# Eiropas Savienības C 123E/2010

| | ISSN 1725-5201
  doi:10.3000/17255201.CE2010.123.lav |
| --- | --- |
| Eiropas Savienības
  Oficiālais Vēstnesis | C 123E |
| | |
| Izdevums latviešu valodā | Informācija un paziņojumi | 53. sējums2010. gada 12. maijs |

ISSN 1725-5201

doi:10.3000/17255201.CE2010.123.lav

Eiropas Savienības

Oficiālais Vēstnesis

C 123E

Izdevums latviešu valodā

Informācija un paziņojumi

53. sējums2010. gada 12. maijs

---

| Paziņojums Nr. | Saturs | Lappuse |
| --- | --- | --- |
| | III   Sagatavošanā esoši tiesību akti |
| | Padome |
| 2010/C 123E/01 | Padomes Nostāja (ES) Nr. 7/2010 pirmajā lasījumā, lai pieņemtu Eiropas Parlamenta un Padomes lēmumu, ar kuru groza Lēmumu Nr. 573/2007/EK, ar ko laikposmam no 2008. gada līdz 2013. gadam izveido Eiropas Bēgļu fondu, apturot finansējumu konkrētām Kopienas darbībām un izmainot šādu darbību finansējuma ierobežojumuPieņemta Padomē 2010. gada 25. februārī | 1 |
| 2010/C 123E/02 | Padomes Nostāja (ES) Nr. 8/2010 pirmajā lasījumā, lai pieņemtu Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvu par to, kā piemērot vienlīdzīgas attieksmes principu vīriešiem un sievietēm, kas darbojas pašnodarbinātas personas statusā, un ar kuru atceļ Direktīvu 86/613/EEKPieņemta Padomē 2010. gada 8. martā | 5 |
| 2010/C 123E/03 | Padomes Nostāja (ES) Nr. 9/2010 pirmajā lasījumā, lai pieņemtu Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvu par enerģijas un citu resursu patēriņa norādīšanu ražojumiem, kas saistīti ar energopatēriņu, izmantojot etiķetes un standarta informāciju par precēmPieņemta Padomē 2010. gada 14. aprīlī (
  1
  ) | 17 |
| 2010/C 123E/04 | Padomes Nostāja (ES) Nr. 10/2010 pirmajā lasījumā, lai pieņemtu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu par ēku energoefektivitātiPieņēmta Padomē 2010. gada 14. aprīlī | 32 |

Paziņojums Nr.

Saturs

Lappuse

III   Sagatavošanā esoši tiesību akti

Padome

2010/C 123E/01

Padomes Nostāja (ES) Nr. 7/2010 pirmajā lasījumā, lai pieņemtu Eiropas Parlamenta un Padomes lēmumu, ar kuru groza Lēmumu Nr. 573/2007/EK, ar ko laikposmam no 2008. gada līdz 2013. gadam izveido Eiropas Bēgļu fondu, apturot finansējumu konkrētām Kopienas darbībām un izmainot šādu darbību finansējuma ierobežojumuPieņemta Padomē 2010. gada 25. februārī

1

2010/C 123E/02

Padomes Nostāja (ES) Nr. 8/2010 pirmajā lasījumā, lai pieņemtu Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvu par to, kā piemērot vienlīdzīgas attieksmes principu vīriešiem un sievietēm, kas darbojas pašnodarbinātas personas statusā, un ar kuru atceļ Direktīvu 86/613/EEKPieņemta Padomē 2010. gada 8. martā

5

2010/C 123E/03

Padomes Nostāja (ES) Nr. 9/2010 pirmajā lasījumā, lai pieņemtu Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvu par enerģijas un citu resursu patēriņa norādīšanu ražojumiem, kas saistīti ar energopatēriņu, izmantojot etiķetes un standarta informāciju par precēmPieņemta Padomē 2010. gada 14. aprīlī (
  1
  )

1

17

2010/C 123E/04

Padomes Nostāja (ES) Nr. 10/2010 pirmajā lasījumā, lai pieņemtu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu par ēku energoefektivitātiPieņēmta Padomē 2010. gada 14. aprīlī

32

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Dokuments attiecas uz EEZ |

---

(1)   Dokuments attiecas uz EEZ

1

| LV | |
| --- | --- |

LV

---

III Sagatavošanā esoši tiesību akti

Padome

| 12.5.2010 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | CE 123/1 |
| --- | --- | --- | --- |

12.5.2010

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

CE 123/1

---

PADOMES NOSTĀJA (ES) Nr. 7/2010 PIRMAJĀ LASĪJUMĀ,

lai pieņemtu Eiropas Parlamenta un Padomes lēmumu, ar kuru groza Lēmumu Nr. 573/2007/EK, ar ko laikposmam no 2008. gada līdz 2013. gadam izveido Eiropas Bēgļu fondu, apturot finansējumu konkrētām Kopienas darbībām un izmainot šādu darbību finansējuma ierobežojumu

Pieņemta Padomē 2010. gada 25. februārī

2010/C 123 E/01

EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 78. panta 2. punktu,

ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (1),

tā kā:

| (1) | Savienības politika attiecībā uz kopējo Eiropas patvēruma sistēmu (KEPS) paredz saskaņā ar Hāgas programmu izveidot kopēju patvēruma telpu, izmantojot efektīvu saskaņotu procedūru atbilstīgi Eiropas Savienības vērtībām un humānisma tradīcijām. |
| --- | --- |

(1)

Savienības politika attiecībā uz kopējo Eiropas patvēruma sistēmu (KEPS) paredz saskaņā ar Hāgas programmu izveidot kopēju patvēruma telpu, izmantojot efektīvu saskaņotu procedūru atbilstīgi Eiropas Savienības vērtībām un humānisma tradīcijām.

| (2) | Pēdējos gados ir gūti lieli panākumi virzībā uz KEPS izveidošanu, pateicoties tam, ka ir ieviesti kopējie minimālie standarti. Dalībvalstu starpā tomēr pastāv krasas atšķirības starptautiskās aizsardzības piešķiršanā un šādas aizsardzības veidos. |
| --- | --- |

(2)

Pēdējos gados ir gūti lieli panākumi virzībā uz KEPS izveidošanu, pateicoties tam, ka ir ieviesti kopējie minimālie standarti. Dalībvalstu starpā tomēr pastāv krasas atšķirības starptautiskās aizsardzības piešķiršanā un šādas aizsardzības veidos.

| (3) | Komisija 2008. gada jūnijā pieņemtajā Patvēruma politikas plānā paziņoja savu nodomu attīstīt KEPS, ierosinot pārskatīt esošos juridiskos instrumentus, lai labāk saskaņotu piemērojamos standartus, un stiprinot atbalstu dalībvalstu praktiskajai sadarbībai, jo īpaši iesniedzot likumdošanas priekšlikumu par Eiropas Patvēruma atbalsta biroja (Atbalsta birojs) izveidi, lai uzlabotu dalībvalstu operatīvās sadarbības koordināciju nolūkā efektīvi īstenot kopīgos noteikumus. |
| --- | --- |

(3)

Komisija 2008. gada jūnijā pieņemtajā Patvēruma politikas plānā paziņoja savu nodomu attīstīt KEPS, ierosinot pārskatīt esošos juridiskos instrumentus, lai labāk saskaņotu piemērojamos standartus, un stiprinot atbalstu dalībvalstu praktiskajai sadarbībai, jo īpaši iesniedzot likumdošanas priekšlikumu par Eiropas Patvēruma atbalsta biroja (Atbalsta birojs) izveidi, lai uzlabotu dalībvalstu operatīvās sadarbības koordināciju nolūkā efektīvi īstenot kopīgos noteikumus.

| (4) | Eiropadome 2008. gada septembrī pieņemtajā Eiropas Imigrācijas un patvēruma paktā svinīgi atgādināja, ka visiem vajātiem ārvalstniekiem ir tiesības saņemt palīdzību un aizsardzību Eiropas Savienības teritorijā, piemērojot 1951. gada 28. jūlija Ženēvas Konvenciju par bēgļu statusu, kurā grozījumi izdarīti ar 1967. gada 31. janvāra Ņujorkas Protokolu, kā arī ar to saistītos citus līgumus. Tika arī skaidri nolemts 2009. gadā izveidot Eiropas atbalsta biroju. |
| --- | --- |

(4)

Eiropadome 2008. gada septembrī pieņemtajā Eiropas Imigrācijas un patvēruma paktā svinīgi atgādināja, ka visiem vajātiem ārvalstniekiem ir tiesības saņemt palīdzību un aizsardzību Eiropas Savienības teritorijā, piemērojot 1951. gada 28. jūlija Ženēvas Konvenciju par bēgļu statusu, kurā grozījumi izdarīti ar 1967. gada 31. janvāra Ņujorkas Protokolu, kā arī ar to saistītos citus līgumus. Tika arī skaidri nolemts 2009. gadā izveidot Eiropas atbalsta biroju.

| (5) | Praktiskā sadarbība patvēruma jomā ir paredzēta, lai Eiropas tiesiskajā regulējumā palielinātu dalībvalstu lēmumu pieņemšanas procedūru konverģenci un nodrošinātu to nepārtrauktu kvalitāti šajā jomā atbilstīgi Eiropas tiesiskajam pamatam. Pēdējos gados jau ir uzsākts liels skaits praktiskās sadarbības pasākumu, īpaši pieņemot kopēju pieeju informācijai par izcelsmes valstīm un izveidojot kopēju Eiropas apmācību programmu patvēruma jomā. Lai nostiprinātu un attīstītu šos sadarbības pasākumus, būtu jāizveido Atbalsta birojs. |
| --- | --- |

(5)

Praktiskā sadarbība patvēruma jomā ir paredzēta, lai Eiropas tiesiskajā regulējumā palielinātu dalībvalstu lēmumu pieņemšanas procedūru konverģenci un nodrošinātu to nepārtrauktu kvalitāti šajā jomā atbilstīgi Eiropas tiesiskajam pamatam. Pēdējos gados jau ir uzsākts liels skaits praktiskās sadarbības pasākumu, īpaši pieņemot kopēju pieeju informācijai par izcelsmes valstīm un izveidojot kopēju Eiropas apmācību programmu patvēruma jomā. Lai nostiprinātu un attīstītu šos sadarbības pasākumus, būtu jāizveido Atbalsta birojs.

| (6) | Lai vienkāršotu darbības praktiskās sadarbības atbalstam patvēruma jomā un ciktāl Atbalsta birojam būtu jāuztic daži no uzdevumiem, kurus pašreiz finansē no Eiropas Bēgļu fonda, atbildība par dažām Kopienas darbībām, kas paredzētas Lēmuma Nr. 573/2007/EK (2) 4. pantā, no Eiropas Bēgļu fonda jānodod Atbalsta birojam, lai nodrošinātu optimālu praktisko sadarbību patvēruma jomā. |
| --- | --- |

(6)

Lai vienkāršotu darbības praktiskās sadarbības atbalstam patvēruma jomā un ciktāl Atbalsta birojam būtu jāuztic daži no uzdevumiem, kurus pašreiz finansē no Eiropas Bēgļu fonda, atbildība par dažām Kopienas darbībām, kas paredzētas Lēmuma Nr. 573/2007/EK (2) 4. pantā, no Eiropas Bēgļu fonda jānodod Atbalsta birojam, lai nodrošinātu optimālu praktisko sadarbību patvēruma jomā.

| (7) | Ņemot vērā šo Kopienas darbību jomas sašaurinājumu, to finansējuma apjoms, kas Lēmumā Nr. 573/2007/EK ir noteikts 10 % apmērā no Fondam pieejamā finansējuma, būtu jāsamazina līdz 4 %. |
| --- | --- |

(7)

Ņemot vērā šo Kopienas darbību jomas sašaurinājumu, to finansējuma apjoms, kas Lēmumā Nr. 573/2007/EK ir noteikts 10 % apmērā no Fondam pieejamā finansējuma, būtu jāsamazina līdz 4 %.

| (8) | Finansējums Lēmuma Nr. 573/2007/EK īstenošanai būtu jāsamazina, lai atbrīvotu līdzekļus Atbalsta biroja finansēšanai. |
| --- | --- |

(8)

Finansējums Lēmuma Nr. 573/2007/EK īstenošanai būtu jāsamazina, lai atbrīvotu līdzekļus Atbalsta biroja finansēšanai.

| (9) | Saskaņā ar 3. pantu Protokolā par Apvienotās Karalistes un Īrijas Nostāju saistībā ar brīvības, drošības un tiesiskuma telpu, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, Apvienotā Karaliste un Īrija ir paziņojušas, ka vēlas piedalīties šā lēmuma pieņemšanā un piemērošanā. |
| --- | --- |

(9)

Saskaņā ar 3. pantu Protokolā par Apvienotās Karalistes un Īrijas Nostāju saistībā ar brīvības, drošības un tiesiskuma telpu, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, Apvienotā Karaliste un Īrija ir paziņojušas, ka vēlas piedalīties šā lēmuma pieņemšanā un piemērošanā.

| (10) | Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, Dānija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un tādēļ šis lēmums Dānijai nav saistošs un nav tai jāpiemēro, |
| --- | --- |

(10)

Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, Dānija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un tādēļ šis lēmums Dānijai nav saistošs un nav tai jāpiemēro,

IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.

