜ artiklit 5 kindlustuse ja seonduvate finantsteenuste suhtes. |
| --- | --- |

(9)

Käesolevat direktiivi ei tuleks kohaldada küsimuste suhtes, mis on reguleeritud muude direktiividega, millega rakendatakse meeste ja naiste võrdse kohtlemise põhimõtet, eelkõige nõukogu 13. detsembri 2004. aasta direktiiviga 2004/113/EÜ (meeste ja naiste võrdse kohtlemise põhimõtte rakendamise kohta seoses kaupade ja teenuste kättesaadavuse ja pakkumisega) (6). Muu hulgas kohaldatakse ka edaspidi direktiivi 2004/113/EÜ artiklit 5 kindlustuse ja seonduvate finantsteenuste suhtes.

| (10) | Soolise diskrimineerimise vältimiseks tuleks käesolevat direktiivi kohaldada nii otsese kui ka kaudse diskrimineerimise suhtes. Ahistamist ja seksuaalset ahistamist tuleks käsitada diskrimineerimisena ning sellepärast peaksid need olema keelatud. |
| --- | --- |

(10)

Soolise diskrimineerimise vältimiseks tuleks käesolevat direktiivi kohaldada nii otsese kui ka kaudse diskrimineerimise suhtes. Ahistamist ja seksuaalset ahistamist tuleks käsitada diskrimineerimisena ning sellepärast peaksid need olema keelatud.

| (11) | Käesolev direktiiv ei tohiks piirata õigusi ja kohustusi, mis kaasnevad perekonnaseisuga, nagu on määratletud siseriiklikus õiguses. |
| --- | --- |

(11)

Käesolev direktiiv ei tohiks piirata õigusi ja kohustusi, mis kaasnevad perekonnaseisuga, nagu on määratletud siseriiklikus õiguses.

| (12) | Võrdse kohtlemise põhimõte peaks hõlmama füüsilisest isikust ettevõtja ja kolmanda isiku vahelisi suhteid direktiivi kohaldamisalasse kuuluvates küsimustes, kuid mitte füüsilisest isikust ettevõtja ning abikaasa või elukaaslase vahelisi suhteid. |
| --- | --- |

(12)

Võrdse kohtlemise põhimõte peaks hõlmama füüsilisest isikust ettevõtja ja kolmanda isiku vahelisi suhteid direktiivi kohaldamisalasse kuuluvates küsimustes, kuid mitte füüsilisest isikust ettevõtja ning abikaasa või elukaaslase vahelisi suhteid.

| (13) | Füüsilisest isikust ettevõtjate puhul tähendab võrdse kohtlemise põhimõtte kohaldamine, et ei tohi esineda soolist diskrimineerimist, näiteks seoses äritegevuse alustamise, sisseseade hankimise või tegevuse laiendamisega või füüsilisest isikust ettevõtja muud laadi tegevuse alustamise või laiendamisega. |
| --- | --- |

(13)

Füüsilisest isikust ettevõtjate puhul tähendab võrdse kohtlemise põhimõtte kohaldamine, et ei tohi esineda soolist diskrimineerimist, näiteks seoses äritegevuse alustamise, sisseseade hankimise või tegevuse laiendamisega või füüsilisest isikust ettevõtja muud laadi tegevuse alustamise või laiendamisega.

| (14) | Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 157 lõike 4 kohaselt võivad liikmesriigid säilitada või võtta meetmeid, mis sätestavad erilised eelised, et hõlbustada alaesindatud sool tegutsemist füüsilisest isikust ettevõtjana ja ära hoida või heastada halvemusi tööalases karjääris. Põhimõtteliselt ei tuleks praktikas võrdsuse saavutamisele suunatud positiivse tegevuse meetmeid käsitleda meeste ja naiste võrdse kohtlemise õiguspõhimõtte rikkumisena. |
| --- | --- |

(14)

Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 157 lõike 4 kohaselt võivad liikmesriigid säilitada või võtta meetmeid, mis sätestavad erilised eelised, et hõlbustada alaesindatud sool tegutsemist füüsilisest isikust ettevõtjana ja ära hoida või heastada halvemusi tööalases karjääris. Põhimõtteliselt ei tuleks praktikas võrdsuse saavutamisele suunatud positiivse tegevuse meetmeid käsitleda meeste ja naiste võrdse kohtlemise õiguspõhimõtte rikkumisena.

| (15) | Vajalik on tagada, et abikaasade või – kui neid tunnustatakse siseriikliku õiguse alusel – elukaaslaste ühise äriühingu asutamise tingimused ei oleks karmimad kui koos muude isikutega ühise äriühingu asutamise tingimused. |
| --- | --- |

(15)

Vajalik on tagada, et abikaasade või – kui neid tunnustatakse siseriikliku õiguse alusel – elukaaslaste ühise äriühingu asutamise tingimused ei oleks karmimad kui koos muude isikutega ühise äriühingu asutamise tingimused.

| (16) | Arvestades nende osalemist pereettevõttes, peaks füüsilisest isikust ettevõtjate, kellel on juurdepääs sotsiaalkaitsesüsteemile, abikaasadel või – kui neid tunnustatakse siseriikliku õiguse alusel – elukaaslastel olema samuti õigus sotsiaalkaitsele. Liikmesriikidelt tuleks nõuda vajalike meetmete võtmist kõnealuse sotsiaalkaitse korraldamisel vastavalt siseriiklikule õigusele. Eelkõige otsustavad liikmesriigid selle üle, kas kõnealust sotsiaalkaitset tuleks rakendada kohustuslikul või vabatahtlikul alusel. Liikmesriigid võivad sätestada, et kõnealune sotsiaalkaitse võib olla proportsionaalne füüsilisest isikust ettevõtja tegevuses osalemisega ja/või sotsiaalkindlustusmaksete suurusega. Ilma et see piiraks käesoleva direktiivi kohaldamist, võivad liikmesriigid säilitada siseriiklikud sätted, millega piiratakse juurdepääsu teatud sotsiaalkaitsesüsteemidele või kaitse teatud tasemetele, sealhulgas erilised rahastamistingimused, teatavat liiki füüsilisest isikust ettevõtjatest töötajatele või vabakutselistele, tingimusel et on olemas juurdepääs üldisele süsteemile. |
| --- | --- |

(16)

Arvestades nende osalemist pereettevõttes, peaks füüsilisest isikust ettevõtjate, kellel on juurdepääs sotsiaalkaitsesüsteemile, abikaasadel või – kui neid tunnustatakse siseriikliku õiguse alusel – elukaaslastel olema samuti õigus sotsiaalkaitsele. Liikmesriikidelt tuleks nõuda vajalike meetmete võtmist kõnealuse sotsiaalkaitse korraldamisel vastavalt siseriiklikule õigusele. Eelkõige otsustavad liikmesriigid selle üle, kas kõnealust sotsiaalkaitset tuleks rakendada kohustuslikul või vabatahtlikul alusel. Liikmesriigid võivad sätestada, et kõnealune sotsiaalkaitse võib olla proportsionaalne füüsilisest isikust ettevõtja tegevuses osalemisega ja/või sotsiaalkindlustusmaksete suurusega. Ilma et see piiraks käesoleva direktiivi kohaldamist, võivad liikmesriigid säilitada siseriiklikud sätted, millega piiratakse juurdepääsu teatud sotsiaalkaitsesüsteemidele või kaitse teatud tasemetele, sealhulgas erilised rahastamistingimused, teatavat liiki füüsilisest isikust ettevõtjatest töötajatele või vabakutselistele, tingimusel et on olemas juurdepääs üldisele süsteemile.

| (17) | Rasedate füüsilisest isikust ettevõtjate ning rasedate abikaasade ja – kui neid tunnustatakse siseriikliku õiguse alusel – rasedate elukaaslaste majandusliku ja füüsilise haavatavuse tõttu on vaja anda neile õigus rasedus- ja sünnitushüvitistele. Liikmesriikidele jääb pädevus selliste hüvitiste korraldamiseks, sealhulgas kindlustusmaksete suuruse ning kogu hüvitiste ja maksete korra kehtestamiseks, eeldusel et järgitakse käesoleva direktiivi miinimumnõudeid. Eelkõige võivad nad määrata kindlaks, millisel ajavahemikul enne ja/või pärast sünnitust antakse õigus rasedus- ja sünnitushüvitistele. Lisaks võib sotsiaalkindlustusmaksete suuruse ja/või hüvitiste kehtestamisel võtta arvesse asjaomase isiku või perekonna majanduslikku olukorda. |
| --- | --- |

(17)

Rasedate füüsilisest isikust ettevõtjate ning rasedate abikaasade ja – kui neid tunnustatakse siseriikliku õiguse alusel – rasedate elukaaslaste majandusliku ja füüsilise haavatavuse tõttu on vaja anda neile õigus rasedus- ja sünnitushüvitistele. Liikmesriikidele jääb pädevus selliste hüvitiste korraldamiseks, sealhulgas kindlustusmaksete suuruse ning kogu hüvitiste ja maksete korra kehtestamiseks, eeldusel et järgitakse käesoleva direktiivi miinimumnõudeid. Eelkõige võivad nad määrata kindlaks, millisel ajavahemikul enne ja/või pärast sünnitust antakse õigus rasedus- ja sünnitushüvitistele. Lisaks võib sotsiaalkindlustusmaksete suuruse ja/või hüvitiste kehtestamisel võtta arvesse asjaomase isiku või perekonna majanduslikku olukorda.

| (18) | Füüsilisest isikust ettevõtjate tegevuse eripära arvesse võtmiseks peaks naissoost füüsilisest isikust ettevõtjatel ja naissoost abikaasadel või – kui neid tunnustatakse siseriikliku õigusaktide alusel – naissoost elukaaslastel olema võimaluse piires juurdepääs rasedus- ja sünnituspuhkuse ajal olemasolevatele ajutise asenduse teenustele, mis võimaldavad kutsetegevuse katkestamist ajal, mis on seotud raseduse ja sünnitusega, või olemasolevatele siseriiklikele sotsiaalteenustele. Juurdepääs kõnealustele teenustele võib olla alternatiiviks rahalisele rasedus- ja sünnitushüvitisele või selle osaks. |
| --- | --- |

(18)

Füüsilisest isikust ettevõtjate tegevuse eripära arvesse võtmiseks peaks naissoost füüsilisest isikust ettevõtjatel ja naissoost abikaasadel või – kui neid tunnustatakse siseriikliku õigusaktide alusel – naissoost elukaaslastel olema võimaluse piires juurdepääs rasedus- ja sünnituspuhkuse ajal olemasolevatele ajutise asenduse teenustele, mis võimaldavad kutsetegevuse katkestamist ajal, mis on seotud raseduse ja sünnitusega, või olemasolevatele siseriiklikele sotsiaalteenustele. Juurdepääs kõnealustele teenustele võib olla alternatiiviks rahalisele rasedus- ja sünnitushüvitisele või selle osaks.

| (19) | Hoolekandesüsteemide tõhususe ja tulemuslikkuse suurendamine, eeskätt paremate stiimulite, parema haldamise ja hindamise ning rahastamiskavadele prioriteetide seadmise kaudu, on omandanud otsustava tähtsuse Euroopa sotsiaalmudeli pikaajalise finantsjätkusuutlikkuse jaoks. Käesoleva direktiivi rakendamiseks vajalike meetmete väljatöötamisel peaksid liikmesriigid pöörama erilist tähelepanu nende sotsiaalkaitsesüsteemide kvaliteedi ning pikaajalise jätkusuutlikkuse parandamisele ja tagamisele. |
| --- | --- |

(19)

Hoolekandesüsteemide tõhususe ja tulemuslikkuse suurendamine, eeskätt paremate stiimulite, parema haldamise ja hindamise ning rahastamiskavadele prioriteetide seadmise kaudu, on omandanud otsustava tähtsuse Euroopa sotsiaalmudeli pikaajalise finantsjätkusuutlikkuse jaoks. Käesoleva direktiivi rakendamiseks vajalike meetmete väljatöötamisel peaksid liikmesriigid pöörama erilist tähelepanu nende sotsiaalkaitsesüsteemide kvaliteedi ning pikaajalise jätkusuutlikkuse parandamisele ja tagamisele.

| (20) | Isikutele, keda on sooliselt diskrimineeritud, tuleks tagada piisavad õiguskaitsevahendid. Tõhusama kaitse pakkumiseks tuleks ühendustele, organisatsioonidele ja muudele juriidilistele isikutele anda õigus, kui liikmesriigid nii otsustavad, esineda menetlustes kannatanu nimel või toetuseks, ilma et see piiraks kohtus esindamise ja kohtuliku kaitse siseriiklike menetlusnormide kohaldamist. |
| --- | --- |

(20)

Isikutele, keda on sooliselt diskrimineeritud, tuleks tagada piisavad õiguskaitsevahendid. Tõhusama kaitse pakkumiseks tuleks ühendustele, organisatsioonidele ja muudele juriidilistele isikutele anda õigus, kui liikmesriigid nii otsustavad, esineda menetlustes kannatanu nimel või toetuseks, ilma et see piiraks kohtus esindamise ja kohtuliku kaitse siseriiklike menetlusnormide kohaldamist.

| (21) | Füüsilisest isikust ettevõtjate ja füüsilisest isikust ettevõtjate abikaasade, või – kui neid tunnustatakse siseriikliku õiguse alusel – füüsilisest isikust ettevõtjate elukaaslaste kaitset soolise diskrimineerimise vastu tuleks tugevdada igas liikmesriigis sellise asutuse või asutustega, mille pädevuses on asjaomaste probleemide analüüsimine, võimalike lahenduste uurimine ja kannatanutele praktilise abi andmine. Kõnealuse asutuse või kõnealuste asutustena võivad tegutseda samad asutused, kes vastutavad riigi tasandil inimõiguste või üksikisiku õiguste kaitse või võrdse kohtlemise põhimõtte rakendamise eest. |
| --- | --- |

(21)

Füüsilisest isikust ettevõtjate ja füüsilisest isikust ettevõtjate abikaasade, või – kui neid tunnustatakse siseriikliku õiguse alusel – füüsilisest isikust ettevõtjate elukaaslaste kaitset soolise diskrimineerimise vastu tuleks tugevdada igas liikmesriigis sellise asutuse või asutustega, mille pädevuses on asjaomaste probleemide analüüsimine, võimalike lahenduste uurimine ja kannatanutele praktilise abi andmine. Kõnealuse asutuse või kõnealuste asutustena võivad tegutseda samad asutused, kes vastutavad riigi tasandil inimõiguste või üksikisiku õiguste kaitse või võrdse kohtlemise põhimõtte rakendamise eest.

| (22) | Käesoleva direktiiviga kehtestatakse miinimumnõuded, võimaldades liikmesriikidel kehtestada või säilitada soodsamaid sätteid. |
| --- | --- |

(22)

Käesoleva direktiiviga kehtestatakse miinimumnõuded, võimaldades liikmesriikidel kehtestada või säilitada soodsamaid sätteid.

| (23) | Kuna võetavate meetmete eesmärki, nimelt ühtlase diskrimineerimisevastase kaitstuse kõrge taseme tagamine kõikides liikmesriikides, ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada ning seda on parem saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev direktiiv nimetatud eesmärgi saavutamiseks vajalikust kaugemale, |
| --- | --- |

(23)

Kuna võetavate meetmete eesmärki, nimelt ühtlase diskrimineerimisevastase kaitstuse kõrge taseme tagamine kõikides liikmesriikides, ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada ning seda on parem saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev direktiiv nimetatud eesmärgi saavutamiseks vajalikust kaugemale,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:

Artikkel 1

Sisu

1.   Käesoleva direktiiviga kehtestatakse raamistik füüsilisest isikust ettevõtjatena tegutsevate või füüsilisest isikust ettevõtja tegevusele kaasa aitavate meeste ja naiste võrdse kohtlemise põhimõtte rakendamiseks kõikides liikmesriikides direktiividega 2006/54/EÜ ja 79/7/EMÜ reguleerimata küsimustes.

2.   Meeste ja naiste võrdse kohtlemise põhimõtte rakendamist seoses kaupade ja teenuste kättesaadavuse ja pakkumisega reguleerib direktiiv 2004/113/EÜ.

Artikkel 2

Kohaldamisala

Käesolev direktiiv hõlmab:

| a) | füüsilisest isikust ettevõtjaid, nimelt kõiki isikuid, kes siseriiklikus õiguses sätestatud tingimustel tegelevad ettevõtlusega oma nimel; |
| --- | --- |

a)

füüsilisest isikust ettevõtjaid, nimelt kõiki isikuid, kes siseriiklikus õiguses sätestatud tingimustel tegelevad ettevõtlusega oma nimel;

| b) | füüsilisest isikust ettevõtjate abikaasasid või – kui neid tunnustatakse siseriikliku õiguse alusel – füüsilisest isikust ettevõtjate elukaaslasi, kes siseriiklikus õiguses sätestatud tingimustel osalevad tavaliselt füüsilisest isikust ettevõtja tegevuses, täites samu või abiülesandeid, olemata ettevõtjaga töösuhetes või tema äripartnerid. |
| --- | --- |

b)

füüsilisest isikust ettevõtjate abikaasasid või – kui neid tunnustatakse siseriikliku õiguse alusel – füüsilisest isikust ettevõtjate elukaaslasi, kes siseriiklikus õiguses sätestatud tingimustel osalevad tavaliselt füüsilisest isikust ettevõtja tegevuses, täites samu või abiülesandeid, olemata ettevõtjaga töösuhetes või tema äripartnerid.

Artikkel 3

Mõisted

1.   Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:

a)   „otsene diskrimineerimine”– kui ühte isikut koheldakse soo tõttu halvemini, kui koheldakse, on koheldud või koheldaks teist isikut samalaadses olukorras;

b)   „kaudne diskrimineerimine”– kui väliselt neutraalne säte, kriteerium või tava seaks ühest soost isikud võrreldes teisest soost isikutega ebasoodsamasse olukorda, välja arvatud juhul, kui kõnealusel sättel, kriteeriumil või taval on objektiivselt põhjendatav õigustatud eesmärk ning selle eesmärgi saavutamise vahendid on asjakohased ja vajalikud;

c)   „ahistamine”– kui esineb isiku sooga seotud soovimatu käitumine, mille eesmärk või tegelik toime on selle isiku väärikuse alandamine ja ähvardava, vaenuliku, halvustava, alandava või solvava õhkkonna loomine;

d)   „seksuaalne ahistamine”– kui esineb seksuaalse olemusega mis tahes soovimatu sõnaline, mittesõnaline või füüsiline käitumine, mille eesmärk või tegelik toime on isiku väärikuse alandamine, eelkõige luues ähvardava, vaenuliku, halvustava, alandava või solvava õhkkonna.

Artikkel 4

Võrdse kohtlemise põhimõte

1.   Võrdse kohtlemise põhimõte tähendab, et puudub igasugune otsene või kaudne sooline diskrimineerimine avalikus või erasektoris, näiteks seoses äritegevuse alustamise, sisseseade hankimise või tegevuse laiendamisega või füüsilisest isikust ettevõtja muud laadi tegevuse alustamise või laiendamisega.

2.   Lõikes 1 hõlmatud valdkondades käsitletakse ahistamist ja seksuaalset ahistamist soolise diskrimineerimisena ning seetõttu on need keelatud. Seda, kas isik tõrjub sellist käitumist või alistub sellele, ei tohi kasutada alusena kõnealust isikut mõjutava otsuse tegemisel.

3.   Lõikes 1 hõlmatud valdkondades käsitatakse korraldust isiku sooliseks diskrimineerimiseks diskrimineerimisena.

Artikkel 5

Positiivsed meetmed

Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 157 lõike 4 kohaselt võivad liikmesriigid säilitada või võtta meetmeid, et tegelikkuses tagada meeste ja naiste täielik võrdõiguslikkus tööelus, näiteks naisettevõtluse edendamisega.

Artikkel 6

Äriühingu asutamine

Ilma et see piiraks mõlemale sugupoolele võrdselt kehtivate konkreetsete tingimuste kohaldamist teataval tegevusalal tegutsemiseks, võtavad liikmesriigid meetmed, mis on vajalikud selleks, et abikaasade või elukaaslaste (kui viimaseid tunnustatakse siseriikliku õiguse alusel) ühise äriühingu asutamise tingimused ei oleks karmimad kui koos muude isikutega ühise äriühingu asutamise tingimused.

Artikkel 7

Sotsiaalkaitse

1.   Need liikmesriigid, kus sotsiaalkaitsesüsteem laieneb füüsilisest isikust ettevõtjatele, võtavad vajalikud meetmed tagamaks, et sotsiaalkaitse laieneb kooskõlas siseriikliku õigusega artikli 2 punktis b osutatud abikaasadele ja elukaaslastele.

2.   Liikmesriigid võivad otsustada, kas lõikes 1 osutatud sotsiaalkaitset rakendatakse kohustuslikul või vabatahtlikul alusel. Vastavalt sellele võivad nad ette näha, et kõnealust sotsiaalkaitset antakse üksnes artikli 2 punktis b osutatud abikaasade ja elukaaslaste taotluse alusel.

Artikkel 8

Rasedus- ja sünnitushüvitised

1.   Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed tagamaks, et naissoost füüsilistest isikutest ettevõtjatele ning artiklis 2 osutatud naissoost abikaasadele ja elukaaslastele antakse vastavalt siseriiklikule õigusele piisav rahaline rasedus- ja sünnitushüvitis, mis võimaldab vähemalt 14-nädalast kutsetegevuse katkestamist ajal, mis on seotud raseduse ja sünnitusega.

2.   Liikmesriigid võivad otsustada, kas lõikes 1 osutatud rahalist rasedus- ja sünnitushüvitist antakse kohustuslikult või vabatahtlikkuse alusel. Vastavalt sellele võivad nad ette näha, et seda hüvitist antakse üksnes naissoost füüsilistest isikutest ettevõtjate ning artiklis 2 osutatud naissoost abikaasade ja elukaaslaste taotluse alusel.

3.   Lõikes 1 osutatud hüvitist peetakse piisavaks, kui see tagab sissetuleku, mis on vähemalt võrdne:

| a) | hüvitisega, mida asjaomane isik saaks, kui ta katkestaks oma tegevuse tervise seisundist tulenevatel põhjustel, ja/või |
| --- | --- |

a)

hüvitisega, mida asjaomane isik saaks, kui ta katkestaks oma tegevuse tervise seisundist tulenevatel põhjustel, ja/või

| b) | eelneva võrreldava perioodiga võrreldes keskmiselt kaotatava sissetuleku või tuluga siseriikliku õigusega kehtestatud ülemmäära piires ja/või |
| --- | --- |

b)

eelneva võrreldava perioodiga võrreldes keskmiselt kaotatava sissetuleku või tuluga siseriikliku õigusega kehtestatud ülemmäära piires ja/või

| c) | siseriikliku õigusega kehtestatud muude peretoetustega liikmesriigi õigusaktidega kehtestatud ülemmäära piires. |
| --- | --- |

c)

siseriikliku õigusega kehtestatud muude peretoetustega liikmesriigi õigusaktidega kehtestatud ülemmäära piires.

4.   Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed, et tagada naissoost füüsilisest isikust ettevõtjatele ning artiklis 2 osutatud naissoost abikaasadele ja elukaaslastele võimalusel juurdepääs olemasolevatele ajutise asenduse teenustele või olemasolevatele siseriiklikele sotsiaalteenustele. Liikmesriigid võivad näha ette juurdepääsu nimetatud teenustele käesoleva artikli lõikes 1 osutatud hüvitise alternatiivina või osana hüvitisest.

Artikkel 9

Õiguste kaitse

1.   Liikmesriigid tagavad, et kõikidel isikutel, kes leiavad, et nad on võrdse kohtlemise põhimõtte eiramise tõttu kahju kannatanud, oleks võimalik kasutada kohtu- või haldusmenetlust, sealhulgas liikmesriikide poolt asjakohaseks peetatavatel juhtudel lepitusmenetlust, käesolevast direktiivist tulenevate kohustuste täitmise küsimuses isegi juhul, kui see suhe, millega väidetav diskrimineerimine kaasnes, on lõppenud.

2.   Liikmesriigid tagavad, et ühendused, organisatsioonid või muud juriidilised isikud, kellel on kooskõlas liikmesriigi õiguses sätestatud kriteeriumidega õigustatud huvi käesoleva direktiivi järgimise tagamiseks, võivad kaebuse esitaja nõusolekul esineda kas tema nimel või tema toetuseks kohtu- või haldusmenetluses, mis toimub käesolevast direktiivist tulenevate kohustuste täitmise küsimuses.

3.   Lõiked 1 ja 2 ei piira siseriiklike eeskirjade kohaldamist, mis on seotud võrdse kohtlemise põhimõtte küsimuses menetluse algatamise tähtaegadega.

Artikkel 10

Hüvitamine või heastamine

Liikmesriigid võtavad oma õigussüsteemides meetmed, mis on vajalikud kannatanule aset leidnud soolise diskrimineerimise tulemusel tekitatud kahju tegelikuks ja tõhusaks hüvitamiseks või, kui liikmesriigid nii otsustavad, heastamiseks viisil, mis on hoiatav ja kantud kahjuga proportsionaalne. Hüvitamist või heastamist ei tohi eelnevalt piirata ülemmäära kinnitamisega.

Artikkel 11

Võrdõiguslikkusega tegelevad asutused

1.   Liikmesriigid määravad asutuse või asutused, kelle ülesanne on edendada, analüüsida, jälgida ja toetada kõikide isikute võrdset, soolise diskrimineerimiseta kohtlemist, ja teevad nende asutuste jaoks vajalikud korraldused. Nimetatud asutused võivad moodustada osa asutustest, mis riigi tasandil vastutavad inimõiguste kaitse, üksikisiku õiguste kaitse või võrdse kohtlemise põhimõtte rakendamise eest.

2.   Liikmesriigid tagavad, et lõikes 1 osutatud asutuste ülesannete hulka kuulub:

| a) | diskrimineerimise all kannatanutele sõltumatu abi osutamine diskrimineerimist käsitlevate kaebuste esitamisel, piiramata seejuures kannatanute ja artikli 9 lõikes 2 osutatud ühenduste, organisatsioonide või muude juriidiliste isikute õigusi; |
| --- | --- |

a)

diskrimineerimise all kannatanutele sõltumatu abi osutamine diskrimineerimist käsitlevate kaebuste esitamisel, piiramata seejuures kannatanute ja artikli 9 lõikes 2 osutatud ühenduste, organisatsioonide või muude juriidiliste isikute õigusi;

| b) | diskrimineerimist käsitlevate sõltumatute uurimiste korraldamine; |
| --- | --- |

b)

diskrimineerimist käsitlevate sõltumatute uurimiste korraldamine;

| c) | sõltumatute aruannete avaldamine ja soovituste esitamine seoses sellise diskrimineerimise asjaoludega; |
| --- | --- |

c)

sõltumatute aruannete avaldamine ja soovituste esitamine seoses sellise diskrimineerimise asjaoludega;

| d) | kättesaadava teabe asjakohasel tasemel vahetamine Euroopa vastavate asutustega, nagu näiteks Euroopa Soolise Võrdõiguslikkuse Instituut. |
| --- | --- |

d)

kättesaadava teabe asjakohasel tasemel vahetamine Euroopa vastavate asutustega, nagu näiteks Euroopa Soolise Võrdõiguslikkuse Instituut.

Artikkel 12

Soolise võrdõiguslikkuse süvalaiendamine

Liikmesriigid võtavad käesolevas direktiivis osutatud valdkondade õigus- ja haldusnormide, poliitika ja tegevuste väljatöötamisel ja rakendamisel aktiivselt arvesse meeste ja naiste võrdõiguslikkuse eesmärki.

Artikkel 13

Teabe levitamine

Liikmesriigid tagavad, et käesoleva direktiivi kohaselt vastu võetud sätted ja juba kehtivad asjakohased sätted tehakse liikmesriikide territooriumil asjaomastele isikutele sobival viisil teatavaks.

Artikkel 14

Kaitse tase

Liikmesriigid võivad kehtestada või säilitada käesoleva direktiivi sätetest soodsamad meeste ja naiste võrdse kohtlemise põhimõtet kaitsvad sätted.

Käesoleva direktiivi rakendamine ei õigusta mingil juhul selle diskrimineerimisvastase kaitse vähendamist, mis käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas oli liikmesriikides juba varem olemas.

Artikkel 15

Aruanded

1.   Liikmesriigid edastavad komisjonile kogu olemasoleva teabe käesoleva direktiivi kohaldamise kohta hiljemalt ... (7).

Komisjon koostab kokkuvõtliku aruande ja esitab selle Euroopa Parlamendile ja nõukogule hiljemalt ... (8). Vajaduse korral lisatakse nimetatud aruandele käesoleva direktiivi muudatusettepanekud.

2.   Komisjoni aruandes võetakse arvesse sidusrühmade seisukohti.

Artikkel 16

Rakendamine

1.   Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt ... (9). Nad edastavad kõnealuste normide teksti viivitamata komisjonile.

Kui liikmesriigid need sätted vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.

2.   Kui erilised raskused seda õigustavad, võivad liikmesriigid käesoleva direktiivi artikli 7 ning artikli 8 (seoses artikli 2 punktis b osutatud naissoost abikaasade ja elukaaslastega) järgimiseks saada vajaduse korral lisaaega kaks aastat kuni ... (10).

3.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas vastuvõetud põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.

Artikkel 17

Kehtetuks tunnistamine

Direktiiv 86/613/EMÜ tunnistatakse kehtetuks alates ... (11).

Viiteid kehtetuks tunnistatud direktiivile käsitatakse viidetena käesolevale direktiivile.

Artikkel 18

Jõustumine

Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

Artikkel 19

Adressaadid

Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

..., ...

Euroopa Parlamendi nimel

president

...

Nõukogu nimel

eesistuja

...

---

(1)  ELT C 228, 22.9.2009, lk 107

1

(2)  Euroopa Parlamendi ... seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata) ja nõukogu ... otsus (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata).

2

Euroopa Liidu Teatajas

Euroopa Liidu Teatajas

(3)  ELT L 359, 19.12.1986, lk 56.

3

(4)  ELT L 6, 10.1.1979, lk 24.

4

(5)  ELT L 204, 26.7.2006, lk 23.

5

(6)  ELT L 373, 21.12.2004, lk 37.

6

(7)  Väljaannete talitus: palun sisestada kuupäev, mis saabub kuus aastat pärast käesoleva direktiivi jõustumist.

7

(8)  Väljaannete talitus: palun sisestada kuupäev, mis saabub seitse aastat pärast käesoleva direktiivi jõustumist.

8

(9)  Väljaannete talitus: palun sisestada kuupäev, mis saabub kaks aastat pärast käesoleva direktiivi jõustumist.

9

(10)  Väljaannete talitus: palun sisestada kuupäev, mis saabub neli aastat pärast käesoleva direktiivi jõustumist.

10

(11)  Väljaannete talitus: palun sisestada kuupäev, mis saabub kaks aastat pärast käesoleva direktiivi jõustumist.

11

---

NÕUKOGU PÕHJENDUSED

I.   SISSEJUHATUS

Komisjon esitas 6. oktoobril 2008 ettepaneku võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv füüsilisest isikust ettevõtjatena tegutsevate meeste ja naiste võrdse kohtlemise põhimõtte kohaldamise kohta, millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 86/613/EMÜ (1).

Ettepanek on osa meetmete paketist, mis käsitlevad töö-, pere- ja eraelu paremat ühitamist; paketti kuuluvad veel ettepanek vaadata läbi direktiiv rasedate, hiljuti sünnitanud ja rinnaga toitvate töötajate tööohutuse ja töötervishoiu kohta, aruanne Barcelona lastehoiu alaste eesmärkide täitmise kohta ning teatis töö ja eraelu tasakaalu kohta.

Euroopa Parlament esitas tavamenetluse kohaselt oma esimese lugemise seisukoha 6. mail 2009 (2).

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee esitas oma arvamuse 24. märtsil 2009. aastal (3).

Komisjon ei esitanud parlamendi esimesel lugemisel esitatud arvamuse järel ametlikku muudetud ettepanekut.

Nõukogu saavutas 30. novembril 2009 esimese lugemise seisukoha suhtes kvalifitseeritud häälteenamusega poliitilise kokkuleppe.

Nõukogu võttis 8. märtsil 2010 kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 294 lõikega 5 kvalifitseeritud häälteenamusega vastu esimese lugemise seisukoha.

II.   EESMÄRGID

Kõnealuse ettepaneku eesmärk on muuta ühenduse õigusraamistikku seoses naiste ja meeste võrdse kohtlemise põhimõtte kohaldamisega füüsilisest isikust ettevõtjate ja nende abikaasade suhtes.

Ettepanekuga soovitakse parandada füüsilisest isikust ettevõtjate sotsiaalkaitset, et kaotada naisettevõtlust pärssivad tegurid. Ettepanekuga püütakse parandada ka abistavate abikaasade sotsiaalkaitset, kes töötavad tihti regulaarselt koos füüsilisest isikust ettevõtjaga ilma juurdepääsuta vastavatele õigustele.

Ettepaneku põhijooned on järgmised:

| — | „abistavate abikaasade” määratlust on muudetud, et hõlmata elukaaslasi (st vabaabielus paarid), kui neid tunnustatakse liikmesriigi õiguse alusel; |
| --- | --- |

—

„abistavate abikaasade” määratlust on muudetud, et hõlmata elukaaslasi (st vabaabielus paarid), kui neid tunnustatakse liikmesriigi õiguse alusel;

| — | artikli 7 sätete kohaselt tagatakse naissoost füüsilistest isikutest ettevõtjatele ja abistavatele abikaasadele soovi korral õigus sama pikale rasedus- ja sünnituspuhkusele kui töösuhetes töötajatele (vt direktiiv 92/85/EMÜ); |
| --- | --- |

—

artikli 7 sätete kohaselt tagatakse naissoost füüsilistest isikutest ettevõtjatele ja abistavatele abikaasadele soovi korral õigus sama pikale rasedus- ja sünnituspuhkusele kui töösuhetes töötajatele (vt direktiiv 92/85/EMÜ);

| — | artikli 6 sätetega nähakse ette, et abistavatele abikaasadele peaks nende soovi korral olema tagatud füüsilisest isikust ettevõtjaga vähemalt samaväärne sotsiaalkaitse tase. |
| --- | --- |

—

artikli 6 sätetega nähakse ette, et abistavatele abikaasadele peaks nende soovi korral olema tagatud füüsilisest isikust ettevõtjaga vähemalt samaväärne sotsiaalkaitse tase.

Direktiivi vastuvõtmise korral tunnistatakse kehtetuks direktiiv 86/613/EMÜ (4) ja seda kohaldatakse direktiividega 2006/54/EÜ, 2004/113/EÜ ja 79/7/EMÜ hõlmamata küsimustes, et tõhusamalt rakendada naiste ja meeste võrdse kohtlemise põhimõtet füüsilisest isikust ettevõtjana tegutsevate või nende tegevusele kaasa aitavate isikute suhtes.

III.   NÕUKOGU ESIMESE LUGEMISE SEISUKOHA ANALÜÜS

1.   Üldised märkused:

a)   Komisjoni seisukoht Euroopa Parlamendi muudatusettepanekute kohta

Euroopa Parlament võttis komisjoni ettepaneku kohta vastu 30 muudatusettepanekut (muudatusettepanekud 1–16, 18–19, 21–28, 36, 39, 40, 46). Komisjon märkis täiskogu istungil toimunud arutelu käigus, et võib täiel määral, osaliselt või pärast uuesti sõnastamist kiita heaks 15 muudatusettepanekut (muudatusettepanekud 1, 2, 3, 4, 7, 9, 12, 13, 15, 18, 21, 22, 23, 27, 28). Ülejäänud muudatusettepanekud (muudatusettepanekud 5, 6, 8, 10, 11, 14, 16, 19, 24, 25, 26, 36, 39, 40, 46) ei olnud komisjoni jaoks vastuvõetavad.