1. pants

Lēmumu Nr. 573/2007/EK ar šo groza šādi.

| 1) | Lēmuma 4. pantu groza šādi:






  a) | panta 1. punktā “10 %” aizstāj ar “4 %”; |
| --- | --- | --- |

1)

Lēmuma 4. pantu groza šādi:

a)

panta 1. punktā “10 %” aizstāj ar “4 %”;

| b) | panta 2. punkta a) un f) apakšpunktu svītro; |
| --- | --- |

b)

panta 2. punkta a) un f) apakšpunktu svītro;

| 2) | lēmuma 12. panta 1. punktu aizstāj ar šādu punktu:
  “1.   Šā lēmuma īstenošanai paredzētais finansējums no 2008. gada 1. janvāra līdz 2013. gada 31. decembrim ir EUR 614 miljoni.”. |
| --- | --- |

2)

lēmuma 12. panta 1. punktu aizstāj ar šādu punktu:

“1.   Šā lēmuma īstenošanai paredzētais finansējums no 2008. gada 1. janvāra līdz 2013. gada 31. decembrim ir EUR 614 miljoni.”.

2. pants

Šis lēmums stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

3. pants

Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm saskaņā ar Līgumiem.

4. pants

Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

.., ..

Eiropas Parlamenta vārdā –

priekšsēdētājs

..

Padomes vārdā –

priekšsēdētājs

..

---

(1)  Eiropas Parlamenta 2009. gada 7. maija Nostāja (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta), Padomes .. nostāja pirmajā lasījumā (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta). Eiropas Parlamenta .. nostāja (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta).

1

Oficiālajā Vēstnesī

Oficiālajā Vēstnesī

Oficiālajā Vēstnesī

(2)  OV L 144, 6.6.2007., 1. lpp.

2

---

PADOMES PASKAIDROJUMA RAKSTS

I.   IEVADS

Komisija 2009. gada 18. februārī pieņēma priekšlikumu, ar ko groza Lēmumu par Eiropas Bēgļu fondu (EBF) (1), kas saistīts ar priekšlikumu Regulai, ar ko izveido Eiropas Patvēruma lietu atbalsta biroju (EASO) (2).

Eiropas Parlaments 2009. gada 7. maijā pieņēma attiecīgus atzinumus pirmajā lasījumā – par EBF lēmumu, saistībā ar kuru nebija ierosināti grozījumi (3), un par EASO regulu, kurā izklāstīti 40 grozījumi attiecībā uz Komisijas priekšlikumu (4).

Padome 2010. gada 25. februārī saskaņā ar Līguma 294. pantu pieņēma nostāju pirmajā lasījumā par abiem priekšlikumiem.

Reģionu Komiteja 2009. gada 5.–7. oktobrī pieņēma atzinumu par Topošo kopējo Eiropas patvēruma sistēmu II (5) un tostarp vairākus ieteikumus par EASO regulu.

II.   PRIEKŠLIKUMA MĒRĶIS

EBF lēmums ir grozīts, lai ņemtu vērā izmaiņas, kas radušās sakarā ar Eiropas Patvēruma lietu atbalsta biroja izveidi, un jo īpaši, lai Eiropas Patvēruma lietu atbalsta birojs savā pārziņā varētu pārņemt noteiktas darbības, kuras līdz šim finansēja Eiropas Bēgļu fonds. Eiropas Patvēruma lietu atbalsta birojs ir izveidots, lai uzlabotu kopēju Eiropas patvēruma sistēmu, stiprinātu dalībvalstu praktisko sadarbību patvēruma jomā un sniegtu un/vai koordinētu operatīvo atbalstu dalībvalstīm, kuru patvēruma sistēmas ir īpaši un nesamērīgi noslogotas.

III.   PADOMES NOSTĀJA PIRMAJĀ LASĪJUMĀ – ANALĪZE

Vispārīga informācija

Sarunas notika Hāgas programmas politiskā gaisotnē; ar minēto programmu laikposmam no 2005. līdz 2010. gadam nosaka mērķus un instrumentus tieslietu un iekšlietu jomā. Eiropadome pauda apņemšanos, grozot tiesisko regulējumu un stiprinot praktisku un konstruktīvu sadarbību, inter alia, izveidojot Eiropas Patvēruma lietu atbalsta biroju, turpināt attīstīt kopējo Eiropas patvēruma sistēmu. Pēc tam 2008. gada oktobra Eiropas Imigrācijas un patvēruma paktā Eiropadome vienojās par šāda biroja izveidi 2009. gadā.

Saskaņā ar 3. pantu Protokolā par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju attiecībā uz brīvības, drošības un tiesiskuma telpu, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, Apvienotā Karaliste un Īrija ir paziņojušas, ka vēlas piedalīties šī lēmuma pieņemšanā un piemērošanā.

Saskaņā ar 1. un 2 pantu Protokolā par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, Dānija nepiedalās EBF lēmuma pieņemšanā, un tai šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro.

Saskaņā ar Kopīgo deklarāciju par koplēmuma procedūras praktiskajiem aspektiem (6), Padomes, Parlamenta un Komisijas pārstāvji ir sazinājušies, lai panāktu vienošanos par Padomes nostāju pirmajā lasījumā. Minēto iestāžu pārstāvji vienojās par EASO regulas un EBF lēmuma tekstu.

IV.   SECINĀJUMS

Padomes nostāja pirmajā lasījumā atspoguļo kompromisu, ko ar Komisijas atbalstu panākusi Padome un Eiropas Parlaments. Pastāvīgo pārstāvju komiteja 2009. gada 20. novembrī apstiprināja šo kompromisu ar politisku vienošanos par EBF lēmumu un par EASO regulu. Eiropas Parlamenta Pilsoņu brīvību, tieslietu un iekšlietu komitejas (LIBE) priekšsēdētājs vēstulē Pastāvīgo pārstāvju komitejas priekšsēdētājam norādīja, ka, ja kompromisa tekstus Eiropas Parlamentam nosūtīs kā Padomes nostājas pirmajā lasījumā, viņš ieteiks LIBE locekļiem un attiecīgi plenārsēdei pieņemt attiecīgās Padomes nostājas bez grozījumiem Eiropas Parlamenta otrā lasījumā, pēc tam, kad to būs izskatījuši abu iestāžu juristi lingvisti. Tiklīdz EBF lēmums un EASO regula būs pieņemta, būs pavērts ceļš drīzai Eiropas Patvēruma lietu atbalsta biroja izveidei, kas ir ļoti nozīmīga turpmākai praktiskās sadarbības veicināšanai patvēruma jomā.

---

(1)  6702/09 ASILE 6 CADREFIN 7 CODEC 213.

(2)  6700/09 ASILE 5 CODEC 212 + ADD 1, 2.

(3)  T6-0375/2009, 7.5.2009.

(4)  T6-0379/2009, 7.5.2009.

(5)  RK 90/2009 galīgā redakcija.

(6)  OV C 148, 28.5.1999., 1. lpp.

---

| 12.5.2010 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | CE 123/5 |
| --- | --- | --- | --- |

12.5.2010

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

CE 123/5

---

PADOMES NOSTĀJA (ES) Nr. 8/2010 PIRMAJĀ LASĪJUMĀ,

lai pieņemtu Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvu par to, kā piemērot vienlīdzīgas attieksmes principu vīriešiem un sievietēm, kas darbojas pašnodarbinātas personas statusā, un ar kuru atceļ Direktīvu 86/613/EEK

Pieņemta Padomē 2010. gada 8. martā

2010/C 123 E/02

EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 157. panta 3. punktu,

ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),

saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (2),

tā kā:

| (1) | Ar Padomes Direktīvu 86/613/EEK (1986. gada 11. decembris) par to, kā piemērot vienlīdzīgas attieksmes principu pret pašnodarbinātiem vīriešiem un sievietēm, to skaitā lauksaimniecībā nodarbinātiem, un par pašnodarbinātu grūtnieču un māšu aizsardzību (3) dalībvalstīs tiek nodrošināta vienlīdzīgas attieksmes principa piemērošana vīriešiem un sievietēm, kas darbojas pašnodarbinātas personas statusā, vai veicina šādu nodarbošanos. Ciktāl tas attiecas uz pašnodarbinātām personām un šo personu laulātajiem, Direktīva 86/613/EEK nav bijusi ļoti efektīva, un tās darbības joma būtu jāpārskata, jo diskriminācija dzimuma dēļ un aizskaršana notiek arī citās jomās, ne tikai algotā darbā. Skaidrības labad Direktīva 86/613/EEK būtu jāaizstāj ar šo direktīvu. |
| --- | --- |

(1)

Ar Padomes Direktīvu 86/613/EEK (1986. gada 11. decembris) par to, kā piemērot vienlīdzīgas attieksmes principu pret pašnodarbinātiem vīriešiem un sievietēm, to skaitā lauksaimniecībā nodarbinātiem, un par pašnodarbinātu grūtnieču un māšu aizsardzību (3) dalībvalstīs tiek nodrošināta vienlīdzīgas attieksmes principa piemērošana vīriešiem un sievietēm, kas darbojas pašnodarbinātas personas statusā, vai veicina šādu nodarbošanos. Ciktāl tas attiecas uz pašnodarbinātām personām un šo personu laulātajiem, Direktīva 86/613/EEK nav bijusi ļoti efektīva, un tās darbības joma būtu jāpārskata, jo diskriminācija dzimuma dēļ un aizskaršana notiek arī citās jomās, ne tikai algotā darbā. Skaidrības labad Direktīva 86/613/EEK būtu jāaizstāj ar šo direktīvu.

| (2) | Savā 2006. gada 1. marta paziņojumā “Ceļvedis sieviešu un vīriešu līdztiesībā” Komisija paziņoja, ka dzimumu līdztiesības pārvaldības uzlabošanas nolūkā tā apņemas pārskatīt spēkā esošos ES tiesību aktus par dzimumu līdztiesību, kuri netika iekļauti 2005. gada pārstrādāšanas procedūrā, lai vajadzības gadījumā tos atjauninātu, modernizētu un pārstrādātu. Direktīva 86/613/EEK netika iekļauta pārstrādāšanas procedūrā. |
| --- | --- |

(2)

Savā 2006. gada 1. marta paziņojumā “Ceļvedis sieviešu un vīriešu līdztiesībā” Komisija paziņoja, ka dzimumu līdztiesības pārvaldības uzlabošanas nolūkā tā apņemas pārskatīt spēkā esošos ES tiesību aktus par dzimumu līdztiesību, kuri netika iekļauti 2005. gada pārstrādāšanas procedūrā, lai vajadzības gadījumā tos atjauninātu, modernizētu un pārstrādātu. Direktīva 86/613/EEK netika iekļauta pārstrādāšanas procedūrā.

| (3) | Savos 2007. gada 5. un 6. decembra secinājumos “Līdzsvarotas sieviešu un vīriešu lomas attiecībā uz darbavietām, izaugsmi un sociālo kohēziju” Padome aicināja Komisiju apsvērt nepieciešamību vajadzības gadījumā pārskatīt Direktīvu 86/613/EEK, lai nodrošinātu pašnodarbinātām personām un līdzstrādājošiem laulātajiem tiesības saistībā ar mātes un tēva pienākumiem. |
| --- | --- |

(3)

Savos 2007. gada 5. un 6. decembra secinājumos “Līdzsvarotas sieviešu un vīriešu lomas attiecībā uz darbavietām, izaugsmi un sociālo kohēziju” Padome aicināja Komisiju apsvērt nepieciešamību vajadzības gadījumā pārskatīt Direktīvu 86/613/EEK, lai nodrošinātu pašnodarbinātām personām un līdzstrādājošiem laulātajiem tiesības saistībā ar mātes un tēva pienākumiem.

| (4) | Eiropas Parlaments ir konsekventi aicinājis Komisiju pārskatīt Direktīvu 86/613/EEK, jo īpaši, lai uzlabotu pašnodarbinātu sieviešu aizsardzību saistībā ar grūtniecību un bērna piedzimšanu un lai uzlabotu lauksaimniecībā pašnodarbinātu personu laulāto situāciju. |
| --- | --- |

(4)

Eiropas Parlaments ir konsekventi aicinājis Komisiju pārskatīt Direktīvu 86/613/EEK, jo īpaši, lai uzlabotu pašnodarbinātu sieviešu aizsardzību saistībā ar grūtniecību un bērna piedzimšanu un lai uzlabotu lauksaimniecībā pašnodarbinātu personu laulāto situāciju.

| (5) | Savā 2008. gada 2. jūlija paziņojumā “Atjaunināta sociālā programma: iespējas, pieejamība un solidaritāte 21. gadsimta Eiropā” Komisija apstiprināja nepieciešamību veikt pasākumus attiecībā uz atšķirīgo dzimumu situāciju uzņēmējdarbībā, kā arī lai uzlabotu privātās un darba dzīves saskaņošanu. |
| --- | --- |

(5)

Savā 2008. gada 2. jūlija paziņojumā “Atjaunināta sociālā programma: iespējas, pieejamība un solidaritāte 21. gadsimta Eiropā” Komisija apstiprināja nepieciešamību veikt pasākumus attiecībā uz atšķirīgo dzimumu situāciju uzņēmējdarbībā, kā arī lai uzlabotu privātās un darba dzīves saskaņošanu.

| (6) | Pašlaik jau ir vairāki juridiski instrumenti, kas paredzēti vienlīdzīgas attieksmes principa īstenošanai un kas attiecas uz pašnodarbinātības jomu, konkrēti, Padomes Direktīva 79/7/EEK (1978. gada 19. decembris) par pakāpenisku vienlīdzīgas attieksmes principa pret vīriešiem un sievietēm īstenošanu sociālā nodrošinājuma jautājumos (4) un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2006/54/EK (2006. gada 5. jūlijs) par tāda principa īstenošanu, kas paredz vienlīdzīgas iespējas un attieksmi pret vīriešiem un sievietēm nodarbinātības un profesijas jautājumos (pārstrādāta redakcija) (5). Tāpēc šī direktīva nebūtu jāpiemēro jomās, uz kurām jau attiecas citas direktīvas. |
| --- | --- |

(6)

Pašlaik jau ir vairāki juridiski instrumenti, kas paredzēti vienlīdzīgas attieksmes principa īstenošanai un kas attiecas uz pašnodarbinātības jomu, konkrēti, Padomes Direktīva 79/7/EEK (1978. gada 19. decembris) par pakāpenisku vienlīdzīgas attieksmes principa pret vīriešiem un sievietēm īstenošanu sociālā nodrošinājuma jautājumos (4) un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2006/54/EK (2006. gada 5. jūlijs) par tāda principa īstenošanu, kas paredz vienlīdzīgas iespējas un attieksmi pret vīriešiem un sievietēm nodarbinātības un profesijas jautājumos (pārstrādāta redakcija) (5). Tāpēc šī direktīva nebūtu jāpiemēro jomās, uz kurām jau attiecas citas direktīvas.

| (7) | Šī direktīva neskar dalībvalstu pilnvaras organizēt savas sociālās aizsardzības sistēmas. Dalībvalstu ekskluzīvā kompetencē attiecībā uz savu sociālās aizsardzības sistēmu organizēšanu, inter alia, ietilpst lēmumi par šādu sistēmu un ar tām saistītu iestāžu izveidi, finansēšanu un pārvaldību, kā arī pabalstu būtību un sniegšanu, iemaksu apmēru un pieejas nosacījumiem. |
| --- | --- |

(7)

Šī direktīva neskar dalībvalstu pilnvaras organizēt savas sociālās aizsardzības sistēmas. Dalībvalstu ekskluzīvā kompetencē attiecībā uz savu sociālās aizsardzības sistēmu organizēšanu, inter alia, ietilpst lēmumi par šādu sistēmu un ar tām saistītu iestāžu izveidi, finansēšanu un pārvaldību, kā arī pabalstu būtību un sniegšanu, iemaksu apmēru un pieejas nosacījumiem.

| (8) | Šī direktīva būtu jāpiemēro pašnodarbinātām personām un to laulātajiem vai arī, ja un ciktāl tas atzīts valsts tiesību aktos, to dzīves partneriem, ja tie pastāvīgi piedalās minēto pašnodarbināto personu uzņēmējdarbības aktivitātēs saskaņā ar valstu tiesību aktos paredzētiem nosacījumiem. Lai uzlabotu pašnodarbinātu personu laulāto un, ja un ciktāl tas atzīts valsts tiesību aktos, dzīves partneru – situāciju, viņu darbs būtu jāatzīst. |
| --- | --- |

(8)

Šī direktīva būtu jāpiemēro pašnodarbinātām personām un to laulātajiem vai arī, ja un ciktāl tas atzīts valsts tiesību aktos, to dzīves partneriem, ja tie pastāvīgi piedalās minēto pašnodarbināto personu uzņēmējdarbības aktivitātēs saskaņā ar valstu tiesību aktos paredzētiem nosacījumiem. Lai uzlabotu pašnodarbinātu personu laulāto un, ja un ciktāl tas atzīts valsts tiesību aktos, dzīves partneru – situāciju, viņu darbs būtu jāatzīst.

| (9) | Šo direktīvu nebūtu jāpiemēro jautājumiem, uz kuriem attiecas citas direktīvas, ar ko īsteno vienlīdzīgas attieksmes principu pret vīriešiem un sievietēm, sevišķi Padomes Direktīva 2004/113/EK (2004. gada 13. decembris), ar kuru īsteno principu, kas paredz vienlīdzīgu attieksmi pret vīriešiem un sievietēm, attiecībā uz pieeju precēm un pakalpojumiem, preču piegādi un pakalpojumu sniegšanu (6). Inter alia joprojām piemēro Direktīvas 2004/113/EK 5. pantu par apdrošināšanu un saistītiem finanšu pakalpojumiem. |
| --- | --- |

(9)

Šo direktīvu nebūtu jāpiemēro jautājumiem, uz kuriem attiecas citas direktīvas, ar ko īsteno vienlīdzīgas attieksmes principu pret vīriešiem un sievietēm, sevišķi Padomes Direktīva 2004/113/EK (2004. gada 13. decembris), ar kuru īsteno principu, kas paredz vienlīdzīgu attieksmi pret vīriešiem un sievietēm, attiecībā uz pieeju precēm un pakalpojumiem, preču piegādi un pakalpojumu sniegšanu (6). Inter alia joprojām piemēro Direktīvas 2004/113/EK 5. pantu par apdrošināšanu un saistītiem finanšu pakalpojumiem.

| (10) | Lai novērstu diskrimināciju dzimuma dēļ, šī direktīva būtu jāpiemēro gan tiešas, gan netiešas diskriminācijas gadījumos. Aizskaršana un seksuāla uzmākšanās būtu jāuzskata par diskrimināciju un tāpēc būtu jāizliedz. |
| --- | --- |

(10)

Lai novērstu diskrimināciju dzimuma dēļ, šī direktīva būtu jāpiemēro gan tiešas, gan netiešas diskriminācijas gadījumos. Aizskaršana un seksuāla uzmākšanās būtu jāuzskata par diskrimināciju un tāpēc būtu jāizliedz.

| (11) | Šai direktīvai nebūtu jāskar tiesības un pienākumi, kas izriet no civilstāvokļa vai ģimenes stāvokļa, kā noteikts valsts tiesību aktos. |
| --- | --- |

(11)

Šai direktīvai nebūtu jāskar tiesības un pienākumi, kas izriet no civilstāvokļa vai ģimenes stāvokļa, kā noteikts valsts tiesību aktos.

| (12) | Vienlīdzīgas attieksmes principam būtu jāattiecas uz pašnodarbinātu personu un trešo personu attiecībām šīs direktīvas darbības jomā, bet ne uz attiecībām starp pašnodarbinātu personu un viņa vai viņas laulāto vai dzīves partneri. |
| --- | --- |

(12)

Vienlīdzīgas attieksmes principam būtu jāattiecas uz pašnodarbinātu personu un trešo personu attiecībām šīs direktīvas darbības jomā, bet ne uz attiecībām starp pašnodarbinātu personu un viņa vai viņas laulāto vai dzīves partneri.

| (13) | Pašnodarbinātības jomā vienlīdzīgas attieksmes principa piemērošana nozīmē to, ka nedrīkst būt diskriminācija dzimuma dēļ, piemēram, saistībā ar uzņēmējdarbības sākšanu, ierīkošanu vai paplašināšanu vai jebkura cita veida darbības sākšanu vai paplašināšanu pašnodarbinātības jomā. |
| --- | --- |

(13)

Pašnodarbinātības jomā vienlīdzīgas attieksmes principa piemērošana nozīmē to, ka nedrīkst būt diskriminācija dzimuma dēļ, piemēram, saistībā ar uzņēmējdarbības sākšanu, ierīkošanu vai paplašināšanu vai jebkura cita veida darbības sākšanu vai paplašināšanu pašnodarbinātības jomā.

| (14) | Dalībvalstis saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 157. panta 4. punktu var saglabāt vai pieņemt pasākumus, ar ko paredz īpašas priekšrocības, lai nepietiekami pārstāvēta dzimuma personām atvieglinātu iesaistīšanos pašnodarbinātībā vai lai novērstu vai kompensētu nelabvēlīgas situācijas šo personu profesionālajā izaugsmē. Principā tādi pasākumi kā, piemēram, pozitīva rīcība, kuras mērķis ir panākt dzimumu vienlīdzību praksē, nebūtu jāuzskata par tādiem, kas neievēro likumīgo vienlīdzīgas attieksmes principu pret vīriešiem un sievietēm. |
| --- | --- |

(14)