2.   Nõukogu esimese lugemise seisukoht

Nõukogu oli nõus täielikult, osaliselt või muudetud sõnastuses vastu võtma järgmised 10 Euroopa Parlamendi muudatusettepanekut:

| — | muudatusettepanek 4 (põhjendus 10: viide positiivsetele meetmetele): nõukogu oli siiski seisukohal, et ingliskeelses tekstis tuleks mõiste „affirmative action” asendada mõistega „positive action” kooskõlas direktiivi 2006/54/EÜ artikliga 3 (nõukogu esimese lugemise seisukoha põhjendus 14); |
| --- | --- |

—

muudatusettepanek 4 (põhjendus 10: viide positiivsetele meetmetele): nõukogu oli siiski seisukohal, et ingliskeelses tekstis tuleks mõiste „affirmative action” asendada mõistega „positive action” kooskõlas direktiivi 2006/54/EÜ artikliga 3 (nõukogu esimese lugemise seisukoha põhjendus 14);

| — | muudatusettepanek 9 (põhjendus 18: selgitus teksti kohta, et viidata füüsilisest isikutest ettevõtjatele ja abistavatele abikaasadele): nõukogu lisas samuti viite füüsilisest isikust ettevõtjate elukaaslastele (niivõrd kui neid tunnustatakse liikmesriigi õiguse alusel) oma esimese lugemise seisukoha põhjendusse 21; |
| --- | --- |

—

muudatusettepanek 9 (põhjendus 18: selgitus teksti kohta, et viidata füüsilisest isikutest ettevõtjatele ja abistavatele abikaasadele): nõukogu lisas samuti viite füüsilisest isikust ettevõtjate elukaaslastele (niivõrd kui neid tunnustatakse liikmesriigi õiguse alusel) oma esimese lugemise seisukoha põhjendusse 21;

| — | muudatusettepanek 12 (artikkel 4: lisatud on viide naisettevõtluse edendamise vajaduse kohta): nõukogu nõustus parlamendi soovitusega lisada viide naisettevõtluse alustamise kohta, võttes arvesse ettevõtluses esinevat märkimisväärset sugudevahelist erinevust (nõukogu esimese lugemise seisukoha artikkel 5); |
| --- | --- |

—

muudatusettepanek 12 (artikkel 4: lisatud on viide naisettevõtluse edendamise vajaduse kohta): nõukogu nõustus parlamendi soovitusega lisada viide naisettevõtluse alustamise kohta, võttes arvesse ettevõtluses esinevat märkimisväärset sugudevahelist erinevust (nõukogu esimese lugemise seisukoha artikkel 5);

| — | muudatusettepanekud 13 ja 39 (artikkel 5: sõna „elukaaslaste” järele lisatakse sõna „vahel”): nõukogu nõustus parlamendiga, et selle sõna lisamise järel oleks selgem, et äriühingu asutamise tingimused peaksid olema samad olenemata perekonnaseisust (nõukogu esimese lugemise seisukoha artikkel 6); |
| --- | --- |

—

muudatusettepanekud 13 ja 39 (artikkel 5: sõna „elukaaslaste” järele lisatakse sõna „vahel”): nõukogu nõustus parlamendiga, et selle sõna lisamise järel oleks selgem, et äriühingu asutamise tingimused peaksid olema samad olenemata perekonnaseisust (nõukogu esimese lugemise seisukoha artikkel 6);

| — | muudatusettepanek 18 (uus artikkel 7a abistavate abikaasade töö tunnustamise kohta): nõukogu lisas selle muudatusettepaneku sisu oma esimese lugemise seisukoha põhjendusse 8; |
| --- | --- |

—

muudatusettepanek 18 (uus artikkel 7a abistavate abikaasade töö tunnustamise kohta): nõukogu lisas selle muudatusettepaneku sisu oma esimese lugemise seisukoha põhjendusse 8;

| — | muudatusettepanek 22 (artikli 10 lõike 2 uus punkt ca): nõukogu leidis, et mõiste „samaväärne” tuleks asendada mõistega „vastav” (nõukogu esimese lugemise seisukoha artikli 11 lõike 2 punkt d); |
| --- | --- |

—

muudatusettepanek 22 (artikli 10 lõike 2 uus punkt ca): nõukogu leidis, et mõiste „samaväärne” tuleks asendada mõistega „vastav” (nõukogu esimese lugemise seisukoha artikli 11 lõike 2 punkt d);

| — | muudatusettepanek 23 (uue sätte lisamine (uus artikkel 10a), mis käsitleb soolise võrdõiguslikkuse süvalaiendamist): nõukogu leidis, et uus säte aitaks oluliselt parandada olemasolevat direktiivi (nõukogu esimese lugemise seisukoha artikkel 12); |
| --- | --- |

—

muudatusettepanek 23 (uue sätte lisamine (uus artikkel 10a), mis käsitleb soolise võrdõiguslikkuse süvalaiendamist): nõukogu leidis, et uus säte aitaks oluliselt parandada olemasolevat direktiivi (nõukogu esimese lugemise seisukoha artikkel 12);

| — | muudatusettepanek 27 (artikli 14 lõige 2): nõukogu võib nõustuda muudatusettepaneku esimese poolega, milles esitatakse tingimus („kui erilised raskused seda õigustavad”), kuid on seisukohal, et lisaaja lühendamine ühe aastani ei ole vastuvõetav. Samuti ei toetanud nõukogu lisaaja pikendamist direktiivi kõigi sätete suhtes (nõukogu esimese lugemise seisukoha artikli 16 lõige 2); |
| --- | --- |

—

muudatusettepanek 27 (artikli 14 lõige 2): nõukogu võib nõustuda muudatusettepaneku esimese poolega, milles esitatakse tingimus („kui erilised raskused seda õigustavad”), kuid on seisukohal, et lisaaja lühendamine ühe aastani ei ole vastuvõetav. Samuti ei toetanud nõukogu lisaaja pikendamist direktiivi kõigi sätete suhtes (nõukogu esimese lugemise seisukoha artikli 16 lõige 2);

| — | muudatusettepanek 28 (artikkel 14a (uus): miinimumnõuded. Nõukogu lisas selle muudatusettepaneku sisu oma esimese lugemise seisukoha põhjendusse 22. |
| --- | --- |

—

muudatusettepanek 28 (artikkel 14a (uus): miinimumnõuded. Nõukogu lisas selle muudatusettepaneku sisu oma esimese lugemise seisukoha põhjendusse 22.

Nõukogu ei pidanud siiski soovitavaks nõustuda järgmiste muudatusettepanekutega:

| — | muudatusettepanek 1 (põhjendus 4: viide vajadusele parandada abistavate abikaasade olukorda käsitöönduses, kaubanduses, väikese ja keskmise suurusega ettevõtetes ning vabakutselistes ametites): nõukogu arvates ei ole selgesõnaline viitamine kõnealustele sektoritele vajalik (nõukogu esimese lugemise seisukoha põhjendus 4); |
| --- | --- |

—

muudatusettepanek 1 (põhjendus 4: viide vajadusele parandada abistavate abikaasade olukorda käsitöönduses, kaubanduses, väikese ja keskmise suurusega ettevõtetes ning vabakutselistes ametites): nõukogu arvates ei ole selgesõnaline viitamine kõnealustele sektoritele vajalik (nõukogu esimese lugemise seisukoha põhjendus 4);

| — | muudatusettepanek 2 (uus põhjendus 4a): nõukogu leidis, et ei ole asjakohane kehtestada abistavate abikaasade registreerimiseks kohustuslik korda. Lisaks sätestatakse nõukogu esimese lugemise seisukoha põhjenduses 16, et sotsiaalkaitse süsteemile juurdepääsu omavate füüsilisest isikust ettevõtjate abikaasadel või elukaaslastel peaks samuti olema õigus sotsiaalkaitsele. Liikmesriikidelt tuleks nõuda vajalike meetmete võtmist oma sotsiaalkaitse korraldamisel vastavalt riiklikele õigusaktidele. Eelkõige otsustavad liikmesriigid selle üle, kas sellist sotsiaalkaitset tuleks rakendada kohustuslikul või vabatahtlikul alusel); |
| --- | --- |

—

muudatusettepanek 2 (uus põhjendus 4a): nõukogu leidis, et ei ole asjakohane kehtestada abistavate abikaasade registreerimiseks kohustuslik korda. Lisaks sätestatakse nõukogu esimese lugemise seisukoha põhjenduses 16, et sotsiaalkaitse süsteemile juurdepääsu omavate füüsilisest isikust ettevõtjate abikaasadel või elukaaslastel peaks samuti olema õigus sotsiaalkaitsele. Liikmesriikidelt tuleks nõuda vajalike meetmete võtmist oma sotsiaalkaitse korraldamisel vastavalt riiklikele õigusaktidele. Eelkõige otsustavad liikmesriigid selle üle, kas sellist sotsiaalkaitset tuleks rakendada kohustuslikul või vabatahtlikul alusel);

| — | muudatusettepanek 3 (uus põhjendus 7b): nõukogu leidis, et abistavate abikaasade selgelt sõnastatud staatuse ning õiguste määratlemise kohustuslikuks muutmine ei ole asjakohane; |
| --- | --- |

—

muudatusettepanek 3 (uus põhjendus 7b): nõukogu leidis, et abistavate abikaasade selgelt sõnastatud staatuse ning õiguste määratlemise kohustuslikuks muutmine ei ole asjakohane;

| — | muudatusettepanek 5 (põhjendus 11: nõukogu oli seisukohal, et kehtiva direktiivi 86/13/EMÜ praeguse sõnastuse muutmine ei ole asjakohane (nõukogu esimese lugemise seisukoha põhjendus 13); |
| --- | --- |

—

muudatusettepanek 5 (põhjendus 11: nõukogu oli seisukohal, et kehtiva direktiivi 86/13/EMÜ praeguse sõnastuse muutmine ei ole asjakohane (nõukogu esimese lugemise seisukoha põhjendus 13);

| — | muudatusettepanek 6 (põhjendus 12: nõukogu leidis, et see muudatus ei ole vajalik, kuna väljakujunenud kohtupraktika kohaselt peavad liikmesriigid oma pädevust kasutades kinni pidama ühenduse õigusest vastavalt Euroopa Kohtu tõlgendusele; |
| --- | --- |

—

muudatusettepanek 6 (põhjendus 12: nõukogu leidis, et see muudatus ei ole vajalik, kuna väljakujunenud kohtupraktika kohaselt peavad liikmesriigid oma pädevust kasutades kinni pidama ühenduse õigusest vastavalt Euroopa Kohtu tõlgendusele;

| — | muudatusettepanek 7 (põhjendus 13: nõukogu oli seisukohal, et ei ole asjakohane sätestada, et abistava abikaasa kaitse tase peaks olema proportsionaalne tema osalemisega füüsilisest isikust ettevõtja tegevuses pereettevõtte raames. Nõukogu leidis, et liikmesriikidel peaks olema pädevus korraldada oma sotsiaalkaitset vastavalt riiklikele õigusaktidele ning eelkõige otsustada, et see sotsiaalkaitse võib olla proportsionaalne füüsilisest isikust ettevõtja tegevuses osalemisega ja/või sotsiaalkindlustusmaksete suurusega (nõukogu esimese lugemise seisukoha põhjendus 16). |
| --- | --- |

—

muudatusettepanek 7 (põhjendus 13: nõukogu oli seisukohal, et ei ole asjakohane sätestada, et abistava abikaasa kaitse tase peaks olema proportsionaalne tema osalemisega füüsilisest isikust ettevõtja tegevuses pereettevõtte raames. Nõukogu leidis, et liikmesriikidel peaks olema pädevus korraldada oma sotsiaalkaitset vastavalt riiklikele õigusaktidele ning eelkõige otsustada, et see sotsiaalkaitse võib olla proportsionaalne füüsilisest isikust ettevõtja tegevuses osalemisega ja/või sotsiaalkindlustusmaksete suurusega (nõukogu esimese lugemise seisukoha põhjendus 16).

| — | muudatusettepanek 8 (põhjendus 16: nõukogu ei saanud kõnealust muudatusettepanekut heaks kiita, sest pidas vajalikuks säilitada viide sotsiaalkaitsesüsteemide kvaliteedile ning pikaajalisele jätkusuutlikkusele (nõukogu esimese lugemise seisukoha põhjendus 19); |
| --- | --- |

—

muudatusettepanek 8 (põhjendus 16: nõukogu ei saanud kõnealust muudatusettepanekut heaks kiita, sest pidas vajalikuks säilitada viide sotsiaalkaitsesüsteemide kvaliteedile ning pikaajalisele jätkusuutlikkusele (nõukogu esimese lugemise seisukoha põhjendus 19);

| — | muudatusettepanek 10 (artikli 2 lõike 1 punkt a): nõukogu leidis, et asjakohane on kõnealune mõiste välja jätta ning viia see uude artiklisse (nõukogu esimese lugemise seisukoha artikkel 2) direktiivi reguleerimisala kohta. Lisaks oli nõukogu seisukohal, et viitamine sektoritele nagu põllumajandus, vabakutselised ametid, käsitööndus ning väikese ja keskmise suurusega ettevõtted ei ole asjakohane, sest puudub vajadus parandada kehtivas direktiivis esitatud määratlust; |
| --- | --- |

—

muudatusettepanek 10 (artikli 2 lõike 1 punkt a): nõukogu leidis, et asjakohane on kõnealune mõiste välja jätta ning viia see uude artiklisse (nõukogu esimese lugemise seisukoha artikkel 2) direktiivi reguleerimisala kohta. Lisaks oli nõukogu seisukohal, et viitamine sektoritele nagu põllumajandus, vabakutselised ametid, käsitööndus ning väikese ja keskmise suurusega ettevõtted ei ole asjakohane, sest puudub vajadus parandada kehtivas direktiivis esitatud määratlust;

| — | muudatusettepanek 11 (artikli 3 lõige 1): nõukogu ei pidanud vajalikuks lisada äritegevuse juhtimist olukordadele, mille suhtes peaks kehtima mittediskrimineerimise põhimõte, kuna ei leidnud mitte ühtegi põhjust muuta direktiivi 86/613/EMÜ kehtivat sätet (nõukogu esimese lugemise seisukoha artikli 4 lõige 1); |
| --- | --- |

—

muudatusettepanek 11 (artikli 3 lõige 1): nõukogu ei pidanud vajalikuks lisada äritegevuse juhtimist olukordadele, mille suhtes peaks kehtima mittediskrimineerimise põhimõte, kuna ei leidnud mitte ühtegi põhjust muuta direktiivi 86/613/EMÜ kehtivat sätet (nõukogu esimese lugemise seisukoha artikli 4 lõige 1);

| — | muudatusettepanekud 14 ja 40 (artikkel 6): kuigi nõukogu nõustus lisama viite elukaaslastele, ei saanud ta siiski heaks kiita muudatusettepanekus esitatud tingimusi seoses sotsiaalkaitsega, kuna leidis, et liikmesriigid peaksid olema pädevad otsustama selle üle, kas kõnealust sotsiaalkaitset tuleks rakendada kohustuslikult või vabatahtlikult (nagu selgitatakse täiendavalt nõukogu esimese lugemise seisukoha põhjenduses 16); |
| --- | --- |

—

muudatusettepanekud 14 ja 40 (artikkel 6): kuigi nõukogu nõustus lisama viite elukaaslastele, ei saanud ta siiski heaks kiita muudatusettepanekus esitatud tingimusi seoses sotsiaalkaitsega, kuna leidis, et liikmesriigid peaksid olema pädevad otsustama selle üle, kas kõnealust sotsiaalkaitset tuleks rakendada kohustuslikult või vabatahtlikult (nagu selgitatakse täiendavalt nõukogu esimese lugemise seisukoha põhjenduses 16);

| — | muudatusettepanek 15 (artikli 7 lõige 1 rasedus- ja sünnituspuhkuse pikkuse kohta): nõukogu oli seisukohal, et direktiivis ei tuleks sätestada individuaalsetest valikutest lähtuvalt kehtestatud rasedus- ja sünnituspuhkust, kuna see mõjutaks olemasolevaid ja tulevasi riiklikke õigusakte, vaid piisav rasedus- ja sünnitustoetus, mis võimaldab ametitegevuse katkestamist ajal, mis on seotud rasedusega (nõukogu esimese lugemise seisukoha artikli 8 lõige 1); |
| --- | --- |

—

muudatusettepanek 15 (artikli 7 lõige 1 rasedus- ja sünnituspuhkuse pikkuse kohta): nõukogu oli seisukohal, et direktiivis ei tuleks sätestada individuaalsetest valikutest lähtuvalt kehtestatud rasedus- ja sünnituspuhkust, kuna see mõjutaks olemasolevaid ja tulevasi riiklikke õigusakte, vaid piisav rasedus- ja sünnitustoetus, mis võimaldab ametitegevuse katkestamist ajal, mis on seotud rasedusega (nõukogu esimese lugemise seisukoha artikli 8 lõige 1);

| — | muudatusettepanek 16 (artikli 7 lõige 3): nõukogu oli seisukohal, et kõik sellised sätted oleksid ebaselged ning põhjustaksid õiguskindlusetust, kuna on oluline teada diskrimineerimise põhjuseid (nõukogu esimese lugemise seisukoha artikli 8 lõige 3); |
| --- | --- |

—

muudatusettepanek 16 (artikli 7 lõige 3): nõukogu oli seisukohal, et kõik sellised sätted oleksid ebaselged ning põhjustaksid õiguskindlusetust, kuna on oluline teada diskrimineerimise põhjuseid (nõukogu esimese lugemise seisukoha artikli 8 lõige 3);

| — | muudatusettepanek 19 (artikli 8 lõige 1: mõiste „tõhus” lisamine. Nõukogu oli seisukohal, et tekst tuleks viia kooskõlla direktiivide 2006/54/EÜ ja 2004/113/EÜ kehtivate sätetega (nõukogu esimese lugemise seisukoha artikli 9 lõige 1); |
| --- | --- |

—

muudatusettepanek 19 (artikli 8 lõige 1: mõiste „tõhus” lisamine. Nõukogu oli seisukohal, et tekst tuleks viia kooskõlla direktiivide 2006/54/EÜ ja 2004/113/EÜ kehtivate sätetega (nõukogu esimese lugemise seisukoha artikli 9 lõige 1);

| — | muudatusettepanek 21 (artikli 10 lõige 2: viide lõikes 1 osutatud asutusele): nõukogu leidis, et tuleks kasutada komisjoni ettepanekus toodud sõnastust „asutused”, et oleks selge, et artikli 10 lõikes 2 viidatud asutused on samad, mis vastutavad direktiivide 2004/113/EÜ ja 2006/54/EÜ rakendamise eest (nõukogu esimese lugemise seisukoha artikli 11 lõige 2); |
| --- | --- |

—

muudatusettepanek 21 (artikli 10 lõige 2: viide lõikes 1 osutatud asutusele): nõukogu leidis, et tuleks kasutada komisjoni ettepanekus toodud sõnastust „asutused”, et oleks selge, et artikli 10 lõikes 2 viidatud asutused on samad, mis vastutavad direktiivide 2004/113/EÜ ja 2006/54/EÜ rakendamise eest (nõukogu esimese lugemise seisukoha artikli 11 lõige 2);

| — | muudatusettepanek 24 (artikkel 11: viide internetile kui teabe levitamise vahendile). Nõukogu leidis, et ei ole otstarbekas muuta komisjoni ettepaneku teksti, mis on samane direktiivide 2006/54/EÜ ja 2004/113/EÜ kehtivate sätetega (nõukogu esimese lugemise seisukoha artikkel 13); |
| --- | --- |

—

muudatusettepanek 24 (artikkel 11: viide internetile kui teabe levitamise vahendile). Nõukogu leidis, et ei ole otstarbekas muuta komisjoni ettepaneku teksti, mis on samane direktiivide 2006/54/EÜ ja 2004/113/EÜ kehtivate sätetega (nõukogu esimese lugemise seisukoha artikkel 13);

| — | muudatusettepanek 25 (artikli 13 lõige 1: tähtajad direktiivi kohaldamisega seotud teabe ja komisjoni direktiivi käsitleva aruande esitamiseks): nõukogu ei toetanud komisjoni ettepanekus esitatud tähtaegade lühendamist (nõukogu esimese lugemise seisukoha artikkel 15); |
| --- | --- |

—

muudatusettepanek 25 (artikli 13 lõige 1: tähtajad direktiivi kohaldamisega seotud teabe ja komisjoni direktiivi käsitleva aruande esitamiseks): nõukogu ei toetanud komisjoni ettepanekus esitatud tähtaegade lühendamist (nõukogu esimese lugemise seisukoha artikkel 15);

| — | muudatusettepanek 26 (artikkel 13 (uus): direktiivi läbivaatamine): nõukogu leidis, et läbivaatamisklausel ei ole vajalik; |
| --- | --- |

—

muudatusettepanek 26 (artikkel 13 (uus): direktiivi läbivaatamine): nõukogu leidis, et läbivaatamisklausel ei ole vajalik;

| — | muudatusettepanek 36 (artikkel 2a (uus): mis tahes perekonnaseisu alusel diskrimineerimise keeld): nõukogu leidis, et ei ole asjakohane seda muudatusettepanekut arvesse võtta samal põhjusel mis muudatusettepaneku 6 puhul; |
| --- | --- |

—

muudatusettepanek 36 (artikkel 2a (uus): mis tahes perekonnaseisu alusel diskrimineerimise keeld): nõukogu leidis, et ei ole asjakohane seda muudatusettepanekut arvesse võtta samal põhjusel mis muudatusettepaneku 6 puhul;

| — | muudatusettepanek 46 (artikli 7 lõige 4: säte, milles käsitletakse lisaks rasedus- ja sünnitustoetustele juurdepääsu riigis osutatavatele sotsiaalteenustele): nõukogu ei toetanud seda muudatusettepanekut, sest leidis, et liikmesriigid peaksid suutma tagada, et juurdepääs kõnealustele sotsiaalteenustele oleks alternatiiviks rasedus- ja sünnitustoetustele või osale neist (nõukogu esimesel lugemisel vastu võetud seisukoha artikli 8 lõige 4). |
| --- | --- |

—

muudatusettepanek 46 (artikli 7 lõige 4: säte, milles käsitletakse lisaks rasedus- ja sünnitustoetustele juurdepääsu riigis osutatavatele sotsiaalteenustele): nõukogu ei toetanud seda muudatusettepanekut, sest leidis, et liikmesriigid peaksid suutma tagada, et juurdepääs kõnealustele sotsiaalteenustele oleks alternatiiviks rasedus- ja sünnitustoetustele või osale neist (nõukogu esimesel lugemisel vastu võetud seisukoha artikli 8 lõige 4).

Komisjon on nõukogu esimese lugemise seisukoha heaks kiitnud.

3.   Konkreetsed märkused

Sotsiaalkaitse (nõukogu esimese lugemise seisukoha artikkel 7 ja põhjendus 16)

Nõukogu nõustub parlamendiga, et sotsiaalkaitse süsteemile juurdepääsu omavate füüsilisest isikust ettevõtjate abikaasadel või – kui neid tunnustatakse liikmesriigi õiguse alusel – elukaaslastel, peaks arvestades nende osalemist pereettevõttes olema samuti õigus sotsiaalkaitsele.

Nõukogu leiab, et liikmesriikidelt tuleks nõuda vajalike meetmete võtmist oma sotsiaalkaitse korraldamisel kooskõlas riiklike õigusaktidega. Eelkõige peaksid liikmesriigid olema pädevad otsustama selle üle, kas sellist sotsiaalkaitset tuleks rakendada kohustuslikult või vabatahtlikkuse alusel ning anda üksnes abistavate abikaasade ja elukaaslaste taotluse alusel.

Liikmesriikidel peaks olema võimalus sätestada, et selline sotsiaalkaitse võib olla proportsionaalne füüsilisest isikust ettevõtja tegevuses osalemisega ja/või sotsiaalkindlustusmaksete suurusega.

Ilma et see piiraks käesoleva direktiivi sätete kohaldamist, võivad liikmesriigid säilitada siseriiklikud sätted, millega piiratakse juurdepääsu sotsiaalkaitse teatud süsteemidele või kaitse teatud tasemetele, sealhulgas erilistele rahastamistingimustele, teatavat liiki füüsilisest isikust ettevõtjatest töötajatele või vabakutselistele, tingimusel et on olemas juurdepääs üldisele süsteemile.

Rasedus- ja sünnitushüvitised ja ajutise asenduse teenused (nõukogu esimese lugemise seisukoha artikkel 8, põhjendused 17 ja 18)

Lähtudes rasedate füüsilisest isikust ettevõtjate ja füüsilisest isikust ettevõtjate abikaasade või elukaaslaste majanduslikust ja füüsilisest haavatavusest, toetab nõukogu parlamendi soovitust anda neile õigus piisavalt pikale rasedus- ja sünnituspuhkusele, mis tagaks ema normaalse raseduse kulgemise ja sünnitusjärgse füüsilise taastumise.

Võttes arvesse nende füüsilisest isikust ettevõtja staatust, leidis nõukogu siiski, et ei ole asjakohane sätestada, et naissoost füüsilisest isikust ettevõtjatel ja analoogiliselt füüsilisest isikust ettevõtjate abistavatel abikaasadel või elukaaslastel peaks olema soovi korral õigus sama pikale rasedus- ja sünnituspuhkusele nagu on sätestatud direktiivis 92/85/EMÜ. Kõnealust direktiivi kohaldatakse üksnes töötajatele, kelle suhtes kehtivad naissoost füüsilisest isikust ettevõtjatega võrreldes teistsugused sätted.

Seetõttu leidis nõukogu, et oleks asjakohasem sätestada, et naissoost füüsilisest isikust ettevõtjad ning naissoost abikaasad ja elukaaslased peaksid kooskõlas riiklike õigusaktidega saama piisava rasedus- ja sünnitustoetuse, mis võimaldab neil vähemalt 14nädalast ametitegevuse katkestamist ajal, mis on seotud raseduse ja sünnitusega.

Liikmesriikidele peaks jääma pädevus selliste hüvitiste maksmise korraldamiseks, sealhulgas kindlustusmaksete suuruse ning kogu toetuste ja maksete korra kehtestamiseks, eeldusel et järgitakse käesoleva direktiivi minimaalseid ettekirjutusi. Eelkõige peaksid nad saama kindlaks määrata, millisel ajavahemikul enne ja/või pärast sünnitust antakse õigus rasedus- ja sünnitushüvitistele. Lisaks peaksid nad kindlaks määrama, kas sotsiaalkindlustusmaksete suuruse ja/või toetuste kehtestamisel tuleks võtta arvesse asjaomase isiku või perekonna majanduslikku olukorda.

Lisaks oli nõukogu seisukohal, et füüsilisest isikust ettevõtjate tegevuse eripära arvesse võtmiseks peaks naissoost füüsilisest isikust ettevõtjatel ja naissoost abikaasadel või – kui neid tunnustatakse liikmesriigi õigusaktide alusel – elukaaslastel olema võimaluse piires juurdepääs rasedus- ja sünnituspuhkuse ajal ajutise asenduse teenustele, mis võimaldavad ametitegevuse katkestamist ajal, mis on seotud raseduse ja sünnitusega, või riigis osutatavatele sotsiaalteenustele. Juurdepääs kõnealustele teenustele võiks olla alternatiiviks rasedus- ja sünnitustoetusele või osale sellest.

IV.   KOKKUVÕTE

Nõukogu leiab, et tema esimesel lugemisel vastu võetud seisukoht füüsilisest isikust ettevõtjatena tegutsevate meeste ja naiste võrdse kohtlemise põhimõtte kohaldamise kohta pakub tasakaalustatud ja realistliku lahenduse komisjoni ettepanekus käsitletud küsimustele, arvestades eelkõige vajadust mitte sekkuda liikmesriikide sotsiaalkindlustussüsteemide korraldamisse või rahastamisse.

Nõukogu on seisukohal, et käesolevas seisukohas esitatud sätted aitaksid kõrvaldada takistused naiste juurdepääsule füüsilisest isikust ettevõtjana tegutsemisele ning aitaksid seda perekondlike kohustustega paremini ühildada.

Nõukogu jääb ootama konstruktiivset arutelu Euroopa Parlamendiga, et saavutada kõnealuse olulise direktiivi suhtes lõplik kokkulepe.

---

(1)  Nõukogu 11. detsembri 1986. aasta direktiiv 86/613/EMÜ füüsilisest isikust ettevõtjatena, kaasa arvatud põllumajanduses füüsilisest isikust ettevõtjatena tegutsevate meeste ja naiste võrdse kohtlemise põhimõtte kohaldamise kohta, ja füüsilisest isikust ettevõtjatena tegutsevate naiste kaitse kohta seoses raseduse ning sünnitusega (EÜT L 359, 19.12.1986, lk 56).

(2)  Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata.

(3)  ELT C 228, 22.9.2009, lk 107.

(4)  Nõukogu 11. detsembri 1986. aasta direktiiv 86/613/EMÜ füüsilisest isikust ettevõtjatena, kaasa arvatud põllumajanduses füüsilisest isikust ettevõtjatena tegutsevate meeste ja naiste võrdse kohtlemise põhimõtte kohaldamise kohta, ja füüsilisest isikust ettevõtjatena tegutsevate naiste kaitse kohta seoses raseduse ning sünnitusega (EÜT L 359, 19.12.1986, lk 56).

---

| 12.5.2010 | ET | Euroopa Liidu Teataja | CE 123/17 |
| --- | --- | --- | --- |

12.5.2010

ET

Euroopa Liidu Teataja

CE 123/17

---

NÕUKOGU SEISUKOHT (EL) nr 9/2010 ESIMESEL LUGEMISEL

eesmärgiga võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv energiamõjuga toodete energia- ja muude ressursside tarbimise näitamise kohta märgistuses ja ühtses tootekirjelduses (uuesti sõnastatud)

Nõukogu poolt vastu võetud 14. aprillil 2010

(EMPs kohaldatav tekst)

2010/C 123 E/03

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 194 lõiget 2,

võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,

võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),

pärast konsulteerimist Regioonide Komiteega,

toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (2)

ning arvestades järgmist:

| (1) | Nõukogu 22. septembri 1992. aasta direktiivi 92/75/EMÜ (kodumasinate energia ja muude ressursside tarbimise näitamise kohta märgistuses ja ühtses tootekirjelduses) (3) on oluliselt muudetud (4). Kuna direktiivi tuleb teha uusi muudatusi, tuleks see selguse huvides uuesti sõnastada. |
| --- | --- |

(1)

Nõukogu 22. septembri 1992. aasta direktiivi 92/75/EMÜ (kodumasinate energia ja muude ressursside tarbimise näitamise kohta märgistuses ja ühtses tootekirjelduses) (3) on oluliselt muudetud (4). Kuna direktiivi tuleb teha uusi muudatusi, tuleks see selguse huvides uuesti sõnastada.

| (2) | Direktiivi 92/75/EMÜ kohaldamisala piirdub kodumasinatega. Komisjoni 16. juuli 1998. aasta teatis säästva tarbimise ja tootmise ning säästva tööstuspoliitika tegevuskava kohta on näidanud, et direktiivi 92/75/EMÜ kohaldamisala laiendamine energiamõjuga toodetele, mille kasutamine avaldab olulist otsest või kaudset mõju energiatarbimisele, võiks tugevdada kehtivate õigusnormide võimalikku koosmõju, eelkõige koosmõju Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. oktoobri 2009. aasta direktiiviga 2009/125/EÜ (mis käsitleb raamistiku kehtestamist energiamõjuga toodete ökodisaini nõuete sätestamiseks) (5). Käesolev direktiiv ei tohiks mõjutada direktiivi 2009/125/EÜ kohaldamist. Koos nimetatud direktiivi ja liidu muude õigusaktidega on käesolev direktiiv osa laiemast õigusraamistikust ning toob seoses sellise tervikliku lähenemisviisiga kaasa täiendava energiasäästu ja keskkonnakasu. |
| --- | --- |

(2)

Direktiivi 92/75/EMÜ kohaldamisala piirdub kodumasinatega. Komisjoni 16. juuli 1998. aasta teatis säästva tarbimise ja tootmise ning säästva tööstuspoliitika tegevuskava kohta on näidanud, et direktiivi 92/75/EMÜ kohaldamisala laiendamine energiamõjuga toodetele, mille kasutamine avaldab olulist otsest või kaudset mõju energiatarbimisele, võiks tugevdada kehtivate õigusnormide võimalikku koosmõju, eelkõige koosmõju Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. oktoobri 2009. aasta direktiiviga 2009/125/EÜ (mis käsitleb raamistiku kehtestamist energiamõjuga toodete ökodisaini nõuete sätestamiseks) (5). Käesolev direktiiv ei tohiks mõjutada direktiivi 2009/125/EÜ kohaldamist. Koos nimetatud direktiivi ja liidu muude õigusaktidega on käesolev direktiiv osa laiemast õigusraamistikust ning toob seoses sellise tervikliku lähenemisviisiga kaasa täiendava energiasäästu ja keskkonnakasu.

| (3) | Euroopa Ülemkogu 8.–9. märtsi 2007. aasta kohtumise eesistujariigi järeldustes rõhutati vajadust suurendada liidu energiatõhusust, et saavutada liidu energiatarbimise 20 % vähendamise eesmärk 2020. aastaks, seati eesmärgid taastuvenergia arendamiseks ja kasvuhoonegaasi heitkoguste vähendamiseks kogu ELis ning kutsuti üles põhjalikult ja kiirelt rakendama komisjoni 19. oktoobri 2006. aasta teatises „Energiatõhususe tegevuskava: potentsiaali realiseerimine” kehtestatud prioriteete. Tegevuskavas rõhutati tootmissektori tohutuid energiasäästuvõimalusi. |
| --- | --- |

(3)

Euroopa Ülemkogu 8.–9. märtsi 2007. aasta kohtumise eesistujariigi järeldustes rõhutati vajadust suurendada liidu energiatõhusust, et saavutada liidu energiatarbimise 20 % vähendamise eesmärk 2020. aastaks, seati eesmärgid taastuvenergia arendamiseks ja kasvuhoonegaasi heitkoguste vähendamiseks kogu ELis ning kutsuti üles põhjalikult ja kiirelt rakendama komisjoni 19. oktoobri 2006. aasta teatises „Energiatõhususe tegevuskava: potentsiaali realiseerimine” kehtestatud prioriteete. Tegevuskavas rõhutati tootmissektori tohutuid energiasäästuvõimalusi.

| (4) | Energiamõjuga toodete tõhususe parandamine tarbijate teadlike valikute abil toob kasu ELi majandusele tervikuna. |
| --- | --- |

(4)

Energiamõjuga toodete tõhususe parandamine tarbijate teadlike valikute abil toob kasu ELi majandusele tervikuna.

| (5) | Täpne, asjakohane ja võrreldav teave energiamõjuga toodete energiatarbimise kohta peaks mõjutama lõpptarbijat valima tooteid, mis kasutamisel tarbivad vähem energiat ja muid olulisi ressursse või mis kaudselt tingivad väiksema energiatarbimise, ajendades sellega tootjaid võtma meetmeid nende toodete energia- ja muude oluliste ressursside tarbimise vähendamiseks. Samuti peaks see kaudselt soodustama kõnealuste toodete tõhusat kasutamist, et aidata kaasa ELi 20 %se energiatõhususe eesmärgi saavutamisele. Sellise teabe puudumisel ei piisa kõnealuste toodete mõistliku energiakasutuse ja muude oluliste ressursside kasutuse soodustamiseks ainult turujõududest. |
| --- | --- |

(5)

Täpne, asjakohane ja võrreldav teave energiamõjuga toodete energiatarbimise kohta peaks mõjutama lõpptarbijat valima tooteid, mis kasutamisel tarbivad vähem energiat ja muid olulisi ressursse või mis kaudselt tingivad väiksema energiatarbimise, ajendades sellega tootjaid võtma meetmeid nende toodete energia- ja muude oluliste ressursside tarbimise vähendamiseks. Samuti peaks see kaudselt soodustama kõnealuste toodete tõhusat kasutamist, et aidata kaasa ELi 20 %se energiatõhususe eesmärgi saavutamisele. Sellise teabe puudumisel ei piisa kõnealuste toodete mõistliku energiakasutuse ja muude oluliste ressursside kasutuse soodustamiseks ainult turujõududest.

| (6) | Tuleks meenutada, et olemas on liidu ja liikmesriikide õigusaktid, millega antakse tarbijatele teatavad õigused seoses ostetud toodetega, sealhulgas õigus hüvitisele või toote väljavahetamisele. |
| --- | --- |

(6)

Tuleks meenutada, et olemas on liidu ja liikmesriikide õigusaktid, millega antakse tarbijatele teatavad õigused seoses ostetud toodetega, sealhulgas õigus hüvitisele või toote väljavahetamisele.

| (7) | Komisjon peaks koostama energiamõjuga prioriteetsete toodete loetelu, mida võiks hõlmata käesoleva direktiivi kohane delegeeritud õigusakt. Selline loetelu võiks sisalduda direktiivis 2009/125/EÜ osutatud tööplaanis. |
| --- | --- |

(7)

Komisjon peaks koostama energiamõjuga prioriteetsete toodete loetelu, mida võiks hõlmata käesoleva direktiivi kohane delegeeritud õigusakt. Selline loetelu võiks sisalduda direktiivis 2009/125/EÜ osutatud tööplaanis.

| (8) | Teabel on turujõudude toimimisel keskne koht ja seepärast tuleb kehtestada kõikide sama liiki toodete jaoks ühtne märgistus, mis annab potentsiaalsetele ostjatele standarditud lisateavet kõnealuste toodetega seotud kulude kohta energia- ja muude oluliste ressursside tarbimise seisukohast, ja võtta meetmeid, et tagada selline teave ka nendele potentsiaalsetele lõpptarbijatele, kellel ei ole võimalust toodet ja seega ka selle märgist vahetult näha. Selleks et märgistus oleks tõhus ja otstarbekas, peaks märgis olema lõpptarbijate jaoks kergesti äratuntav, lihtne ja kokkuvõtlik. Selleks tuleks märgistuse praegune kujundus säilitada alusena, mille põhjal teavitada lõpptarbijaid toodete energiatõhususest. Toodete energiatarbimist ja muud asjakohast teavet tuleks mõõta vastavalt ühtlustatud standarditele ja meetoditele. |
| --- | --- |

(8)

Teabel on turujõudude toimimisel keskne koht ja seepärast tuleb kehtestada kõikide sama liiki toodete jaoks ühtne märgistus, mis annab potentsiaalsetele ostjatele standarditud lisateavet kõnealuste toodetega seotud kulude kohta energia- ja muude oluliste ressursside tarbimise seisukohast, ja võtta meetmeid, et tagada selline teave ka nendele potentsiaalsetele lõpptarbijatele, kellel ei ole võimalust toodet ja seega ka selle märgist vahetult näha. Selleks et märgistus oleks tõhus ja otstarbekas, peaks märgis olema lõpptarbijate jaoks kergesti äratuntav, lihtne ja kokkuvõtlik. Selleks tuleks märgistuse praegune kujundus säilitada alusena, mille põhjal teavitada lõpptarbijaid toodete energiatõhususest. Toodete energiatarbimist ja muud asjakohast teavet tuleks mõõta vastavalt ühtlustatud standarditele ja meetoditele.

| (9) | Nagu käesoleva direktiivi ettepanekuga koos esitatud komisjoni mõjuhinnangus osutatud, on maailma erinevates riikides eeskujuks võetud energiamärgistuse süsteem. |
| --- | --- |

(9)

Nagu käesoleva direktiivi ettepanekuga koos esitatud komisjoni mõjuhinnangus osutatud, on maailma erinevates riikides eeskujuks võetud energiamärgistuse süsteem.

| (10) | Liikmesriigid peaksid regulaarselt jälgima vastavust käesoleva direktiivi nõuetele ning lisama asjakohase teabe aruandesse, mille nad vastavalt käesolevale direktiivile on kohustatud komisjonile esitama iga nelja aasta tagant, pöörates erilist tähelepanu tarnijate ja edasimüüjate kohustustele. |
| --- | --- |

(10)

Liikmesriigid peaksid regulaarselt jälgima vastavust käesoleva direktiivi nõuetele ning lisama asjakohase teabe aruandesse, mille nad vastavalt käesolevale direktiivile on kohustatud komisjonile esitama iga nelja aasta tagant, pöörates erilist tähelepanu tarnijate ja edasimüüjate kohustustele.

| (11) | Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. juuli 2008. aasta määrus (EÜ) nr 765/2008 (millega sätestatakse akrediteerimise ja turujärelevalve nõuded seoses toodete turustamisega) (6) sisaldab üldsätteid toodete turustamisega seotud turujärelevalve kohta. Käesolevas direktiivis on selle eesmärkide saavutamiseks ette nähtud sellekohased üksikasjalikumad sätted. Kõnealused sätted on kooskõlas määrusega (EÜ) nr 765/2008. |
| --- | --- |

(11)

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. juuli 2008. aasta määrus (EÜ) nr 765/2008 (millega sätestatakse akrediteerimise ja turujärelevalve nõuded seoses toodete turustamisega) (6) sisaldab üldsätteid toodete turustamisega seotud turujärelevalve kohta. Käesolevas direktiivis on selle eesmärkide saavutamiseks ette nähtud sellekohased üksikasjalikumad sätted. Kõnealused sätted on kooskõlas määrusega (EÜ) nr 765/2008.

| (12) | Täielikult vabatahtlik süsteem tooks kaasa olukorra, kus ainult mõned tooted märgistatakse ja varustatakse tootekirjeldusega, mis võib mõnede lõpptarbijate hulgas segadust tekitada või neid isegi eksitada. Seepärast peaks praegune süsteem tagama, et kõikide asjaomaste toodete energia- ja muude oluliste ressursside tarbimine esitatakse märgistuses ja ühtses tootekirjelduses. |
| --- | --- |

(12)

Täielikult vabatahtlik süsteem tooks kaasa olukorra, kus ainult mõned tooted märgistatakse ja varustatakse tootekirjeldusega, mis võib mõnede lõpptarbijate hulgas segadust tekitada või neid isegi eksitada. Seepärast peaks praegune süsteem tagama, et kõikide asjaomaste toodete energia- ja muude oluliste ressursside tarbimine esitatakse märgistuses ja ühtses tootekirjelduses.

| (13) | Energiamõjuga toodete kasutamine avaldab otsest või kaudset mõju mitmesuguste energialiikide tarbimisele, olulisimad on elekter ja gaas. Seepärast peaks käesolev direktiiv hõlmama energiamõjuga tooteid, mille kasutamine avaldab otsest või kaudset mõju mis tahes energialiigi tarbimisele. |
| --- | --- |

(13)

Energiamõjuga toodete kasutamine avaldab otsest või kaudset mõju mitmesuguste energialiikide tarbimisele, olulisimad on elekter ja gaas. Seepärast peaks käesolev direktiiv hõlmama energiamõjuga tooteid, mille kasutamine avaldab otsest või kaudset mõju mis tahes energialiigi tarbimisele.

| (14) | Delegeeritud õigusakt peaks hõlmama selliseid energiamõjuga tooteid, mille kasutamine avaldab olulist otsest või kaudset mõju energia- või vajaduse korral muude oluliste ressursside tarbimisele ja millel on piisavalt potentsiaali energiatõhususe parandamiseks, kui teabe esitamine märgistuses võib stimuleerida lõpptarbijaid ostma tõhusamaid tooteid. |
| --- | --- |

(14)

Delegeeritud õigusakt peaks hõlmama selliseid energiamõjuga tooteid, mille kasutamine avaldab olulist otsest või kaudset mõju energia- või vajaduse korral muude oluliste ressursside tarbimisele ja millel on piisavalt potentsiaali energiatõhususe parandamiseks, kui teabe esitamine märgistuses võib stimuleerida lõpptarbijaid ostma tõhusamaid tooteid.

| (15) | Saavutamaks liidu kliimamuutuse ja energiajulgeoleku valdkonna eesmärke ning võttes arvesse, et pikaajalises perspektiivis eeldatavalt jätkub toodete kogu energiatarbimise suurenemine, võiks käesoleva direktiivi alusel vastu võetud delegeeritud õigusaktides vajaduse korral märgistusel rõhutada ka toote suurt kogu energiatarbimist. |
| --- | --- |

(15)

Saavutamaks liidu kliimamuutuse ja energiajulgeoleku valdkonna eesmärke ning võttes arvesse, et pikaajalises perspektiivis eeldatavalt jätkub toodete kogu energiatarbimise suurenemine, võiks käesoleva direktiivi alusel vastu võetud delegeeritud õigusaktides vajaduse korral märgistusel rõhutada ka toote suurt kogu energiatarbimist.

| (16) | Mitmes liikmesriigis kehtib riigihankepoliitika, mille kohaselt tellijad peavad hankima energiatõhusaid tooteid. Mõned liikmesriigid on kehtestanud ka soodustused seoses energiatõhusate toodetega. Kriteeriumid, mille alusel valitakse välja riigihanke korras soetatavad või soodustusi saavad tooted, võivad liikmesriigiti oluliselt erineda. Kui käesoleva direktiivi alusel vastu võetud delegeeritud õigusaktides sätestatakse konkreetsetele toodetele energiatõhususe klassi standardid, võib väheneda riigihangete ja soodustuste killustatus ning paraneda tõhusate toodete kasutuselevõtt. |
| --- | --- |

(16)

Mitmes liikmesriigis kehtib riigihankepoliitika, mille kohaselt tellijad peavad hankima energiatõhusaid tooteid. Mõned liikmesriigid on kehtestanud ka soodustused seoses energiatõhusate toodetega. Kriteeriumid, mille alusel valitakse välja riigihanke korras soetatavad või soodustusi saavad tooted, võivad liikmesriigiti oluliselt erineda. Kui käesoleva direktiivi alusel vastu võetud delegeeritud õigusaktides sätestatakse konkreetsetele toodetele energiatõhususe klassi standardid, võib väheneda riigihangete ja soodustuste killustatus ning paraneda tõhusate toodete kasutuselevõtt.

| (17) | Soodustused, mida liikmesriigid võivad energiatõhusate toodete edendamiseks teha, võivad osutuda riigiabiks. Käesolev direktiiv ei piira selliste soodustustega seoses Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 107 ja 108 kohaselt rakendatavate tulevaste riigiabimenetluste tulemusi ning see ei peaks hõlmama maksustamise ja eelarve küsimusi. Liikmesriikidel on õigus otsustada selliste soodustuste laadi üle. |
| --- | --- |

(17)

Soodustused, mida liikmesriigid võivad energiatõhusate toodete edendamiseks teha, võivad osutuda riigiabiks. Käesolev direktiiv ei piira selliste soodustustega seoses Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 107 ja 108 kohaselt rakendatavate tulevaste riigiabimenetluste tulemusi ning see ei peaks hõlmama maksustamise ja eelarve küsimusi. Liikmesriikidel on õigus otsustada selliste soodustuste laadi üle.

| (18) | Energiatõhusate toodete edendamine märgistuse, riigihangete ja soodustuste kaudu ei tohiks kahjustada nende keskkonnatoimet ja selliste toodete toimimist. |
| --- | --- |

(18)

Energiatõhusate toodete edendamine märgistuse, riigihangete ja soodustuste kaudu ei tohiks kahjustada nende keskkonnatoimet ja selliste toodete toimimist.

| (19) | Komisjonil peaks olema õigus võtta kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 290 vastu delegeeritud õigusakte energiamõjuga toodete kasutamisega kaasnevat energia- ja muude oluliste ressursside tarbimist käsitleva märgistuse ja ühtse tootekirjelduse kohta. On eriti oluline, et komisjon viiks oma ettevalmistava töö käigus läbi asjakohaseid konsultatsioone, sealhulgas ekspertide tasandil. |
| --- | --- |

(19)

Komisjonil peaks olema õigus võtta kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 290 vastu delegeeritud õigusakte energiamõjuga toodete kasutamisega kaasnevat energia- ja muude oluliste ressursside tarbimist käsitleva märgistuse ja ühtse tootekirjelduse kohta. On eriti oluline, et komisjon viiks oma ettevalmistava töö käigus läbi asjakohaseid konsultatsioone, sealhulgas ekspertide tasandil.

| (20) | Komisjon peaks regulaarselt esitama Euroopa Parlamendile ja nõukogule ELi ja eraldi iga liikmesriiki käsitleva kokkuvõtte käesoleva direktiivi alusel liikmesriikide poolt esitatud aruannetest direktiivi jõustamise ja nõuetele vastavuse kohta. |
| --- | --- |

(20)

Komisjon peaks regulaarselt esitama Euroopa Parlamendile ja nõukogule ELi ja eraldi iga liikmesriiki käsitleva kokkuvõtte käesoleva direktiivi alusel liikmesriikide poolt esitatud aruannetest direktiivi jõustamise ja nõuetele vastavuse kohta.

| (21) | Komisjon peaks vastutama märgistusliikide kohandamise eest, et tagada prognoositavus tööstuse ja arusaadavus tarbijate jaoks. |
| --- | --- |

(21)

Komisjon peaks vastutama märgistusliikide kohandamise eest, et tagada prognoositavus tööstuse ja arusaadavus tarbijate jaoks.

| (22) | Asjaomaste toodete puhul võib tehnoloogia areng ja täiendava märkimisväärse energiasäästu võimalus muuta vajalikuks toodete edasise erineval määral diferentseerimise ja anda põhjust klassifitseerimise läbivaatamiseks. Selline läbivaatamine peaks eelkõige hõlmama klassifitseerimise muutmise võimalust. Kõnealune läbivaatamine tuleks läbi viia võimalikult kiiresti toodete puhul, mis oma kõrge innovatiivsuse tõttu võivad energiatõhusust oluliselt suurendada. |
| --- | --- |

(22)

Asjaomaste toodete puhul võib tehnoloogia areng ja täiendava märkimisväärse energiasäästu võimalus muuta vajalikuks toodete edasise erineval määral diferentseerimise ja anda põhjust klassifitseerimise läbivaatamiseks. Selline läbivaatamine peaks eelkõige hõlmama klassifitseerimise muutmise võimalust. Kõnealune läbivaatamine tuleks läbi viia võimalikult kiiresti toodete puhul, mis oma kõrge innovatiivsuse tõttu võivad energiatõhusust oluliselt suurendada.

| (23) | Säästva tarbimise ja tootmise ning säästva tööstuspoliitika tegevuskava rakendamist käsitleva aruande koostamisel ja edusammude läbivaatamisel 2012. aastal analüüsib komisjon eelkõige seda, kas vaja on täiendavaid meetmeid toodete energia- ja keskkonnanäitajate parandamiseks, sealhulgas võimalust edastada tarbijatele teavet toodete süsiniku jalajälje või keskkonnamõju kohta nende olelusringi jooksul. |
| --- | --- |

(23)

Säästva tarbimise ja tootmise ning säästva tööstuspoliitika tegevuskava rakendamist käsitleva aruande koostamisel ja edusammude läbivaatamisel 2012. aastal analüüsib komisjon eelkõige seda, kas vaja on täiendavaid meetmeid toodete energia- ja keskkonnanäitajate parandamiseks, sealhulgas võimalust edastada tarbijatele teavet toodete süsiniku jalajälje või keskkonnamõju kohta nende olelusringi jooksul.

| (24) | Käesoleva direktiivi siseriiklikku õigusesse ülevõtmise kohustus peaks piirduma sätetega, mille sisu on võrreldes direktiiviga 92/75/EMÜ oluliselt muutunud. Kohustus võtta üle muutmata sätted tuleneb direktiivist 92/75/EMÜ. |
| --- | --- |

(24)

Käesoleva direktiivi siseriiklikku õigusesse ülevõtmise kohustus peaks piirduma sätetega, mille sisu on võrreldes direktiiviga 92/75/EMÜ oluliselt muutunud. Kohustus võtta üle muutmata sätted tuleneb direktiivist 92/75/EMÜ.

| (25) | Käesoleva direktiivi sätete rakendamisel peaksid liikmesriigid püüdma hoiduda meetmetest, mis võiksid tekitada tarbetuid bürokraatlikke ja ülemäära keerukaid kohustusi asjaomastele turuosalistele, eelkõige väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele. |
| --- | --- |

(25)

Käesoleva direktiivi sätete rakendamisel peaksid liikmesriigid püüdma hoiduda meetmetest, mis võiksid tekitada tarbetuid bürokraatlikke ja ülemäära keerukaid kohustusi asjaomastele turuosalistele, eelkõige väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele.

| (26) | Käesolev direktiiv ei tohiks mõjutada liikmesriikide kohustusi, mis on seotud direktiivi 92/75/EMÜ siseriiklikku õigusesse ülevõtmise ja kohaldamise tähtpäevadega. |
| --- | --- |

(26)

Käesolev direktiiv ei tohiks mõjutada liikmesriikide kohustusi, mis on seotud direktiivi 92/75/EMÜ siseriiklikku õigusesse ülevõtmise ja kohaldamise tähtpäevadega.

| (27) | Kooskõlas paremat õigusloomet käsitleva institutsioonidevahelise kokkuleppe (7) punktiga 34 julgustatakse liikmesriike koostama nende endi jaoks ja liidu huvides vastavustabeleid, kus on võimalikult suures ulatuses välja toodud vastavus käesoleva direktiivi ja ülevõtmismeetmete vahel, ning tegema need üldsusele kättesaadavaks, |
| --- | --- |

(27)

Kooskõlas paremat õigusloomet käsitleva institutsioonidevahelise kokkuleppe (7) punktiga 34 julgustatakse liikmesriike koostama nende endi jaoks ja liidu huvides vastavustabeleid, kus on võimalikult suures ulatuses välja toodud vastavus käesoleva direktiivi ja ülevõtmismeetmete vahel, ning tegema need üldsusele kättesaadavaks,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:

Artikkel 1

Kohaldamisala

1.   Käesoleva direktiiviga kehtestatakse raamistik selliste siseriiklike meetmete ühtlustamiseks, mis käsitlevad lõpptarbija teavitamist energia- ja vajaduse korral muude oluliste ressursside tarbimisest energiamõjuga toodete kasutamisel ja sellega seotud lisateabe andmist eelkõige märgistamise ja ühtse tootekirjelduse kaudu, võimaldades ühtlasi lõpptarbijatel valida tõhusamaid tooteid.

2.   Käesolevat direktiivi kohaldatakse selliste energiamõjuga toodete suhtes, mille kasutamine avaldab olulist otsest või kaudset mõju energia- ja vajaduse korral muude oluliste ressursside tarbimisele.

3.   Käesolevat direktiivi ei kohaldata järgmiste toodete suhtes:

| a) | kasutatud tooted; |
| --- | --- |

a)

kasutatud tooted;

| b) | kõik inimeste ja kaupade veoks ettenähtud transpordivahendid; |
| --- | --- |

b)

kõik inimeste ja kaupade veoks ettenähtud transpordivahendid;

| c) | toodetele ohutuse tagamiseks kinnitatud nimeplaat. |
| --- | --- |

c)

toodetele ohutuse tagamiseks kinnitatud nimeplaat.

Artikkel 2

Mõisted

Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:

a)   „energiamõjuga toode” või „toode”– mis tahes kaup, mille kasutamine mõjutab energiatarbimist ning mis lastakse turule ja/või võetakse kasutusele liidus, sealhulgas osad, mis on ette nähtud käesoleva direktiivi kohaldamisalasse kuuluvatesse energiamõjuga toodetesse paigaldamiseks, kui need on lõpptarbijate jaoks turule lastud ja/või kasutusele võetud üksikosana ning kui nende keskkonnatoimet saab eraldi hinnata;

b)   „tootekirjeldus”– tootega seotud teavet sisaldav standardtabel;

c)   „muud olulised ressursid”– toote tavapärase kasutamise korral tarbitav vesi, kemikaalid või muud ained;

d)   „lisateave”– toote toimimist ja omadusi käsitlev muu teave, mis on seotud seadme energia- või muude oluliste ressursside tarbimisega või aitab seda hinnata mõõdetavate andmete alusel;

e)   „otsene mõju”– selliste toodete mõju, mille kasutamisega kaasneb tegelik energiatarbimine;

f)   „kaudne mõju”– selliste toodete mõju, mis ei tarbi energiat, kuid mille kasutamine aitab kaasa energia kokkuhoiule;

g)   „edasimüüja”– jaemüüja või muu isik, kes müüb, annab rendile, müüb järelmaksuga või esitleb tooteid lõpptarbijatele;

h)   „tarnija”– tootja või tema volitatud esindaja liidus või importija, kes laseb toote liidu turule või võtab toote liidu turul kasutusele. Nende puudumisel loetakse tarnijaks iga füüsiline või juriidiline isik, kes laseb liidu turule või võtab liidu turul kasutusele käesoleva direktiiviga hõlmatud tooteid;

i)   „turulelaskmine”– toote esmakordne kättesaadavaks tegemine liidu turul tasuliseks või tasuta levitamiseks või kasutamiseks liidus sõltumata turustusviisist;

j)   „kasutuselevõtt”– toote esmakordne eesmärgipärane kasutamine liidus;

k)   „märgise loata kasutamine”– märgise kasutamine muu kui liikmesriigi ametiasutuste või ELi institutsioonide poolt viisil, mida ei ole ette nähtud käesoleva direktiivi või delegeeritud õigusaktiga.

Artikkel 3

Liikmesriikide kohustused

1.   Liikmesriigid võtavad vajalikke meetmeid tagamaks, et:

| a) | kõik nende territooriumil asuvad tarnijad ja edasimüüjad täidavad artiklites 5 ja 6 sätestatud kohustusi; |
| --- | --- |

a)

kõik nende territooriumil asuvad tarnijad ja edasimüüjad täidavad artiklites 5 ja 6 sätestatud kohustusi;

| b) | käesoleva direktiiviga hõlmatud toodete puhul on keelatud kasutada muid märgiseid, tähiseid, sümboleid või silte, mis ei vasta käesoleva direktiivi ja asjakohaste delegeeritud õigusaktide nõuetele, kui see võib tõenäoliselt lõpptarbijaid seoses energia- või vajaduse korral muude oluliste ressursside tarbimisega toote kasutamise ajal eksitada või segadusse ajada; |
| --- | --- |

b)

käesoleva direktiiviga hõlmatud toodete puhul on keelatud kasutada muid märgiseid, tähiseid, sümboleid või silte, mis ei vasta käesoleva direktiivi ja asjakohaste delegeeritud õigusaktide nõuetele, kui see võib tõenäoliselt lõpptarbijaid seoses energia- või vajaduse korral muude oluliste ressursside tarbimisega toote kasutamise ajal eksitada või segadusse ajada;

| c) | energiatarbimist või -kokkuhoidu käsitlevate märgiste ja tootekirjelduste süsteemi kehtestamisega kaasnevad õppe- ja reklaamiotstarbelised teavituskampaaniad, mille eesmärk on edendada energiatõhusust ja julgustada lõpptarbijaid energiat vastutusrikkamalt tarbima; |
| --- | --- |

c)

energiatarbimist või -kokkuhoidu käsitlevate märgiste ja tootekirjelduste süsteemi kehtestamisega kaasnevad õppe- ja reklaamiotstarbelised teavituskampaaniad, mille eesmärk on edendada energiatõhusust ja julgustada lõpptarbijaid energiat vastutusrikkamalt tarbima;

| d) | võetakse asjakohaseid meetmeid, et ergutada käesoleva direktiivi rakendamise eest vastutavaid asjaomaseid riiklikke või piirkondlikke asutusi koostööle ning edastada üksteisele ja komisjonile teavet, mis on abiks käesoleva direktiivi kohaldamisel. Halduskoostööks ja teabevahetuseks kasutatakse niipalju kui võimalik elektroonilisi sidevahendeid, selline koostöö ja teabevahetus peavad olema kulutõhusad ja neid võib toetada ELi asjaomastest programmidest. Vajaduse korral tagatakse sellise koostööga kõnealuse menetluse käigus edastatud tundliku teabe turvaline ja konfidentsiaalne töötlemine ja kaitse. Komisjon võtab asjakohased meetmed, et toetada käesolevas punktis osutatud liikmesriikidevahelist koostööd ja anda sellesse oma panus. |
| --- | --- |

d)

võetakse asjakohaseid meetmeid, et ergutada käesoleva direktiivi rakendamise eest vastutavaid asjaomaseid riiklikke või piirkondlikke asutusi koostööle ning edastada üksteisele ja komisjonile teavet, mis on abiks käesoleva direktiivi kohaldamisel. Halduskoostööks ja teabevahetuseks kasutatakse niipalju kui võimalik elektroonilisi sidevahendeid, selline koostöö ja teabevahetus peavad olema kulutõhusad ja neid võib toetada ELi asjaomastest programmidest. Vajaduse korral tagatakse sellise koostööga kõnealuse menetluse käigus edastatud tundliku teabe turvaline ja konfidentsiaalne töötlemine ja kaitse. Komisjon võtab asjakohased meetmed, et toetada käesolevas punktis osutatud liikmesriikidevahelist koostööd ja anda sellesse oma panus.

2.   Kui liikmesriik leiab, et toode ei vasta kõikidele käesolevas direktiivis ja selle alusel vastu võetud delegeeritud õigusaktides märgistuse ja tootekirjelduse kohta sätestatud asjakohastele nõuetele, on tarnija kohustatud viima toote kõnealuste nõuetega vastavusse liikmesriigi kehtestatud tõhusatel ja proportsionaalsetel tingimustel.

Kui on piisavalt tõendeid selle kohta, et toode ei pruugi nõuetele vastata, võtab asjaomane liikmesriik vajalikud ennetusmeetmed ja meetmed nõuetele vastavuse tagamiseks täpse ajakava raames, võttes arvesse tekitatud kahju.

Kui nõuetele mittevastavus jätkub, teeb asjaomane liikmesriik otsuse, millega piiratakse või keelatakse kõnealuse toote turulelaskmine ja/või kasutuselevõtt või millega tagatakse selle turult kõrvaldamine. Kui toode kõrvaldatakse turult või kui seda keelatakse turule lasta, teatatakse sellest viivitamata komisjonile ja teistele liikmesriikidele.

3.   Liikmesriigid esitavad iga nelja aasta tagant komisjonile aruande, mis sisaldab üksikasju direktiivi jõustamise ja nõuetele vastavuse kohta oma territooriumil.

Komisjon võib täpsemalt kindlaks määrata kõnealuste aruannete ühtse sisu üksikasjad, kehtestades selleks suunised.

4.   Komisjon esitab Euroopa Parlamendile ja nõukogule teavitamiseks regulaarselt kõnealuste aruannete kokkuvõtte.

Artikkel 4

Teabele esitatavad nõuded

Liikmesriigid tagavad, et:

| a) | lõpptarbijatele antakse kooskõlas käesoleva direktiivi alusel vastu võetud delegeeritud õigusaktidega tootekirjelduse ja märgistuse abil teavet elektrienergia, muude energialiikide ja vajaduse korral muude oluliste ressursside tarbimise kohta kasutamise ajal ja lisateavet seoses lõpptarbijatele otseselt või mis tahes kaugmüügivahendite, sealhulgas Interneti kaudu kaudselt müügiks, rendile andmiseks või järelmaksuga müügiks pakutavate või esitletavate toodetega; |
| --- | --- |

a)

lõpptarbijatele antakse kooskõlas käesoleva direktiivi alusel vastu võetud delegeeritud õigusaktidega tootekirjelduse ja märgistuse abil teavet elektrienergia, muude energialiikide ja vajaduse korral muude oluliste ressursside tarbimise kohta kasutamise ajal ja lisateavet seoses lõpptarbijatele otseselt või mis tahes kaugmüügivahendite, sealhulgas Interneti kaudu kaudselt müügiks, rendile andmiseks või järelmaksuga müügiks pakutavate või esitletavate toodetega;

| b) | sisseehitatud või paigaldatud toodete puhul esitatakse punktis a osutatud teave ainult juhul, kui seda nõuab kohaldatav delegeeritud õigusakt; |
| --- | --- |

b)

sisseehitatud või paigaldatud toodete puhul esitatakse punktis a osutatud teave ainult juhul, kui seda nõuab kohaldatav delegeeritud õigusakt;

| c) | käesoleva direktiivi alusel vastu võetud delegeeritud õigusaktiga hõlmatud energiamõjuga toote konkreetse mudeli mis tahes reklaam sisaldab viidet toote energiaklassile, kui avaldatakse energiatarbimise või hinnaga seotud teavet; |
| --- | --- |

c)

käesoleva direktiivi alusel vastu võetud delegeeritud õigusaktiga hõlmatud energiamõjuga toote konkreetse mudeli mis tahes reklaam sisaldab viidet toote energiaklassile, kui avaldatakse energiatarbimise või hinnaga seotud teavet;

| d) | energiamõjuga tooteid puudutavates tehnilistes müügiedendusmaterjalides, milles kirjeldatakse toote tehnilisi näitajaid (st tehnilised juhendid ja tootjabrošüürid) ning mis on saadaval pabertrükistena või Internetis, edastatakse lõpptarbijatele vajalik teave energiatarbimise kohta või lisatakse neisse viide toote energiatõhususklassile. |
| --- | --- |

d)

energiamõjuga tooteid puudutavates tehnilistes müügiedendusmaterjalides, milles kirjeldatakse toote tehnilisi näitajaid (st tehnilised juhendid ja tootjabrošüürid) ning mis on saadaval pabertrükistena või Internetis, edastatakse lõpptarbijatele vajalik teave energiatarbimise kohta või lisatakse neisse viide toote energiatõhususklassile.

Artikkel 5

Tarnijate kohustused

Liikmesriigid tagavad, et:

| a) | tarnijad, kes lasevad turule või võtavad kasutusele delegeeritud õigusaktiga hõlmatud tooteid, varustavad need käesoleva direktiivi ja delegeeritud õigusakti kohase märgistuse ja tootekirjeldusega; |
| --- | --- |

a)

tarnijad, kes lasevad turule või võtavad kasutusele delegeeritud õigusaktiga hõlmatud tooteid, varustavad need käesoleva direktiivi ja delegeeritud õigusakti kohase märgistuse ja tootekirjeldusega;

| b) | tarnijad koostavad piisava tehnilise dokumentatsiooni, mis võimaldab hinnata märgistuses ja tootekirjelduses sisalduva teabe täpsust. Kõnealune tehniline dokumentatsioon sisaldab järgmist:






  i) | toote üldkirjeldus; |
| --- | --- | --- |

b)

tarnijad koostavad piisava tehnilise dokumentatsiooni, mis võimaldab hinnata märgistuses ja tootekirjelduses sisalduva teabe täpsust. Kõnealune tehniline dokumentatsioon sisaldab järgmist:

i)

toote üldkirjeldus;

| ii) | konstrueerimisarvutuste tulemused, kui see on asjakohane; |
| --- | --- |

ii)

konstrueerimisarvutuste tulemused, kui see on asjakohane;

| iii) | kättesaadavad katseprotokollid, sealhulgas need, mille on koostanud muudes liidu õigusaktides määratletud asjakohased teavitatud organisatsioonid; |
| --- | --- |

iii)

kättesaadavad katseprotokollid, sealhulgas need, mille on koostanud muudes liidu õigusaktides määratletud asjakohased teavitatud organisatsioonid;

| iv) | kui seadme andmeid kasutatakse samalaadsete mudelite puhul, siis kõnealuste mudelite identifitseerimist võimaldavad võrdlusandmed. |
| --- | --- |

iv)

kui seadme andmeid kasutatakse samalaadsete mudelite puhul, siis kõnealuste mudelite identifitseerimist võimaldavad võrdlusandmed.

Selleks võivad tarnijad kasutada asjakohastes liidu õigusaktides sätestatud nõuete kohaselt juba koostatud dokumentatsiooni;

| c) | tarnijad hoiavad tehnilist dokumentatsiooni kontrollimiseks kättesaadavana viis aastat pärast asjaomase toote tootmise lõpetamist.
  Taotluse korral teevad tarnijad tehnilise dokumentatsiooni elektroonilise versiooni kättesaadavaks liikmesriikide turujärelevalveasutustele ja komisjonile kümne päeva jooksul alates taotluse saamisest liikmesriigi pädevalt asutuselt või komisjonilt; |
| --- | --- |

c)

tarnijad hoiavad tehnilist dokumentatsiooni kontrollimiseks kättesaadavana viis aastat pärast asjaomase toote tootmise lõpetamist.

Taotluse korral teevad tarnijad tehnilise dokumentatsiooni elektroonilise versiooni kättesaadavaks liikmesriikide turujärelevalveasutustele ja komisjonile kümne päeva jooksul alates taotluse saamisest liikmesriigi pädevalt asutuselt või komisjonilt;

| d) | tarnijad varustavad edasimüüjad vajalike märgiste ja tootekirjeldustega tasuta.
  Tarnijad edastavad märgistused edasimüüjate taotlusel viivitamata, ilma et see piiraks tarnijate võimalust valida märgiste edastamise süsteemi; |
| --- | --- |

d)

tarnijad varustavad edasimüüjad vajalike märgiste ja tootekirjeldustega tasuta.

Tarnijad edastavad märgistused edasimüüjate taotlusel viivitamata, ilma et see piiraks tarnijate võimalust valida märgiste edastamise süsteemi;

| e) | lisaks märgistusele esitavad tarnijad ka tootekirjelduse; |
| --- | --- |

e)

lisaks märgistusele esitavad tarnijad ka tootekirjelduse;

| f) | tarnijad lisavad tootekirjelduse kõikidesse toodet käsitlevatesse brošüüridesse. Kui tarnija tootebrošüüre välja ei anna, varustab ta kõnealuse tootekirjeldusega muud tootega kaasa antavad dokumendid; |
| --- | --- |

f)

tarnijad lisavad tootekirjelduse kõikidesse toodet käsitlevatesse brošüüridesse. Kui tarnija tootebrošüüre välja ei anna, varustab ta kõnealuse tootekirjeldusega muud tootega kaasa antavad dokumendid;

| g) | tarnijad vastutavad märgiste ja tootekirjelduste täpsuse eest; |
| --- | --- |

g)

tarnijad vastutavad märgiste ja tootekirjelduste täpsuse eest;

| h) | tarnijad loetakse nõustunuks märgisel või tootekirjelduses esitatud teabe avaldamisega. |
| --- | --- |

h)

tarnijad loetakse nõustunuks märgisel või tootekirjelduses esitatud teabe avaldamisega.

Artikkel 6

Edasimüüjate kohustused

Liikmesriigid tagavad, et:

| a) | edasimüüjad esitlevad märgistusi nõuetekohaselt, nähtaval ja loetaval viisil ning teevad tootekirjelduse kättesaadavaks tootebrošüüris või muudes toodete müügi korral lõpptarbijale kaasa antavates dokumentides; |
| --- | --- |

a)

edasimüüjad esitlevad märgistusi nõuetekohaselt, nähtaval ja loetaval viisil ning teevad tootekirjelduse kättesaadavaks tootebrošüüris või muudes toodete müügi korral lõpptarbijale kaasa antavates dokumentides;

| b) | delegeeritud õigusaktiga hõlmatud toodet esitledes kinnitavad edasimüüjad sellele kohaldatavas delegeeritud õigusaktis täpsustatud selgelt nähtavasse kohta asjakohases keeles koostatud märgise. |
| --- | --- |

b)

delegeeritud õigusaktiga hõlmatud toodet esitledes kinnitavad edasimüüjad sellele kohaldatavas delegeeritud õigusaktis täpsustatud selgelt nähtavasse kohta asjakohases keeles koostatud märgise.

Artikkel 7

Kaugmüük ja muud müügivormid

Kui tooteid pakutakse müügiks, rendile andmiseks või järelmaksuga müügiks posti teel, kataloogide, telefonimüügi või Interneti kaudu või muul viisil, mille puhul potentsiaalselt lõpptarbijalt ei saa eeldada esitletava toote nägemist, nähakse delegeeritud õigusaktiga ette võimalus tagada, et potentsiaalsed lõpptarbijad saavad toote märgistuses ja tootekirjelduses esitatud teabe kätte enne kõnealuse toote ostmist. Vajaduse korral täpsustatakse delegeeritud õigusaktis seda, kuidas tuleb märgistust või tootekirjeldust või selles täpsustatud teavet potentsiaalsele lõpptarbijale esitada või pakkuda.

Artikkel 8

Vaba liikumine

1.   Liikmesriigid ei keela, piira ega takista käesoleva direktiivi ja kohaldatava delegeeritud õigusaktiga hõlmatud ja nende nõuetele vastavate toodete turulelaskmist või kasutuselevõttu oma territooriumil.

2.   Liikmesriigid käsitavad märgiseid ja tootekirjeldusi käesoleva direktiivi ja delegeeritud õigusaktide sätetele vastavana, kui neil ei ole vastupidiseid tõendeid. Liikmesriigid nõuavad, et tarnijad esitaksid artikli 5 tähenduses tõendid märgistel ja tootekirjeldustes esitatud teabe täpsuse kohta, kui neil on alust selle teabe õigsuses kahelda.

Artikkel 9

Riigihanked ja soodustused

1.   Delegeeritud õigusaktiga hõlmatud toodete puhul püüavad tellijad, kes sõlmivad Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. märtsi 2004. aasta direktiivis 2004/18/EÜ (ehitustööde riigihankelepingute, asjade riigihankelepingute ja teenuste riigihankelepingute sõlmimise korra kooskõlastamise kohta) (8) osutatud ehitustööde, asjade ja teenuste riigihankelepinguid, mida kõnealuse direktiivi artiklid 12–18 ei hõlma, hankida vaid selliseid tooteid, mis vastavad kõrgeima tõhususnäitaja ja energiatõhususklassi kriteeriumitele. Liikmesriigid võivad samuti nõuda, et tellijad hangiksid vaid sellistele kriteeriumitele vastavaid tooteid. Liikmesriigid võivad seada selliste kriteeriumite kohaldamise tingimuseks kulutõhususe, majandusliku teostatavuse, tehnilise sobivuse ja piisava konkurentsi.

2.   Lõiget 1 kohaldatakse lepingute suhtes, mille väärtus on vähemalt võrdne direktiivi 2004/18/EÜ artiklis 7 sätestatud piirmääradega.

3.   Kui liikmesriigid teevad mis tahes soodustusi delegeeritud õigusaktiga hõlmatud tootele, seavad nad eesmärgiks kõrgeimad tõhususnäitajad, sealhulgas kohaldatavas delegeeritud õigusaktis sätestatud kõrgeima energiatõhususklassi. Maksustamise ja eelarvega seotud meetmed ei ole soodustused käesoleva direktiivi mõistes.

4.   Kui liikmesriigid teevad toodete puhul soodustusi nii suure tõhususega tooteid kasutavatele lõpptarbijatele kui ka selliseid tooteid tootvatele ja edendavatele ettevõtetele, väljendavad nad tõhususnäitajaid kohaldatavas delegeeritud õigusaktis määratletud klassidena, välja arvatud juhul, kui nad kehtestavad delegeeritud õigusaktis sätestatud kõrgeima energiatõhususklassi piirmäärast kõrgemad tõhususnäitajad. Liikmesriigid võivad kehtestada tõhususnäitajad, mis on kõrgemad delegeeritud õigusaktis sätestatud kõrgeima energiatõhususklassi piirmäärast.

Artikkel 10

Delegeeritud õigusaktid

1.   Komisjon sätestab kooskõlas käesoleva artikliga iga tooteliigi kohta märgistuse ja tootekirjelduse üksikasjad delegeeritud õigusaktidega vastavalt artiklitele 11, 12 ja 13.