Dalībvalstis saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 157. panta 4. punktu var saglabāt vai pieņemt pasākumus, ar ko paredz īpašas priekšrocības, lai nepietiekami pārstāvēta dzimuma personām atvieglinātu iesaistīšanos pašnodarbinātībā vai lai novērstu vai kompensētu nelabvēlīgas situācijas šo personu profesionālajā izaugsmē. Principā tādi pasākumi kā, piemēram, pozitīva rīcība, kuras mērķis ir panākt dzimumu vienlīdzību praksē, nebūtu jāuzskata par tādiem, kas neievēro likumīgo vienlīdzīgas attieksmes principu pret vīriešiem un sievietēm.

| (15) | Ir jānodrošina, lai nosacījumi uzņēmuma dibināšanai starp laulātajiem, vai, ja un ciktāl tas atzīts ar valsts tiesību aktiem, starp dzīves partneriem, nebūtu ierobežojošāki par nosacījumiem uzņēmuma dibināšanai starp citām personām. |
| --- | --- |

(15)

Ir jānodrošina, lai nosacījumi uzņēmuma dibināšanai starp laulātajiem, vai, ja un ciktāl tas atzīts ar valsts tiesību aktiem, starp dzīves partneriem, nebūtu ierobežojošāki par nosacījumiem uzņēmuma dibināšanai starp citām personām.

| (16) | Ņemot vērā pašnodarbinātu personu, kam ir pieeja sociālās aizsardzības sistēmai, laulāto vai, ja un ciktāl tas atzīts ar valsts tiesību aktiem, dzīves partneru dalību ģimenes uzņēmuma aktivitātēs, arī viņiem vajadzētu būt tiesībām saņemt sociālo aizsardzību. Dalībvalstīm vajadzētu veikt nepieciešamos pasākumus, lai organizētu tādu sociālo aizsardzību saskaņā ar valsts tiesību aktiem. Konkrēti, dalībvalstu ziņā ir pieņemt lēmumu, vai tādu sociālo aizsardzību būtu jāīsteno kā obligātu sistēmu vai pēc brīvprātības principa. Dalībvalstis var paredzēt, ka tāda sociālā aizsardzība var būt proporcionāla līdzdalībai un/vai ieguldījumu līmenim pašnodarbinātās personas aktivitātēs. Neskarot šo direktīvu, dalībvalstis var saglabāt valsts noteikumus, ar kuriem ierobežo dažu pašnodarbināto personu vai profesiju pārstāvju pieeju konkrētām sociālās aizsardzības sistēmām vai konkrēta līmeņa aizsardzībai, tostarp īpašiem finansējuma nosacījumiem, ja tiek nodrošināta pieeja vispārējai sistēmai. |
| --- | --- |

(16)

Ņemot vērā pašnodarbinātu personu, kam ir pieeja sociālās aizsardzības sistēmai, laulāto vai, ja un ciktāl tas atzīts ar valsts tiesību aktiem, dzīves partneru dalību ģimenes uzņēmuma aktivitātēs, arī viņiem vajadzētu būt tiesībām saņemt sociālo aizsardzību. Dalībvalstīm vajadzētu veikt nepieciešamos pasākumus, lai organizētu tādu sociālo aizsardzību saskaņā ar valsts tiesību aktiem. Konkrēti, dalībvalstu ziņā ir pieņemt lēmumu, vai tādu sociālo aizsardzību būtu jāīsteno kā obligātu sistēmu vai pēc brīvprātības principa. Dalībvalstis var paredzēt, ka tāda sociālā aizsardzība var būt proporcionāla līdzdalībai un/vai ieguldījumu līmenim pašnodarbinātās personas aktivitātēs. Neskarot šo direktīvu, dalībvalstis var saglabāt valsts noteikumus, ar kuriem ierobežo dažu pašnodarbināto personu vai profesiju pārstāvju pieeju konkrētām sociālās aizsardzības sistēmām vai konkrēta līmeņa aizsardzībai, tostarp īpašiem finansējuma nosacījumiem, ja tiek nodrošināta pieeja vispārējai sistēmai.

| (17) | Pašnodarbinātu grūtnieču un grūtnieču, kas ir pašnodarbinātu personu laulātās vai, ja un ciktāl tas atzīts valsts tiesību aktos, dzīves partneres, ekonomiskā un fiziskā neaizsargātība rada nepieciešamību šīm personām piešķirt tiesības uz maternitātes pabalstiem. Dalībvalstis joprojām būs kompetentas organizēt šādu pabalstu piešķiršanu, arī noteikt iemaksu apmēru un visus pasākumus attiecībā uz pabalstiem un maksājumiem, ar noteikumu, ka tiek izpildītas šīs direktīvas minimālās prasības. Konkrēti, tās var noteikt, kurā laikposmā pirms un/vai pēc dzemdībām piešķir tiesības uz maternitātes pabalstiem. Turklāt, nosakot ieguldījumus un/vai pabalstus, var ņemt vērā attiecīgās personas vai ģimenes ekonomiskos apstākļus. |
| --- | --- |

(17)

Pašnodarbinātu grūtnieču un grūtnieču, kas ir pašnodarbinātu personu laulātās vai, ja un ciktāl tas atzīts valsts tiesību aktos, dzīves partneres, ekonomiskā un fiziskā neaizsargātība rada nepieciešamību šīm personām piešķirt tiesības uz maternitātes pabalstiem. Dalībvalstis joprojām būs kompetentas organizēt šādu pabalstu piešķiršanu, arī noteikt iemaksu apmēru un visus pasākumus attiecībā uz pabalstiem un maksājumiem, ar noteikumu, ka tiek izpildītas šīs direktīvas minimālās prasības. Konkrēti, tās var noteikt, kurā laikposmā pirms un/vai pēc dzemdībām piešķir tiesības uz maternitātes pabalstiem. Turklāt, nosakot ieguldījumus un/vai pabalstus, var ņemt vērā attiecīgās personas vai ģimenes ekonomiskos apstākļus.

| (18) | Lai ņemtu vērā pašnodarbinātības īpatnības, pašnodarbinātām sievietēm un pašnodarbinātu personu laulātajām vai, ja un ciktāl tas atzīts valsts tiesību aktos, dzīves partnerēm, cik vien iespējams, vajadzētu būt dotai pieejai jebkādiem pastāvošiem pakalpojumiem, kas nodrošina pagaidu aizvietošanu, vai citiem pastāvošiem valsts sociālajiem pakalpojumiem, tādējādi dodot viņām iespēju pārtraukt profesionālo darbību grūtniecības dēļ vai bērna kopšanas nolūkos. Pieeja tādiem pakalpojumiem varētu būt daļa no maternitātes pabalsta vai tā alternatīva. |
| --- | --- |

(18)

Lai ņemtu vērā pašnodarbinātības īpatnības, pašnodarbinātām sievietēm un pašnodarbinātu personu laulātajām vai, ja un ciktāl tas atzīts valsts tiesību aktos, dzīves partnerēm, cik vien iespējams, vajadzētu būt dotai pieejai jebkādiem pastāvošiem pakalpojumiem, kas nodrošina pagaidu aizvietošanu, vai citiem pastāvošiem valsts sociālajiem pakalpojumiem, tādējādi dodot viņām iespēju pārtraukt profesionālo darbību grūtniecības dēļ vai bērna kopšanas nolūkos. Pieeja tādiem pakalpojumiem varētu būt daļa no maternitātes pabalsta vai tā alternatīva.

| (19) | Lai ilgtermiņā panāktu Eiropas sociālo modeļu finansiālu ilgtspēju, ir ārkārtīgi svarīgi uzlabot labklājības sistēmu efektivitāti un rezultativitāti, īpaši radot iedarbīgākus stimulus, nodrošinot labāku pārvaldību un novērtēšanu un nosakot prioritātes izdevumu programmās. Plānojot šīs direktīvas īstenošanai nepieciešamos pasākumus, dalībvalstīm īpaša uzmanība būtu jāvērš uz to, lai uzlabotu un nodrošinātu sociālās aizsardzības sistēmu kvalitāti un to noturību ilgtermiņā. |
| --- | --- |

(19)

Lai ilgtermiņā panāktu Eiropas sociālo modeļu finansiālu ilgtspēju, ir ārkārtīgi svarīgi uzlabot labklājības sistēmu efektivitāti un rezultativitāti, īpaši radot iedarbīgākus stimulus, nodrošinot labāku pārvaldību un novērtēšanu un nosakot prioritātes izdevumu programmās. Plānojot šīs direktīvas īstenošanai nepieciešamos pasākumus, dalībvalstīm īpaša uzmanība būtu jāvērš uz to, lai uzlabotu un nodrošinātu sociālās aizsardzības sistēmu kvalitāti un to noturību ilgtermiņā.

| (20) | Personām, kas bijušas pakļautas diskriminācijai dzimuma dēļ, būtu jānodrošina atbilstīgi tiesiskās aizsardzības līdzekļi. Lai nodrošinātu efektīvāku aizsardzību, apvienības, organizācijas un citas juridiskās personas būtu jāpilnvaro piedalīties lietas izskatīšanā tiesā, kā to nosaka dalībvalstis, vai nu jebkura diskriminācijas upura vārdā, vai atbalstot šo personu, neskarot valsts procesuālās tiesību normas par pārstāvību un aizstāvību tiesās. |
| --- | --- |

(20)

Personām, kas bijušas pakļautas diskriminācijai dzimuma dēļ, būtu jānodrošina atbilstīgi tiesiskās aizsardzības līdzekļi. Lai nodrošinātu efektīvāku aizsardzību, apvienības, organizācijas un citas juridiskās personas būtu jāpilnvaro piedalīties lietas izskatīšanā tiesā, kā to nosaka dalībvalstis, vai nu jebkura diskriminācijas upura vārdā, vai atbalstot šo personu, neskarot valsts procesuālās tiesību normas par pārstāvību un aizstāvību tiesās.

| (21) | Katrā dalībvalstī pašnodarbinātu personu un viņu laulāto un, ja un ciktāl tas atzīts ar valsts tiesību aktiem, pašnodarbinātu personu dzīves partneru aizsardzība pret diskrimināciju dzimuma dēļ būtu jānostiprina ar tādas struktūras vai struktūru palīdzību, kura(s) ir tiesīga(s) analizēt attiecīgās problēmas, pētīt iespējamos risinājumus un nodrošināt konkrētu palīdzību diskriminācijas upuriem. Šī struktūra vai šīs struktūras var būt tās pašas, kuras valsts līmenī ir atbildīgas par cilvēktiesību vai personas tiesību aizsardzību vai par vienlīdzīgas attieksmes principa īstenošanu. |
| --- | --- |

(21)

Katrā dalībvalstī pašnodarbinātu personu un viņu laulāto un, ja un ciktāl tas atzīts ar valsts tiesību aktiem, pašnodarbinātu personu dzīves partneru aizsardzība pret diskrimināciju dzimuma dēļ būtu jānostiprina ar tādas struktūras vai struktūru palīdzību, kura(s) ir tiesīga(s) analizēt attiecīgās problēmas, pētīt iespējamos risinājumus un nodrošināt konkrētu palīdzību diskriminācijas upuriem. Šī struktūra vai šīs struktūras var būt tās pašas, kuras valsts līmenī ir atbildīgas par cilvēktiesību vai personas tiesību aizsardzību vai par vienlīdzīgas attieksmes principa īstenošanu.

| (22) | Ar šo direktīvu nosaka prasību minimumu, tādējādi dodot dalībvalstīm iespēju ieviest vai uzturēt spēkā labvēlīgākus noteikumus. |
| --- | --- |

(22)

Ar šo direktīvu nosaka prasību minimumu, tādējādi dodot dalībvalstīm iespēju ieviest vai uzturēt spēkā labvēlīgākus noteikumus.

| (23) | Ņemot vērā to, ka šīs direktīvas mērķus, proti, visās dalībvalstīs nodrošināt vispārēju augsta līmeņa aizsardzību pret diskrimināciju, nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs un to, ka šos mērķus var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā direktīvā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi šo mērķu sasniegšanai, |
| --- | --- |

(23)

Ņemot vērā to, ka šīs direktīvas mērķus, proti, visās dalībvalstīs nodrošināt vispārēju augsta līmeņa aizsardzību pret diskrimināciju, nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs un to, ka šos mērķus var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā direktīvā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi šo mērķu sasniegšanai,

IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.