Kui toode vastab lõikes 2 loetletud kriteeriumidele, on see vastavalt lõikele 4 hõlmatud delegeeritud õigusaktiga.

Delegeeritud õigusaktide sätted, mis käsitlevad märgistuses või tootekirjelduses teabe esitamist energia- ja muude oluliste ressursside tarbimise kohta toote kasutamisel, võimaldavad lõpptarbijatel teha teadlikumaid ostuotsuseid ja turujärelevalveasutustel kontrollida, kas tooted on kooskõlas esitatud teabega.

Kui delegeeritud õigusaktiga nähakse ette sätted nii toote energiatõhususe kui ka oluliste ressursside tarbimise kohta, rõhutatakse märgise kujunduses ja sisus toote energiatõhusust.

2.   Lõikes 1 osutatud kriteeriumid on järgmised:

| a) | vastavalt kõige viimastele kättesaadavatele näitajatele ja arvestades liidu turule lastud koguseid, on toodetel märkimisväärne potentsiaal säästa energiat ja vajaduse korral muid olulisi ressursse; |
| --- | --- |

a)

vastavalt kõige viimastele kättesaadavatele näitajatele ja arvestades liidu turule lastud koguseid, on toodetel märkimisväärne potentsiaal säästa energiat ja vajaduse korral muid olulisi ressursse;

| b) | turul saadaolevate samaväärse funktsiooniga toodete asjakohased tõhususnäitajad on väga erinevad; |
| --- | --- |

b)

turul saadaolevate samaväärse funktsiooniga toodete asjakohased tõhususnäitajad on väga erinevad;

| c) | komisjon võtab arvesse asjakohaseid liidu õigusakte ja eneseregulatsiooni, näiteks vabatahtlikke kokkuleppeid, millega eeldatavasti saavutatakse eesmärgid kiiremini ja väiksemate kuludega kui kohustuslike nõuetega. |
| --- | --- |

c)

komisjon võtab arvesse asjakohaseid liidu õigusakte ja eneseregulatsiooni, näiteks vabatahtlikke kokkuleppeid, millega eeldatavasti saavutatakse eesmärgid kiiremini ja väiksemate kuludega kui kohustuslike nõuetega.

3.   Delegeeritud õigusakti eelnõu väljatöötamisel komisjon:

| a) | võtab arvesse direktiivi 2009/125/EÜ I lisa 1. osas esitatud keskkonnaparameetreid, mis direktiivi 2009/125/EÜ alusel vastu võetud asjakohases rakendusaktis määratletakse olulisena ja mis on lõpptarbija jaoks toote kasutamisel asjakohased; |
| --- | --- |

a)

võtab arvesse direktiivi 2009/125/EÜ I lisa 1. osas esitatud keskkonnaparameetreid, mis direktiivi 2009/125/EÜ alusel vastu võetud asjakohases rakendusaktis määratletakse olulisena ja mis on lõpptarbija jaoks toote kasutamisel asjakohased;

| b) | hindab delegeeritud õigusakti mõju keskkonnale, lõpptarbijatele ja tootjatele, sealhulgas väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele, seoses konkurentsivõimega (sealhulgas liiduvälistel turgudel), innovatsiooni, turule juurdepääsu ning kulude ja tuluga; |
| --- | --- |

b)

hindab delegeeritud õigusakti mõju keskkonnale, lõpptarbijatele ja tootjatele, sealhulgas väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele, seoses konkurentsivõimega (sealhulgas liiduvälistel turgudel), innovatsiooni, turule juurdepääsu ning kulude ja tuluga;

| c) | konsulteerib asjaomaste sidusrühmadega; |
| --- | --- |

c)

konsulteerib asjaomaste sidusrühmadega;

| d) | määrab rakendustähtaja(d), astmelised meetmed või üleminekumeetmed või -perioodid ja arvestab seejuures võimalikke mõjusid väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele või peamiselt väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate toodetavatele konkreetsetele tooterühmadele. |
| --- | --- |

d)

määrab rakendustähtaja(d), astmelised meetmed või üleminekumeetmed või -perioodid ja arvestab seejuures võimalikke mõjusid väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele või peamiselt väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate toodetavatele konkreetsetele tooterühmadele.

4.   Delegeeritud õigusaktis määratakse eelkõige kindlaks:

| a) | hõlmatud tooteliikide täpne määratlus; |
| --- | --- |

a)

hõlmatud tooteliikide täpne määratlus;

| b) | artikli 1 lõikes 1 osutatud teabe saamiseks kasutatavad mõõtestandardid ja -meetodid; |
| --- | --- |

b)

artikli 1 lõikes 1 osutatud teabe saamiseks kasutatavad mõõtestandardid ja -meetodid;

| c) | artikli 5 kohaselt nõutava tehnilise dokumentatsiooni üksikasjad; |
| --- | --- |

c)

artikli 5 kohaselt nõutava tehnilise dokumentatsiooni üksikasjad;

| d) | artiklis 4 osutatud märgistuse kujundus ja sisu, kusjuures märgiste vorm peab tooterühmade lõikes olema võimalikult ühetaoline ning igal juhul selgelt nähtav ja loetav. Märgistuse vormi aluseks jääb tähtedel A–G põhinev klassifikatsioon; klassifikatsiooni astmed peavad vastama lõpptarbija seisukohast märkimisväärsele energiasäästule ja kulutuste kokkuhoiule.
  Klassifikatsioonile võib lisada kolm täiendavat klassi, kui tehnika areng seda nõuab. Kõnealused täiendavad klassid on A+, A++ ja A+++, millest viimane tähistab kõige tõhusamat klassi. Põhimõtteliselt on klasside koguarv piiratud seitsmega, välja arvatud juhul, kui tooted kuuluvad enamatesse klassidesse.
  Värviskaala koosneb kõige rohkem seitsmest erinevast värvist alates tumerohelisest kuni punaseni. Vaid kõrgeimasse klassi kuuluva toote värvikood on alati tumeroheline. Kui klasse on rohkem kui seitse, võib korduvalt kasutada vaid punast värvi.
  Klassifikatsioon vaadatakse läbi eelkõige juhul, kui märkimisväärne osa siseturul pakutavatest toodetest jõuab kahte kõrgeimasse energiatõhususklassi ja kui toodete edasise diferentseerimise abil võiks saavutada täiendavat säästu.
  Toodete võimaliku uuesti klassifitseerimise üksikasjalikud kriteeriumid määratakse vajaduse korral juhtumipõhiselt kindlaks asjaomases delegeeritud õigusaktis; |
| --- | --- |

d)

artiklis 4 osutatud märgistuse kujundus ja sisu, kusjuures märgiste vorm peab tooterühmade lõikes olema võimalikult ühetaoline ning igal juhul selgelt nähtav ja loetav. Märgistuse vormi aluseks jääb tähtedel A–G põhinev klassifikatsioon; klassifikatsiooni astmed peavad vastama lõpptarbija seisukohast märkimisväärsele energiasäästule ja kulutuste kokkuhoiule.

Klassifikatsioonile võib lisada kolm täiendavat klassi, kui tehnika areng seda nõuab. Kõnealused täiendavad klassid on A+, A++ ja A+++, millest viimane tähistab kõige tõhusamat klassi. Põhimõtteliselt on klasside koguarv piiratud seitsmega, välja arvatud juhul, kui tooted kuuluvad enamatesse klassidesse.

Värviskaala koosneb kõige rohkem seitsmest erinevast värvist alates tumerohelisest kuni punaseni. Vaid kõrgeimasse klassi kuuluva toote värvikood on alati tumeroheline. Kui klasse on rohkem kui seitse, võib korduvalt kasutada vaid punast värvi.

Klassifikatsioon vaadatakse läbi eelkõige juhul, kui märkimisväärne osa siseturul pakutavatest toodetest jõuab kahte kõrgeimasse energiatõhususklassi ja kui toodete edasise diferentseerimise abil võiks saavutada täiendavat säästu.

Toodete võimaliku uuesti klassifitseerimise üksikasjalikud kriteeriumid määratakse vajaduse korral juhtumipõhiselt kindlaks asjaomases delegeeritud õigusaktis;

| e) | koht, kuhu esitletavale tootele kinnitatakse märgis, ning viis, kuidas märgistust ja/või teavet tuleb esitada artikliga 7 hõlmatud müügipakkumiste korral. Vajaduse korral võib delegeeritud õigusaktiga ette näha, et märgis kinnitatakse tootele või trükitakse pakendile või määrata kindlaks üksikasjalikud nõuded, mis käsitlevad märgiste trükkimist kataloogides või nende kasutamist kaugmüügi ja Interneti-müügi korral; |
| --- | --- |

e)

koht, kuhu esitletavale tootele kinnitatakse märgis, ning viis, kuidas märgistust ja/või teavet tuleb esitada artikliga 7 hõlmatud müügipakkumiste korral. Vajaduse korral võib delegeeritud õigusaktiga ette näha, et märgis kinnitatakse tootele või trükitakse pakendile või määrata kindlaks üksikasjalikud nõuded, mis käsitlevad märgiste trükkimist kataloogides või nende kasutamist kaugmüügi ja Interneti-müügi korral;

| f) | artiklis 4 ja artikli 5 punktis c nimetatud tootekirjelduse või lisateabe sisu ning vajaduse korral selle vorm ja muud üksikasjad. Märgisel olev teave lisatakse ka tootekirjeldusele; |
| --- | --- |

f)

artiklis 4 ja artikli 5 punktis c nimetatud tootekirjelduse või lisateabe sisu ning vajaduse korral selle vorm ja muud üksikasjad. Märgisel olev teave lisatakse ka tootekirjeldusele;

| g) | reklaammärgistuse konkreetne sisu, sealhulgas vajaduse korral konkreetse toote energiaklass ja muud asjakohased tõhususnäitajad, mis esitatakse loetavalt ja nähtavalt; |
| --- | --- |

g)

reklaammärgistuse konkreetne sisu, sealhulgas vajaduse korral konkreetse toote energiaklass ja muud asjakohased tõhususnäitajad, mis esitatakse loetavalt ja nähtavalt;

| h) | vajaduse korral märgistusklassi(de) kestus kooskõlas punktiga d; |
| --- | --- |

h)

vajaduse korral märgistusklassi(de) kestus kooskõlas punktiga d;

| i) | märgistel ja tootekirjeldustes esitatud teabe täpsus; |
| --- | --- |

i)

märgistel ja tootekirjeldustes esitatud teabe täpsus;

| j) | delegeeritud õigusakti hindamise ja võimaliku läbivaatamise kuupäev, võttes arvesse tehnoloogia arengu kiirust. |
| --- | --- |

j)

delegeeritud õigusakti hindamise ja võimaliku läbivaatamise kuupäev, võttes arvesse tehnoloogia arengu kiirust.

Artikkel 11

Delegeeritud volituste rakendamine

1.   Komisjonile antakse viieks aastaks alates ... (9) õigus võtta vastu artiklis 10 osutatud delegeeritud õigusakte. Komisjon esitab delegeeritud volituste kohta aruande hiljemalt kuus kuud enne viieaastase ajavahemiku lõppu. Volituste delegeerimist uuendatakse automaatselt samaks ajavahemikuks, välja arvatud juhul, kui Euroopa Parlament või nõukogu selle kooskõlas artikliga 12 tagasi võtab.

2.   Niipea kui komisjon on delegeeritud õigusakti vastu võtnud, teeb ta selle samal ajal teatavaks Euroopa Parlamendile ja nõukogule.

3.   Komisjonile antud õiguse suhtes võtta vastu delegeeritud õigusakte kohaldatakse artiklites 12 ja 13 sätestatud tingimusi.

Artikkel 12

Delegeerimise tagasivõtmine

1.   Euroopa Parlament ja nõukogu võivad artiklis 11 osutatud volituste delegeerimise tagasi võtta.

2.   Institutsioon, kes on algatanud sisemenetluse, et otsustada, kas volituste delegeerimine tuleks tagasi võtta, püüab sellest teavitada teist institutsiooni ja komisjoni mõistliku aja jooksul enne lõpliku otsuse tegemist, nimetades delegeeritud volitused, mille suhtes võidakse kohaldada tagasivõtmist, ja tagasivõtmise võimalikud põhjused.

3.   Tagasivõtmise otsusega lõpetatakse otsuses nimetatud volituste delegeerimine. Otsus jõustub kohe või otsuses nimetatud hilisemal kuupäeval. See ei mõjuta juba jõustunud delegeeritud õigusaktide kehtivust. Otsus avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas.

Artikkel 13

Delegeeritud õigusaktide suhtes vastuväidete esitamine

1.   Euroopa Parlament ja nõukogu võivad delegeeritud õigusakti suhtes vastuväiteid esitada kahe kuu jooksul alates õigusakti teatavakstegemisest.

Euroopa Parlamendi või nõukogu algatusel võib seda tähtaega pikendada kahe kuu võrra.

2.   Kui pärast selle tähtaja möödumist ei ole Euroopa Parlament ega nõukogu delegeeritud õigusakti suhtes vastuväiteid esitanud, avaldatakse see Euroopa Liidu Teatajas ja see jõustub õigusaktis sätestatud kuupäeval.

Delegeeritud õigusakti võib avaldada Euroopa Liidu Teatajas ja see võib jõustuda enne nimetatud tähtaja lõppu, kui nii Euroopa Parlament kui ka nõukogu on komisjonile teatanud, et nad ei kavatse vastuväiteid esitada.

3.   Kui Euroopa Parlament või nõukogu esitab delegeeritud õigusakti suhtes vastuväiteid, õigusakt ei jõustu. Vastuväiteid esitanud institutsioon põhjendab delegeeritud õigusakti suhtes esitatud vastuväiteid.

Artikkel 14

Hindamine

Komisjon vaatab käesoleva direktiivi ja selle alusel vastu võetud delegeeritud õigusaktide tõhususe läbi hiljemalt 31. detsembriks 2014 ning esitab aruande Euroopa Parlamendile ja nõukogule.

Sel puhul hindab komisjon muu hulgas järgmist:

| a) | artikli 4 punkti c panust käesoleva direktiivi eesmärgi saavutamisse; |
| --- | --- |

a)

artikli 4 punkti c panust käesoleva direktiivi eesmärgi saavutamisse;

| b) | artikli 9 lõike 1 tõhusust; |
| --- | --- |

b)

artikli 9 lõike 1 tõhusust;

| c) | vajadust muuta artikli 10 lõike 4 punkti d, võttes arvesse tehnika arengut ja tarbijate arusaamist märgistuse kujundusest. |
| --- | --- |

c)

vajadust muuta artikli 10 lõike 4 punkti d, võttes arvesse tehnika arengut ja tarbijate arusaamist märgistuse kujundusest.

Artikkel 15

Karistused

Liikmesriigid kehtestavad eeskirjad karistuste kohta, mida kohaldatakse käesoleva direktiivi ja selle alusel vastu võetud delegeeritud õigusaktide kohaselt vastuvõetud siseriiklike õigusnormide rikkumise, sealhulgas märgistuse loata kasutamise korral, ning võtavad vajalikud meetmed kõnealuste eeskirjade rakendamise tagamiseks. Kehtestatavad karistused peavad olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad. Liikmesriigid teatavad kõnealustest sätetest komisjonile hiljemalt ... (10), samuti teatavad nad viivitamata kõigist neid sätteid mõjutavatest hilisematest muudatustest.

Artikkel 16

Ülevõtmine

1.   Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt ... (10). Nad edastavad kõnealuste sätete teksti viivitamata komisjonile.

Liikmesriigid kohaldavad neid sätteid alates ... (11).

Kui liikmesriigid need sätted vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Samuti lisavad liikmesriigid märkuse, et kehtivates õigus- ja haldusnormides esinevaid viiteid direktiivile 92/75/EMÜ käsitatakse viidetena käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi ja kõnealuse märkuse sõnastuse näevad ette liikmesriigid.

2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas vastuvõetud põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.

Artikkel 17

Kehtetuks tunnistamine

Direktiiv 92/75/EMÜ, mida on muudetud I lisa A osas osutatud määrusega, tunnistatakse kehtetuks alates ... (12), ilma et see piiraks liikmesriikide kohustusi, mis on seotud I lisa B osas esitatud kõnealuse direktiivi siseriiklikku õigusesse ülevõtmise ja kohaldamise tähtpäevadega.

Viiteid direktiivile 92/75/EMÜ käsitatakse viidetena käesolevale direktiivile ning neid loetakse vastavalt II lisas esitatud vastavustabelile.

Artikkel 18

Jõustumine

Käesolev direktiiv jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

Artikli 5 punkte d, g ja h kohaldatakse alates ... (12).

Artikkel 19

Adressaadid

Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

..., ....

Euroopa Parlamendi nimel

president

...

Nõukogu nimel

eesistuja

...

---

(1)  ELT C 228, 22.9.2009, lk 90.

1

(2)  Euroopa Parlamendi 5. mai 2009. aasta seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata), nõukogu ... seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata) ja Euroopa Parlamendi ... seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata). Nõukogu ... otsus.

2

Euroopa Liidu Teatajas

Euroopa Liidu Teatajas

Euroopa Liidu Teatajas

(3)  EÜT L 297, 13.10.1992, lk 16.

3

(4)  Vt I lisa A osa.

4

(5)  ELT L 285, 31.10.2009, lk 10.

5

(6)  ELT L 218, 13.8.2008, lk 30.

6

(7)  ELT C 321, 31.12.2003, lk 1.

7

(8)  ELT L 134, 30.4.2004, lk 114.

8

(9)  Väljaannete talitus: palun sisestada käesoleva direktiivi jõustumise kuupäev.

9

(10)  12 kuud pärast käesoleva direktiivi jõustumise kuupäeva.

10

(11)  12 kuud ja 30 päeva pärast käesoleva direktiivi jõustumise kuupäeva.

11

(12)  12 kuud ja 31 päeva pärast käesoleva direktiivi jõustumise kuupäeva.

12

---

I LISA

A   OSA

Kehtetuks tunnistatud direktiiv koos muudatusega

(osutatud artiklis 17)

| Nõukogu direktiiv 92/75/EMÜ
  (EÜT L 297, 13.10.1992, lk 16) | |
| --- | --- |
| Määrus (EÜ) nr 1882/2003
  (ELT L 284, 31.10.2003, lk 1) | Ainult III lisa punkt 32 |

Nõukogu direktiiv 92/75/EMÜ

(EÜT L 297, 13.10.1992, lk 16)

Määrus (EÜ) nr 1882/2003

(ELT L 284, 31.10.2003, lk 1)

Ainult III lisa punkt 32

B   OSA

Siseriiklikku õigusesse ülevõtmise tähtpäevad

(osutatud artiklis 16)

| Direktiiv | Ülevõtmise tähtpäev |
| --- | --- |
| 92/75/EMÜ | 1. jaanuar 1994 |

Direktiiv

Ülevõtmise tähtpäev

92/75/EMÜ

1. jaanuar 1994

---

II LISA

VASTAVUSTABEL

| Direktiiv 92/75/EMÜ | Käesolev direktiiv |
| --- | --- |
| Artikli 1 lõike 1 sissejuhatava osa esimene lause | Artikli 1 lõige 1 |
| Artikli 1 lõike 1 sissejuhatava osa teine lause | Artikli 1 lõige 2 |
| Artikli 1 lõike 1 esimene kuni seitsmes taane | — |
| Artikli 1 lõige 2 | — |
| — | Artikli 1 lõike 3 punktid a ja b |
| Artikli 1 lõige 3 | Artikli 1 lõike 3 punkt c |
| — | Artikli 2 punktid a ja b |
| Artikli 1 lõike 4 esimene ja teine taane | Artikli 2 punktid g ja h |
| Artikli 1 lõike 4 kolmas taane | — |
| Artikli 1 lõike 4 neljas taane | Artikli 2 punkt c |
| Artikli 1 lõike 4 viies taane | Artikli 2 punkt d |
| — | Artikli 2 punktid e, f, i, j ja k |
| Artikli 1 lõige 5 | — |
| Artikli 2 lõige 1 | Artikli 4 punkt a |
| — | Artikli 4 punktid b, c ja d |
| Artikli 2 lõige 2 | — |
| Artikli 2 lõige 3 | Artikli 5 punkt b |
| Artikli 2 lõige 4 | Artikli 5 punktid b ja c |
| Artikli 3 lõige 1 | Artikli 5 punkt a |
| Artikli 3 lõige 2 | Artikli 5 punktid e ja f |
| Artikli 3 lõige 3 | Artikli 5 punkt g |
| Artikli 3 lõige 4 | Artikli 5 punkt h |
| — | Artikli 6 punkt a |
| Artikli 4 punkt a | Artikli 6 punkt b |
| Artikli 4 punkt b | Artikli 5 punkt d |
| Artikkel 5 | Artikkel 7 |
| Artikkel 6 | — |
| Artikli 7 punkt a | Artikli 3 lõike 1 punkt a |
| Artikli 7 punkt b | Artikli 3 lõike 1 punkt b |
| Artikli 7 punkt c | Artikli 3 lõike 1 punkt c |
| — | Artikli 3 lõike 1 punkt d |
| — | Artikli 3 lõiked 2, 3 ja 4 |
| Artikli 8 lõige 1 | Artikli 8 lõige 1 |
| Artikli 8 lõige 2 | Artikli 8 lõige 2 |
| Artikkel 9 | — |
| — | Artikkel 9 |
| Artikkel 10 | — |
| — | Artikli 10 lõiked 1, 2 ja 3 |
| Artikkel 11 | — |
| Artikli 12 punkt a | Artikli 10 lõike 4 punkt a |
| Artikli 12 punkt b | Artikli 10 lõike 4 punkt b |
| Artikli 12 punkt c | Artikli 10 lõike 4 punkt c |
| Artikli 12 punkt d | Artikli 10 lõike 4 punkt d |
| Artikli 12 punkt e | Artikli 10 lõike 4 punkt e |
| Artikli 12 punkt f | Artikli 10 lõike 4 punkt f |
| Artikli 12 punkt g | — |
| — | Artikli 10 lõike 4 punktid g, h, i ja j |
| — | Artiklid 11, 12, 13, 14 ja 15 |
| Artikkel 13 | Artikkel 17 |
| Artikkel 14 | Artikkel 16 |
| — | Artikkel 18 |
| Artikkel 15 | Artikkel 19 |
| — | I lisa |
| — | II lisa |

Direktiiv 92/75/EMÜ

Käesolev direktiiv

Artikli 1 lõike 1 sissejuhatava osa esimene lause

Artikli 1 lõige 1

Artikli 1 lõike 1 sissejuhatava osa teine lause

Artikli 1 lõige 2

Artikli 1 lõike 1 esimene kuni seitsmes taane

—

Artikli 1 lõige 2

—

—

Artikli 1 lõike 3 punktid a ja b

Artikli 1 lõige 3

Artikli 1 lõike 3 punkt c

—

Artikli 2 punktid a ja b

Artikli 1 lõike 4 esimene ja teine taane

Artikli 2 punktid g ja h

Artikli 1 lõike 4 kolmas taane

—

Artikli 1 lõike 4 neljas taane

Artikli 2 punkt c

Artikli 1 lõike 4 viies taane

Artikli 2 punkt d

—

Artikli 2 punktid e, f, i, j ja k

Artikli 1 lõige 5

—

Artikli 2 lõige 1

Artikli 4 punkt a

—

Artikli 4 punktid b, c ja d

Artikli 2 lõige 2

—

Artikli 2 lõige 3

Artikli 5 punkt b

Artikli 2 lõige 4

Artikli 5 punktid b ja c

Artikli 3 lõige 1

Artikli 5 punkt a

Artikli 3 lõige 2

Artikli 5 punktid e ja f

Artikli 3 lõige 3

Artikli 5 punkt g

Artikli 3 lõige 4

Artikli 5 punkt h

—

Artikli 6 punkt a

Artikli 4 punkt a

Artikli 6 punkt b

Artikli 4 punkt b

Artikli 5 punkt d

Artikkel 5

Artikkel 7

Artikkel 6

—

Artikli 7 punkt a

Artikli 3 lõike 1 punkt a

Artikli 7 punkt b

Artikli 3 lõike 1 punkt b

Artikli 7 punkt c

Artikli 3 lõike 1 punkt c

—

Artikli 3 lõike 1 punkt d

—

Artikli 3 lõiked 2, 3 ja 4

Artikli 8 lõige 1

Artikli 8 lõige 1

Artikli 8 lõige 2

Artikli 8 lõige 2

Artikkel 9

—

—

Artikkel 9

Artikkel 10

—

—

Artikli 10 lõiked 1, 2 ja 3

Artikkel 11

—

Artikli 12 punkt a

Artikli 10 lõike 4 punkt a

Artikli 12 punkt b

Artikli 10 lõike 4 punkt b

Artikli 12 punkt c

Artikli 10 lõike 4 punkt c

Artikli 12 punkt d

Artikli 10 lõike 4 punkt d

Artikli 12 punkt e

Artikli 10 lõike 4 punkt e

Artikli 12 punkt f

Artikli 10 lõike 4 punkt f

Artikli 12 punkt g

—

—

Artikli 10 lõike 4 punktid g, h, i ja j

—

Artiklid 11, 12, 13, 14 ja 15

Artikkel 13

Artikkel 17

Artikkel 14

Artikkel 16

—

Artikkel 18

Artikkel 15

Artikkel 19

—

I lisa

—

II lisa

---

NÕUKOGU PÕHJENDUSED

I.   SISSEJUHATUS

| 1. | Euroopa Komisjon esitas 17. novembril 2008 nõukogule ja Euroopa Parlamendile uuesti sõnastatud ettepaneku „Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv energiamõjuga toodete energiatarbimise ja muude ressursside tarbimise näitamise kohta märgistuses ja ühtses tootekirjelduses”, mille õiguslik alus on artikkel 95 (1). |
| --- | --- |

1.

Euroopa Komisjon esitas 17. novembril 2008 nõukogule ja Euroopa Parlamendile uuesti sõnastatud ettepaneku „Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv energiamõjuga toodete energiatarbimise ja muude ressursside tarbimise näitamise kohta märgistuses ja ühtses tootekirjelduses”, mille õiguslik alus on artikkel 95 (1).

| 2. | Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee võttis oma arvamuse vastu 24. märtsil 2009 (2). Regioonide Komitee ei ole oma arvamust veel esitanud. |
| --- | --- |

2.

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee võttis oma arvamuse vastu 24. märtsil 2009 (2). Regioonide Komitee ei ole oma arvamust veel esitanud.

| 3. | Euroopa Parlament võttis 5. mail 2009 esimesel lugemisel vastu oma arvamuse (3), millega kiideti heaks 60 muudatusettepanekut. |
| --- | --- |

3.

Euroopa Parlament võttis 5. mail 2009 esimesel lugemisel vastu oma arvamuse (3), millega kiideti heaks 60 muudatusettepanekut.

| 4. | 14. aprillil 2010 võttis nõukogu vastu oma esimese lugemise seisukoha ELi toimimise lepingu artiklis 294 sätestatud seadusandliku tavamenetluse kohaselt. |
| --- | --- |

4.

14. aprillil 2010 võttis nõukogu vastu oma esimese lugemise seisukoha ELi toimimise lepingu artiklis 294 sätestatud seadusandliku tavamenetluse kohaselt.

II.   ETTEPANEKU EESMÄRK

Käesolev ettepanek ja veel kaks ettepanekut (4) moodustavad energiatõhususe paketi, mille komisjon esitas 2008. aasta novembris.

Uuesti sõnastamise ettepaneku peamine eesmärk on laiendada praegu kehtiva direktiivi 92/75/EMÜ kohaldamisala, mis piirdub kodumasinatega, nii et oleks võimalik märgistada kõik kodumajapidamises ning kaubandus- ja tööstussektoris kasutatavad energiamõjuga tooted ning mõned energiat mittetarbivad tooted (näiteks aknad), mille kasutamise või paigaldamisega on võimalik energiat märkimisväärselt säästa. Ettepanek järgib seejuures üldeesmärki parandada nimetatud toodete energiatõhusust, aidates niiviisi saavutada ühenduse eesmärke keskkonna kaitsmise ja kliimamuutuste vastu võitlemise valdkonnas vastavalt ELi kliima- ja energiapoliitika eesmärkidele aastaks 2020 kasvuhoonegaaside heitkoguste osas.

III.   NÕUKOGU ESIMESE LUGEMISE SEISUKOHA ANALÜÜS

| 1. | Arvestades tihedat ajakava, mida eeldab nimetatud ettepaneku osas ennetähtaegse kokkuleppe saavutamine, milleks kutsus üles Euroopa Ülemkogu, seadis nõukogu juba alguses eesmärgiks enne parlamendiga läbirääkimiste alustamist määratleda parlamendi ja nõukogu jaoks vastuvõetavad komponendid, mitte koostada nõukogu täielikku kokkulepitud seisukohta. Et menetlusega kiiresti edasi liikuda ning võttes arvesse ELi toimimise lepingu jõustumise kuupäeva, lepiti kokku kaheetapilises tegutsemises:






  — | Kokkulepe direktiivi sisu osas. Pärast konsultatsioone Euroopa Parlamendiga viidi esimene etapp lõpule novembris 2009. COREPER kinnitas kokkuleppe 19. novembril 2009 ning parlamendi tööstuse, väliskaubanduse, teadusuuringute ja energeetikakomisjon (ITRE) oma esimehe 2. detsembri 2009. aasta kirjaga. |
| --- | --- | --- |

1.

Arvestades tihedat ajakava, mida eeldab nimetatud ettepaneku osas ennetähtaegse kokkuleppe saavutamine, milleks kutsus üles Euroopa Ülemkogu, seadis nõukogu juba alguses eesmärgiks enne parlamendiga läbirääkimiste alustamist määratleda parlamendi ja nõukogu jaoks vastuvõetavad komponendid, mitte koostada nõukogu täielikku kokkulepitud seisukohta. Et menetlusega kiiresti edasi liikuda ning võttes arvesse ELi toimimise lepingu jõustumise kuupäeva, lepiti kokku kaheetapilises tegutsemises:

—

Kokkulepe direktiivi sisu osas. Pärast konsultatsioone Euroopa Parlamendiga viidi esimene etapp lõpule novembris 2009. COREPER kinnitas kokkuleppe 19. novembril 2009 ning parlamendi tööstuse, väliskaubanduse, teadusuuringute ja energeetikakomisjon (ITRE) oma esimehe 2. detsembri 2009. aasta kirjaga.

| — | Kokkulepe ELi toimimise lepingu jõustumisest tulenevates muudatustes, eriti õigusliku aluse ja komiteemenetlust käsitlevate sätete kohandamise osas. Pärast konsultatsioone Euroopa Parlamendiga viidi teine etapp lõpule märtsis 2010, seejuures tugineti võimalikult suures ulatuses horisontaallahendustele, eelkõige konsulteerimisel ekspertide, parlamendi ja nõukoguga, komisjoni avalduse osas artikli 290 kohta ning komisjoni avalduse osas vaheaegade kohta institutsioonide töös. COREPER kinnitas kokkuleppe 24. märtsil 2010 ning parlamendi tööstuse, väliskaubanduse, teadusuuringute ja energeetikakomisjon (ITRE) oma esimehe 25. märtsi 2010. aasta kirjaga. |
| --- | --- |

—

Kokkulepe ELi toimimise lepingu jõustumisest tulenevates muudatustes, eriti õigusliku aluse ja komiteemenetlust käsitlevate sätete kohandamise osas. Pärast konsultatsioone Euroopa Parlamendiga viidi teine etapp lõpule märtsis 2010, seejuures tugineti võimalikult suures ulatuses horisontaallahendustele, eelkõige konsulteerimisel ekspertide, parlamendi ja nõukoguga, komisjoni avalduse osas artikli 290 kohta ning komisjoni avalduse osas vaheaegade kohta institutsioonide töös. COREPER kinnitas kokkuleppe 24. märtsil 2010 ning parlamendi tööstuse, väliskaubanduse, teadusuuringute ja energeetikakomisjon (ITRE) oma esimehe 25. märtsi 2010. aasta kirjaga.

| 2. | Nõukogu seisukoht sisaldab eespool nimetatud kahte kokkulepet. Selle põhikomponendid on järgmised: | Märgistamist reguleerivad sätted ja märgistuse kujundus: | Nõukogu on märgistuse vormi juures lähtunud kehtivast, tähtedel A–G põhineva klassifikatsiooniga kujundusest (võimaldab kolme lisaklassi, kusjuures klasside koguarv ei ületa seitset), mis võimaldab märgistusel teavet selgelt esitada klassidele vastavate värvidega. Kui lisatakse uus klass, liigub värviskaala edasi. Sel viisil on tagatud selgelt nähtav ja loetav ning tarbijale hästi arusaadav märgistuse kujundus, nagu soovis parlament oma muudatusettepaneku 70 esimeses osas. Lisaks on nõukogu näinud ette, et toodete võimaliku uuesti klassifitseerimise üksikasjad määratakse juhtumipõhiselt kindlaks asjaomastes delegeeritud õigusaktides. Läbivaatamisklauslis palutakse komisjonil 2014. aasta lõpuks hinnata vajadust muuta märgistuse kujundust reguleerivaid sätteid, võttes arvesse tehnika arengut ja tarbijate arusaamist märgistuse kujundusest. |
| --- | --- | --- | --- |

2.

Nõukogu seisukoht sisaldab eespool nimetatud kahte kokkulepet. Selle põhikomponendid on järgmised:

Märgistamist reguleerivad sätted ja märgistuse kujundus:

Nõukogu on märgistuse vormi juures lähtunud kehtivast, tähtedel A–G põhineva klassifikatsiooniga kujundusest (võimaldab kolme lisaklassi, kusjuures klasside koguarv ei ületa seitset), mis võimaldab märgistusel teavet selgelt esitada klassidele vastavate värvidega. Kui lisatakse uus klass, liigub värviskaala edasi. Sel viisil on tagatud selgelt nähtav ja loetav ning tarbijale hästi arusaadav märgistuse kujundus, nagu soovis parlament oma muudatusettepaneku 70 esimeses osas. Lisaks on nõukogu näinud ette, et toodete võimaliku uuesti klassifitseerimise üksikasjad määratakse juhtumipõhiselt kindlaks asjaomastes delegeeritud õigusaktides. Läbivaatamisklauslis palutakse komisjonil 2014. aasta lõpuks hinnata vajadust muuta märgistuse kujundust reguleerivaid sätteid, võttes arvesse tehnika arengut ja tarbijate arusaamist märgistuse kujundusest.

| | Kooskõlas muudatusettepanekuga 52 on nõukogu taganud võimaluse võtta meetmeid, et vältida märgistuse loata kasutamist. |
| --- | --- |

Kooskõlas muudatusettepanekuga 52 on nõukogu taganud võimaluse võtta meetmeid, et vältida märgistuse loata kasutamist.

| | Reklaamimist reguleerivad sätted
  Nõukogu on osaliselt järginud parlamendi muudatusettepanekut 32 ja teinud kohustuslikuks lisada reklaami viide energiatõhususklassile alati, kui avaldatakse energiatarbimise või hinnaga seotud teavet. Nõukogu on täielikult heaks kiitnud parlamendi muudatusettepaneku 33, mis puudutab kohustuslikku teavet energiatarbimise kohta või viidet toote energiatõhususklassile tehnilistes müügiedendusmaterjalides. |
| --- | --- |

Reklaamimist reguleerivad sätted

Nõukogu on osaliselt järginud parlamendi muudatusettepanekut 32 ja teinud kohustuslikuks lisada reklaami viide energiatõhususklassile alati, kui avaldatakse energiatarbimise või hinnaga seotud teavet. Nõukogu on täielikult heaks kiitnud parlamendi muudatusettepaneku 33, mis puudutab kohustuslikku teavet energiatarbimise kohta või viidet toote energiatõhususklassile tehnilistes müügiedendusmaterjalides.

| | Säte riigihangete kohta
  Osalise vastusena muudatusettepanekule 40 on nõukogu näinud liikmesriikidele ette võimaluse nõuda, et nende riigihankeid sõlmivad tellijad hangiksid vaid selliseid tooteid, mis vastavad energiatõhususe kriteeriumitele, st kuuluvad kõrgeimasse energiatõhususklassi ja on parimate tõhususnäitajatega. |
| --- | --- |

Säte riigihangete kohta

Osalise vastusena muudatusettepanekule 40 on nõukogu näinud liikmesriikidele ette võimaluse nõuda, et nende riigihankeid sõlmivad tellijad hangiksid vaid selliseid tooteid, mis vastavad energiatõhususe kriteeriumitele, st kuuluvad kõrgeimasse energiatõhususklassi ja on parimate tõhususnäitajatega.

- * *

Ennetähtaegse kokkuleppe saavutamise eesmärki silmas pidades vaatas nõukogu lisaks eespool nimetatud põhikomponentidele läbi Euroopa Parlamendi kõik muudatusettepanekud. Võimaluse korral kiideti muudatusettepanekud kas täielikult või osaliselt heaks; mõnel juhul kajastati muudatusettepaneku mõtet mõnes teises artiklis või põhjenduses. Seega on nõukogu oma seisukohas

| — | täielikult (mõnel juhul ümbersõnastatuna), osaliselt või sisuliselt heaks kiitnud järgmised 40 muudatusettepanekut: 1, 2, 72, 4, 53+64, 7, 74, 8–11, 54+65, 17–19, 21–23, 25–33, 35, 36, 56+68, 38, 40, 43, 70 (esimene osa), 50–52; |
| --- | --- |

—

täielikult (mõnel juhul ümbersõnastatuna), osaliselt või sisuliselt heaks kiitnud järgmised 40 muudatusettepanekut: 1, 2, 72, 4, 53+64, 7, 74, 8–11, 54+65, 17–19, 21–23, 25–33, 35, 36, 56+68, 38, 40, 43, 70 (esimene osa), 50–52;

| — | jätnud heaks kiitmata järgmised 21 muudatusettepanekut: 3, 5, 12–15, 20, 59, 24, 66, 67, 39, 41–42, 69, 76, 45, 47, 70 (teine osa), 58+71. |
| --- | --- |

—

jätnud heaks kiitmata järgmised 21 muudatusettepanekut: 3, 5, 12–15, 20, 59, 24, 66, 67, 39, 41–42, 69, 76, 45, 47, 70 (teine osa), 58+71.

---

(1)  15906/08.

(2)  ELT C 228, 22.9.2009, lk 90.

(3)  9322/09.

(4)  Teised kaks nimetatud paketti kuuluvat ettepanekut on:

| — | Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi (ehitiste energiatõhususe kohta) eelnõu (uuesti sõnastatud) (2008/0223 COD); |
| --- | --- |

—

Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi (ehitiste energiatõhususe kohta) eelnõu (uuesti sõnastatud) (2008/0223 COD);

| — | Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 1222/2009 rehvide kütusesäästlikkuse ja muude oluliste parameetrite märgistamise kohta (ELT L 342, 22.12.2009, lk 46). |
| --- | --- |

—

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 1222/2009 rehvide kütusesäästlikkuse ja muude oluliste parameetrite märgistamise kohta (ELT L 342, 22.12.2009, lk 46).

Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni avaldus ELi toimimise lepingu artikli 290 kohta

Euroopa Parlament, nõukogu ja komisjon teatavad, et kõnealuse direktiivi sätted ei piira ühtegi institutsioonide tulevast seisukohta, mis on seotud ELi toimimise lepingu artikli 290 või sarnaseid sätteid sisaldavate üksikute seadusandlike aktide rakendamisega.

Komisjoni avaldus

Euroopa Komisjon võtab teadmiseks, et – välja arvatud juhtudel, kui seadusandliku aktiga nähakse ette kiirmenetlus – Euroopa Parlament ja nõukogu on arvamusel, et delegeeritud õigusaktidest teavitamisel tuleb võtta arvesse institutsioonide töö vaheaegu (talv, suvi ja Euroopa valimised), tagamaks, et Euroopa Parlament ja nõukogu suudavad oma õigusi kasutada asjaomastes seadusandlikes aktides sätestatud tähtaegade jooksul; komisjon on valmis vastavalt tegutsema.

---

| 12.5.2010 | ET | Euroopa Liidu Teataja | CE 123/32 |
| --- | --- | --- | --- |

12.5.2010

ET

Euroopa Liidu Teataja

CE 123/32

---

NÕUKOGU SEISUKOHT (EL) nr 10/2010 ESIMESEL LUGEMISEL,

eesmärgiga võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv hoonete energiatõhususe kohta (uuesti sõnastatud)

Nõukogu poolt vastu võetud 14. aprillil 2010

2010/C 123 E/04

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 194 lõiget 2,

võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,

võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),

võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust (2),

toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (3)

ning arvestades järgmist:

| (1) | Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. detsembri 2002. aasta direktiivi 2002/91/EÜ ehitiste energiatõhususe kohta (4) on muudetud (5). Kuna sellesse tuleb teha uusi olulisi muudatusi, tuleks see selguse huvides uuesti sõnastada. |
| --- | --- |

(1)

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. detsembri 2002. aasta direktiivi 2002/91/EÜ ehitiste energiatõhususe kohta (4) on muudetud (5). Kuna sellesse tuleb teha uusi olulisi muudatusi, tuleks see selguse huvides uuesti sõnastada.

| (2) | Tõhus, kaalutletud, mõistlik ja jätkusuutlik energia kasutamine hõlmab muuhulgas naftasaadusi, maagaasi ja tahkeid kütuseid, mis on energia peamised allikad, kuid ka süsinikdioksiidi heidete peamised tekitajad. |
| --- | --- |

(2)

Tõhus, kaalutletud, mõistlik ja jätkusuutlik energia kasutamine hõlmab muuhulgas naftasaadusi, maagaasi ja tahkeid kütuseid, mis on energia peamised allikad, kuid ka süsinikdioksiidi heidete peamised tekitajad.

| (3) | Hoonete energiakulud moodustavad 40 % liidu energia kogutarbimisest. Asjaomane sektor kasvab, mistõttu suureneb ka energiatarbimine. Seega on energiatarbimise vähendamine ja taastuvatest energiaallikatest toodetud energia kasutamine ehitussektoris oluline osa meetmetest, mis on ette nähtud liidu energiasõltuvuse ja kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamiseks. Koos taastuvatest energiaallikatest toodetud energia suurenenud kasutamisega võimaldaksid liidus energiatarbimise vähendamiseks võetavad meetmed liidul täita ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni Kyoto protokolli, samuti täita nii liidu pikaajalist kohustust hoida üleilmne temperatuuri tõus alla 2 °C kui ka kohustust vähendada 2020. aastaks kasvuhoonegaaside heitkoguseid vähemalt 20 % võrra alla 1990. aasta taseme ning 30 % võrra rahvusvahelise lepingu sõlmimise korral. Energiatarbimise vähendamisel ja taastuvatest energiaallikatest toodetud energia suurenenud kasutamisel on oluline osa ka energiavarustuse kindluse tagamises, tehnoloogilises arengus ning tööhõivevõimaluse loomises ja piirkondlikus arengus, eelkõige maapiirkondades. |
| --- | --- |

(3)

Hoonete energiakulud moodustavad 40 % liidu energia kogutarbimisest. Asjaomane sektor kasvab, mistõttu suureneb ka energiatarbimine. Seega on energiatarbimise vähendamine ja taastuvatest energiaallikatest toodetud energia kasutamine ehitussektoris oluline osa meetmetest, mis on ette nähtud liidu energiasõltuvuse ja kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamiseks. Koos taastuvatest energiaallikatest toodetud energia suurenenud kasutamisega võimaldaksid liidus energiatarbimise vähendamiseks võetavad meetmed liidul täita ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni Kyoto protokolli, samuti täita nii liidu pikaajalist kohustust hoida üleilmne temperatuuri tõus alla 2 °C kui ka kohustust vähendada 2020. aastaks kasvuhoonegaaside heitkoguseid vähemalt 20 % võrra alla 1990. aasta taseme ning 30 % võrra rahvusvahelise lepingu sõlmimise korral. Energiatarbimise vähendamisel ja taastuvatest energiaallikatest toodetud energia suurenenud kasutamisel on oluline osa ka energiavarustuse kindluse tagamises, tehnoloogilises arengus ning tööhõivevõimaluse loomises ja piirkondlikus arengus, eelkõige maapiirkondades.

| (4) | Energianõudluse reguleerimine on tähtis vahend, mis võimaldab liidul mõjutada ülemaailmset energiaturgu ja seega ka energiavarustuse kindlust keskmises ja pikaajalises perspektiivis. |
| --- | --- |

(4)

Energianõudluse reguleerimine on tähtis vahend, mis võimaldab liidul mõjutada ülemaailmset energiaturgu ja seega ka energiavarustuse kindlust keskmises ja pikaajalises perspektiivis.

| (5) | 2007. aasta märtsi Euroopa Ülemkogul rõhutati vajadust suurendada energiatõhusust liidu piires, et saavutada liidu energiatarbimise 20 % vähendamise eesmärk 2020. aastaks, ning kutsuti üles põhjalikult ja kiirelt rakendama komisjoni teatises pealkirjaga „Energiatõhususe tegevuskava: potentsiaali realiseerimine” kehtestatud prioriteete. Kõnealuses tegevuskavas on tuvastatud ehitussektori märkimisväärne potentsiaal kulutõhusaks energiasäästuks. Oma 31. jaanuari 2008. aasta resolutsioonis nõudis Euroopa Parlament direktiivi 2002/91/EÜ sätete karmistamist ning on nõudnud erinevatel aegadel, viimati oma 3. veebruari 2009. aasta resolutsioonis energiapoliitika teise läbivaatamise kohta, et 20 % se energiatõhususe eemärgi saavutamine aastaks 2020 muudetaks siduvaks. Peale selle seatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2009. aasta otsusega nr 406/2009/EÜ (milles käsitletakse liikmesriikide jõupingutusi kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamiseks, et täita ühenduse kohustust vähendada kasvuhoonegaaside heitkoguseid aastaks 2020) (6), mille puhul energiatõhusus ehitussektoris on otsustava tähtsusega, liikmesriikidele siduvad kohustused süsinikdioksiidi heitkoguste vähendamiseks väljaspool heitkogustega kauplemise süsteemi, ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2009. aasta direktiivis 2009/28/EÜ (taastuvatest energiaallikatest toodetud energia kasutamise edendamise kohta) (7) nõutakse energiatõhususe edendamist seoses siduva kohustusega, mis näeb ette, et 2020. aastaks peab taastuvatest energiaallikatest toodetud energia moodustama 20 % liidu energia kogutarbimisest. |
| --- | --- |

(5)

2007. aasta märtsi Euroopa Ülemkogul rõhutati vajadust suurendada energiatõhusust liidu piires, et saavutada liidu energiatarbimise 20 % vähendamise eesmärk 2020. aastaks, ning kutsuti üles põhjalikult ja kiirelt rakendama komisjoni teatises pealkirjaga „Energiatõhususe tegevuskava: potentsiaali realiseerimine” kehtestatud prioriteete. Kõnealuses tegevuskavas on tuvastatud ehitussektori märkimisväärne potentsiaal kulutõhusaks energiasäästuks. Oma 31. jaanuari 2008. aasta resolutsioonis nõudis Euroopa Parlament direktiivi 2002/91/EÜ sätete karmistamist ning on nõudnud erinevatel aegadel, viimati oma 3. veebruari 2009. aasta resolutsioonis energiapoliitika teise läbivaatamise kohta, et 20 % se energiatõhususe eemärgi saavutamine aastaks 2020 muudetaks siduvaks. Peale selle seatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2009. aasta otsusega nr 406/2009/EÜ (milles käsitletakse liikmesriikide jõupingutusi kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamiseks, et täita ühenduse kohustust vähendada kasvuhoonegaaside heitkoguseid aastaks 2020) (6), mille puhul energiatõhusus ehitussektoris on otsustava tähtsusega, liikmesriikidele siduvad kohustused süsinikdioksiidi heitkoguste vähendamiseks väljaspool heitkogustega kauplemise süsteemi, ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2009. aasta direktiivis 2009/28/EÜ (taastuvatest energiaallikatest toodetud energia kasutamise edendamise kohta) (7) nõutakse energiatõhususe edendamist seoses siduva kohustusega, mis näeb ette, et 2020. aastaks peab taastuvatest energiaallikatest toodetud energia moodustama 20 % liidu energia kogutarbimisest.

| (6) | Euroopa Ülemkogu 2007. aasta märtsi kohtumisel kinnitati liidu kohustust arendada kogu liidus taastuvatest energiaallikatest toodetud energiat ning tunnustati kohustuslikku eesmärki, et 2020. aastaks peab taastuvatest energiaallikatest toodetud energia moodustama 20 % kogu energiast. Direktiiviga 2009/28/EÜ antakse ühine raamistik taastuvatest energiaallikatest toodetud energia kasutamise edendamiseks. |
| --- | --- |

(6)

Euroopa Ülemkogu 2007. aasta märtsi kohtumisel kinnitati liidu kohustust arendada kogu liidus taastuvatest energiaallikatest toodetud energiat ning tunnustati kohustuslikku eesmärki, et 2020. aastaks peab taastuvatest energiaallikatest toodetud energia moodustama 20 % kogu energiast. Direktiiviga 2009/28/EÜ antakse ühine raamistik taastuvatest energiaallikatest toodetud energia kasutamise edendamiseks.

| (7) | On vaja kehtestada konkreetsemad meetmed, et saavutada hoonete puhul märkimisväärne, kuid siiani kasutamata energiasäästu võimalus ja vähendada selles sektoris suuri erinevusi liikmesriikide tulemustes. |
| --- | --- |

(7)

On vaja kehtestada konkreetsemad meetmed, et saavutada hoonete puhul märkimisväärne, kuid siiani kasutamata energiasäästu võimalus ja vähendada selles sektoris suuri erinevusi liikmesriikide tulemustes.

| (8) | Hoonete energiatõhususe edasise parandamise meetmetes tuleks arvesse võtta kliimat ja kohalikke tingimusi ning ruumide sisekliimat ja kulutasuvust. Need meetmed ei tohiks mõjutada hoonetele esitatavaid muid nõudeid, nagu ligipääsetavus, ohutus ja hoone kavandatud kasutus. |
| --- | --- |

(8)

Hoonete energiatõhususe edasise parandamise meetmetes tuleks arvesse võtta kliimat ja kohalikke tingimusi ning ruumide sisekliimat ja kulutasuvust. Need meetmed ei tohiks mõjutada hoonetele esitatavaid muid nõudeid, nagu ligipääsetavus, ohutus ja hoone kavandatud kasutus.

| (9) | Hoonete energiatõhusust tuleks arvutada metoodika alusel, mida saaks eristada riiklikul ja piirkondlikul tasandil. See hõlmab lisaks soojuslikele omadustele teisigi tegureid, millel on järjest tähtsam roll, näiteks kütte- ja kliimaseadmed, taastuvate energiaallikate toodetud energia kasutamine, passiivsed kütte- ja jahutuselemendid, varjulisus, siseõhu kvaliteet, piisav loomulik valgus ja hoone konstruktsioon. Energiatõhususe arvutamise metoodika ei peaks põhinema üksnes küttehooajal, vaid peaks hõlmama hoone aastaringset energiatõhusust. Kõnealuse metoodika puhul peaks arvesse võtma olemasolevaid Euroopa standardeid. |
| --- | --- |

(9)

Hoonete energiatõhusust tuleks arvutada metoodika alusel, mida saaks eristada riiklikul ja piirkondlikul tasandil. See hõlmab lisaks soojuslikele omadustele teisigi tegureid, millel on järjest tähtsam roll, näiteks kütte- ja kliimaseadmed, taastuvate energiaallikate toodetud energia kasutamine, passiivsed kütte- ja jahutuselemendid, varjulisus, siseõhu kvaliteet, piisav loomulik valgus ja hoone konstruktsioon. Energiatõhususe arvutamise metoodika ei peaks põhinema üksnes küttehooajal, vaid peaks hõlmama hoone aastaringset energiatõhusust. Kõnealuse metoodika puhul peaks arvesse võtma olemasolevaid Euroopa standardeid.

| (10) | Hoonete ja ehitusdetailide energiatõhususe miinimumnõuete kehtestamine on liikmeriikide ainupädevuses. Nõuete kehtestamisel tuleks eesmärgiks seada kulutõhusa tasakaalu saavutamine vajalike investeeringute ja hoone olelusringi jooksul kokkuhoitavate energiakulude vahel, piiramata liikmesriikide õigust kehtestada kulutõhususe tasemest rangemaid energiatõhususe miinimumnõudeid. Tuleks sätestada võimalus, et liikmesriigid saaksid hoonete energiatõhususe miinimumnõuded korrapäraselt läbi vaadata, arvestades tehnika arenguga. |
| --- | --- |

(10)

Hoonete ja ehitusdetailide energiatõhususe miinimumnõuete kehtestamine on liikmeriikide ainupädevuses. Nõuete kehtestamisel tuleks eesmärgiks seada kulutõhusa tasakaalu saavutamine vajalike investeeringute ja hoone olelusringi jooksul kokkuhoitavate energiakulude vahel, piiramata liikmesriikide õigust kehtestada kulutõhususe tasemest rangemaid energiatõhususe miinimumnõudeid. Tuleks sätestada võimalus, et liikmesriigid saaksid hoonete energiatõhususe miinimumnõuded korrapäraselt läbi vaadata, arvestades tehnika arenguga.

| (11) | Kulutasuvate või kulutõhusate energiatõhususe tasemete eesmärk võib teatud tingimustel, näiteks kliimaerinevuste tõttu, õigustada seda, et liikmesriigid kehtestavad ehitusdetailidele kulutasuvuse või kulutõhususe nõudeid, mis praktikas piiraksid liidu õigusaktidega kehtestatud standarditele vastavate ehitustoodete kasutamist, tingimusel, et sellised nõuded ei kujuta endast põhjendamatut turutõket. |
| --- | --- |

(11)

Kulutasuvate või kulutõhusate energiatõhususe tasemete eesmärk võib teatud tingimustel, näiteks kliimaerinevuste tõttu, õigustada seda, et liikmesriigid kehtestavad ehitusdetailidele kulutasuvuse või kulutõhususe nõudeid, mis praktikas piiraksid liidu õigusaktidega kehtestatud standarditele vastavate ehitustoodete kasutamist, tingimusel, et sellised nõuded ei kujuta endast põhjendamatut turutõket.

| (12) | Hoonete tehnosüsteemide energiatõhususe nõuete kehtestamisel peaksid liikmesriigid kasutama ühtlustatud instrumente, kui need on olemas ja kui see on vajalik, eelkõige katsetus- ja arvutusmeetodeid ning energiatõhususe klasse, mis on välja töötatud vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. oktoobri 2009. aasta direktiivi 2009/125/EÜ (mis käsitleb raamistiku kehtestamist energiamõjuga toodete ökodisaini nõuete sätestamiseks) (8) ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. aprillil 2010 direktiivi 2010/9/EL (9) (kodumasinate energia ja muude ressursside tarbimise näitamise kohta märgistuses ja ühtses tootekirjelduses) rakendavatele meetmetele, et tagada kooskõla sarnaste algatustega ja niipalju kui võimalik viia miinimumini turu võimalik killustumine. |
| --- | --- |

(12)

Hoonete tehnosüsteemide energiatõhususe nõuete kehtestamisel peaksid liikmesriigid kasutama ühtlustatud instrumente, kui need on olemas ja kui see on vajalik, eelkõige katsetus- ja arvutusmeetodeid ning energiatõhususe klasse, mis on välja töötatud vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. oktoobri 2009. aasta direktiivi 2009/125/EÜ (mis käsitleb raamistiku kehtestamist energiamõjuga toodete ökodisaini nõuete sätestamiseks) (8) ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. aprillil 2010 direktiivi 2010/9/EL (9) (kodumasinate energia ja muude ressursside tarbimise näitamise kohta märgistuses ja ühtses tootekirjelduses) rakendavatele meetmetele, et tagada kooskõla sarnaste algatustega ja niipalju kui võimalik viia miinimumini turu võimalik killustumine.

| (13) | Käesolev direktiiv ei piira Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELi toimimise leping) artiklite 107 ja 108 kohaldamist. Seepärast ei tohiks käesolevas direktiivis kasutatud „soodustuse” mõistet tõlgendada nii, et tegemist on riigiabiga. |
| --- | --- |

(13)

Käesolev direktiiv ei piira Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELi toimimise leping) artiklite 107 ja 108 kohaldamist. Seepärast ei tohiks käesolevas direktiivis kasutatud „soodustuse” mõistet tõlgendada nii, et tegemist on riigiabiga.

| (14) | Komisjon peaks sätestama võrdleva metoodika raamistiku energiatõhususe miinimumnõuete kulutõhusa taseme arvutamiseks. Liikmesriigid peaksid kõnealust raamistikku kasutama tulemuste võrdlemiseks nende poolt vastu võetud energiatõhususe miinimumnõuetega. Kui energiatõhususe miinimumnõuete arvutatud kulutõhususe taseme ja kehtivate energiatõhususe miinimumnõuete vahel peaks olema olulisi erinevusi, st üle 15 %, peaksid liikmesriigid erinevust põhjendama või kavandama meetmeid selle erinevuse vähendamiseks. Liikmesriigid peaksid määrama kindlaks hoone või ehitusdetaili hinnangulise majandusliku olelusringi, võttes arvesse tavapäraste majanduslike olelusringide kindlaksmääramisel kehtivaid tavasid ja kogemusi. Sellise võrdlemise tulemused ja tulemuste saamiseks kasutatud andmed tuleks esitada korrapäraselt komisjonile. Saadud andmed peaksid võimaldama komisjonil hinnata liikmesriikide edusamme energiatõhususe miinimumnõuete kulutõhusa taseme saavutamisel ja koostada nende kohta aruandeid. |
| --- | --- |

(14)

Komisjon peaks sätestama võrdleva metoodika raamistiku energiatõhususe miinimumnõuete kulutõhusa taseme arvutamiseks. Liikmesriigid peaksid kõnealust raamistikku kasutama tulemuste võrdlemiseks nende poolt vastu võetud energiatõhususe miinimumnõuetega. Kui energiatõhususe miinimumnõuete arvutatud kulutõhususe taseme ja kehtivate energiatõhususe miinimumnõuete vahel peaks olema olulisi erinevusi, st üle 15 %, peaksid liikmesriigid erinevust põhjendama või kavandama meetmeid selle erinevuse vähendamiseks. Liikmesriigid peaksid määrama kindlaks hoone või ehitusdetaili hinnangulise majandusliku olelusringi, võttes arvesse tavapäraste majanduslike olelusringide kindlaksmääramisel kehtivaid tavasid ja kogemusi. Sellise võrdlemise tulemused ja tulemuste saamiseks kasutatud andmed tuleks esitada korrapäraselt komisjonile. Saadud andmed peaksid võimaldama komisjonil hinnata liikmesriikide edusamme energiatõhususe miinimumnõuete kulutõhusa taseme saavutamisel ja koostada nende kohta aruandeid.

| (15) | Hoonetel on mõju pikaajalisele energiatarbimisele. Arvestades olemasolevate hoonete pikka rekonstrueerimistsüklit, peaksid uued ja oluliselt rekonstrueeritavad olemasolevad hooned seetõttu vastama kohalikule kliimale kohandatud energiatõhususe miinimumnõuetele. Kuna üldiselt ei kasutata alternatiivsete energiaallikate rakendamist täielikult ära, tuleks uute hoonete puhul kaaluda alternatiivseid energiaallikaid, sõltumata hoonete suurusest ja järgides põhimõtet, et kõigepealt tuleb tagada kütte- ja jahutusseadmete energiavajaduse vähendamine minimaalse kulutõhusa tasemeni. |
| --- | --- |

(15)

Hoonetel on mõju pikaajalisele energiatarbimisele. Arvestades olemasolevate hoonete pikka rekonstrueerimistsüklit, peaksid uued ja oluliselt rekonstrueeritavad olemasolevad hooned seetõttu vastama kohalikule kliimale kohandatud energiatõhususe miinimumnõuetele. Kuna üldiselt ei kasutata alternatiivsete energiaallikate rakendamist täielikult ära, tuleks uute hoonete puhul kaaluda alternatiivseid energiaallikaid, sõltumata hoonete suurusest ja järgides põhimõtet, et kõigepealt tuleb tagada kütte- ja jahutusseadmete energiavajaduse vähendamine minimaalse kulutõhusa tasemeni.

| (16) | Olemasolevate hoonete oluline rekonstrueerimine, sõltumata hoone suurusest, pakub võimalust kulutasuvate meetmete võtmiseks, et energiatõhusust suurendada. Kulutõhususe eesmärgil peaks olema võimalik piirduda energiatõhususe miinimumnõuete kohaldamisel rekonstrueeritavate osadega, mis on hoone energiatõhususe seisukohast kõige olulisemad. Liikmesriigid peaksid saama määrata kindlaks „olulise rekonstrueerimise” kas protsendina hoone välispiirete pindalast või hoone väärtusest. Kui liikmesriik otsustab olulise rekonstrueerimise määrata kindlaks hoone väärtuse alusel, võib kasutada väärtuseid nagu kindlustusmatemaatiline väärtus või rekonstrueerimise maksumusele põhinev turuväärtus, v.a hoone alla jääva maa väärtus. |
| --- | --- |

(16)

Olemasolevate hoonete oluline rekonstrueerimine, sõltumata hoone suurusest, pakub võimalust kulutasuvate meetmete võtmiseks, et energiatõhusust suurendada. Kulutõhususe eesmärgil peaks olema võimalik piirduda energiatõhususe miinimumnõuete kohaldamisel rekonstrueeritavate osadega, mis on hoone energiatõhususe seisukohast kõige olulisemad. Liikmesriigid peaksid saama määrata kindlaks „olulise rekonstrueerimise” kas protsendina hoone välispiirete pindalast või hoone väärtusest. Kui liikmesriik otsustab olulise rekonstrueerimise määrata kindlaks hoone väärtuse alusel, võib kasutada väärtuseid nagu kindlustusmatemaatiline väärtus või rekonstrueerimise maksumusele põhinev turuväärtus, v.a hoone alla jääva maa väärtus.

| (17) | On vaja meetmeid, et suurendada nende hoonete arvu, mis mitte üksnes ei vasta kehtivatele energiatõhususe miinimumnõuetele, vaid on veelgi energiatõhusamad, vähendades sedasi nii energiatarbimist kui süsinikdioksiidiheiteid. Selleks peaksid liikmesriigid koostama riiklikud kavad liginullenergiahoonete arvu suurendamiseks ja esitama sellised kavad korrapäraselt komisjonile. |
| --- | --- |

(17)

On vaja meetmeid, et suurendada nende hoonete arvu, mis mitte üksnes ei vasta kehtivatele energiatõhususe miinimumnõuetele, vaid on veelgi energiatõhusamad, vähendades sedasi nii energiatarbimist kui süsinikdioksiidiheiteid. Selleks peaksid liikmesriigid koostama riiklikud kavad liginullenergiahoonete arvu suurendamiseks ja esitama sellised kavad korrapäraselt komisjonile.

| (18) | Selleks et stimuleerida energiatõhususe meetmeid, võetakse kasutusele või kohandatakse liidu rahastamisvahendeid ja muid meetmeid. Sellised liidu tasandil võetavad rahastamisvahendid hõlmavad muu hulgas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 5. juuli 2006. aasta (EÜ) nr 1080/2006 (mis käsitleb Euroopa Regionaalarengu Fondi) (10), mida on muudetud, et võimaldada suuremate investeeringute tegemist elamute energiatõhususe valdkonnas; avaliku ja erasektori partnerlust seoses „Euroopa energiatõhusate ehitiste” algatusega, et edendada loodushoidlike tehnoloogiate ja energiatõhusate süsteemide ja materjalide kasutamist nii uute kui ka renoveeritavate hoonete puhul; EÜ ja Euroopa Investeerimispanga algatust „ELi algatus säästva energia rahastamiseks”, mille eesmärk muu hulgas on energiatõhususe investeeringute tegemise võimaldamine, ja Euroopa Investeerimispanga juhitud „Marguerite'i fondi”: 2020. aasta Euroopa energeetika, kliimamuutuste ja infrastruktuuride fond; nõukogu 5. mai 2009. aasta direktiivi 2009/47/EÜ (millega muudetakse direktiivi 2006/112/EÜ vähendatud käibemaksumäärade osas) (11); struktuuri- ja ühtekuuluvusfondide vahendit JEREMIE (Euroopa ühisressursid mikro-, väikestele ja keskmise suurusega ettevõtetele); energiatõhususe rahastamisvahendit; konkurentsivõime ja uuendustegevuse raamprogrammi, sealhulgas „arukas energeetika – Euroopa” II programm, mis on eraldi suunatud energiatõhususe ja taastuvatest energiaallikatest toodetud energia kasutamisel turutõkete eemaldamisele, näiteks tehnilise abi vahendi ELENA (Euroopa kohaliku energia abi – European Local Energy Assistance) kaudu; linnapeade pakti; ettevõtluse ja uuendustegevuse programmi; info- ja sidetehnoloogia poliitika toetusprogrammi 2010 ning teadusuuringute seitsmendat raamprogrammi. Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupank pakub samuti rahastamisvõimalusi, et stimuleerida energiatõhususe meetmeid. |
| --- | --- |

(18)

Selleks et stimuleerida energiatõhususe meetmeid, võetakse kasutusele või kohandatakse liidu rahastamisvahendeid ja muid meetmeid. Sellised liidu tasandil võetavad rahastamisvahendid hõlmavad muu hulgas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 5. juuli 2006. aasta (EÜ) nr 1080/2006 (mis käsitleb Euroopa Regionaalarengu Fondi) (10), mida on muudetud, et võimaldada suuremate investeeringute tegemist elamute energiatõhususe valdkonnas; avaliku ja erasektori partnerlust seoses „Euroopa energiatõhusate ehitiste” algatusega, et edendada loodushoidlike tehnoloogiate ja energiatõhusate süsteemide ja materjalide kasutamist nii uute kui ka renoveeritavate hoonete puhul; EÜ ja Euroopa Investeerimispanga algatust „ELi algatus säästva energia rahastamiseks”, mille eesmärk muu hulgas on energiatõhususe investeeringute tegemise võimaldamine, ja Euroopa Investeerimispanga juhitud „Marguerite'i fondi”: 2020. aasta Euroopa energeetika, kliimamuutuste ja infrastruktuuride fond; nõukogu 5. mai 2009. aasta direktiivi 2009/47/EÜ (millega muudetakse direktiivi 2006/112/EÜ vähendatud käibemaksumäärade osas) (11); struktuuri- ja ühtekuuluvusfondide vahendit JEREMIE (Euroopa ühisressursid mikro-, väikestele ja keskmise suurusega ettevõtetele); energiatõhususe rahastamisvahendit; konkurentsivõime ja uuendustegevuse raamprogrammi, sealhulgas „arukas energeetika – Euroopa” II programm, mis on eraldi suunatud energiatõhususe ja taastuvatest energiaallikatest toodetud energia kasutamisel turutõkete eemaldamisele, näiteks tehnilise abi vahendi ELENA (Euroopa kohaliku energia abi – European Local Energy Assistance) kaudu; linnapeade pakti; ettevõtluse ja uuendustegevuse programmi; info- ja sidetehnoloogia poliitika toetusprogrammi 2010 ning teadusuuringute seitsmendat raamprogrammi. Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupank pakub samuti rahastamisvõimalusi, et stimuleerida energiatõhususe meetmeid.

| (19) | Liidu rahastamisvahendeid tuleks kasutada nii, et need avaldaksid praktilist mõju käesoleva direktiivi eesmärkidele, asendamata samas riiklikke meetmeid. Neid tuleks eelkõige kasutada asjakohaste ja uuenduslike rahastamisviiside pakkumiseks, et tõhustada investeeringuid energiatõhususe meetmetesse. Neil võiks olla suur osa riiklike, piirkondlike ja kohalike energiatõhususe fondide, instrumentide või mehhanismide arendamisel, mis pakuksid selliseid rahastamisvõimalusi eraomanikele, väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjatele ning energiatõhususe teenuseid osutavatele ettevõtetele. |
| --- | --- |

(19)

Liidu rahastamisvahendeid tuleks kasutada nii, et need avaldaksid praktilist mõju käesoleva direktiivi eesmärkidele, asendamata samas riiklikke meetmeid. Neid tuleks eelkõige kasutada asjakohaste ja uuenduslike rahastamisviiside pakkumiseks, et tõhustada investeeringuid energiatõhususe meetmetesse. Neil võiks olla suur osa riiklike, piirkondlike ja kohalike energiatõhususe fondide, instrumentide või mehhanismide arendamisel, mis pakuksid selliseid rahastamisvõimalusi eraomanikele, väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjatele ning energiatõhususe teenuseid osutavatele ettevõtetele.

| (20) | Selleks, et anda komisjonile asjakohast teavet, peaksid liikmesriigid koostama käesoleva direktiivi eesmärke edendavate seniste meetmete ja meetmete ettepanekute loetelu, kaasa arvatud rahastamismeetmete loetelu, jättes välja käesoleva direktiiviga nõutavad meetmed. Sellisteks liikmesriikide loetletud meetmed võivad eelkõige hõlmata meetmeid, mille eesmärk on kõrvaldada olemasolevad õiguslikud tõkked ja turutõkked ning julgustada investeeringuid ja/või muid tegevusi, et suurendada uute ja olemasolevate hoonete energiatõhusust, tehes seega võimaliku panuse kütteostuvõimetuse vähendamisele. Selliste meetmete hulka võiksid kuuluda, kuigi mitte ainult, tasuta või subsideeritud tehniline abi ja nõustamine, otsesed toetused, subsideeritud laenuskeemid või madala intressiga laenud, toetuskavad ja laenutagatisskeemid. Riigiasutused ja muud institutsioonid, mis näevad ette rahastamismeetmeid, võiksid siduda selliste meetmete rakendamise energiamärgistele kantud energiatõhususe näitude ja soovitustega. |
| --- | --- |

(20)

Selleks, et anda komisjonile asjakohast teavet, peaksid liikmesriigid koostama käesoleva direktiivi eesmärke edendavate seniste meetmete ja meetmete ettepanekute loetelu, kaasa arvatud rahastamismeetmete loetelu, jättes välja käesoleva direktiiviga nõutavad meetmed. Sellisteks liikmesriikide loetletud meetmed võivad eelkõige hõlmata meetmeid, mille eesmärk on kõrvaldada olemasolevad õiguslikud tõkked ja turutõkked ning julgustada investeeringuid ja/või muid tegevusi, et suurendada uute ja olemasolevate hoonete energiatõhusust, tehes seega võimaliku panuse kütteostuvõimetuse vähendamisele. Selliste meetmete hulka võiksid kuuluda, kuigi mitte ainult, tasuta või subsideeritud tehniline abi ja nõustamine, otsesed toetused, subsideeritud laenuskeemid või madala intressiga laenud, toetuskavad ja laenutagatisskeemid. Riigiasutused ja muud institutsioonid, mis näevad ette rahastamismeetmeid, võiksid siduda selliste meetmete rakendamise energiamärgistele kantud energiatõhususe näitude ja soovitustega.

| (21) | Liikmesriikide aruandluskoormuse vähendamiseks peaks olema võimalik käesoleva direktiiviga nõutavaid aruandeid esitada Euroopa Parlamendi ja nõukogu 5. aprilli 2006. aasta direktiivi 2006/32/EÜ (mis käsitleb energia lõpptarbimise tõhusust ja energiateenuseid) (12) artikli 14 lõikes 2 osutatud energiatõhususe tegevuskavades. Liikmesriikide avalik sektor peaks hoonete energiatõhususe valdkonnas näitama teistele teed ja seega tuleks riiklikes kavades seada kõrgemad eesmärgid hoonete jaoks, milles asuvad riigiasutused. |
| --- | --- |

(21)

Liikmesriikide aruandluskoormuse vähendamiseks peaks olema võimalik käesoleva direktiiviga nõutavaid aruandeid esitada Euroopa Parlamendi ja nõukogu 5. aprilli 2006. aasta direktiivi 2006/32/EÜ (mis käsitleb energia lõpptarbimise tõhusust ja energiateenuseid) (12) artikli 14 lõikes 2 osutatud energiatõhususe tegevuskavades. Liikmesriikide avalik sektor peaks hoonete energiatõhususe valdkonnas näitama teistele teed ja seega tuleks riiklikes kavades seada kõrgemad eesmärgid hoonete jaoks, milles asuvad riigiasutused.

| (22) | Hoone või hoone osa tulevasele ostjale või üürnikule tuleks energiamärgise kaudu anda õiget teavet hoone energiatõhususe kohta ja praktilisi nõuandeid energiatõhususe suurendamiseks. Teavitamiskampaaniate kaudu võiks omanikke ja üürnikke täiendavalt julgustada parandama hoonete või hoone osade energiatõhusust. Ärihoonete omanikke ja üürnikke tuleks samuti julgustada vahetama teavet tegeliku energiatarbimise kohta, et tagada kogu teabe kättesaadavus teadlike otsuste tegemiseks vajalike paranduste kohta. Energiamärgis peaks samuti sisaldama andmeid selle kohta, kuidas kütmine ja jahutamine tegelikult mõjutavad hoone energiavajadust, primaarenergiatarbimist ja süsinikdioksiidi heiteid. |
| --- | --- |

(22)

Hoone või hoone osa tulevasele ostjale või üürnikule tuleks energiamärgise kaudu anda õiget teavet hoone energiatõhususe kohta ja praktilisi nõuandeid energiatõhususe suurendamiseks. Teavitamiskampaaniate kaudu võiks omanikke ja üürnikke täiendavalt julgustada parandama hoonete või hoone osade energiatõhusust. Ärihoonete omanikke ja üürnikke tuleks samuti julgustada vahetama teavet tegeliku energiatarbimise kohta, et tagada kogu teabe kättesaadavus teadlike otsuste tegemiseks vajalike paranduste kohta. Energiamärgis peaks samuti sisaldama andmeid selle kohta, kuidas kütmine ja jahutamine tegelikult mõjutavad hoone energiavajadust, primaarenergiatarbimist ja süsinikdioksiidi heiteid.