1. pants

Priekšmets

1.   Ar šo direktīvu tiek izveidota sistēma, kas paredzēta, lai dalībvalstīs īstenotu vienlīdzīgas attieksmes principu pret sievietēm un vīriešiem, kuri darbojas pašnodarbinātas personas statusā vai līdzdarbojoties veicina šādu nodarbošanos, attiecībā uz tiem aspektiem, uz kuriem neattiecas Direktīva 2006/54/EEK un Direktīva 79/7/EEK.

2.   Īstenojot vienlīdzīgas attieksmes principu pret vīriešiem un sievietēm attiecībā uz pieeju precēm un pakalpojumiem, preču piegādi un pakalpojumu sniegšanu, arī turpmāk piemēro Direktīvu 2004/113/EK.

2. pants

Darbības joma

Šī direktīva attiecas uz:

| a) | pašnodarbinātām personām, proti, visām personām, kas savā labā veic darbu un par to gūst ienākumus saskaņā ar valsts tiesību aktos paredzētajiem nosacījumiem; |
| --- | --- |

a)

pašnodarbinātām personām, proti, visām personām, kas savā labā veic darbu un par to gūst ienākumus saskaņā ar valsts tiesību aktos paredzētajiem nosacījumiem;

| b) | pašnodarbinātu personu laulātajiem vai, ja un ciktāl tas atzīts ar valsts tiesību aktiem, pašnodarbinātu personu dzīves partneriem, kuri nav darba ņēmēji vai uzņēmējdarbības partneri, ja šīs personas atbilstīgi valsts tiesību aktos paredzētajiem nosacījumiem parasti piedalās darbībās, ko veic pašnodarbināta persona, un izpilda tādus pašus pienākumus vai palīgdarbus. |
| --- | --- |

b)

pašnodarbinātu personu laulātajiem vai, ja un ciktāl tas atzīts ar valsts tiesību aktiem, pašnodarbinātu personu dzīves partneriem, kuri nav darba ņēmēji vai uzņēmējdarbības partneri, ja šīs personas atbilstīgi valsts tiesību aktos paredzētajiem nosacījumiem parasti piedalās darbībās, ko veic pašnodarbināta persona, un izpilda tādus pašus pienākumus vai palīgdarbus.

3. pants

Definīcijas

Šajā direktīvā piemēro šādas definīcijas:

a)   “tieša diskriminācija”– ja attieksme dzimuma dēļ pret vienu personu ir mazāk labvēlīga nekā attieksme pret kādu citu ir, ir bijusi vai būtu bijusi līdzīgā situācijā;

b)   “netieša diskriminācija”– ja šķietami neitrāls noteikums, kritērijs vai prakse nostāda viena dzimuma personas īpaši nelabvēlīgā situācijā salīdzinājumā ar otra dzimuma personām, ja vien minētais noteikums, kritērijs vai prakse nav objektīvi attaisnojams ar likumīgu mērķi un līdzekļi šāda mērķa sasniegšanai ir atbilstīgi un vajadzīgi;

c)   “aizskaršana”– ja saistībā ar kādas personas dzimumu notiek nevēlama rīcība, kuras mērķis vai sekas ir minētās personas cieņas aizskaršana un iebiedējošas, naidīgas, degradējošas, pazemojošas vai aizskarošas vides radīšana;

d)   “seksuāla uzmākšanās”– ja notiek jebkāda veida nevēlama vārdiska, nevārdiska vai fiziska seksuāla rakstura rīcība, kuras mērķis vai sekas ir kādas personas cieņas aizskaršana, jo īpaši, ja tā rada iebiedējošu, naidīgu, degradējošu, pazemojošu vai aizskarošu vidi.

4. pants

Vienlīdzīgas attieksmes princips

1.   Vienlīdzīgas attieksmes princips nozīmē, ka nav nekādas tiešas vai netiešas diskriminācijas dzimuma dēļ publiskā un privātā sektorā, piemēram, saistībā ar uzņēmējdarbības sākšanu, aprīkošanu vai paplašināšanu vai jebkura citāda veida darbību sākšanu vai paplašināšanu pašnodarbinātības jomā.

2.   Šā panta 1. punkta minētajās jomās aizskaršanu un seksuālu uzmākšanos uzskata par diskrimināciju dzimuma dēļ un tāpēc tā ir aizliegta. Personas atteikšanās pieņemt šādu rīcību vai pakļaušanās šādai rīcībai nevar tikt izmantota par pamatu tāda lēmuma pieņemšanā, kas skar minēto personu.

3.   Šā panta 1. punkta minētajās jomās norādījumu diskriminēt personas dzimuma dēļ uzskata par diskrimināciju.

5. pants

Pozitīva rīcība

Dalībvalstis var saglabāt vai pieņemt pasākumus Līguma par Eiropas Savienības darbību 157. panta 4. punkta nozīmē, lai praksē nodrošinātu pilnīgu vienlīdzību starp vīriešiem un sievietēm darba dzīvē, piemēram, pasākumus, kas vērsti uz sieviešu uzņēmējdarbības sekmēšanu.

6. pants

Uzņēmuma dibināšana

Neskarot īpašos nosacījumus pieejai konkrētām darbībām, kas vienlīdzīgi attiecas uz abiem dzimumiem, dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka tāda uzņēmuma dibināšanas nosacījumi, kuru savstarpēji dibina laulātie vai, ja un ciktāl tas atzīts ar valsts tiesību aktiem, dzīves partneri, nav stingrāki par tāda uzņēmuma dibināšanas nosacījumiem, kuru savstarpēji dibina citas personas.

7. pants

Sociālā aizsardzība

1.   Ja dalībvalstī pastāv sociālās aizsardzības sistēma pašnodarbinātām personām, šī dalībvalsts veic visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu to, ka 2. panta b) apakšpunktā minētie laulātie un dzīves partneri var saņemt sociālo aizsardzību saskaņā ar valsts tiesību aktiem.

2.   Dalībvalstis var pieņemt lēmumu, vai 1. punktā minēto sociālo aizsardzību īsteno kā obligātu sistēmu vai pēc brīvprātības principa. Attiecīgi dalībvalstis var paredzēt, ka tādu sociālo aizsardzību sniedz vienīgi pēc 2. panta b) apakšpunktā minēto laulāto un dzīves partneru lūguma.

8. pants

Maternitātes pabalsti

1.   Dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka pašnodarbinātām sievietēm un pašnodarbinātu personu laulātajām un dzīves partnerēm, kas minētas 2. pantā, saskaņā ar valsts tiesību aktiem var piešķirt atbilstīgu maternitātes pabalstu, kas dod tām iespēju pārtraukt savu profesionālo darbību grūtniecības dēļ vai bērna kopšanas nolūkos vismaz uz 14 nedēļām.

2.   Dalībvalstis var pieņemt lēmumu, vai 1. punktā minēto maternitātes pabalstu piešķir obligāti vai pēc brīvprātības principa. Attiecīgi dalībvalstis var paredzēt, ka tādu pabalstu sniedz vienīgi pēc 2. pantā minēto pašnodarbināto sieviešu un pašnodarbinātu personu laulāto un dzīves partneru lūguma.

3.   Šā panta 1. punktā minēto pabalstu uzskata par atbilstīgu, ja tas garantē ienākumu, kas atbilst vismaz:

| a) | pabalstam, ko attiecīgā persona saņemtu, ja darbības pārtraukums būtu saistīts ar šīs personas veselības stāvokli; un/vai |
| --- | --- |

a)

pabalstam, ko attiecīgā persona saņemtu, ja darbības pārtraukums būtu saistīts ar šīs personas veselības stāvokli; un/vai

| b) | vidējam ienākumu vai peļņas zaudējumam attiecībā pret salīdzināmu iepriekšēju laikposmu, ievērojot valsts tiesību aktos noteikto pabalsta maksimālo apmēru; un/vai |
| --- | --- |

b)

vidējam ienākumu vai peļņas zaudējumam attiecībā pret salīdzināmu iepriekšēju laikposmu, ievērojot valsts tiesību aktos noteikto pabalsta maksimālo apmēru; un/vai

| c) | jebkuram citam valsts tiesību aktos noteiktam ģimenes pabalstam, ievērojot valsts tiesību aktos noteikto pabalsta maksimālo apmēru. |
| --- | --- |

c)

jebkuram citam valsts tiesību aktos noteiktam ģimenes pabalstam, ievērojot valsts tiesību aktos noteikto pabalsta maksimālo apmēru.

4.   Dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka pašnodarbinātām sievietēm un pašnodarbinātu personu laulātajām un dzīves partnerēm, kā minēts 2. pantā, cik vien iespējams, ir pieeja jebkādiem pastāvošiem pakalpojumiem, kas piedāvā pagaidu aizvietošanu vai jebkādiem pastāvošiem valsts sociālajiem pakalpojumiem. Dalībvalstis var paredzēt, ka pieeja minētajiem pakalpojumiem ir šā panta 1. punktā minētā pabalsta alternatīva vai tā daļa.

9. pants

Tiesību aizsardzība

1.   Dalībvalstis nodrošina to, lai visām personām, kuras uzskata, ka ir cietušas zaudējumu vai kurām nodarīts kaitējums tādēļ, ka attieksmē pret šīm personām, pat pēc tam, kad izbeigtas attiecības, kurās, iespējams, ir notikusi diskriminācija, nav piemērots vienlīdzības princips, šajā direktīvā paredzēto pienākumu īstenošanai būtu iespēja būt par dalībnieku civilprocesā vai administratīvajā procesā, tostarp, ja dalībvalstis to uzskata par lietderīgu, samierināšanas procedūrās.

2.   Dalībvalstis nodrošina, lai apvienības, organizācijas vai citas juridiskās personas, kurām saskaņā ar attiecīgo valstu tiesību aktos noteiktajiem kritērijiem ir likumīgas intereses, nodrošinot šīs direktīvas ievērošanu, vai nu prasības iesniedzēja vārdā vai atbalstot šo personu, ar šīs personas atļauju varētu piedalīties jebkurā civilprocesā vai administratīvajā procesā, kas paredzēts, lai panāktu šajā direktīvā noteikto pienākumu izpildi.

3.   Šā panta 1. un 2. punkts neskar valsts tiesību aktus par termiņiem prasības celšanai saistībā ar vienlīdzīgas attieksmes principu.

10. pants

Kompensācija vai zaudējumu atlīdzība

Dalībvalstis ievieš savā tiesību sistēmā tādus pasākumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu faktisku un efektīvu kompensāciju vai zaudējumu atlīdzību, kā dalībvalstis to noteikušas par zaudējumiem vai kaitējumu, kas radīti personai, kura cietusi no diskriminācijas dzimuma dēļ, un lai šāda kompensācija vai zaudējumu atlīdzība būtu atturoša un samērīga ar radīto zaudējumu vai nodarīto kaitējumu. Šādu kompensāciju vai zaudējumu atlīdzību neierobežo, iepriekš nosakot maksimālo apmēru.

11. pants

Līdztiesības veicināšanas struktūras

1.   Dalībvalstis izraugās struktūru vai struktūras un nodod tās (to) rīcībā visu nepieciešamo, lai veicinātu, analizētu, uzraudzītu un atbalstītu vienlīdzīgu attieksmi pret visām personām bez diskriminācijas dzimuma dēļ. Šādas struktūras var būt to aģentūru iestāžu daļa, kuras valsts līmenī atbildīgas par cilvēktiesību vai personas tiesību aizsardzību vai arī par vienlīdzīgas attieksmes principa īstenošanu.