| (23) | Riigiasutused peaksid olema eeskujuks ja püüdma rakendada energiamärgises toodud soovitusi. Liikmesriigid peaksid riiklikesse kavadesse lisama meetmeid, et toetada riigiasutusi energiatõhususe varajasel parandamisel ja energiamärgises toodud soovituste rakendamisel võimalikult kiiresti. |
| --- | --- |

(23)

Riigiasutused peaksid olema eeskujuks ja püüdma rakendada energiamärgises toodud soovitusi. Liikmesriigid peaksid riiklikesse kavadesse lisama meetmeid, et toetada riigiasutusi energiatõhususe varajasel parandamisel ja energiamärgises toodud soovituste rakendamisel võimalikult kiiresti.

| (24) | Hooned, kus asuvad riigiasutused või mida inimesed tihti külastavad, peaksid olema eeskujuks, ja näitama, et nad võtavad arvesse keskkonna- ja energiatõhususe aspekte, ning seetõttu tuleks kõnealuste hoonete puhul korrapäraselt väljastada energiamärgis. Avalikkust tuleks energiatõhususest paremini teavitada, pannes energiamärgised nähtavalt välja, eriti teatud suurusega hoonetes, kus asuvad riigiasutused või mida inimesed tihti külastavad, nagu kauplused ja kaubanduskeskused, selvehallid, restoranid, teatrid, pangad ja hotellid. |
| --- | --- |

(24)

Hooned, kus asuvad riigiasutused või mida inimesed tihti külastavad, peaksid olema eeskujuks, ja näitama, et nad võtavad arvesse keskkonna- ja energiatõhususe aspekte, ning seetõttu tuleks kõnealuste hoonete puhul korrapäraselt väljastada energiamärgis. Avalikkust tuleks energiatõhususest paremini teavitada, pannes energiamärgised nähtavalt välja, eriti teatud suurusega hoonetes, kus asuvad riigiasutused või mida inimesed tihti külastavad, nagu kauplused ja kaubanduskeskused, selvehallid, restoranid, teatrid, pangad ja hotellid.

| (25) | Viimastel aastatel on hakatud Euroopa riikides kasutama rohkem kliimaseadmeid. Sellega kaasnevad märkimisväärsed probleemid tippkoormuse ajal, elektrikulude tõus ja energiatasakaalu rikkumine. Esmatähtsateks peaksid saama need strateegiad, millega parandatakse hoonete soojuskasutust suveperioodil. Sel eesmärgil tuleks keskenduda meetmetele, mis väldivad ülekuumenemist, nagu varjulisus ja hoone konstruktsiooni piisav soojusmahtuvus ning tuleks veelgi arendada passiivseid jahutusmeetodeid, eeskätt neid, mis parandavad kliimatingimusi siseruumides ja mikrokliimat hoonete ümber. |
| --- | --- |

(25)

Viimastel aastatel on hakatud Euroopa riikides kasutama rohkem kliimaseadmeid. Sellega kaasnevad märkimisväärsed probleemid tippkoormuse ajal, elektrikulude tõus ja energiatasakaalu rikkumine. Esmatähtsateks peaksid saama need strateegiad, millega parandatakse hoonete soojuskasutust suveperioodil. Sel eesmärgil tuleks keskenduda meetmetele, mis väldivad ülekuumenemist, nagu varjulisus ja hoone konstruktsiooni piisav soojusmahtuvus ning tuleks veelgi arendada passiivseid jahutusmeetodeid, eeskätt neid, mis parandavad kliimatingimusi siseruumides ja mikrokliimat hoonete ümber.

| (26) | Erialase ettevalmistusega töötajate läbiviidav kütte- ja kliimaseadmete korrapärane hooldus ja ülevaatus aitab seadmeid täpsemini reguleerida vastavalt tootekirjeldusele ning tagab seeläbi keskkonna, ohutuse ja energiakasutuse seisukohast nende optimaalse toimimise. Kogu kütte - ja kliimaseadmete süsteemi peaks selle olelusringi jooksul, ent eriti enne selle asendamist või ajakohastamist, korrapäraselt hindama sõltumatu hindaja. Selleks et vähendada hoonete omanike ja üürnike halduskoormust, peaksid liikmesriigid püüdma kontrolle ja sertifitseerimist võimalikult palju ühendada. |
| --- | --- |

(26)

Erialase ettevalmistusega töötajate läbiviidav kütte- ja kliimaseadmete korrapärane hooldus ja ülevaatus aitab seadmeid täpsemini reguleerida vastavalt tootekirjeldusele ning tagab seeläbi keskkonna, ohutuse ja energiakasutuse seisukohast nende optimaalse toimimise. Kogu kütte - ja kliimaseadmete süsteemi peaks selle olelusringi jooksul, ent eriti enne selle asendamist või ajakohastamist, korrapäraselt hindama sõltumatu hindaja. Selleks et vähendada hoonete omanike ja üürnike halduskoormust, peaksid liikmesriigid püüdma kontrolle ja sertifitseerimist võimalikult palju ühendada.

| (27) | Ühine lähenemisviis hoonetele energiamärgise väljastamise ning kütte- ja kliimaseadmete ülevaatuste puhul, mida viivad läbi erialase ettevalmistusega ja/või akrediteeritud eksperdid, kelle sõltumatus tuleb tagada objektiivsete kriteeriumide alusel, aitab kaasa võrdsete võimaluste loomisele, mis puudutab liikmesriikide pingutusi säästa ehitussektoris energiat, ning teeb võimalike omanike või kasutajate jaoks liidu kinnisvaraturul esineva energiatõhususe läbipaistvaks. Selleks et tagada energiamärgiste ning kütte- ja kliimaseadmete ülevaatuste kvaliteet kogu liidus, tuleks igas liikmesriigis kehtestada sõltumatu kontrollimehhanism. |
| --- | --- |

(27)

Ühine lähenemisviis hoonetele energiamärgise väljastamise ning kütte- ja kliimaseadmete ülevaatuste puhul, mida viivad läbi erialase ettevalmistusega ja/või akrediteeritud eksperdid, kelle sõltumatus tuleb tagada objektiivsete kriteeriumide alusel, aitab kaasa võrdsete võimaluste loomisele, mis puudutab liikmesriikide pingutusi säästa ehitussektoris energiat, ning teeb võimalike omanike või kasutajate jaoks liidu kinnisvaraturul esineva energiatõhususe läbipaistvaks. Selleks et tagada energiamärgiste ning kütte- ja kliimaseadmete ülevaatuste kvaliteet kogu liidus, tuleks igas liikmesriigis kehtestada sõltumatu kontrollimehhanism.

| (28) | Kuna kohalikud ja piirkondlikud asutused on käesoleva direktiivi edukaks rakendamiseks olulise tähtsusega, tuleks neid, kui see on asjakohane, vastavalt liikmesriikides kehtivatele õigusaktidele kaasata ja nendega konsulteerida küsimustes nagu planeerimine, teavitamise, koolitamise ja teadlikkuse tõstmise programmide väljatöötamine ning direktiivi rakendamine riiklikul või piirkondlikul tasandil. Selliseid konsultatsioone saab kasutada ka selleks, et edendada asjakohaste juhiste andmist kohalikele planeerijatele ja ehitusinspektoritele vajalike ülesannete täitmiseks. Lisaks sellele peaksid liikmesriigid võimaldama arhitektidel ja planeerijatel tööstus- ja elamupiirkondade kavandamisel, projekteerimisel, ehitamisel ja renoveerimisel korralikult kaaluda energiatõhususe suurendamise, taastuvatest energiaallikatest toodetud energia kasutamise ning kaugkütte ja -jahutuse kasutamise optimaalset kombinatsiooni ja innustama neid seda tegema. |
| --- | --- |

(28)

Kuna kohalikud ja piirkondlikud asutused on käesoleva direktiivi edukaks rakendamiseks olulise tähtsusega, tuleks neid, kui see on asjakohane, vastavalt liikmesriikides kehtivatele õigusaktidele kaasata ja nendega konsulteerida küsimustes nagu planeerimine, teavitamise, koolitamise ja teadlikkuse tõstmise programmide väljatöötamine ning direktiivi rakendamine riiklikul või piirkondlikul tasandil. Selliseid konsultatsioone saab kasutada ka selleks, et edendada asjakohaste juhiste andmist kohalikele planeerijatele ja ehitusinspektoritele vajalike ülesannete täitmiseks. Lisaks sellele peaksid liikmesriigid võimaldama arhitektidel ja planeerijatel tööstus- ja elamupiirkondade kavandamisel, projekteerimisel, ehitamisel ja renoveerimisel korralikult kaaluda energiatõhususe suurendamise, taastuvatest energiaallikatest toodetud energia kasutamise ning kaugkütte ja -jahutuse kasutamise optimaalset kombinatsiooni ja innustama neid seda tegema.

| (29) | Paigaldajad ja ehitajad on käesoleva direktiivi edukaks rakendamiseks olulise tähtsusega. Seetõttu peaks piisaval hulgal paigaldajaid ja ehitajaid koolituste ja muude meetmete kaudu omandama piisava pädevuse, et kasutada ja paigaldada nõuetekohaseid energiatõhusa ja taastuvenergia tehnoloogiaga seadmeid. |
| --- | --- |

(29)

Paigaldajad ja ehitajad on käesoleva direktiivi edukaks rakendamiseks olulise tähtsusega. Seetõttu peaks piisaval hulgal paigaldajaid ja ehitajaid koolituste ja muude meetmete kaudu omandama piisava pädevuse, et kasutada ja paigaldada nõuetekohaseid energiatõhusa ja taastuvenergia tehnoloogiaga seadmeid.

| (30) | Liikmesriigid peaksid võtma arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. septembri 2005. aasta direktiivi 2005/36/EÜ (kutsekvalifikatsioonide tunnustamise kohta) (13) seoses käesolevas direktiivis käsitletud erialaekspertide vastastikuse tunnustamisega ja komisjon peaks jätkama oma tegevust selliste erialaekspertide koolitusstandardite suuniste ja soovitustega Euroopa aruka energia programmi kohaselt. |
| --- | --- |

(30)

Liikmesriigid peaksid võtma arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. septembri 2005. aasta direktiivi 2005/36/EÜ (kutsekvalifikatsioonide tunnustamise kohta) (13) seoses käesolevas direktiivis käsitletud erialaekspertide vastastikuse tunnustamisega ja komisjon peaks jätkama oma tegevust selliste erialaekspertide koolitusstandardite suuniste ja soovitustega Euroopa aruka energia programmi kohaselt.

| (31) | Liidu mitteeluruumide kinnisvaraturu energiatõhususe läbipaistvuse suurendamiseks tuleks kehtestada ühtsed tingimused vabatahtliku ühise mitteeluruumide energiatõhususe sertifitseerimisskeemi jaoks. Vastavalt ELi toimimise lepingu artiklile 291 sätestatakse seadusandliku tavamenetluse kohaselt eelnevalt määruse abil eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis käsitlevad liikmesriikide läbi viidava kontrolli mehhanisme, mida kohaldatakse komisjoni rakendamisvolituste teostamise suhtes. Kuni kõnealuse uue määruse vastuvõtmiseni kohaldatakse jätkuvalt nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsust 1999/468/EÜ (millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused) (14), välja arvatud kontrolliga regulatiivmenetlust käsitlevaid sätteid, mis ei ole kohaldatavad. |
| --- | --- |

(31)

Liidu mitteeluruumide kinnisvaraturu energiatõhususe läbipaistvuse suurendamiseks tuleks kehtestada ühtsed tingimused vabatahtliku ühise mitteeluruumide energiatõhususe sertifitseerimisskeemi jaoks. Vastavalt ELi toimimise lepingu artiklile 291 sätestatakse seadusandliku tavamenetluse kohaselt eelnevalt määruse abil eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis käsitlevad liikmesriikide läbi viidava kontrolli mehhanisme, mida kohaldatakse komisjoni rakendamisvolituste teostamise suhtes. Kuni kõnealuse uue määruse vastuvõtmiseni kohaldatakse jätkuvalt nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsust 1999/468/EÜ (millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused) (14), välja arvatud kontrolliga regulatiivmenetlust käsitlevaid sätteid, mis ei ole kohaldatavad.

| (32) | Komisjonile peaks olema õigus võtta kooskõlas ELi toimimise lepingu artikliga 290 vastu delegeeritud õigusakte, et kohandada I lisas sätestatud üldraamistiku teatavaid osasid tehnika arenguga, ning kehtestada metoodika raamistik energiatõhususe miinimumnõuete kulutõhusate tasemete arvutamiseks. On eriti oluline, et komisjon viiks oma ettevalmistava töö käigus läbi asjakohaseid konsultatsioone, sealhulgas ekspertide tasandil. |
| --- | --- |

(32)

Komisjonile peaks olema õigus võtta kooskõlas ELi toimimise lepingu artikliga 290 vastu delegeeritud õigusakte, et kohandada I lisas sätestatud üldraamistiku teatavaid osasid tehnika arenguga, ning kehtestada metoodika raamistik energiatõhususe miinimumnõuete kulutõhusate tasemete arvutamiseks. On eriti oluline, et komisjon viiks oma ettevalmistava töö käigus läbi asjakohaseid konsultatsioone, sealhulgas ekspertide tasandil.

| (33) | Kuna käesoleva direktiivi eesmärki, nimelt hoonete energiatõhususe suurendamine, ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada ning ehitussektori keerukuse tõttu ja liikmesriikide eluasemeturgude suutmatuse tõttu rahuldavalt lahendada energiatõhususe probleeme, on seda parem saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev direktiiv nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale. |
| --- | --- |

(33)

Kuna käesoleva direktiivi eesmärki, nimelt hoonete energiatõhususe suurendamine, ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada ning ehitussektori keerukuse tõttu ja liikmesriikide eluasemeturgude suutmatuse tõttu rahuldavalt lahendada energiatõhususe probleeme, on seda parem saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev direktiiv nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale.

| (34) | Käesoleva direktiivi siseriiklikku õigusesse ülevõtmise kohustus peaks piirduma sätetega, mille sisu on võrreldes direktiiviga 2002/91/EÜ muutunud. Kohustus võtta üle muutmata sätted tuleneb kõnealusest direktiivist. |
| --- | --- |

(34)

Käesoleva direktiivi siseriiklikku õigusesse ülevõtmise kohustus peaks piirduma sätetega, mille sisu on võrreldes direktiiviga 2002/91/EÜ muutunud. Kohustus võtta üle muutmata sätted tuleneb kõnealusest direktiivist.

| (35) | Käesolev direktiiv ei tohiks piirata liikmesriikide kohustusi, mis on seotud direktiivi 2002/91/EÜ siseriiklikku õigusesse ülevõtmise ja kohaldamise tähtpäevadega. |
| --- | --- |

(35)

Käesolev direktiiv ei tohiks piirata liikmesriikide kohustusi, mis on seotud direktiivi 2002/91/EÜ siseriiklikku õigusesse ülevõtmise ja kohaldamise tähtpäevadega.

| (36) | Kooskõlas paremat õigusloomet käsitleva institutsioonidevahelise kokkuleppe (15) punktiga 34 julgustatakse liikmesriike koostama nende endi jaoks ja liidu huvides vastavustabeleid, kus on võimalikult suures ulatuses välja toodud vastavus käesoleva direktiivi ja ülevõtmismeetmete vahel, ning tegema need avalikkusele kättesaadavaks, |
| --- | --- |

(36)

Kooskõlas paremat õigusloomet käsitleva institutsioonidevahelise kokkuleppe (15) punktiga 34 julgustatakse liikmesriike koostama nende endi jaoks ja liidu huvides vastavustabeleid, kus on võimalikult suures ulatuses välja toodud vastavus käesoleva direktiivi ja ülevõtmismeetmete vahel, ning tegema need avalikkusele kättesaadavaks,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:

Artikkel 1

Sisu

1.   Käesoleva direktiiviga edendatakse liidu piires hoonete energiatõhusust, võttes arvesse väliskliimat ja kohalikke tingimusi ning ruumide sisekliima nõudeid ja kulutasuvust.

2.   Käesoleva direktiiviga nähakse ette nõuded järgmistes küsimustes:

| a) | hoonete ja hoonete osade üldise energiatõhususe arvutusmetoodika ühine üldraamistik; |
| --- | --- |

a)

hoonete ja hoonete osade üldise energiatõhususe arvutusmetoodika ühine üldraamistik;

| b) | miinimumnõuete rakendamine uute hoonete ja hoonete uute osade energiatõhususe suhtes; |
| --- | --- |

b)

miinimumnõuete rakendamine uute hoonete ja hoonete uute osade energiatõhususe suhtes;

| c) | miinimumnõuete rakendamine:






  i) | oluliselt rekonstrueeritavate olemasolevate hoonete, hoone osade ja ehitusdetailide energiatõhususe suhtes; |
| --- | --- | --- |

c)

miinimumnõuete rakendamine:

i)

oluliselt rekonstrueeritavate olemasolevate hoonete, hoone osade ja ehitusdetailide energiatõhususe suhtes;

| ii) | hoonete välispiireteks olevate selliste ehitusdetailide energiatõhususe suhtes, millel on oluline mõju hoone välispiirde energiatõhususele, kui need rekonstrueeritakse või asendatakse, ning |
| --- | --- |

ii)

hoonete välispiireteks olevate selliste ehitusdetailide energiatõhususe suhtes, millel on oluline mõju hoone välispiirde energiatõhususele, kui need rekonstrueeritakse või asendatakse, ning

| iii) | hoone tehnosüsteemide energiatõhususe suhtes uue tehnosüsteemi paigaldamisel, asendamisel või ajakohastamisel; |
| --- | --- |

iii)

hoone tehnosüsteemide energiatõhususe suhtes uue tehnosüsteemi paigaldamisel, asendamisel või ajakohastamisel;

| d) | riiklikud kavad liginullenergiahoonete arvu suurendamiseks; |
| --- | --- |

d)

riiklikud kavad liginullenergiahoonete arvu suurendamiseks;

| e) | hoonetele ja hoonete osadele energiamärgise väljastamine; |
| --- | --- |

e)

hoonetele ja hoonete osadele energiamärgise väljastamine;

| f) | hoonetes paiknevate kütte- ja kliimaseadmete korrapärane ülevaatus; |
| --- | --- |

f)

hoonetes paiknevate kütte- ja kliimaseadmete korrapärane ülevaatus;

| g) | sõltumatud süsteemid energiamärgiste ja ülevaatuse aruannete kontrollimiseks. |
| --- | --- |

g)

sõltumatud süsteemid energiamärgiste ja ülevaatuse aruannete kontrollimiseks.

3.   Käesolevas direktiivis sätestatud nõuded on miinimumnõuded ega takistata ühelgi liikmesriigil säilitada või kehtestada rangemaid meetmeid. Sellised meetmed on kooskõlas aluslepinguga. Neist teatatakse komisjonile.

Artikkel 2

Mõisted

Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:

1)   „hoone”– katusega konstruktsioon, millel on seinad ja mille sisekliima reguleerimiseks tarbitakse energiat;

2)   „liginullenergiahoone”– hoone, mille I lisa kohaselt määratud energiatõhusus on väga kõrge. Nullilähedane või väga madal nõutava energia kogus peaks olulisel määral pärinema taastuvatest energiaallikatest, sealhulgas kohapeal või lähiümbruses taastuvatest energiaallikatest toodetud energiast;

3)   „hoone tehnosüsteem”– hoone või hoone osa kütte-, jahutus-, ventilatsiooni-, vee soojendamise ja valgustusseadmed või nende kombinatsioon;

4)   „hoone energiatõhusus”– hoone tüüpilise kasutusega seotud energianõudluse rahuldamiseks vajalik arvutuslik või mõõdetud energia hulk, mis hõlmab muu hulgas kütmiseks, jahutuseks, ventilatsiooniks, vee soojendamiseks ja valgustuseks tarbitavat energiat;

5)   „primaarenergia”– taastuvatest ja mittetaastuvatest energiaallikatest toodetud energia, mida ei ole muundatud ega transformeeritud;

6)   „taastuvatest energiaallikatest toodetud energia”– energia, mis on toodetud taastuvatest mittefossiilsetest allikatest, nimelt tuuleenergia, päikeseenergia, aerotermiline energia, geotermiline energia, hüdrotermiline energia, ookeanienergia, hüdroenergia, biomass, prügilagaas, reoveepuhasti gaas ja biogaasid;

7)   „hoone välispiire”– hoone sisemust väliskeskkonnast eraldavad hoone integreeritud elemendid;

8)   „hoone osa”– hoones paiknev hoone osa, korrus või korter, mis on konstrueeritud või mida on muudetud nii, et seda saab kasutada eraldi;

9)   „ehitusdetail”– hoone tehnosüsteem või hoone välispiirde element;

10)   „oluline rekonstrueerimine”– hoone rekonstrueerimine, mille puhul:

Liikmesriigid võivad valida, kas nad kohaldavad valikut a või b;

11)   „Euroopa standard”– Euroopa Standardikomitee, Euroopa Elektrotehnika Standardikomitee või Euroopa Telekommunikatsiooni Standardite Instituudi vastuvõetud ja avalikuks kasutuseks kättesaadavaks tehtud standard;

12)   „energiamärgis”– liikmesriigi või selle määratud juriidilise isiku tunnustatud sertifikaat, millel on märgitud hoone või hoone osa energiatõhusus, arvutatuna vastavalt artikli 3 kohaselt vastuvõetud metoodikale;

13)   „koostootmine”– soojusenergia ning elektrienergia ja/või mehaanilise energia samaaegne tootmine ühes protsessis;

14)   „kulutõhus tase”– energiatõhususe tase, mis viib madalaimate kuludeni hinnangulise majandusliku olelusringi jooksul, kusjuures:

Kulutõhus tase peab jääma energiatõhususe tasemete vahemikku, kus hinnangulise majandusliku olelusringi jooksul arvutatud tasuvusanalüüs on positiivne;

15)   „kliimaseade”– mehhanismid, mida on tarvis siseruumide õhu töötlemiseks, et temperatuuri kontrollida või seda alandada;

16)   „kuumaveekatel”– katla korpusest ja põletist koosnev üksus, mille abil kantakse vedelikule üle põlemisel eralduv soojus;

17)   „efektiivne nimivõimsus”– tootja määratletud ja tagatud suurim soojusvõimsus (kilovattides), mida on võimalik saavutada kestval kasutamisel tootja määratud kasuliku võimsuse korral;

18)   „soojuspump”– masin, seade või paigaldis, mis kannab soojust niisugusest looduslikust keskkonnast nagu õhust, veest või maapinnast saadava soojuse üle hoonetesse või tööstuslikesse rakendustesse, pöörates soojuse loomuliku voolu niisuguseks, et see voolab madalamalt temperatuurilt kõrgemale. Reverseeritavad soojuspumbad võivad ühtlasi kanda soojust hoonest looduslikku keskkonda;

19)   „kaugküte” või „kaugjahutus”– soojusenergia jaotamine võrgu kaudu auru, kuuma vee või jahutatud vedelikena kesksest tootmisallikast mitmesse hoonesse või kohta, et kasutada seda kütteks või jahutamiseks ruumis või protsessides.

Artikkel 3

Hoonete energiatõhususe arvutamise metoodika vastuvõtmine

Liikmesriigid kohaldavad hoonete energiatõhususe arvutamiseks metoodikat vastavalt I lisas sätestatud ühisele üldraamistikule.

Metoodika võetakse vastu riiklikul või piirkondlikul tasandil.

Artikkel 4

Energiatõhususe miinimumnõuete kehtestamine

1.   Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed, et tagada hoonete või hoonete osade energiatõhususe miinimumnõuete kehtestamine eesmärgiga saavutada kulutõhus tase. Energiatõhusus arvutatakse artiklis 3 osutatud metoodika kohaselt. Kulutõhus tase arvutatakse artiklis 5 osutatud võrdleva metoodika raamistiku kohaselt, kui raamistik on kehtestatud.

Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed, et tagada energiatõhususe miinimumnõuete kehtestamine hoonete välispiirete osa moodustavate ehitusdetailide suhtes, millel on oluline mõju hoone välispiirde energiatõhususele, kui need rekonstrueeritakse või asendatakse eesmärgiga saavutada kulutõhus tase.

Nõuete kehtestamisel võivad liikmesriigid teha vahet uute ja olemasolevate hoonete vahel ning eri liiki hoonete vahel.

Nõuete puhul võetakse arvesse ruumide üldisi sisekliima tingimusi, vältimaks võimalikku negatiivset mõju, nagu ebapiisavat ventilatsiooni, ning ka kohalikke tingimusi ja hoone kavandatud funktsiooni ja vanust.

Liikmesriik ei ole kohustatud kehtestama energiatõhususe miinimumnõudeid, mis ei ole kulutasuvad hinnangulise majandusliku olelusringi jooksul.

Nõuded vaadatakse korrapäraselt läbi vähemalt viie aasta järel ning vajaduse korral neid ajakohastatakse, et kajastada ehitussektoris toimunud tehnika arengut.

2.   Liikmesriigid võivad otsustada mitte kehtestada või kohaldada lõikes 1 osutatud nõudeid järgmiste hooneliikide suhtes:

| a) | hooned, mis on ametliku kaitse all teatava miljööväärtuse või nende endi spetsiifilise arhitektuurilise või ajaloolise väärtuse tõttu ja kus teatud energiatõhususe miinimumnõuete täitmine muudaks vastuvõetamatult nende eripära või välimust; |
| --- | --- |

a)

hooned, mis on ametliku kaitse all teatava miljööväärtuse või nende endi spetsiifilise arhitektuurilise või ajaloolise väärtuse tõttu ja kus teatud energiatõhususe miinimumnõuete täitmine muudaks vastuvõetamatult nende eripära või välimust;

| b) | kultusekohtadena või religioosseteks tegevusteks kasutatavad hooned; |
| --- | --- |

b)

kultusekohtadena või religioosseteks tegevusteks kasutatavad hooned;

| c) | ajutised hooned, mille kasutusiga on kuni kaks aastat, tööstusalad, töökojad ja madala energiavajadusega eluruumideta põllumajandushooned ning eluruumideta põllumajandushooned, mida kasutatakse energiatõhususe riikliku sektorikokkuleppega hõlmatud sektoris; |
| --- | --- |

c)

ajutised hooned, mille kasutusiga on kuni kaks aastat, tööstusalad, töökojad ja madala energiavajadusega eluruumideta põllumajandushooned ning eluruumideta põllumajandushooned, mida kasutatakse energiatõhususe riikliku sektorikokkuleppega hõlmatud sektoris;

| d) | elamud, mis on mõeldud kasutamiseks kas alla nelja kuu jooksul aastas või alternatiivselt piiratud kasutusajaga aastas ja mille eeldatav energiatarbimine on vähem kui 25 % aastaringse kasutamise energiatarbimisest; |
| --- | --- |

d)

elamud, mis on mõeldud kasutamiseks kas alla nelja kuu jooksul aastas või alternatiivselt piiratud kasutusajaga aastas ja mille eeldatav energiatarbimine on vähem kui 25 % aastaringse kasutamise energiatarbimisest;

| e) | eraldiseisvad hooned, mille kasulik põrandapind on alla 50 m2. |
| --- | --- |

e)

eraldiseisvad hooned, mille kasulik põrandapind on alla 50 m2.

Artikkel 5

Energiatõhususe miinimumnõuete kulutõhusa taseme arvutamine

1.   Vastavalt artiklitele 23, 24 ja 25 kehtestab komisjon delegeeritud õigusaktidega 30. juuniks 2011 võrdleva metoodika raamistiku hoonete või ehitusdetailide energiatõhususe miinimumnõuete kulutõhusa taseme arvutamiseks.

Võrdleva metoodika raamistik kehtestatakse III lisa kohaselt ning selles tehakse vahet uute ja olemasolevate hoonete vahel ning eri liiki hoonete vahel.

2.   Liikmesriigid arvutavad energiatõhususe miinimumnõuete kulutõhusa taseme, kasutades lõike 1 kohaselt kehtestatud võrdleva metoodika raamistikku ja asjakohaseid parameetreid, näiteks kliimatingimusi ja energiainfrastruktuuri praktilist kättesaadavust, ning võrdlevad arvutuse tulemusi kehtivate energiatõhususe miinimumnõuetega.

Liikmesriigid esitavad komisjonile aruande kõikide nimetatud arvutuseks kasutatud sisendandmete ja eelduste ning kõikide nimetatud arvutuste tulemuste kohta. Aruanne võib sisalduda direktiivi 2006/32/EÜ artikli 14 lõikes 2 osutatud energiatõhususe tegevuskavades. Liikmesriigid esitavad kõnealused aruanded komisjonile korrapäraste ajavahemike tagant, kuid mitte harvem kui kord iga viie aasta järel. Esimene aruanne esitatakse 30. juuniks 2012.

3.   Kui lõike 2 kohaselt tehtud arvutuste tulemuste võrdlemine näitab, et kehtivad energiatõhususe miinimumnõuded on oluliselt vähem energiatõhusad kui energiatõhususe miinimumnõuete kulutõhus tase, esitab asjassepuutuv liikmesriik sellise erinevuse põhjenduse lõikes 2 osutatud aruandes, millele lisatakse kava vastavate meetmetega, kuidas järgmiseks läbivaatamiseks oluliselt vähendada erinevust artikli 4 lõikes 1 osutatud energiatõhususe nõuetega; kava esitatakse sellise erinevuse kohta, mis ei ole põhjendatud.

4.   Komisjon avaldab aruande liikmesriikide edusammude kohta energiatõhususe miinimumnõuete kulutõhusa taseme saavutamisel.

Artikkel 6

Uued hooned

1.   Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed, et tagada uute hoonete vastavus artikli 4 kohaselt sätestatud energiatõhususe miinimumnõuetele.

Uute hoonete puhul tagavad liikmesriigid, et enne ehitamise algust kaalutakse ja võetakse nende olemasolu korral arvesse näiteks allpool loetletud alternatiivsete suure tõhususega süsteemide tehnilist, keskkonnaalast ja majanduslikku teostatavust:

| a) | taastuvatest energiaallikatest toodetud energial põhinevad detsentraliseeritud energiavarustussüsteemid; |
| --- | --- |

a)

taastuvatest energiaallikatest toodetud energial põhinevad detsentraliseeritud energiavarustussüsteemid;

| b) | koostootmine; |
| --- | --- |

b)

koostootmine;

| c) | kaug- ja lokaalküte või -jahutus, eriti kui see täielikult või osaliselt põhineb taastuvatest energiaallikatest toodetud energial; |
| --- | --- |

c)

kaug- ja lokaalküte või -jahutus, eriti kui see täielikult või osaliselt põhineb taastuvatest energiaallikatest toodetud energial;

| d) | soojuspumbad. |
| --- | --- |

d)

soojuspumbad.

2.   Liikmesriigid tagavad, et lõikes 1 osutatud alternatiivsete süsteemide analüüs dokumenteeritakse ja on kontrollimiseks kättesaadav.

3.   Alternatiivsete süsteemide analüüsi võib teha üksikute hoonete, sarnastest hoonetest koosnevate gruppide või ühe piirkonna tavapäraste hoonetüüpide kohta. Kollektiivsete kütte- ja jahutussüsteemide puhul võib analüüsi teha kõikide hoonete kohta, mis on süsteemiga ühendatud samas piirkonnas.

Artikkel 7

Olemasolevad hooned

Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed tagamaks, et kui hooneid oluliselt rekonstrueeritakse, suurendatakse hoone või selle rekonstrueeritud osade tehnilise, funktsionaalse ja majandusliku teostatavuse piires nende energiatõhusust nii, et see vastaks artikli 4 kohaselt kehtestatud energiatõhususe miinimumnõuetele.

Kõnealuseid nõudeid kohaldatakse rekonstrueeritud hoonele või hoone osale tervikuna. Lisaks sellele või alternatiivselt, võib nõudeid kohaldada rekonstrueeritud hoone ehitusdetailidele.

Lisaks sellele võtavad liikmesriigid vajalikud meetmed, tagamaks, et kui ehitusdetail, mis moodustab hoone välispiirde osa ja millel on oluline mõju hoone välispiirde energiatõhususele, rekonstrueeritakse või asendatakse, et ehitusdetaili energiatõhusus vastab energiatõhususe miinimumnõuetele tehnilise, funktsionaalse ja majandusliku teostatavuse piires.

Liikmesriigid määravad kõnealused energiatõhususe miinimumnõuded kindlaks artikli 4 kohaselt.

Liikmesriigid julgustavad oluliselt rekonstrueeritavate hoonete puhul kaaluma ja võtma arvesse artikli 6 lõikes 1 osutatud alternatiivseid suure tõhususega süsteeme, kui see on tehniliselt, funktsionaalselt ja majanduslikult teostatav.

Artikkel 8

Hoone tehnosüsteemid

1.   Hoone tehnosüsteemide energiatarbimise optimeerimiseks sätestavad liikmesriigid olemasolevatesse hoonetesse paigaldatavate tehnosüsteemide üldise energiatõhususe, nõuetekohase paigaldamise ja asjakohaste mõõtmete, korrigeerimise ja kontrolli süsteeminõuded. Liikmesriigid võivad kõnealuseid süsteeminõudeid kohaldada ka uutele hoonetele.

Süsteeminõuded sätestatakse hoonete ja hoonete osade uute tehnosüsteemide jaoks, samuti tehnosüsteemide asendamise ja ajakohastamise jaoks ning neid kohaldatakse tehnilise, funktsionaalse ja majandusliku teostatavuse piires.

Süsteeminõuded hõlmavad vähemalt järgmisi elemente:

| a) | küttesüsteemid, |
| --- | --- |

a)

küttesüsteemid,

| b) | soojaveesüsteemid, |
| --- | --- |

b)

soojaveesüsteemid,

| c) | kliimaseadmed, |
| --- | --- |

c)

kliimaseadmed,

| d) | suured ventilatsioonisüsteemid |
| --- | --- |

d)

suured ventilatsioonisüsteemid

või selliste süsteemide kombinatsioon.

2.   Liikmesriigid julgustavad võtma kasutusele arukaid arvestisüsteeme hoone ehitamisel või olulisel rekonstrueerimisel, tagades samas, et see on kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. juuli 2009. aasta direktiivi 2009/72/EÜ (mis käsitleb elektrienergia siseturu ühiseeskirju) (16) I lisa punktiga 2. Lisaks sellele võivad liikmesriigid vajaduse korral julgustada energiat säästvate aktiivsete kontrollisüsteemide, näiteks automaat-, kontrolli- ja seiresüsteemide paigaldamist.

Artikkel 9

Liginullenergiahooned

1.   Liikmesriigid tagavad, et:

| a) | 31. detsembriks 2020 on kõik uued hooned liginullenergiahooned ning |
| --- | --- |

a)

31. detsembriks 2020 on kõik uued hooned liginullenergiahooned ning

| b) | pärast 31. detsembrit 2020 on uusehitised, mida kasutavad ja omavad riigiasutused, liginullenergiahooned. |
| --- | --- |

b)

pärast 31. detsembrit 2020 on uusehitised, mida kasutavad ja omavad riigiasutused, liginullenergiahooned.

Liikmesriigid kehtestavad riiklikud kavad liginullenergiahoonete arvu suurendamiseks. Nimetatud riiklikud kavad võivad sisaldada eri liiki hoonete puhul erinevaid eesmärke.

2.   Lisaks sellele, järgides avaliku sektori eeskuju, töötavad liikmesriigid välja poliitikad ja võtavad meetmed, nagu näiteks eesmärgid, et stimuleerida renoveeritavate hoonete ümberehitamist liginullenergiahooneteks, ning annavad sellest komisjonile teada lõikes 1 osutatud riiklikes kavades.

3.   Riiklik kava sisaldab muu hulgas järgmisi elemente:

| a) | liikmesriigi liginullenergiahoonete määratluse detailne praktiline kohaldamine, mis kajastab riiklikke, piirkondlikke või kohalikke tingimusi ja mis sisaldab primaarenergiatarbimise arvnäitajat väljendatuna kWh/m2 aastas. Primaarenergia tegurid, mida kasutatakse primaarenergiatarbimise kindlaksmääramiseks, võivad põhineda riiklikel või piirkondlikel aastapõhistel keskmistel väärtustel ning võivad arvesse võtta asjakohaseid Euroopa standardeid; |
| --- | --- |

a)

liikmesriigi liginullenergiahoonete määratluse detailne praktiline kohaldamine, mis kajastab riiklikke, piirkondlikke või kohalikke tingimusi ja mis sisaldab primaarenergiatarbimise arvnäitajat väljendatuna kWh/m2 aastas. Primaarenergia tegurid, mida kasutatakse primaarenergiatarbimise kindlaksmääramiseks, võivad põhineda riiklikel või piirkondlikel aastapõhistel keskmistel väärtustel ning võivad arvesse võtta asjakohaseid Euroopa standardeid;

| b) | vahe-eesmärgid uute hoonete energiatõhususe parandamiseks 2015. aastaks, et valmistada ette lõike 1 rakendamine; |
| --- | --- |

b)

vahe-eesmärgid uute hoonete energiatõhususe parandamiseks 2015. aastaks, et valmistada ette lõike 1 rakendamine;

| c) | teave poliitikate ja vastu võetud finants- või muude meetmete kohta lõigete 1 ja 2 kontekstis, et edendada liginullenergiahooneid, sealhulgas riiklike nõuete ja meetmete üksikasjad, mis käsitlevad taastuvatest energiaallikatest toodetud energia tarbimist uutes hoonetes ja oluliselt rekonstrueeritavates hoonetes seoses direktiivi 2009/28/EÜ artikli 13 lõikega 4 ja käesoleva direktiivi artiklitega 6 ja 7. |
| --- | --- |

c)

teave poliitikate ja vastu võetud finants- või muude meetmete kohta lõigete 1 ja 2 kontekstis, et edendada liginullenergiahooneid, sealhulgas riiklike nõuete ja meetmete üksikasjad, mis käsitlevad taastuvatest energiaallikatest toodetud energia tarbimist uutes hoonetes ja oluliselt rekonstrueeritavates hoonetes seoses direktiivi 2009/28/EÜ artikli 13 lõikega 4 ja käesoleva direktiivi artiklitega 6 ja 7.

4.   Komisjon hindab lõikes 1 osutatud riiklikke kavasid, eelkõige liikmesriikide kavandatud meetmete asjakohasust käesoleva direktiivi eesmärkide suhtes. Komisjon, võttes täielikult arvesse subsidiaarsuse põhimõtet, võib taotleda täiendavat eriteavet lõigetes 1, 2 ja 3 sätestatud nõuete kohta. Sellisel juhul esitab asjaomane liikmesriik nõutud teabe või teeb muudatusettepanekuid üheksa kuu jooksul pärast komisjonilt taotluse saamist. Pärast hindamist võib komisjon anda soovituse.

5.   Komisjon avaldab 31. detsembriks 2012 ja seejärel iga kolme aasta järel aruande liikmesriikide edusammude kohta liginullenergiahoonete arvu suurendamisel. Kõnealuse aruande alusel töötab komisjon välja kõnealuste hoonete arvu suurendamise tegevuskava ja esitab vajaduse korral ettepanekud meetmete kohta ning ergutab parimate tavade kasutamist seoses olemasolevate hoonete kulutasuva ümberehitamisega liginullenergiahooneteks.

6.   Liikmesriigid võivad otsustada, et nad ei kohalda lõike 1 punktides a ja b sätestatud nõudeid erilistel ja põhjendatavatel juhtudel, kus hinnangulise majandusliku olelusringi jooksul arvutatud tasuvusanalüüs on negatiivne. Liikmesriigid teavitavad komisjoni asjaomase õiguskorra põhimõtetest.

Artikkel 10

Rahalised soodustused ja turutõkked

1.   Arvestades, kui olulised on asjakohased rahastamis- ja muud vahendid hoonete energiatõhususe edendamiseks ja nende ümberehitamiseks liginullenergiahooneteks, astuvad liikmesriigid vajalikud sammud, et kaaluda, millised on kõige asjakohasemad vahendid, võttes arvesse riiklikke olusid.

2.   Liikmesriigid koostavad 30. juuniks 2011 käesoleva direktiivi eesmärke edendavate seniste, ja kui see on asjakohane, meetmete ettepanekute ja vahendite loetelu, sealhulgas rahastamismeetmete loetelu, välja arvatud käesoleva direktiiviga nõutavad meetmed.

Liikmesriigid ajakohastavad nimetatud loetelu iga kolme aasta järel. Liikmesriigid edastavad loetelud komisjonile, näiteks lisades need direktiivi 2006/32/EÜ artikli 14 lõikes 2 osutatud riiklikesse energiatõhususe tegevuskavadesse.

3.   Komisjon uurib lõike 2 kohaselt loetletud seniste meetmete ja meetmete ettepanekute ning liidu asjakohaste vahendite tõhusust käesoleva direktiivi rakendamise toetamisel. Nimetatud analüüsi alusel, ning subsidiaarsuse põhimõttega nõuetekohaselt arvestades, võib komisjon anda nõu või soovitusi riiklike eriskeemide ja liidu ning rahvusvaheliste finantsasutuste koordineerimise kohta. Komisjon võib oma uurimuse ja võimalikud nõuanded ja soovitused lisada direktiivi 2006/32/EÜ artikli 14 lõikes 5 osutatud riiklike energiatõhususe tegevuskavade aruandesse.

4.   Kui see on asjakohane, abistab komisjon taotluse alusel liikmesriike riiklike või piirkondlike rahalise toetuse programmide koostamisel, et suurendada hoonete, eriti olemasolevate hoonete energiatõhusust, toetades parimate tavade vahetust riiklike või piirkondlike vastutavate asutuste või organite vahel.

5.   Selleks, et parandada käesoleva direktiivi rakendamise rahastamist, võttes nõuetekohaselt arvesse subsidiaarsuse põhimõtet, esitab komisjon eelistatavalt 2011. aastaks analüüsi, mis käsitleb eelkõige:

| a) | hoonete, eelkõige elamute, energiatõhususe suurendamiseks kasutatud struktuurifondide ja raamprogrammide tõhusust ja asjakohasust ning esitab tegelikult kasutatud summa; |
| --- | --- |

a)

hoonete, eelkõige elamute, energiatõhususe suurendamiseks kasutatud struktuurifondide ja raamprogrammide tõhusust ja asjakohasust ning esitab tegelikult kasutatud summa;

| b) | Euroopa Investeerimispanga ja muude avalike finantsasutuste vahendite kasutamise tõhusust; |
| --- | --- |

b)

Euroopa Investeerimispanga ja muude avalike finantsasutuste vahendite kasutamise tõhusust;

| c) | liidu ja riiklike vahendite ning energiatõhususe investeeringute stimuleerimise vahendina kasutatavate muude toetusviiside koordineerimist ja nimetatud vahendite asjakohasust liidu eesmärkide saavutamisel. |
| --- | --- |

c)

liidu ja riiklike vahendite ning energiatõhususe investeeringute stimuleerimise vahendina kasutatavate muude toetusviiside koordineerimist ja nimetatud vahendite asjakohasust liidu eesmärkide saavutamisel.

Kõnealusele analüüsile tuginedes ja kooskõlas mitmeaastase finantsraamistikuga võib komisjon, kui ta peab seda asjakohaseks, esitada seejärel Euroopa Parlamendile ja nõukogule liidu õigusakti ettepaneku.

6.   Liikmesriigid võtavad hoonete ehituse või hoonete olulise rekonstrueerimise stimuleerimisel arvesse energiatõhususe kulutõhusat taset.

7.   Käesoleva direktiivi sätted et takista liikmesriikidel kehtestamast uusehitiste, rekonstrueerimise või ehitusdetailide puhul selliseid stiimuleid, mis lähevad kulutõhusast tasemest kaugemale.

Artikkel 11

Energiamärgised

1.   Liikmesriigid sätestavad meetmed, mis on vajalikud hoonete energiamärgise väljastamise süsteemi loomiseks. Energiamärgisele kantakse hoone energiatõhususarv ja sellised kontrollväärtused nagu energiatõhususe miinimumnõuded, et hoone või hoone osa omanikud või üürnikud saaksid selle energiatõhusust võrrelda ja hinnata.

Energiamärgis võib sisaldada lisateavet, nagu aastane energiatarbimine hoones, mis ei ole elamu, ja taastuvatest energiaallikatest toodetud energia osakaal kogu energiatarbimises.

2.   Energiamärgisele kantakse soovitused hoone või hoone osade kulutõhusa või kulutasuva energiatõhususe parandamiseks, välja arvatud siis kui selliseks parandamiseks puudub mõistlik võimalus kehtivate energiatõhususe nõuetega võrreldes.

Energiamärgisele kantavad soovitused hõlmavad järgmist:

| a) | hoone välispiirete või tehnosüsteemi(de) olulise rekonstrueerimisega seoses võetud meetmed ja |
| --- | --- |

a)

hoone välispiirete või tehnosüsteemi(de) olulise rekonstrueerimisega seoses võetud meetmed ja

| b) | meetmed, mis hõlmavad üksikuid ehitusdetaile ning on sõltumatud välispiirete või tehnosüsteemi(de) olulisest rekonstrueerimisest. |
| --- | --- |

b)

meetmed, mis hõlmavad üksikuid ehitusdetaile ning on sõltumatud välispiirete või tehnosüsteemi(de) olulisest rekonstrueerimisest.

3.   Energiamärgisele kantavad soovitused peavad olema asjaomase hoone puhul tehniliselt teostatavad ning võivad anda hinnangu nende tasuvusaja või tasuvuse kohta majandusliku olelusringi vältel.

4.   Energiamärgisele märgitakse, kust saab omanik või üürnik lisateavet energiamärgisele kantud soovituste, sealhulgas nende kulutasuvuse kohta. Kulutasuvuse hinnangu puhul võetakse aluseks hulk standardtingimusi, nt hinnanguline energiasääst ja hinnangulised energiahinnad ning esialgne kuluprognoos. Lisaks sellele peab märgis sisaldama teavet soovituste rakendamiseks astutavate sammude kohta. Omanikule või üürnikule võib anda ka muu teavet lähedaste teemade kohta, nagu energiaaudit, rahalised või muud stiimulid ja rahastamisvõimalused.

5.   Kui siseriiklikust õigusest ei tulene teisiti, julgustavad liikmesriigid riigiasutusi võtma arvesse nende juhtivat rolli, mida nad etendavad hoonete energiatõhususe valdkonnas, muu hulgas rakendades nende omandis olevatele hoonetele väljastatud energiamärgises esitatud soovitusi selle kehtivusaja jooksul.

6.   Hoone osade energiamärgise väljastamine võib põhineda:

| a) | hoonele tervikuna antud energiamärgisel või |
| --- | --- |

a)

hoonele tervikuna antud energiamärgisel või

| b) | teise samasse hoonesse kuuluva sama tüüpi, samade energiaomadustega hoone osa hindamisel. |
| --- | --- |

b)

teise samasse hoonesse kuuluva sama tüüpi, samade energiaomadustega hoone osa hindamisel.

7.   Ühepereelamute energiamärgise väljastamine võib põhineda teise, sarnase projekti ja suurusega ning sarnase tegeliku energiatõhususega tüüphoone hindamisel, kui kõnealuse sarnasuse tagab energiamärgist väljastav ekspert.

8.   Energiamärgise kehtivusaeg on kuni kümme aastat.

9.   Konsulteerides asjaomaste sektoritega, võtab komisjon 2011. aastaks vastu vabatahtliku Euroopa Liidu ühise mitteeluruumide energiatõhususe sertifitseerimiskava. Kõnealune meede võetakse vastu vastavalt artikli 26 lõikes 2 osutatud nõuandemenetlusele. Liikmesriike julgustatakse kava tunnustama või kasutama või mõnda selle osa kasutama, kohandades seda riiklikele oludele.

Artikkel 12

Energiamärgiste väljastamine

1.   Liikmesriigid tagavad, et energiamärgis väljastatakse:

| a) | ehitatavatele, müüdavatele või uuele üürnikule üüritavatele hoonetele või hoone osadele ja |
| --- | --- |

a)

ehitatavatele, müüdavatele või uuele üürnikule üüritavatele hoonetele või hoone osadele ja

| b) | üle 500 m2 kasuliku põrandapinnaga hoonetele, milles asuvad riigiasutused ning mida inimesed sageli külastavad. ... (17) vähendatakse 500 m2 suurune künnis 250 ruutmeetrile. |
| --- | --- |

b)

üle 500 m2 kasuliku põrandapinnaga hoonetele, milles asuvad riigiasutused ning mida inimesed sageli külastavad. ... (17) vähendatakse 500 m2 suurune künnis 250 ruutmeetrile.

Energiamärgise väljastamise nõuet ei kohaldata, kui asjaomasele hoonele või hoone osale direktiivi 2002/91/EÜ või käesoleva direktiivi kohaselt väljastatud märgis on olemas ja kehtib.

2.   Liikmesriigid nõuavad, et hoone või hoone osa ehitamisel, müümisel või üürile andmisel näidatakse energiamärgist või selle koopiat tulevasele ostjale või uuele üürnikule ja et energiamärgis antakse ostjale või uuele üürnikule üle.

3.   Hoone müümisel või üürile andmisel enne selle valmimist võivad liikmesriigid nõuda, et müüja esitaks hinnangu hoone tulevase energiatõhususe kohta, erandina lõigetest 1 ja 2; sellisel juhul väljastatakse energiamärgis hiljemalt hoone valmimisel.

4.   Liikmesriigid nõuavad, et kui:

| — | hooneid, millel on energiamärgis; |
| --- | --- |

—

hooneid, millel on energiamärgis;

| — | hoone osasid hoonetes, millel on energiamärgis, ning |
| --- | --- |

—

hoone osasid hoonetes, millel on energiamärgis, ning

| — | hoone osasid, millel on energiamärgis, |
| --- | --- |

—

hoone osasid, millel on energiamärgis,

pakutakse müügiks või üüriks, lisatakse vastavalt hoone või hoone osa energiamärgisele kantud energiatõhususarv kommertsmeedias avaldatud kuulutustesse.

5.   Käesoleva artikli sätteid rakendatakse vastavalt kohaldatavatele siseriiklikele ühisomandi või ühise kinnisvara sätetele.

6.   Liikmesriigid võivad artikli 4 lõikes 2 osutatud hoonete liigid käesoleva artikli lõigete 1, 2, 4 ja 5 kohaldamisest välja arvata.

7.   Energiamärgiste võimaliku mõju üle kohtumenetluses otsustatakse vajadusel vastavalt siseriiklikule õigusele.

Artikkel 13

Energiamärgise paigutamine

1.   Liikmesriigid võtavad meetmed tagamaks, et hoones, milles on rohkem kui 500 m2 kasulikku põrandapinda, millele on artikli 12 lõike 1 kohaselt väljastatud energiamärgis, asuvad riigiasutused, mida inimesed sageli külastavad, paigutatakse energiamärgis silmatorkavasse ja avalikkusele selgelt nähtavale kohale.

... (18) vähendatakse 500 m2 suurune künnis 250 ruutmeetrile.

2.   Liikmesriigid nõuavad, et kui inimesed külastavad tihti üle 500 m2 sellise hoone kasulikust põrandapinnast, millele on artikli 12 lõike 1 kohaselt väljastatud energiamärgis, paigutatakse energiamärgis silmatorkavasse ja avalikkusele selgelt nähtavale kohale.

3.   Käesoleva artikli sätted ei kohusta energiamärgisesse kantud soovitusi välja panema.

Artikkel 14

Küttesüsteemide ülevaatus

1.   Liikmesriigid sätestavad vajalikud meetmed, et kehtestada üle 20 kW efektiivse ruumide kütmise nimivõimsusega kuumaveekatlaid hõlmavate hoone kütmiseks kasutatavate süsteemide, nagu soojusgeneraatori, kontrollisüsteemi ja tsirkulatsioonipumba (-pumpade) juurdepääsevate osade korrapärane ülevaatus. Ülevaatus hõlmab kuumaveekatla tõhususe ja selle suuruse võrdlemist hoone küttenõuetega. Kuumaveekatla suuruse hindamist ei pea kordama kui kõnesolevat küttesüsteemi või hoone küttenõudeid ei ole vahepeal muudetud. Liikmesriigid võivad asjakohastel juhtudel ülevaatuste intervalle vähendada või neid kergendada, kui on paigaldatud elektrooniline seire- ja kontrollisüsteem.

2.   Liikmesriigid võivad kehtestada erinevad ülevaatussagedused sõltuvalt küttesüsteemi tüübist ja efektiivsest nimivõimsusest, võttes arvesse küttesüsteemi ülevaatuse kulusid ja ülevaatusest tuleneda võivat prognoositavat energiakulude säästu.

3.   Üle 100 kW efektiivse nimivõimsusega kuumaveekatlaid hõlmavate küttesüsteemide ülevaatus peab toimuma vähemalt iga kahe aasta järel.

Gaasikatelde puhul võib seda aega pikendada kuni nelja aastani.

4.   Alternatiivina lõigetele 1, 2 ja 3 võivad liikmesriigid otsustada võtta meetmeid tagamaks, et kasutajatele antakse nõu kuumaveekatelde asendamise, küttesüsteemi muude muudatuste ja alternatiivsete lahenduste kohta, et hinnata kuumaveekatla tõhusust ja kohast suurust. Selle lähenemisviisi mõju on laias laastus võrdväärne lõigete 1, 2 ja 3 sätete mõjuga.

Kui liikmesriigid valivad võimaluse kohaldada esimeses lõigus sätestatud meetmeid, esitavad nad komisjonile aruande kõnealuste meetmete ning käesoleva artikli lõigetes 1, 2 ja 3 osutatud meetmete võrdväärsuse kohta hiljemalt 30. juuniks 2011. Liikmesriigid esitavad kõnealused aruanded komisjonile iga kolme aasta järel. Kõnealused aruanded võivad sisalduda direktiivi 2006/32/EÜ artikli 14 lõikes 2 osutatud energiatõhususe tegevuskavades.

5.   Pärast seda, kui on kätte saadud lõikes 4 kirjeldatud valiku kohaldamist käsitlev liikmesriigi aruanne, võib komisjon taotleda lisateavet nimetatud lõikes sätestatud nõuete ja meetmete samaväärsuse kohta. Sellisel juhul esitab asjaomane liikmesriik nõutud teabe või teeb muudatusettepanekuid üheksa kuu jooksul.

Artikkel 15

Kliimaseadmete ülevaatus

1.   Liikmesriigid sätestavad vajalikud meetmed, et kehtestada üle 12 kW efektiivse nimivõimsusega kliimaseadmete juurdepääsetavate osade korrapärane ülevaatus. Ülevaatus hõlmab kliimaseadmete tõhususe ja suuruse hindamist võrreldes hoone jahutusnõuetega. Suuruse hindamist ei pea kordama, kui kõnesolevat kliimaseadet või hoone jahutusnõudeid ei ole vahepeal muudetud.

Liikmesriigid võivad asjakohastel juhtudel ülevaatuste intervalle vähendada või neid piirata, kui on paigaldatud elektrooniline seire- ja kontrollisüsteem.

2.   Liikmesriigid võivad kehtestada erinevad ülevaatussagedused sõltuvalt kliimaseadme tüübist ja efektiivsest nimivõimsusest, võttes arvesse kliimaseadme ülevaatuse kulusid ja ülevaatusest tuleneda võivat hinnangulist energiakulude säästu.

3.   Käesoleva artikli lõigetes 1 ja 2 osutatud meetmete kindlaksmääramisel tagavad liikmesriigid, kui see on tehniliselt ja majanduslikult teostatav, et ülevaatused viiakse läbi kooskõlas käesoleva direktiivi artiklis 15 sätestatud kütteseadmete ja muude tehniliste seadmete ülevaatustega, samuti Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. mai 2006. aasta määruses (EÜ) nr 842/2006 (teatavate fluoritud kasvuhoonegaaside kohta) (19) osutatud lekkekindluse kontrolliga.

4.   Alternatiivina lõigetele 1, 2 ja 3 võivad liikmesriigid otsustada võtta meetmeid tagamaks, et kasutajatele antakse nõu kliimaseadmete asendamise või kliimaseadmete muude muudatuste kohta, mis võib hõlmata ülevaatust, et hinnata kliimaseadmete tõhusust ja kohast suurust. Selle lähenemisviisi mõju on laias laastus võrdväärne lõigete 1, 2 ja 3 sätete mõjuga.

Kui liikmesriigid kohaldavad esimeses lõigus sätestatud meetmeid, esitavad nad komisjonile hiljemalt 30. juuniks 2011 aruande kõnealuste meetmete ning käesoleva artikli lõigetes 1, 2 ja 3 osutatud meetmete võrdväärsuse kohta. Liikmesriigid esitavad kõnealused aruanded komisjonile iga kolme aasta järel. Aruanne võib sisalduda direktiivi 2006/32/EÜ artikli 14 lõikes 2 osutatud energiatõhususe tegevuskavades.

5.   Pärast seda, kui lõikes 4 kirjeldatud valiku kohaldamist käsitlev liikmesriigi aruanne on laekunud, võib komisjon taotleda lisateavet kõnealuses lõikes sätestatud nõuete ja meetmete samaväärsuse kohta. Sellisel juhul esitab asjaomane liikmesriik nõutud teabe või teeb muudatusettepanekuid üheksa kuu jooksul.

Artikkel 16

Kütte- ja kliimaseadmete ülevaatuse aruanded

1.   Pärast küttesüsteemi või kliimaseadme ülevaatust antakse välja ülevaatuse aruanne. Ülevaatuse aruanne sisaldab vastavalt artiklile 14 või 15 läbiviidud ülevaatuse tulemusi ning soovitusi ülevaadatud süsteemi energiatõhususe kulutasuvaks parandamiseks.

Nimetatud soovitused võivad tugineda kontrollitava süsteemi energiatõhususe võrdlusel parima võimaliku teostatava süsteemi energiatõhususega ja sellise sarnast tüüpi süsteemi energiatõhususega, mille kõik osad vastavad kehtivate õigusaktidega kehtestatud energiatõhususele.

2.   Ülevaatuse aruanne antakse üle hoone omanikule või üürnikule.

Artikkel 17

Sõltumatud eksperdid

Liikmesriigid tagavad, et hoonete energiamärgise väljastavad ning kütte- ja kliimaseadmete ülevaatuse viivad läbi sõltumatud erialase ettevalmistusega ja/või akrediteeritud eksperdid, kes tegutsevad füüsilisest isikust ettevõtjana või töötavad riigiasutuses või eraettevõttes.

Ekspertide akrediteerimisel võetakse arvesse nende pädevust.

Liikmesriigid avalikustavad teabe koolituste ja akrediteerimiste kohta. Liikmesriigid tagavad kas erialase ettevalmistusega ja/või akrediteeritud ekspertide korrapäraselt ajakohastatud nimekirjade või selliste ekspertide teenuseid pakkuvate akrediteeritud ettevõtete korrapäraselt ajakohastatud nimekirjade avalikustamise.

Artikkel 18

Sõltumatu kontrollisüsteem

1.   Liikmesriigid tagavad, et kooskõlas II lisaga kehtestatakse sõltumatud kontrollisüsteemid energiamärgiste jaoks ning kütte- ja kliimaseadmete ülevaatuse aruannete jaoks. Liikmesriigid võivad kehtestada eraldi süsteeme energiamärgiste kontrollimiseks ning kütte- ja kliimaseadmete ülevaatuse aruannete kontrollimiseks.

2.   Liikmesriigid võivad delegeerida sõltumatute kontrollisüsteemide rakendamise ülesanded ametiasutustele.

Kui liikmesriigid otsustavad delegeerimise kasuks, tagavad nad sõltumatute kontrollisüsteemide rakendamise kooskõlas II lisaga.

3.   Liikmesriigid nõuavad, et lõikes 1 osutatud energiamärgised ja ülevaatuse aruanded tehakse nõudmisel kättesaadavaks pädevatele asutustele või organitele.

Artikkel 19

Läbivaatamine

Komisjon, keda abistab artikli 26 alusel loodud komitee, annab hiljemalt 1. jaanuariks 2017 käesolevale direktiivile hinnangu, arvestades selle kohaldamise käigus omandatud kogemusi ja tehtud edusamme ning teeb vajaduse korral ettepanekuid.

Artikkel 20

Teavitamine

1.   Liikmesriigid võtavad vajalikke meetmeid, et teavitada hoonete või hoone osade omanikke ja üürnikke erinevatest meetoditest ja tavadest, mis aitavad suurendada energiatõhusust.

2.   Eelkõige annavad liikmesriigid hoonete omanikele või üürnikele teavet energiamärgiste ja ülevaatuse aruannete ning nende otstarbe ja eesmärkide kohta, kulutasuvate viiside kohta hoone energiatõhususe suurendamiseks ning kui see on asjakohane, olemasolevate rahastamisvahendite kohta hoone energiatõhususe suurendamiseks.

Liikmesriikide taotlusel abistab komisjon liikmesriike lõike 1 ja käesoleva lõike esimese lõigu kohaldamiseks vajalike teabekampaaniate korraldamisel, mis võib toimuda liidu programmide raames.

3.   Liikmesriigid tagavad, et käesoleva direktiivi rakendamise eest vastutavaid isikuid juhendatakse ja koolitatakse. Juhendamisel ja koolitamisel tuleb pöörata tähelepanu energiatõhususe parandamise olulisusele ning see peab võimaldama võtta arvesse energiatõhususe parandamise, taastuvatest energiaallikatest toodetud energia tarbimise ning kaugkütte ja -jahutuse tarbimise optimaalset kombineerimist tööstus- ja elamupiirkondade kavandamisel, projekteerimisel, ehitamisel ja rekonstrueerimisel.

4.   Komisjoni kutsutakse üles pidevalt parandama oma teabeteenuseid, eriti hoonete energiatõhususe Euroopa portaalina mõeldud veebisaiti, mis on suunatud kodanikele, erialatöötajatele ja asutustele, et abistada liikmesriike, kes teevad jõupingutusi, et parandada teavitustööd ja asjaosaliste teadlikkust. Nimetatud veebisaidil avaldatud teave võib sisaldada linke asjakohastele Euroopa Liidu, riiklikele, piirkondlikele ja kohalikele õigusaktidele, linke EUROPA veebisaitidele, kus on avaldatud riiklikud energiatõhususe tegevuskavad, linke olemasolevatele rahastamisvahenditele ning parimate tavade näidetele riiklikul, piirkondlikul ja kohalikul tasandil. Seoses Euroopa Regionaalarengu Fondiga jätkab komisjon oma teabeteenuseid ja tugevdab neid veelgi, et lihtsustada olemasolevate vahendite kasutamist, andes huvitatud sidusrühmadele, sealhulgas riiklike, piirkondlike ja kohalike asutustele, abi ja teavet rahastamisvõimaluste kohta, võttes arvesse õigusraamistiku viimaseid muudatusi.

Artikkel 21

Konsulteerimine

Selleks et hõlbustada direktiivi tõhusat rakendamist, konsulteerivad liikmesriigid vajadusel ja kooskõlas kohaldatavate siseriiklike õigusaktidega asjaomaste sidusrühmadega, sealhulgas piirkondlike ja kohalike asutustega. Nimetatud konsulteerimine on eriti oluline artiklite 9 ja 20 kohaldamiseks.

Artikkel 22

I lisa kohandamine tehnika arenguga

Komisjon kohandab I lisa punkte 3 ja 4 tehnika arenguga delegeeritud õigusaktide abil vastavalt artiklitele 23, 24 ja 25.

Artikkel 23

Delegeeritud volituste rakendamine

1.   Komisjonile antakse viieks aastaks pärast ... (20) õigus võtta vastu artiklis 22 osutatud delegeeritud õigusakte. Komisjon esitab delegeeritud volituste kohta aruande hiljemalt kuus kuud enne viieaastase ajavahemiku lõppu. Volituste delegeerimist uuendatakse automaatselt samaks ajavahemikuks, välja arvatud juhul, kui Euroopa Parlament või nõukogu selle kooskõlas artikliga 24 tagasi võtab.

2.   Ilma et see piiraks artikli 5 lõikes 1 osutatud tähtajast kinnipidamist, antakse artiklis 5 osutatud delegeeritud õigusaktide vastuvõtmise volitused komisjonile kuni 30. juunini 2012.

3.   Niipea kui komisjon on delegeeritud õigusakti vastu võtnud, teeb ta selle samal ajal teatavaks Euroopa Parlamendile ja nõukogule.

4.   Komisjonile antakse delegeeritud õigusaktide vastuvõtmiseks volitused vastavalt artiklites 24 ja 25 sätestatud tingimustele.

Artikkel 24

Delegeerimise tagasivõtmine

1.   Euroopa Parlament ja nõukogu võivad artiklites 5 ja 22 osutatud volituste delegeerimise tagasi võtta.

2.   Institutsioon, kes on algatanud sisemenetluse, et otsustada, kas volituste delegeerimine tuleks tagasi võtta, püüab sellest teavitada teist institutsiooni ja komisjoni mõistliku aja jooksul enne lõpliku otsuse tegemist, nimetades delegeeritud volitused, mille suhtes võidakse kohaldada tagasivõtmist, ja tagasivõtmise võimalikud põhjused.

3.   Tagasivõtmise otsusega lõpetatakse otsuses nimetatud volituste delegeerimine. Otsus jõustub kohe või otsuses nimetatud hilisemal kuupäeval. See ei mõjuta juba jõustunud delegeeritud õigusaktide kehtivust. Otsus avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas.

Artikkel 25

Delegeeritud õigusaktide suhtes vastuväidete esitamine

1.   Euroopa Parlament ja nõukogu võivad delegeeritud õigusaktide suhtes vastuväited esitada kahe kuu jooksul alates õigusakti teatavakstegemisest.

Euroopa Parlamendi või nõukogu algatusel võib seda tähtaega pikendada kahe kuu võrra.

2.   Kui pärast selle tähtaja möödumist ei ole Euroopa Parlament ega nõukogu delegeeritud õigusakti suhtes vastuväiteid esitanud, avaldatakse see Euroopa Liidu Teatajas ja see jõustub õigusaktis sätestatud kuupäeval.

Delegeeritud õigusakti võib avaldada Euroopa Liidu Teatajas ja see võib jõustuda enne nimetatud tähtaja lõppu, kui nii Euroopa Parlament kui ka nõukogu on komisjonile teatanud, et nad ei kavatse vastuväiteid esitada.

3.   Kui Euroopa Parlament või nõukogu esitab delegeeritud õigusakti suhtes vastuväiteid, õigusakt ei jõustu. Vastuväiteid esitanud institutsioon põhjendab delegeeritud õigusakti suhtes esitatud vastuväiteid.

Artikkel 26

Komiteemenetlus

1.   Komisjoni abistab komitee.

2.   Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 3 ja 7, võttes arvesse selle otsuse artikli 8 sätteid.

Artikkel 27

Karistused

Liikmesriigid sätestavad eeskirjad, mis käsitlevad karistusi käesoleva direktiivi alusel vastuvõetud siseriiklike sätete rikkumise eest, ning võtavad kõik vajalikud meetmed, et tagada kõnealuste eeskirjade rakendamine. Sätestatud karistused peavad oleva tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad. Liikmesriigid edastavad kõnealused sätted komisjonile hiljemalt ... (21) ja teatavad viivitamata nende edasistest muudatustest.

Artikkel 28

Ülevõtmine

1.   Liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad artiklite 2–18, 20 ja 27 järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt ... (22).

Nad kohaldavad artiklitega 2, 3, 9, 11, 12, 13, 17, 18, 20 ja 24 seotud norme hiljemalt alates ... (23).

Nad kohaldavad artiklitega 4, 5, 6, 7, 8, 14, 15, 16 seotud norme hoonete suhtes, milles asuvad riigiasutused, hiljemalt alates ... (23) ja muude hoonete suhtes hiljemalt alates ... (24).

Nad võivad lükata edasi artikli 12 lõigete 1 ja 2 kohaldamise üksikute välja üüritud hoone osade suhtes kuni 31. detsembrini 2015. Sellega ei tohi aga kaasneda väljaantud märgiste väiksem arv kui arv, mis oleks saavutatud direktiivi 2002/91/EÜ kohaldamisel asjaomases liikmesriigis.

Kui liikmesriigid need meetmed vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Samuti lisavad liikmesriigid märkuse, et kehtivates õigus- ja haldusnormides esinevaid viiteid direktiivile 2002/91/EÜ käsitatakse viidetena käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi ja kõnealuse märkuse sõnastuse näevad ette liikmesriigid.

2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetavate põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.

Artikkel 29

Kehtetuks tunnistamine

Direktiiv 2002/91/EÜ, mida on muudetud IV lisa A osas nimetatud määrusega, tunnistatakse kehtetuks alates 1. veebruarist 2012, ilma et see piiraks liikmesriikide kohustusi, mis on seotud IV lisa B osas nimetatud direktiivi siseriiklikku õigusesse ülevõtmise ja kohaldamise tähtpäevadega.

Viiteid direktiivile 2002/91/EÜ käsitatakse viidetena käesolevale direktiivile ja neid loetakse vastavalt V lisas esitatud vastavustabelile.

Artikkel 30

Jõustumine

Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

Artikkel 31

Adressaadid

Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

..., ...

Euroopa Parlamendi nimel

president

...

Nõukogu nimel

eesistuja

...

---

(1)  ELT C 277, 17.11.2009, lk 75.

1

(2)  ELT C 200, 25.8.2009, lk 41.

2

(3)  Euroopa Parlamendi 23. aprilli 2009. aasta seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata), nõukogu ... esimese lugemise seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata), Euroopa Parlamendi ... seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata) ja nõukogu ... otsus.

3

Euroopa Liidu Teatajas

Euroopa Liidu Teatajas

Euroopa Liidu Teatajas

(4)  EÜT L 1, 4.1.2003, lk 65.

4

(5)  Vt III lisa A osa.

5

(6)  ELT L 140, 5.6.2009, lk 136.

6

(7)  ELT L 140, 5.6.2009, lk. 16.

7

(8)  ELT L 285, 31.10.2009, lk 10.

8

(9)  Vt käesoleva ELT lk 17.

9

(10)  ELT L 210, 31.7.2006, lk 1.

10

(11)  ELT L 116, 9.5.2009, lk 18.

11

(12)  ELT L 114, 27.4.2006, lk 64.

12

(13)  ELT L 255, 30.9.2005, lk 22.

13

(14)  EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23.

14

(15)  ELT C 321, 31.12.2003, lk 1.

15

(16)  ELT L 211, 14.8.2009, lk 55.

16

(17)  Viis aastat pärast käesoleva direktiivi jõustumise kuupäeva.

17

(18)  Viis aastat pärast käesoleva direktiivi jõustumise kuupäeva.

18

(19)  ELT L 161, 14.6.2006, lk 1.

19

(20)  Palun sisestage käesoleva direktiivi jõustumise kuupäev.

20

(21)  Kaks aastat ja kuus kuud pärast käesoleva direktiivi jõustumist.

21

(22)  Kaks aastat pärast käesoleva direktiivi jõustumise kuupäeva.

22

(23)  Kaks aastat ja kuus kuud pärast käesoleva direktiivi jõustumist.

23

(24)  Kolm aastat pärast käesoleva direktiivi jõustumist.

24

---

I LISA

Hoonete energiatõhususe arvutamise ühine üldraamistik

(osutatud artiklis 3)

| 1. | Hoone energiatõhususe kindlaksmääramisel võetakse aluseks hoone standardkasutusega seotud vajaduste rahuldamiseks tarbitav arvestuslik või tegelik aastane energiakogus ning see kajastab hoone standardkasutusele vastavate temperatuuritingimuste ja kodumajapidamiste sooja vee vajaduste säilitamiseks vajalikku kütmis- ja jahutusenergiat (ülekuumenemise vältimiseks vajalik energia). |
| --- | --- |

1.

Hoone energiatõhususe kindlaksmääramisel võetakse aluseks hoone standardkasutusega seotud vajaduste rahuldamiseks tarbitav arvestuslik või tegelik aastane energiakogus ning see kajastab hoone standardkasutusele vastavate temperatuuritingimuste ja kodumajapidamiste sooja vee vajaduste säilitamiseks vajalikku kütmis- ja jahutusenergiat (ülekuumenemise vältimiseks vajalik energia).

| 2. | Hoone energiatõhusust väljendatakse läbipaistval viisil, märkides sealhulgas primaarenergiatarbimise energiatõhususarvu, mis tugineb primaarenergia teguritel iga energiakandja kohta, mis võib tugineda riiklikel või piirkondlikel iga-aastastel kaalutud keskmistel või kohapealse tootmise konkreetsel väärtusel.
  Hoonete energiatõhususe arvutusmetoodika puhul tuleks arvesse võtta Euroopa standardeid kooskõlas liidu asjakohaste õigusaktidega, sealhulgas direktiiviga 2009/28/EÜ. |
| --- | --- |

2.

Hoone energiatõhusust väljendatakse läbipaistval viisil, märkides sealhulgas primaarenergiatarbimise energiatõhususarvu, mis tugineb primaarenergia teguritel iga energiakandja kohta, mis võib tugineda riiklikel või piirkondlikel iga-aastastel kaalutud keskmistel või kohapealse tootmise konkreetsel väärtusel.

Hoonete energiatõhususe arvutusmetoodika puhul tuleks arvesse võtta Euroopa standardeid kooskõlas liidu asjakohaste õigusaktidega, sealhulgas direktiiviga 2009/28/EÜ.

| 3. | Metoodika kehtestamisel võetakse arvesse vähemalt järgmisi aspekte:






  a) | hoone, kaasa arvatud selle sisevaheseinte järgmised tegelikud soojuslikud omadused:






  i) | soojusmahtuvus; |
| --- | --- | --- | --- |

3.