2.   Dalībvalstis nodrošina, ka 1. punktā minēto struktūru uzdevumi ietver:

| a) | neatkarīgas palīdzības sniegšanu personām, kuras kļuvušas par diskriminācijas upuriem, iesniedzot prasības par diskrimināciju, neskarot minēto personu, apvienību, organizāciju un citu 9. panta 2. punktā minēto juridisko personu tiesības; |
| --- | --- |

a)

neatkarīgas palīdzības sniegšanu personām, kuras kļuvušas par diskriminācijas upuriem, iesniedzot prasības par diskrimināciju, neskarot minēto personu, apvienību, organizāciju un citu 9. panta 2. punktā minēto juridisko personu tiesības;

| b) | neatkarīgu pētījumu veikšanu par diskrimināciju; |
| --- | --- |

b)

neatkarīgu pētījumu veikšanu par diskrimināciju;

| c) | neatkarīgu ziņojumu publicēšanu un ieteikumu sniegšanu par jebkādiem ar šādu diskrimināciju saistītiem jautājumiem; |
| --- | --- |

c)

neatkarīgu ziņojumu publicēšanu un ieteikumu sniegšanu par jebkādiem ar šādu diskrimināciju saistītiem jautājumiem;

| d) | pieejamās informācijas apmaiņu piemērotā līmenī ar atbilstīgām Eiropas struktūrām, piemēram, Eiropas Dzimumu līdztiesības institūtu. |
| --- | --- |

d)

pieejamās informācijas apmaiņu piemērotā līmenī ar atbilstīgām Eiropas struktūrām, piemēram, Eiropas Dzimumu līdztiesības institūtu.

12. pants

Integrētā pieeja dzimumu līdztiesības īstenošanai

Dalībvalstis, izstrādājot un īstenojot normatīvos un administratīvos aktus, politiku un darbības jomās, kas minētas šajā direktīvā, aktīvi ņem vērā vīriešu un sieviešu līdztiesības mērķi.

13. pants

Informācijas izplatīšana

Dalībvalstis nodrošina, ka saskaņā ar šo direktīvu pieņemtie noteikumi kopā ar attiecīgajiem jau spēkā esošajiem noteikumiem, izmantojot visus atbilstīgos līdzekļus, tiek darīti zināmi attiecīgajām personām visā dalībvalsts teritorijā.

14. pants

Aizsardzības līmenis

Dalībvalstis var ieviest vai uzturēt spēkā noteikumus, kas ir labvēlīgāki vienlīdzīgas attieksmes principa pret vīriešiem un sievietēm aizsardzībai, nekā šajā direktīvā paredzētie noteikumi.

Šīs direktīvas īstenošana nekādā gadījumā nevar būt iemesls tam, lai samazinātu aizsardzības pret diskrimināciju līmeni, kas valsts tiesību aktos jau ir spēkā jomās, kuras skar šī direktīva.

15. pants

Ziņojumi

1.   Dalībvalstis visu pieejamo informāciju par šīs direktīvas piemērošanu dara zināmu Komisijai līdz .. (7).

Komisija ne vēlāk kā .. (8) sagatavo kopsavilkuma ziņojumu iesniegšanai Eiropas Parlamentam un Padomei. Vajadzības gadījumā ziņojumam pievieno priekšlikumus šīs direktīvas grozīšanai.

2.   Komisijas ziņojumā ņem vērā attiecīgo ieinteresēto personu viedokļus.

16. pants

Īstenošana

1.   Dalībvalstīs vēlākais līdz ... (9) stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis tūlīt dara zināmu Komisijai minēto noteikumu tekstu.

Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka to, kā izdarāma šāda atsauce.

2.   Lai izpildītu 7. pantu un lai izpildītu 8. pantu attiecībā uz laulātajām un dzīves partnerēm, kas minētas 2. panta b) apakšpunktā, dalībvalstīm vajadzības gadījumā var noteikt papildu termiņu 2 gadus līdz ... (10), ja šādu rīcību attaisno īpašas grūtības.

3.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus savu tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.

17. pants

Atcelšana

Direktīvu 86/613/EEK atceļ no .. (11).

Atsauces uz atcelto direktīvu uzskata par atsaucēm uz šo direktīvu.

18. pants

Stāšanās spēkā

Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

19. pants

Adresāti

Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

..,

Eiropas Parlamenta vārdā –

priekšsēdētājs

..

Padomes vārdā –

Priekšsēdētājs

..

---

(1)  OV C 228, 22.9.2009., 107. lpp.

1

(2)  Eiropas Parlamenta .. Nostāja (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta) un Padomes .. lēmums.

2

Oficiālajā Vēstnesī

(3)  OV L 359, 19.12.1986., 56. lpp.

3

(4)  OV L 6, 10.1.1979., 24. lpp.

4

(5)  OV L 204, 26.7.2006., 23. lpp.

5

(6)  OV L 373, 21.12.2004., 37. lpp.

6

(7)  Seši gadi pēc šīs direktīvas stāšanās spēkā.

7

(8)  Septiņi gadi pēc šīs direktīvas stāšanās spēkā.

8

(9)  Divi gadi pēc šīs direktīvas stāšanās spēkā.

9

(10)  Četri gadi pēc šīs direktīvas stāšanās spēkā.

10

(11)  Divi gadi pēc šīs direktīvas stāšanās spēkā.

11

---

PADOMES PASKAIDROJUMA RAKSTS

I.   IEVADS

Komisija 2008. gada 6. oktobrī iesniedza priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvai par to, kā piemērot vienlīdzības principu attieksmē pret vīriešiem un sievietēm, kuri darbojas pašnodarbinātas personas statusā, un ar ko atceļ Direktīvu 86/613/EEK (1).

Priekšlikums ir daļa no ierosmju kopuma par darba, ģimenes un privātās dzīves saskaņošanu; citas ierosmes ir šādas: priekšlikums pārskatīt Direktīvu par drošības un veselības aizsardzību strādājošām grūtniecēm, sievietēm, kas strādā pēcdzemdību periodā, vai strādājošām sievietēm, kas baro bērnu ar krūti, ziņojums par Barselonas mērķu īstenošanu bērnu aprūpes jomā un paziņojums par darba un privātās dzīves līdzsvaru.

Saskaņā ar parasto procedūru Eiropas Parlaments paziņoja par savu nostāju pirmajā lasījumā 2009. gada 6. maijā (2).

Ekonomikas un sociālo lietu komiteja sniedza atzinumu 2009. gada 24. martā (3).

Komisija pēc Parlamenta atzinuma pirmajā lasījumā neiesniedza oficiālu grozītu priekšlikumu.

Padome 2009. gada 30. novembrī ar kvalificētu balsu vairākumu panāca politisku vienošanos par nostāju pirmajā lasījumā.

Saskaņā ar 294. panta 5. punktu (LESD) Padome 2010. gada 8. martā ar kvalificētu balsu vairākumu pieņēma nostāju pirmajā lasījumā.

II.   MĒRĶI

Priekšlikuma mērķis ir grozīt Kopienas tiesisko regulējumu attiecībā uz vienlīdzības principa piemērošanu attieksmē pret vīriešiem un sievietēm, kuri darbojas pašnodarbinātas personas statusā, un šo personu laulātajiem.

Ar to ir paredzēts uzlabot pašnodarbināto personu sociālo aizsardzību, lai novērstu šķēršļus sieviešu uzņēmējdarbībai. Ar to arī iecerēts uzlabot sociālo aizsardzību “līdzstrādājošiem laulātajiem”, kuri bieži vien regulāri strādā kopā ar pašnodarbināto personu, bet kuriem nav attiecīgu tiesību.

Priekšlikuma galvenās nostādnes ir šādas:

| — | ir mainīta “līdzstrādājošo laulāto” definīcija, lai ietvertu dzīves partnerus (proti, nelaulātus pārus), ja un ciktāl tie atzīti valsts tiesību aktos; |
| --- | --- |

—

ir mainīta “līdzstrādājošo laulāto” definīcija, lai ietvertu dzīves partnerus (proti, nelaulātus pārus), ja un ciktāl tie atzīti valsts tiesību aktos;

| — | saskaņā ar 7. panta noteikumiem pašnodarbinātām sievietēm un līdzstrādājošajiem laulātajiem pēc pieprasījuma būtu tiesības uz tādu pašu grūtniecības un dzemdību atvaļinājumu kā darba ņēmējiem (skat. Direktīvu 92/85/EEK); |
| --- | --- |

—

saskaņā ar 7. panta noteikumiem pašnodarbinātām sievietēm un līdzstrādājošajiem laulātajiem pēc pieprasījuma būtu tiesības uz tādu pašu grūtniecības un dzemdību atvaļinājumu kā darba ņēmējiem (skat. Direktīvu 92/85/EEK);

| — | saskaņā ar 6. panta noteikumiem līdzstrādājošie laulātie pēc pieprasījuma varētu saņemt vismaz tāda paša līmeņa sociālo aizsardzību, kāda paredzēta pašnodarbinātajām personām. |
| --- | --- |

—

saskaņā ar 6. panta noteikumiem līdzstrādājošie laulātie pēc pieprasījuma varētu saņemt vismaz tāda paša līmeņa sociālo aizsardzību, kāda paredzēta pašnodarbinātajām personām.

Kad šī direktīva tiks pieņemta, ar to tiks atcelta Direktīva 86/613/EEK (4), un tā būs piemērojama attiecībā uz tiem aspektiem, uz kuriem neattiecas Direktīva 2006/54/EK, Direktīva 2004/113/EK un Direktīva 79/7/EEK, lai efektīvāk īstenotu vienlīdzības principu attieksmē pret sievietēm un vīriešiem, kuri darbojas pašnodarbinātas personas statusā vai palīdz šādā darbā.

III.   PADOMES NOSTĀJA PIRMAJĀ LASĪJUMĀ – ANALĪZE

1.   Vispārīgas piezīmes:

a)   Komisijas nostāja attiecībā uz Eiropas Parlamenta izdarītajiem grozījumiem

Eiropas Parlaments Komisijas priekšlikumā pieņēma 30 grozījumus (1.–16., 18.–19., 21.–28., 36., 39., 40. un 46. grozījumu). Komisija plenārsēdē notikušajās debatēs norādīja, ka no minētajiem grozījumiem 15 grozījumus tā varētu pieņemt pilnībā, daļēji vai pēc pārstrādāšanas (1., 2., 3., 4., 7., 9., 12., 13., 15., 18., 21., 22., 23., 27. un 28. grozījums). Tomēr pārējie grozījumi (5., 6., 8., 10., 11., 14., 16., 19., 24., 25., 26., 36., 39., 40. un 46. grozījums) Komisijai nav pieņemami.