Metoodika kehtestamisel võetakse arvesse vähemalt järgmisi aspekte:

a)

hoone, kaasa arvatud selle sisevaheseinte järgmised tegelikud soojuslikud omadused:

i)

soojusmahtuvus;

| ii) | isolatsioon; |
| --- | --- |

ii)

isolatsioon;

| iii) | passiivküte; |
| --- | --- |

iii)

passiivküte;

| iv) | jahutuselemendid ja |
| --- | --- |

iv)

jahutuselemendid ja

| v) | külmasillad; |
| --- | --- |

v)

külmasillad;

| b) | kütteseadmed ja kuumaveevarustus, sealhulgas nende isolatsiooniomadused; |
| --- | --- |

b)

kütteseadmed ja kuumaveevarustus, sealhulgas nende isolatsiooniomadused;

| c) | kliimaseadmed; |
| --- | --- |

c)

kliimaseadmed;

| d) | loomulik ja mehaaniline ventilatsioon, mis võib hõlmata ka õhupidavust; |
| --- | --- |

d)

loomulik ja mehaaniline ventilatsioon, mis võib hõlmata ka õhupidavust;

| e) | sisseehitatud valgustusseadmed (peamiselt mitteelamusektoris); |
| --- | --- |

e)

sisseehitatud valgustusseadmed (peamiselt mitteelamusektoris);

| f) | hoone konstruktsioon, asukoht ja paigutus, sealhulgas väliskliima; |
| --- | --- |

f)

hoone konstruktsioon, asukoht ja paigutus, sealhulgas väliskliima;

| g) | passiivsed päikeseenergiasüsteemid ja päiksekaitse; |
| --- | --- |

g)

passiivsed päikeseenergiasüsteemid ja päiksekaitse;

| h) | sisekliima tingimused, sealhulgas kavandatud sisekliima; |
| --- | --- |

h)

sisekliima tingimused, sealhulgas kavandatud sisekliima;

| i) | sisekoormus. |
| --- | --- |

i)

sisekoormus.

| 4. | Arvutustes võetakse arvesse järgmiste aspektide võimalikku positiivset mõju:






  a) | kohalik päikesevalguse hulk, aktiivsed päikeseenergiasüsteemid ning muud kütte- ja elektrisüsteemid, mis põhinevad taastuvatest energiaallikatest toodetud energial; |
| --- | --- | --- |

4.

Arvutustes võetakse arvesse järgmiste aspektide võimalikku positiivset mõju:

a)

kohalik päikesevalguse hulk, aktiivsed päikeseenergiasüsteemid ning muud kütte- ja elektrisüsteemid, mis põhinevad taastuvatest energiaallikatest toodetud energial;

| b) | koostootmisel saadud elekter; |
| --- | --- |

b)

koostootmisel saadud elekter;

| c) | kaug- või lokaalküte või -jahutus; |
| --- | --- |

c)

kaug- või lokaalküte või -jahutus;

| d) | loomulik valgus. |
| --- | --- |

d)

loomulik valgus.

| 5. | Selle arvutuse tarvis tuleks hooned liigitada asjakohaselt järgmistesse liikidesse:






  a) | eri tüüpi ühepereelamud; |
| --- | --- | --- |

5.

Selle arvutuse tarvis tuleks hooned liigitada asjakohaselt järgmistesse liikidesse:

a)

eri tüüpi ühepereelamud;

| b) | korterelamud; |
| --- | --- |

b)

korterelamud;

| c) | kontorihooned; |
| --- | --- |

c)

kontorihooned;

| d) | haridusasutuste hooned; |
| --- | --- |

d)

haridusasutuste hooned;

| e) | haiglad; |
| --- | --- |

e)

haiglad;

| f) | hotellid ja restoranid; |
| --- | --- |

f)

hotellid ja restoranid;

| g) | spordirajatised; |
| --- | --- |

g)

spordirajatised;

| h) | hulgi- ja jaekaubanduse hooned; |
| --- | --- |

h)

hulgi- ja jaekaubanduse hooned;

| i) | energiat tarbivad muud tüüpi hooned. |
| --- | --- |

i)

energiat tarbivad muud tüüpi hooned.

---

II LISA

Sõltumatud süsteemid energiamärgiste ja ülevaatuse aruannete kontrollimiseks

| 1. | Pädevad asutused või asutused, kellele pädev asutus on delegeerinud sõltumatu kontrollisüsteemi rakendamise ülesanded, valivad juhuslikult välja vähemalt statistiliselt olulise protsendi aasta jooksul väljastatud energiamärgistest ja kontrollivad neid.
  Kontrollimine tugineb allpool esitatud võimalustel või nendega samaväärsetel meetmetel:






  a) | hoone energiamärgise väljastamise aluseks olnud sisendandmete ja märgisele kantud tulemuste kehtivuse kontroll; |
| --- | --- | --- |

1.

Pädevad asutused või asutused, kellele pädev asutus on delegeerinud sõltumatu kontrollisüsteemi rakendamise ülesanded, valivad juhuslikult välja vähemalt statistiliselt olulise protsendi aasta jooksul väljastatud energiamärgistest ja kontrollivad neid.

Kontrollimine tugineb allpool esitatud võimalustel või nendega samaväärsetel meetmetel:

a)

hoone energiamärgise väljastamise aluseks olnud sisendandmete ja märgisele kantud tulemuste kehtivuse kontroll;

| b) | sisendandmete ja energiamärgisele kantud tulemuste, sh antud soovituste kontroll; |
| --- | --- |

b)

sisendandmete ja energiamärgisele kantud tulemuste, sh antud soovituste kontroll;

| c) | hoone energiamärgise väljastamise aluseks olnud sisendandmete täielik kontroll, märgisele kantud tulemuste, sh antud soovituste täielik kontroll ning võimaluse korral hoone kohapealne külastus, et kontrollida energiamärgisele kantud andmete ja asjaomase hoone vastavust. |
| --- | --- |

c)

hoone energiamärgise väljastamise aluseks olnud sisendandmete täielik kontroll, märgisele kantud tulemuste, sh antud soovituste täielik kontroll ning võimaluse korral hoone kohapealne külastus, et kontrollida energiamärgisele kantud andmete ja asjaomase hoone vastavust.

| 2. | Pädevad asutused või asutused, kellele pädev asutus on delegeerinud sõltumatu kontrollisüsteemi rakendamise ülesanded, valivad juhuslikult välja vähemalt statistiliselt olulise protsendi aasta jooksul väljastatud ülevaatuse aruannetest ja kontrollivad neid. |
| --- | --- |

2.

Pädevad asutused või asutused, kellele pädev asutus on delegeerinud sõltumatu kontrollisüsteemi rakendamise ülesanded, valivad juhuslikult välja vähemalt statistiliselt olulise protsendi aasta jooksul väljastatud ülevaatuse aruannetest ja kontrollivad neid.

---

III LISA

Võrdleva metoodika raamistik hoonete ja ehitusdetailide energiatõhususe nõuete kulutõhusa taseme kindlaksmääramiseks

Võrdleva metoodika raamistik peab võimaldama liikmesriikidel teha kindlaks hoonete ja ehitusdetailide energiatõhusus ning energiatõhususega seotud meetmete majanduslikud aspektid ning siduda need kulutõhusa taseme kindlaksmääramisega.

Võrdleva metoodika raamistikule lisatakse suunised, kuidas raamistikku kohaldada energiatõhususe kulutõhusate tasemete arvutamisel.

Võrdleva metoodika raamistik võimaldab võtta arvesse tavasid, väliseid kliimatingimusi, investeerimiskulusid, hooneliiki, hooldus- ja käituskulusid (sh energiakulusid ja energiasäästu) ning juhul, kui need on asjakohased, ka toodetud energiast saadud tulu ja jäätmete kõrvaldamise kulusid. Raamistik peaks tuginema asjakohastel käesoleva direktiiviga seotud Euroopa standarditel.

Komisjon peab ka:

| — | lisama võrdleva metoodika raamistiku juurde suuniseid; liikmesriigid kasutavad nimetatud suuniseid allpool loetletud meetmete võtmiseks; |
| --- | --- |

—

lisama võrdleva metoodika raamistiku juurde suuniseid; liikmesriigid kasutavad nimetatud suuniseid allpool loetletud meetmete võtmiseks;

| — | anda teavet energiahindade eeldatavate pikaajalise kujunemise kohta. |
| --- | --- |

—

anda teavet energiahindade eeldatavate pikaajalise kujunemise kohta.

Võrdleva metoodika raamistiku rakendamiseks liikmesriikide poolt kehtestatakse liikmesriikide tasandil parameetrites väljendatud üldtingimused.

Võrdleva metoodika raamistik nõuab liikmesriikidelt, et nad:

| — | määravad kindlaks võrdluse aluseks olevad hooned, mis on oma funktsiooni ja geograafilise asukoha poolest iseloomulikud ja tüüpilised, arvestades nii sisemisi kui väliseid kliimatingimusi. Võrdluse aluseks olevate hoonete hulgas on nii elamuid kui ka mitte-elamuid, nii uusi kui ka olemasolevaid; |
| --- | --- |

—

määravad kindlaks võrdluse aluseks olevad hooned, mis on oma funktsiooni ja geograafilise asukoha poolest iseloomulikud ja tüüpilised, arvestades nii sisemisi kui väliseid kliimatingimusi. Võrdluse aluseks olevate hoonete hulgas on nii elamuid kui ka mitte-elamuid, nii uusi kui ka olemasolevaid;

| — | määravad kindlaks võrdluse aluseks olevate hoonete puhul hindamisele kuuluvad energiatõhususe meetmed. Need võivad olla üksikute hoonete jaoks tervikuna, üksikute ehitusdetailide või ehitusdetailide kombinatsiooni jaoks mõeldud meetmed; |
| --- | --- |

—

määravad kindlaks võrdluse aluseks olevate hoonete puhul hindamisele kuuluvad energiatõhususe meetmed. Need võivad olla üksikute hoonete jaoks tervikuna, üksikute ehitusdetailide või ehitusdetailide kombinatsiooni jaoks mõeldud meetmed;

| — | hindavad võrdluse aluseks olevate hoonete lõplikku ja primaarset energiavajadust ning võrdluse aluseks olevate hoonete energiavajadust, mille puhul on kohaldatud kindlaksmääratud energiatõhususe meetmeid; |
| --- | --- |

—

hindavad võrdluse aluseks olevate hoonete lõplikku ja primaarset energiavajadust ning võrdluse aluseks olevate hoonete energiavajadust, mille puhul on kohaldatud kindlaksmääratud energiatõhususe meetmeid;

| — | arvutavad välja (teises taandes osutatud) energiatõhususe meetmete maksumuse (st nüüdispuhasväärtuse) eeldatava majandusliku olelusringi vältel, mida kohaldatakse (esimeses taandes osutatud) võrdluse aluseks olevate hoonete suhtes, kohaldades selleks võrdleva metoodika raamistiku põhimõtteid. |
| --- | --- |

—

arvutavad välja (teises taandes osutatud) energiatõhususe meetmete maksumuse (st nüüdispuhasväärtuse) eeldatava majandusliku olelusringi vältel, mida kohaldatakse (esimeses taandes osutatud) võrdluse aluseks olevate hoonete suhtes, kohaldades selleks võrdleva metoodika raamistiku põhimõtteid.

Energiatõhususe meetmete maksumuse arvutamisel eeldatava majandusliku olelusringi vältel, hindavad liikmesriigid energiatõhususe miinimumnõuete eri tasemete kulutõhusust. See võimaldab määrata kindlaks energiatõhususe nõuete kulutõhusad tasemed.

---

IV LISA

A   OSA

Kehtetuks tunnistatud direktiiv koos selle hilisema muudatusega

(osutatud artiklis 29)

| Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2002/91/EÜ (EÜT L 1, 4.1.2003, lk 65) | |
| --- | --- |
| Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 1137/2008 (ELT L 311, 21.11.2008, lk 1) | üksnes lisa punkt 9.9 |

Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2002/91/EÜ (EÜT L 1, 4.1.2003, lk 65)

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 1137/2008 (ELT L 311, 21.11.2008, lk 1)

üksnes lisa punkt 9.9

B   OSA

Siseriiklikku õigusesse ülevõtmise ja kohaldamise tähtpäevad

(osutatud artiklis 29)

| Direktiiv | Ülevõtmise tähtpäev | Kohaldamise tähtpäev |
| --- | --- | --- |
| 2002/91/EÜ | 4. jaanuar 2006 | 4. jaanuar 2009 üksnes artiklite 7, 8 ja 9 puhul |

Direktiiv

Ülevõtmise tähtpäev

Kohaldamise tähtpäev

2002/91/EÜ

4. jaanuar 2006

4. jaanuar 2009 üksnes artiklite 7, 8 ja 9 puhul

---

V LISA

Vastavustabel

| Direktiiv 2002/91/EÜ | Käesolev direktiiv |
| --- | --- |
| Artikkel 1 | Artikkel 1 |
| Artikli 2 punkt 1 | Artikli 2 punkt 1 |
| — | Artikli 2 punktid 2 ja 3 |
| Artikli 2 punkt 2 | Artikli 2 punkt 4 ja I lisa |
| — | Artikli 2 punktid 5, 6, 7, 8, 9, 10 ja 11 |
| Artikli 2 punkt 3 | Artikli 2 punkt 12 |
| Artikli 2 punkt 4 | Artikli 2 punkt 13 |
| — | Artikli 2 punkt 14 |
| Artikli 2 punkt 5 | Artikli 2 punkt 15 |
| Artikli 2 punkt 6 | Artikli 2 punkt 16 |
| Artikli 2 punkt 7 | Artikli 2 punkt 17 |
| Artikli 2 punkt 8 | Artikli 2 punkt 18 |
| — | Artikli 2 punkt 19 |
| Artikkel 3 | Artikkel 3 ja I lisa |
| Artikli 4 lõige 1 | Artikli 4 lõige 1 |
| Artikli 4 lõige 2 | — |
| Artikli 4 lõige 3 | Artikli 4 lõige 2 |
| — | Artikkel 5 |
| Artikkel 5 | Artikli 6 lõige 1 |
| — | Artikli 6 lõiked 2 ja 3 |
| Artikkel 6 | Artikkel 7 |
| — | Artikkel 8, 9 ja 10 |
| Artikli 7 lõike 1 esimene lõik | Artikli 11 lõige 8 ja artikli 12 lõige 2 |
| Artikli 7 lõike 1 teine lõik | Artikli 11 lõige 6 |
| Artikli 7 lõike 1 kolmas lõik | Artikli 12 lõige 6 |
| Artikli 7 lõige 2 | Artikli 11 lõiked 1 ja 2 |
| — | Artikli 11 lõiked 3, 4, 5, 7 ja 9 |
| — | Artikli 12 lõiked 1, 3, 4, 5 ja 7 |
| Artikli 7 lõige 3 | Artikli 13 lõiked 1 ja 3 |
| — | Artikli 13 lõige 2 |
| Artikli 8 punkt a | Artikli 14 lõiked 1 ja 3 |
| — | Artikli 14 lõige 2 |
| Artikli 8 punkt b | Artikli 14 lõige 4 |
| — | Artikli 14 lõige 5 |
| Artikkel 9 | Artikli 15 lõige 1 |
| — | Artikli 15 lõiked 2, 3, 4 ja 5 |
| — | Artikkel 16 |
| Artikkel 10 | Artikkel 16 |
| — | Artikkel 18 |
| Artikli 11 sissejuhatav lause | Artikli 19 sissejuhatav lause |
| Artikli 11 punktid a ja b | — |
| Artikkel 12 | Artikli 20 lõige 1 ja artikli 20 lõike 2 teine lõik |
| — | Artikli 20 lõike 2 esimene lõik ning artikli 20 lõiked 3 ja 4 |
| — | Artikkel 21 |
| Artikkel 13 | Artikkel 22 |
| — | Artiklid 23, 24 ja 25 |
| Artikli 14 lõige 1 | Artikli 26 lõige 1 |
| Artikli 14 lõiked 2 ja 3 | — |
| — | Artikkel 27 |
| Artikli 15 lõige 1 | Artikkel 28 |
| Artikli 15 lõige 2 | — |
| — | Artikkel 29 |
| Artikkel 16 | Artikkel 30 |
| Artikkel 17 | Artikkel 31 |
| Lisa | I lisa |
| — | II–V lisa |

Direktiiv 2002/91/EÜ

Käesolev direktiiv

Artikkel 1

Artikkel 1

Artikli 2 punkt 1

Artikli 2 punkt 1

—

Artikli 2 punktid 2 ja 3

Artikli 2 punkt 2

Artikli 2 punkt 4 ja I lisa

—

Artikli 2 punktid 5, 6, 7, 8, 9, 10 ja 11

Artikli 2 punkt 3

Artikli 2 punkt 12

Artikli 2 punkt 4

Artikli 2 punkt 13

—

Artikli 2 punkt 14

Artikli 2 punkt 5

Artikli 2 punkt 15

Artikli 2 punkt 6

Artikli 2 punkt 16

Artikli 2 punkt 7

Artikli 2 punkt 17

Artikli 2 punkt 8

Artikli 2 punkt 18

—

Artikli 2 punkt 19

Artikkel 3

Artikkel 3 ja I lisa

Artikli 4 lõige 1

Artikli 4 lõige 1

Artikli 4 lõige 2

—

Artikli 4 lõige 3

Artikli 4 lõige 2

—

Artikkel 5

Artikkel 5

Artikli 6 lõige 1

—

Artikli 6 lõiked 2 ja 3

Artikkel 6

Artikkel 7

—

Artikkel 8, 9 ja 10

Artikli 7 lõike 1 esimene lõik

Artikli 11 lõige 8 ja artikli 12 lõige 2

Artikli 7 lõike 1 teine lõik

Artikli 11 lõige 6

Artikli 7 lõike 1 kolmas lõik

Artikli 12 lõige 6

Artikli 7 lõige 2

Artikli 11 lõiked 1 ja 2

—

Artikli 11 lõiked 3, 4, 5, 7 ja 9

—

Artikli 12 lõiked 1, 3, 4, 5 ja 7

Artikli 7 lõige 3

Artikli 13 lõiked 1 ja 3

—

Artikli 13 lõige 2

Artikli 8 punkt a

Artikli 14 lõiked 1 ja 3

—

Artikli 14 lõige 2

Artikli 8 punkt b

Artikli 14 lõige 4

—

Artikli 14 lõige 5

Artikkel 9

Artikli 15 lõige 1

—

Artikli 15 lõiked 2, 3, 4 ja 5

—

Artikkel 16

Artikkel 10

Artikkel 16

—

Artikkel 18

Artikli 11 sissejuhatav lause

Artikli 19 sissejuhatav lause

Artikli 11 punktid a ja b

—

Artikkel 12

Artikli 20 lõige 1 ja artikli 20 lõike 2 teine lõik

—

Artikli 20 lõike 2 esimene lõik ning artikli 20 lõiked 3 ja 4

—

Artikkel 21

Artikkel 13

Artikkel 22

—

Artiklid 23, 24 ja 25

Artikli 14 lõige 1

Artikli 26 lõige 1

Artikli 14 lõiked 2 ja 3

—

—

Artikkel 27

Artikli 15 lõige 1

Artikkel 28

Artikli 15 lõige 2

—

—

Artikkel 29

Artikkel 16

Artikkel 30

Artikkel 17

Artikkel 31

Lisa

I lisa

—

II–V lisa

---

NÕUKOGU PÕHJENDUSED

I.   SISSEJUHATUS

| 1. | Euroopa Komisjon saatis 19. novembril 2008 eespool nimetatud ettepaneku nõukogule ja Euroopa Parlamendile (1). |
| --- | --- |

1.

Euroopa Komisjon saatis 19. novembril 2008 eespool nimetatud ettepaneku nõukogule ja Euroopa Parlamendile (1).

| 2. | Euroopa Parlament võttis 23. aprillil 2009 esimesel lugemisel vastu oma arvamuse, millega võeti vastu 107 muudatusettepanekut (2). |
| --- | --- |

2.

Euroopa Parlament võttis 23. aprillil 2009 esimesel lugemisel vastu oma arvamuse, millega võeti vastu 107 muudatusettepanekut (2).

| 3. | Regioonide Komitee võttis oma arvamuse vastu 21. aprillil 2009. |
| --- | --- |

3.

Regioonide Komitee võttis oma arvamuse vastu 21. aprillil 2009.

| 4. | Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee võttis oma arvamuse vastu 14. mail 2009 (3). |
| --- | --- |

4.

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee võttis oma arvamuse vastu 14. mail 2009 (3).

| 5. | Nõukogu võttis vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 294 14. aprillil 2010 vastu oma esimese lugemise seisukoha. |
| --- | --- |

5.

Nõukogu võttis vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 294 14. aprillil 2010 vastu oma esimese lugemise seisukoha.

II.   ETTEPANEKU EESMÄRK

Käesolev ettepanek moodustab koos kahe teise ettepanekuga (4) osa komisjoni poolt 2008. aasta novembris esitatud energiatõhususe paketist.

Ettepaneku eesmärk on veelgi suurendada ehitiste energiatõhusust ELis, võttes arvesse ELi 2020. aastaks seatud kliima- ja energiapoliitika eesmärke seoses kasvuhoonegaaside heitkoguste, taastuvatest energiaallikatest toodetud energia osakaalu ja energiasäästu ning üleminekuga vähem CO2-heiteid tekitavale majandusele. Ettepaneku eesmärk on seega täpsustada, tugevdada ja laiendada praegu kehtiva direktiivi 2002/91/EÜ reguleerimisala ning vähendada suuri liikmesriikidevahelisi erinevusi seoses kõnealuses sektoris järgitavate tavadega. Ettepaneku sätted käsitlevad eri regulatiivseid ja teabepõhiseid vahendeid ning hõlmavad uute ja olemasolevate elamute ja muude ehitiste energiavajadusi ruumide ja vee soojendamiseks, jahutamiseks, ventilatsiooniks ja valgustuseks.

III.   NÕUKOGU ESIMESE LUGEMISE SEISUKOHA ANALÜÜS

| 1. | Pidades silmas tihedat ajakava, mis on vajalik, et vastavalt Euroopa Ülemkogu üleskutsele saavutada selle ettepaneku suhtes varajane kokkulepe, on nõukogu algusest peale püüdnud määrata kindlaks need elemendid, mis oleksid vastuvõetavad nii parlamendile kui ka nõukogule, selle asemel et koostada täielik nõukogu kokkulepitud seisukoht enne parlamendiga läbirääkimiste alustamist. Kiire edu saavutamiseks, võttes samal ajal arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingu jõustumise kuupäeva, lepiti kokku liikuda edasi kahes etapis:






  — | saavutada kokkulepe direktiivi sisu suhtes. Pärast konsulteerimist Euroopa Parlamendiga viidi see esimene etapp lõpule 2009. aasta novembris. See kokkulepe kinnitati alaliste esindajate komitee poolt 19. novembril 2009 ning Euroopa Parlamendi tööstuse, teadusuuringute ja energeetikakomisjoni (ITRE) tasandil selle eesistuja 30. novembri 2009. aasta kirjaga. |
| --- | --- | --- |

1.

Pidades silmas tihedat ajakava, mis on vajalik, et vastavalt Euroopa Ülemkogu üleskutsele saavutada selle ettepaneku suhtes varajane kokkulepe, on nõukogu algusest peale püüdnud määrata kindlaks need elemendid, mis oleksid vastuvõetavad nii parlamendile kui ka nõukogule, selle asemel et koostada täielik nõukogu kokkulepitud seisukoht enne parlamendiga läbirääkimiste alustamist. Kiire edu saavutamiseks, võttes samal ajal arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingu jõustumise kuupäeva, lepiti kokku liikuda edasi kahes etapis:

—

saavutada kokkulepe direktiivi sisu suhtes. Pärast konsulteerimist Euroopa Parlamendiga viidi see esimene etapp lõpule 2009. aasta novembris. See kokkulepe kinnitati alaliste esindajate komitee poolt 19. novembril 2009 ning Euroopa Parlamendi tööstuse, teadusuuringute ja energeetikakomisjoni (ITRE) tasandil selle eesistuja 30. novembri 2009. aasta kirjaga.

| — | saavutada kokkulepe muudatuste suhtes, mis on tingitud Euroopa Liidu toimimise lepingu jõustumisest, eelkõige seoses õigusliku aluse ja komiteemenetluse sätete kohandustega. Pärast Euroopa Parlamendiga konsulteerimist viidi see teine etapp lõpule 2010. aasta märtsis, tuginedes võimalikult suures ulatuses horisontaalsetele lahendustele, eelkõige seoses ekspertidega konsulteerimisega, Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni avaldusega artikli 290 kohta ning komisjoni avaldusega töö vaheaegade kohta. See kokkulepe kinnitati alaliste esindajate komitee poolt 24. märtsil 2010 ning Euroopa Parlamendi tööstuse, teadusuuringute ja energeetikakomisjoni (ITRE) tasandil selle eesistuja 25. märtsi 2010. aasta kirjaga. |
| --- | --- |

—

saavutada kokkulepe muudatuste suhtes, mis on tingitud Euroopa Liidu toimimise lepingu jõustumisest, eelkõige seoses õigusliku aluse ja komiteemenetluse sätete kohandustega. Pärast Euroopa Parlamendiga konsulteerimist viidi see teine etapp lõpule 2010. aasta märtsis, tuginedes võimalikult suures ulatuses horisontaalsetele lahendustele, eelkõige seoses ekspertidega konsulteerimisega, Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni avaldusega artikli 290 kohta ning komisjoni avaldusega töö vaheaegade kohta. See kokkulepe kinnitati alaliste esindajate komitee poolt 24. märtsil 2010 ning Euroopa Parlamendi tööstuse, teadusuuringute ja energeetikakomisjoni (ITRE) tasandil selle eesistuja 25. märtsi 2010. aasta kirjaga.

| 2. | Nõukogu seisukoht sisaldab kahte eespool nimetatud kokkulepet. Selle põhikomponendid on järgmised: | Finantsinstrumente käsitlevad sätted:
  lisati uus artikkel 10 „Rahalised soodustused ja turutõkked” ning uued põhjendused 18, 19 ja 20, et rõhutada palju rohkem ehitiste energiatõhususe rahastamise aspekti. |
| --- | --- | --- |

2.

Nõukogu seisukoht sisaldab kahte eespool nimetatud kokkulepet. Selle põhikomponendid on järgmised:

Finantsinstrumente käsitlevad sätted:

lisati uus artikkel 10 „Rahalised soodustused ja turutõkked” ning uued põhjendused 18, 19 ja 20, et rõhutada palju rohkem ehitiste energiatõhususe rahastamise aspekti.

| | Liginullenergiahooned
  Nagu tehti ka teiste ELi kliima- ja energiavaldkonna õigusaktide puhul, lisati „2020. aasta eesmärk”: artikli 9 lõige 1 ja artikli 9 lõike 2 punkt b näevad nüüd ette, et kõik uusehitised peavad olema liginullenergiahooned 31. detsembriks 2020, et aastaks 2015 tuleb seada vahe-eesmärk ning et ehitised, mida kasutavad ja omavad riigiasutused, peavad olema liginullenergiahooned pärast 31. detsembrit 2018 kooskõlas juhtrolliga, mida avalik sektor peaks selles valdkonnas etendama (vt põhjendus 23). Lisaks peaksid liikmesriigid välja töötama poliitika olemasolevate ehitiste muutmiseks liginullenergiahooneteks (artikli 9 lõige 1a). Kuna olemasolevate ehitiste muutmine liginullenergiahooneteks on sageli suhteliselt kulukas ja seetõttu võib see osutuda väheste vahendite ebatõhusaks kasutamiseks, ei olnud olemasolevate ehitiste jaoks siduvate eesmärkide seadmine nõukogule vastuvõetav. |
| --- | --- |

Liginullenergiahooned

Nagu tehti ka teiste ELi kliima- ja energiavaldkonna õigusaktide puhul, lisati „2020. aasta eesmärk”: artikli 9 lõige 1 ja artikli 9 lõike 2 punkt b näevad nüüd ette, et kõik uusehitised peavad olema liginullenergiahooned 31. detsembriks 2020, et aastaks 2015 tuleb seada vahe-eesmärk ning et ehitised, mida kasutavad ja omavad riigiasutused, peavad olema liginullenergiahooned pärast 31. detsembrit 2018 kooskõlas juhtrolliga, mida avalik sektor peaks selles valdkonnas etendama (vt põhjendus 23). Lisaks peaksid liikmesriigid välja töötama poliitika olemasolevate ehitiste muutmiseks liginullenergiahooneteks (artikli 9 lõige 1a). Kuna olemasolevate ehitiste muutmine liginullenergiahooneteks on sageli suhteliselt kulukas ja seetõttu võib see osutuda väheste vahendite ebatõhusaks kasutamiseks, ei olnud olemasolevate ehitiste jaoks siduvate eesmärkide seadmine nõukogule vastuvõetav.

| | Ehitusdetailid
  Kajastades Euroopa Parlamendi muudatusettepanekute mõtet, laiendati ettepaneku reguleerimisala, lisades sinna ehitusdetailid (artikli 7 teine lõik). |
| --- | --- |

Ehitusdetailid

Kajastades Euroopa Parlamendi muudatusettepanekute mõtet, laiendati ettepaneku reguleerimisala, lisades sinna ehitusdetailid (artikli 7 teine lõik).

| | Energiamärgised: väljastamine ja paigutamine
  Vastavalt Euroopa Parlamendi soovitusele nõustus nõukogu alandama märgiste väljastamise künnist avaliku sektori ehitiste jaoks (artikkel 12), alandama avaliku sektori ehitistes märgiste paigutamise künnist (artikkel 13) ning lisama taas selle, mille ta varem oli välja jätnud, nimelt nõude lisada energiatõhususe näitaja kuulutustesse (artikli 12 lõige 4). |
| --- | --- |

Energiamärgised: väljastamine ja paigutamine

Vastavalt Euroopa Parlamendi soovitusele nõustus nõukogu alandama märgiste väljastamise künnist avaliku sektori ehitiste jaoks (artikkel 12), alandama avaliku sektori ehitistes märgiste paigutamise künnist (artikkel 13) ning lisama taas selle, mille ta varem oli välja jätnud, nimelt nõude lisada energiatõhususe näitaja kuulutustesse (artikli 12 lõige 4).

| | Võrdleva metoodika raamistik
  Nõukogule ei olnud vastuvõetav Euroopa Parlamendi taotlus, et kõikides liikmesriikides kohaldataks ühist metoodikaraamistikku (artikli 5 lõige 1). Pidades silmas klimaatiliste ja geograafiliste tingimuste erinevusi ning eri lähtepunkte ehitiste energiatõhususe osas, leidis nõukogu, et ühine metoodikaraamistik ei oleks mitte ainult ebasobiv, vaid seda oleks ka võimatu koostada. Nõukogu nõustus parlamendi poolt kavandatud uue III lisa lisamisega, milles kirjeldatakse võrdleva metoodika raamistiku sisu. Lisaks nõustus nõukogu võtma kasutusele võrdleva hindamise süsteemi (artikli 5 lõige 3), millest tulenevalt liikmesriigid peavad põhjendama olulisi erinevusi energiatõhususe miinimumnõuete kulutõhusa taseme ning kehtivate energiatõhususe miinimumnõuete vahel. |
| --- | --- |

Võrdleva metoodika raamistik

Nõukogule ei olnud vastuvõetav Euroopa Parlamendi taotlus, et kõikides liikmesriikides kohaldataks ühist metoodikaraamistikku (artikli 5 lõige 1). Pidades silmas klimaatiliste ja geograafiliste tingimuste erinevusi ning eri lähtepunkte ehitiste energiatõhususe osas, leidis nõukogu, et ühine metoodikaraamistik ei oleks mitte ainult ebasobiv, vaid seda oleks ka võimatu koostada. Nõukogu nõustus parlamendi poolt kavandatud uue III lisa lisamisega, milles kirjeldatakse võrdleva metoodika raamistiku sisu. Lisaks nõustus nõukogu võtma kasutusele võrdleva hindamise süsteemi (artikli 5 lõige 3), millest tulenevalt liikmesriigid peavad põhjendama olulisi erinevusi energiatõhususe miinimumnõuete kulutõhusa taseme ning kehtivate energiatõhususe miinimumnõuete vahel.

| | Läbivaatamine
  Nõukogu nõustus Euroopa Parlamendi taotlusega komisjonipoolse läbivaatamise kohta; kõnealuse läbivaatamise tähtajaks lepiti kokku kompromisskuupäev 1. jaanuar 2017 (artikkel 19). |
| --- | --- |

Läbivaatamine

Nõukogu nõustus Euroopa Parlamendi taotlusega komisjonipoolse läbivaatamise kohta; kõnealuse läbivaatamise tähtajaks lepiti kokku kompromisskuupäev 1. jaanuar 2017 (artikkel 19).

| | Teave
  Nõukogu tegi selleks, et käsitleda mitmeid Euroopa Parlamendi taotlusi seoses teabe esitamisega, ettepaneku lisada uus artikkel 20, et koondada kokku kõik teavet käsitlevad sätted. |
| --- | --- |

Teave

Nõukogu tegi selleks, et käsitleda mitmeid Euroopa Parlamendi taotlusi seoses teabe esitamisega, ettepaneku lisada uus artikkel 20, et koondada kokku kõik teavet käsitlevad sätted.

- * *

Lisaks eespool nimetatud peamistele elementidele ja varajase kokkuleppe saavutamiseks vaatas nõukogu läbi kõik Euroopa Parlamendi muudatusettepanekud. Võimaluse korral kiideti muudatusettepanekud kas täielikult või osaliselt heaks; mõnikord käsitleti muudatusettepaneku sisu muus artiklis või põhjenduses. Seega nõukogu oma seisukohas:

| — | kiitis heaks muudatusettepanekud 1, 2, 36, 37, 38 ja 45; |
| --- | --- |

—

kiitis heaks muudatusettepanekud 1, 2, 36, 37, 38 ja 45;

| — | kiitis osaliselt heaks muudatusettepanekud 3, 4, 5, 6, 10, 13, 14, 16, 18, 19, 20, 21, 22, 27, 28, 29, 30, 32, 33, 34, 35, 39, 42, 43, 47, 48, 50, 51, 52, 57, 58, 60, 62, 63, 65, 66, 67, 68, 69, 70, 71, 72, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 82, 83, 93, 94, 95, 100, 102, 103, 104, 105, 106, 107, 108, 109, 110, 112, 116, 117, 119, 120, 123 ja 124; |
| --- | --- |

—

kiitis osaliselt heaks muudatusettepanekud 3, 4, 5, 6, 10, 13, 14, 16, 18, 19, 20, 21, 22, 27, 28, 29, 30, 32, 33, 34, 35, 39, 42, 43, 47, 48, 50, 51, 52, 57, 58, 60, 62, 63, 65, 66, 67, 68, 69, 70, 71, 72, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 82, 83, 93, 94, 95, 100, 102, 103, 104, 105, 106, 107, 108, 109, 110, 112, 116, 117, 119, 120, 123 ja 124;

| — | ei saanud heaks kiita muudatusettepanekuid 7, 8, 9, 12, 15, 17, 23, 24, 25, 26, 31, 40, 41, 44, 46, 53, 54, 55, 59, 64, 73, 80, 81, 84, 85, 86, 87, 88, 89, 90 ja 91. |
| --- | --- |

—

ei saanud heaks kiita muudatusettepanekuid 7, 8, 9, 12, 15, 17, 23, 24, 25, 26, 31, 40, 41, 44, 46, 53, 54, 55, 59, 64, 73, 80, 81, 84, 85, 86, 87, 88, 89, 90 ja 91.

---

(1)  Dok 15929/08.

(2)  Dok 8877/1/09 REV 1.

(3)  ELT C 277, 17.11.2009, lk 75.

(4)  Kaks teist nimetatud paketti kuuluvat ettepanekut on:

| — | eelnõu: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv energiamõjuga toodete energiatarbimise ja muude ressursside tarbimise näitamise kohta märgistuses ja ühtses tootekirjelduses (uuesti sõnastatud) (2008/0222 COD); |
| --- | --- |

—

eelnõu: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv energiamõjuga toodete energiatarbimise ja muude ressursside tarbimise näitamise kohta märgistuses ja ühtses tootekirjelduses (uuesti sõnastatud) (2008/0222 COD);

| — | Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 1222/2009 rehvide kütusesäästlikkuse ja muude oluliste parameetrite märgistamise kohta (ELT L 342, 22.12.2009, lk 46). |
| --- | --- |

—

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 1222/2009 rehvide kütusesäästlikkuse ja muude oluliste parameetrite märgistamise kohta (ELT L 342, 22.12.2009, lk 46).

Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni avaldus ELi toimimise lepingu artikli 290 kohta

Euroopa Parlament, nõukogu ja komisjon deklareerivad, et käesoleva direktiivi sätted ei piira institutsioonide edaspidiseid seisukohti ELi toimimise lepingu artikli 290 rakendamise kohta või üksikuid õigusakte, mis sisaldavad selliseid sätteid.

Komisjoni avaldus

Kui õigusaktiga ei ole ette nähtud kiirmenetlust, võtab komisjon arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu seisukohta, et delegeeritud õigusaktide teatavakstegemise puhul tuleb arvestada vaheaegu institutsioonide töös (talvine vaheaeg, suvine vaheaeg ja Euroopa Parlamendi valimised), tagamaks seda, et Euroopa Parlament ja nõukogu saaksid kasutada oma õigusi asjaomases õigusaktis sätestatud tähtaegade piires, ning on valmis vastavalt toimima.

---