2.   Padomes nostāja pirmajā lasījumā

Padome no Eiropas Parlamenta izdarītajiem grozījumiem pilnībā, daļēji vai pēc pārstrādāšanas varētu pieņemt šādus 10 grozījumus:

| — | 4. grozījums (10. apsvērums – atsauce uz “affirmative action” (“pozitīva rīcība”): Padome tomēr uzskatīja, ka angļu valodā termina “affirmative action” (“pozitīva rīcība”) vietā būtu jālieto “positive action” (“pozitīva rīcība”) atbilstīgi Direktīvas 2006/54/EK 3. pantam (Padomes nostājas pirmajā lasījumā 14. apsvērums); |
| --- | --- |

—

4. grozījums (10. apsvērums – atsauce uz “affirmative action” (“pozitīva rīcība”): Padome tomēr uzskatīja, ka angļu valodā termina “affirmative action” (“pozitīva rīcība”) vietā būtu jālieto “positive action” (“pozitīva rīcība”) atbilstīgi Direktīvas 2006/54/EK 3. pantam (Padomes nostājas pirmajā lasījumā 14. apsvērums);

| — | 9. grozījums (18. apsvērums – teksta precizējums, lai attiecinātu to arī uz pašnodarbinātām personām un līdzstrādājošiem laulātajiem) – Padome nostājas pirmajā lasījumā, 21. apsvērumā pievienoja arī atsauci uz pašnodarbinātu personu dzīves partneriem (ja un ciktāl tie atzīti valsts tiesību aktos); |
| --- | --- |

—

9. grozījums (18. apsvērums – teksta precizējums, lai attiecinātu to arī uz pašnodarbinātām personām un līdzstrādājošiem laulātajiem) – Padome nostājas pirmajā lasījumā, 21. apsvērumā pievienoja arī atsauci uz pašnodarbinātu personu dzīves partneriem (ja un ciktāl tie atzīti valsts tiesību aktos);

| — | 12. grozījums (4. pants – pievienota atsauce uz mērķi veicināt sieviešu uzņēmējdarbību) – Padome piekrita Parlamentam, ka būtu ieteicams pievienot atsauci uz sieviešu uzsāktu uzņēmējdarbību, ņemot vērā, cik nevienlīdzīgi abi dzimumi ir pārstāvēti uzņēmējdarbībā (Padomes nostājas pirmajā lasījumā 5. pants); |
| --- | --- |

—

12. grozījums (4. pants – pievienota atsauce uz mērķi veicināt sieviešu uzņēmējdarbību) – Padome piekrita Parlamentam, ka būtu ieteicams pievienot atsauci uz sieviešu uzsāktu uzņēmējdarbību, ņemot vērā, cik nevienlīdzīgi abi dzimumi ir pārstāvēti uzņēmējdarbībā (Padomes nostājas pirmajā lasījumā 5. pants);

| — | 13. un 39. grozījums (5. pants – tekstā angļu valodā pirms vārdiem “dzīves partneri” pievienots vārds “starp”) – Padome piekrita Parlamentam, ka angļu valodā šis papildinājums ļautu skaidrāk saprast, ka uzņēmuma dibināšanas nosacījumiem vajadzētu būt vienādiem neatkarīgi no civilstāvokļa; EP normatīvajā rezolūcijā ir norādīts, ka šis grozījums neattiecas uz tekstu latviešu valodā (Padomes nostājas pirmajā lasījumā 6. pants); |
| --- | --- |

—

13. un 39. grozījums (5. pants – tekstā angļu valodā pirms vārdiem “dzīves partneri” pievienots vārds “starp”) – Padome piekrita Parlamentam, ka angļu valodā šis papildinājums ļautu skaidrāk saprast, ka uzņēmuma dibināšanas nosacījumiem vajadzētu būt vienādiem neatkarīgi no civilstāvokļa; EP normatīvajā rezolūcijā ir norādīts, ka šis grozījums neattiecas uz tekstu latviešu valodā (Padomes nostājas pirmajā lasījumā 6. pants);

| — | 18. grozījums (jaunais 7.a pants par līdzstrādājošo laulāto darba atzīšanu) – Padome šā grozījuma būtību iekļāva savas nostājas pirmajā lasījumā 8. apsvērumā; |
| --- | --- |

—

18. grozījums (jaunais 7.a pants par līdzstrādājošo laulāto darba atzīšanu) – Padome šā grozījuma būtību iekļāva savas nostājas pirmajā lasījumā 8. apsvērumā;

| — | 22. grozījums (10. panta 2. punkta jaunais ca) apakšpunkts) – Padome uzskatīja, ka vārdu “ekvivalents” būtu jāaizstāj ar vārdu “atbilstošs” (Padomes nostājas pirmajā lasījumā 11. panta 2. punkta d) apakšpunkts); |
| --- | --- |

—

22. grozījums (10. panta 2. punkta jaunais ca) apakšpunkts) – Padome uzskatīja, ka vārdu “ekvivalents” būtu jāaizstāj ar vārdu “atbilstošs” (Padomes nostājas pirmajā lasījumā 11. panta 2. punkta d) apakšpunkts);

| — | 23. grozījums (jauna noteikuma pievienošana (jauns 10.a pants) par dzimumu līdztiesības jautājumu iekļaušanu dažādās politikas jomās) – Padome uzskatīja, ka šis jaunais noteikums neapšaubāmi ir uzlabojums, salīdzinot ar spēkā esošo direktīvu (Padomes nostājas pirmajā lasījumā 12. pants); |
| --- | --- |

—

23. grozījums (jauna noteikuma pievienošana (jauns 10.a pants) par dzimumu līdztiesības jautājumu iekļaušanu dažādās politikas jomās) – Padome uzskatīja, ka šis jaunais noteikums neapšaubāmi ir uzlabojums, salīdzinot ar spēkā esošo direktīvu (Padomes nostājas pirmajā lasījumā 12. pants);

| — | 27. grozījums (14. panta 2. punkts): Padome varētu piekrist tai grozījuma daļai, kurā ieviests nosacījums (“ja to pamato īpašas grūtības”), bet papildu termiņa saīsināšanu līdz vienam gadam uzskatīja par nepieņemamu. Tā arī neatbalstīja papildu termiņa attiecināšanu uz visiem šīs direktīvas noteikumiem (Padomes nostājas pirmajā lasījumā 16. panta 2. punkts); |
| --- | --- |

—

27. grozījums (14. panta 2. punkts): Padome varētu piekrist tai grozījuma daļai, kurā ieviests nosacījums (“ja to pamato īpašas grūtības”), bet papildu termiņa saīsināšanu līdz vienam gadam uzskatīja par nepieņemamu. Tā arī neatbalstīja papildu termiņa attiecināšanu uz visiem šīs direktīvas noteikumiem (Padomes nostājas pirmajā lasījumā 16. panta 2. punkts);

| — | 28. grozījums (jaunais 14.a pants – minimālās prasības): Padome šā grozījuma būtību iekļāva nostājas pirmajā lasījumā 22. apsvērumā. |
| --- | --- |

—

28. grozījums (jaunais 14.a pants – minimālās prasības): Padome šā grozījuma būtību iekļāva nostājas pirmajā lasījumā 22. apsvērumā.

Tomēr Padome uzskatīja, ka nebūtu ieteicams pieņemt šādus grozījumus:

| — | 1. grozījums (4. apsvērums – atsauce uz nepieciešamību uzlabot amatniecībā, tirdzniecībā, mazos un vidējos uzņēmumos un brīvajās profesijās līdzstrādājošu laulāto stāvokli) – Padome neuzskatīja, ka būtu konkrēti jānorāda šīs nozares (Padomes nostājas pirmajā lasījumā 4. apsvērums); |
| --- | --- |

—

1. grozījums (4. apsvērums – atsauce uz nepieciešamību uzlabot amatniecībā, tirdzniecībā, mazos un vidējos uzņēmumos un brīvajās profesijās līdzstrādājošu laulāto stāvokli) – Padome neuzskatīja, ka būtu konkrēti jānorāda šīs nozares (Padomes nostājas pirmajā lasījumā 4. apsvērums);

| — | 2. grozījums (jaunais 4.a apsvērums) – Padome neuzskatīja, ka būtu lietderīgi ieviest obligātu reģistrācijas sistēmu līdzstrādājošiem laulātajiem. Turklāt Padomes nostājas pirmajā lasījumā 16. apsvērumā ir teikts, ka pašnodarbinātu personu, kam ir tiesības uz sociālo aizsardzību, līdzstrādājošiem laulātajiem vai dzīves partneriem arī vajadzētu būt tiesībām uz sociālo aizsardzību. Dalībvalstīm vajadzētu būt pienākumam veikt vajadzīgos pasākumus, lai saskaņā ar valsts tiesību aktiem organizētu šādu sociālo aizsardzību. It īpaši dalībvalstu ziņā ir lemt, vai šādu sociālo aizsardzību īstenot kā obligātu sistēmu vai pēc brīvprātības principa; |
| --- | --- |

—

2. grozījums (jaunais 4.a apsvērums) – Padome neuzskatīja, ka būtu lietderīgi ieviest obligātu reģistrācijas sistēmu līdzstrādājošiem laulātajiem. Turklāt Padomes nostājas pirmajā lasījumā 16. apsvērumā ir teikts, ka pašnodarbinātu personu, kam ir tiesības uz sociālo aizsardzību, līdzstrādājošiem laulātajiem vai dzīves partneriem arī vajadzētu būt tiesībām uz sociālo aizsardzību. Dalībvalstīm vajadzētu būt pienākumam veikt vajadzīgos pasākumus, lai saskaņā ar valsts tiesību aktiem organizētu šādu sociālo aizsardzību. It īpaši dalībvalstu ziņā ir lemt, vai šādu sociālo aizsardzību īstenot kā obligātu sistēmu vai pēc brīvprātības principa;

| — | 3. grozījums (jaunais 7.b apsvērums) – Padome neuzskatīja, ka būtu lietderīgi ieviest pienākumu skaidri definēt līdzstrādājošu laulāto statusu un noteikt viņu tiesības; |
| --- | --- |

—

3. grozījums (jaunais 7.b apsvērums) – Padome neuzskatīja, ka būtu lietderīgi ieviest pienākumu skaidri definēt līdzstrādājošu laulāto statusu un noteikt viņu tiesības;

| — | 5. grozījums (11. apsvērums) – Padome neuzskatīja, ka būtu lietderīgi mainīt spēkā esošās Direktīvas 86/613/EEK pašreizējo formulējumu (Padomes nostājas pirmajā lasījuma 13. apsvērums); |
| --- | --- |

—

5. grozījums (11. apsvērums) – Padome neuzskatīja, ka būtu lietderīgi mainīt spēkā esošās Direktīvas 86/613/EEK pašreizējo formulējumu (Padomes nostājas pirmajā lasījuma 13. apsvērums);

| — | 6. grozījums (12. apsvērums) – Padome uzskatīja šo grozījumu par nevajadzīgu, jo saskaņā ar iedibināto judikatūru dalībvalstīm, īstenojot savu kompetenci, ir jāievēro Kopienas tiesību akti atbilstoši Tiesas interpretācijai; |
| --- | --- |

—

6. grozījums (12. apsvērums) – Padome uzskatīja šo grozījumu par nevajadzīgu, jo saskaņā ar iedibināto judikatūru dalībvalstīm, īstenojot savu kompetenci, ir jāievēro Kopienas tiesību akti atbilstoši Tiesas interpretācijai;

| — | 7. grozījums (13. apsvērums) – Padome neuzskatīja, ka būtu lietderīgi paredzēt noteikumu, ka līdzstrādājošo laulāto aizsardzības līmenim vajadzētu būt proporcionālam viņu līdzdalības pakāpei pašnodarbinātās personas ģimenes uzņēmuma darbībā. Tā uzskatīja, ka dalībvalstīm pašām būtu jāorganizē šī sociālā aizsardzība atbilstoši valstu tiesību aktiem, īpaši – jālemj, vai šī sociālā aizsardzība var būt proporcionāla līdzdalības pakāpei pašnodarbinātas personas darbībā un/vai ieguldījumu līmenim (Padomes nostājas pirmajā lasījumā 16. apsvērums); |
| --- | --- |

—

7. grozījums (13. apsvērums) – Padome neuzskatīja, ka būtu lietderīgi paredzēt noteikumu, ka līdzstrādājošo laulāto aizsardzības līmenim vajadzētu būt proporcionālam viņu līdzdalības pakāpei pašnodarbinātās personas ģimenes uzņēmuma darbībā. Tā uzskatīja, ka dalībvalstīm pašām būtu jāorganizē šī sociālā aizsardzība atbilstoši valstu tiesību aktiem, īpaši – jālemj, vai šī sociālā aizsardzība var būt proporcionāla līdzdalības pakāpei pašnodarbinātas personas darbībā un/vai ieguldījumu līmenim (Padomes nostājas pirmajā lasījumā 16. apsvērums);

| — | 8. grozījums (16. apsvērums) – Padome nevarēja pieņemt šo grozījumu, jo uzskatīja, ka atsauce uz sociālās aizsardzības sistēmu kvalitāti un noturību ilgtermiņā būtu jāsaglabā (Padomes nostājas pirmajā lasījumā 19. apsvērums); |
| --- | --- |

—

8. grozījums (16. apsvērums) – Padome nevarēja pieņemt šo grozījumu, jo uzskatīja, ka atsauce uz sociālās aizsardzības sistēmu kvalitāti un noturību ilgtermiņā būtu jāsaglabā (Padomes nostājas pirmajā lasījumā 19. apsvērums);

| — | 10. grozījums (2. panta 1. punkta a) apakšpunkts) – Padome uzskatīja, ka būtu lietderīgi dzēst šo definīciju un pārvietot to uz jaunu pantu (Padomes nostājas pirmajā lasījumā 2. pants) par direktīvas darbības jomu. Turklāt Padome neuzskatīja, ka būtu lietderīgi atsaukties uz tādām nozarēm kā lauksaimniecība, brīvās profesijas, amatniecība un mazi un vidēji uzņēmumi, jo uzskatīja, ka nav pamatota iemesla grozīt spēkā esošajā direktīvā izklāstīto definīcijas tekstu; |
| --- | --- |

—

10. grozījums (2. panta 1. punkta a) apakšpunkts) – Padome uzskatīja, ka būtu lietderīgi dzēst šo definīciju un pārvietot to uz jaunu pantu (Padomes nostājas pirmajā lasījumā 2. pants) par direktīvas darbības jomu. Turklāt Padome neuzskatīja, ka būtu lietderīgi atsaukties uz tādām nozarēm kā lauksaimniecība, brīvās profesijas, amatniecība un mazi un vidēji uzņēmumi, jo uzskatīja, ka nav pamatota iemesla grozīt spēkā esošajā direktīvā izklāstīto definīcijas tekstu;

| — | 11. grozījums (3. panta 1. punkts) – Padome neuzskatīja, ka situācijām, kurās būtu jāievēro nediskriminācijas princips, vajadzētu pievienot atsauci uz uzņēmuma vadīšanu, jo nesaskatīja pamatotu iemeslu mainīt spēkā esošos Direktīvas 86/613/EEK noteikumus (Padomes nostājas pirmajā lasījumā 4. panta 1. punkts); |
| --- | --- |

—

11. grozījums (3. panta 1. punkts) – Padome neuzskatīja, ka situācijām, kurās būtu jāievēro nediskriminācijas princips, vajadzētu pievienot atsauci uz uzņēmuma vadīšanu, jo nesaskatīja pamatotu iemeslu mainīt spēkā esošos Direktīvas 86/613/EEK noteikumus (Padomes nostājas pirmajā lasījumā 4. panta 1. punkts);

| — | 14. un 40. grozījums (6. pants) – lai gan Padome varētu piekrist tam, ka tiek pievienota atsauce uz dzīves partneriem, tomēr tai nav pieņemami grozījumos izklāstītie noteikumi par sociālo aizsardzību, jo Padome uzskata, ka dalībvalstīm pašām būtu jālemj, vai šo sociālo aizsardzību īstenot kā obligātu sistēmu vai pēc brīvprātības principa (kā sīkāk paskaidrots Padomes nostājas pirmajā lasījumā 16. apsvērumā); |
| --- | --- |

—

14. un 40. grozījums (6. pants) – lai gan Padome varētu piekrist tam, ka tiek pievienota atsauce uz dzīves partneriem, tomēr tai nav pieņemami grozījumos izklāstītie noteikumi par sociālo aizsardzību, jo Padome uzskata, ka dalībvalstīm pašām būtu jālemj, vai šo sociālo aizsardzību īstenot kā obligātu sistēmu vai pēc brīvprātības principa (kā sīkāk paskaidrots Padomes nostājas pirmajā lasījumā 16. apsvērumā);

| — | 15. grozījums (7. panta 1. punkts par grūtniecības un dzemdību atvaļinājuma ilgumu) – Padome uzskatīja, ka direktīvā nevajadzētu paredzēt iespēju izvēlēties grūtniecības un dzemdību atvaļinājuma ilgumu, jo tas skartu spēkā esošus un turpmākus valstu tiesību aktus, bet gan paredzēt pienācīgu maternitātes pabalstu, kas dotu iespēju grūtniecības dēļ pārtraukt profesionālo darbību (Padomes nostājas pirmajā lasījumā 8. panta 1. punkts); |
| --- | --- |

—

15. grozījums (7. panta 1. punkts par grūtniecības un dzemdību atvaļinājuma ilgumu) – Padome uzskatīja, ka direktīvā nevajadzētu paredzēt iespēju izvēlēties grūtniecības un dzemdību atvaļinājuma ilgumu, jo tas skartu spēkā esošus un turpmākus valstu tiesību aktus, bet gan paredzēt pienācīgu maternitātes pabalstu, kas dotu iespēju grūtniecības dēļ pārtraukt profesionālo darbību (Padomes nostājas pirmajā lasījumā 8. panta 1. punkts);

| — | 16. grozījums (7. panta 3. punkts) – Padome uzskatīja, ka šāds noteikums būtu neskaidrs un radītu juridisku nenoteiktību, jo būtu jāzina, kāds varētu būt diskriminācijas pamats (Padomes nostājas pirmajā lasījumā 8. panta 3. punkts); |
| --- | --- |

—

16. grozījums (7. panta 3. punkts) – Padome uzskatīja, ka šāds noteikums būtu neskaidrs un radītu juridisku nenoteiktību, jo būtu jāzina, kāds varētu būt diskriminācijas pamats (Padomes nostājas pirmajā lasījumā 8. panta 3. punkts);

| — | 19. grozījums (8. panta 1. punkts – pievienots vārds “efektīvs”) – Padome uzskatīja, ka teksts būtu jāsaskaņo ar spēkā esošajiem Direktīvas 2006/54/EK un Direktīvas 2004/113/EK noteikumiem (Padomes nostājas pirmajā lasījumā 9. panta 1. punkts); |
| --- | --- |

—

19. grozījums (8. panta 1. punkts – pievienots vārds “efektīvs”) – Padome uzskatīja, ka teksts būtu jāsaskaņo ar spēkā esošajiem Direktīvas 2006/54/EK un Direktīvas 2004/113/EK noteikumiem (Padomes nostājas pirmajā lasījumā 9. panta 1. punkts);

| — | 21. grozījums (10. panta 2. punkts – atsauce uz 1. punktā minēto struktūru) – Padome uzskatīja, ka būtu jāizmanto Komisijas priekšlikumā izmantotais formulējums (“struktūras”), lai būtu skaidrs, ka 10. panta 2. punktā minētajām struktūrām vajadzētu būt tām pašām, kas ir atbildīgas Direktīvas 2004/113/EK un Direktīvas 2006/54/EK izpratnē (Padomes nostājas pirmajā lasījuma 11. panta 2. punkts); |
| --- | --- |

—

21. grozījums (10. panta 2. punkts – atsauce uz 1. punktā minēto struktūru) – Padome uzskatīja, ka būtu jāizmanto Komisijas priekšlikumā izmantotais formulējums (“struktūras”), lai būtu skaidrs, ka 10. panta 2. punktā minētajām struktūrām vajadzētu būt tām pašām, kas ir atbildīgas Direktīvas 2004/113/EK un Direktīvas 2006/54/EK izpratnē (Padomes nostājas pirmajā lasījuma 11. panta 2. punkts);

| — | 24. grozījums (11. pants – atsauce uz internetu kā informācijas sniegšanas līdzekli) – Padome neuzskatīja, ka būtu lietderīgi mainīt Komisijas priekšlikuma tekstu, kas sakrīt ar spēkā esošajiem Direktīvas 2006/54/EK un Direktīvas 2004/113/EK noteikumiem (Padomes nostājas pirmajā lasījumā 13. pants); |
| --- | --- |

—

24. grozījums (11. pants – atsauce uz internetu kā informācijas sniegšanas līdzekli) – Padome neuzskatīja, ka būtu lietderīgi mainīt Komisijas priekšlikuma tekstu, kas sakrīt ar spēkā esošajiem Direktīvas 2006/54/EK un Direktīvas 2004/113/EK noteikumiem (Padomes nostājas pirmajā lasījumā 13. pants);

| — | 25. grozījums (13. panta 1. punkts – termiņi informācijas sniegšanai par šīs direktīvas piemērošanu un Komisijas ziņojumam par direktīvu) – Padome neatbalstīja Komisijas priekšlikumā paredzēto termiņu samazināšanu (Padomes nostājas pirmajā lasījumā 15. pants); |
| --- | --- |

—

25. grozījums (13. panta 1. punkts – termiņi informācijas sniegšanai par šīs direktīvas piemērošanu un Komisijas ziņojumam par direktīvu) – Padome neatbalstīja Komisijas priekšlikumā paredzēto termiņu samazināšanu (Padomes nostājas pirmajā lasījumā 15. pants);

| — | 26. grozījums (13. pants (jauns) – direktīvas pārskatīšana) – Padome neuzskatīja, ka būtu nepieciešams paredzēt pārskatīšanas klauzulu; |
| --- | --- |

—

26. grozījums (13. pants (jauns) – direktīvas pārskatīšana) – Padome neuzskatīja, ka būtu nepieciešams paredzēt pārskatīšanas klauzulu;

| — | 36. grozījums (2.a pants (jauns) – jebkādas diskriminācijas aizliegums civilstāvokļa vai ģimenes stāvokļa dēļ) – Padome uzskatīja, ka to pašu iemeslu pēc, kuri attiecas uz 6. grozījumu, šo grozījumu nebūtu lietderīgi ņemt vērā; |
| --- | --- |

—

36. grozījums (2.a pants (jauns) – jebkādas diskriminācijas aizliegums civilstāvokļa vai ģimenes stāvokļa dēļ) – Padome uzskatīja, ka to pašu iemeslu pēc, kuri attiecas uz 6. grozījumu, šo grozījumu nebūtu lietderīgi ņemt vērā;

| — | 46. grozījums (7. panta 4. punkts – noteikums par piekļuvi valsts sociālajiem pakalpojumiem papildus maternitātes pabalstam) – Padome neatbalstīja grozījumu, jo uzskatīja, ka dalībvalstīm būtu jānosaka, vai piekļuve šiem sociālajiem pakalpojumiem ir maternitātes pabalsta alternatīva vai arī tā daļa (Padomes nostājas pirmajā lasījumā 8. panta 4. punkts). |
| --- | --- |

—

46. grozījums (7. panta 4. punkts – noteikums par piekļuvi valsts sociālajiem pakalpojumiem papildus maternitātes pabalstam) – Padome neatbalstīja grozījumu, jo uzskatīja, ka dalībvalstīm būtu jānosaka, vai piekļuve šiem sociālajiem pakalpojumiem ir maternitātes pabalsta alternatīva vai arī tā daļa (Padomes nostājas pirmajā lasījumā 8. panta 4. punkts).

Komisija ir pieņēmusi Padomes nostāju pirmajā lasījumā.

3.   Īpaši komentāri

Sociālā aizsardzība (Padomes nostājas pirmajā lasījumā 7. pants un 16. apsvērums)

Padome piekrīt Parlamentam par principu, ka, ņemot vērā pašnodarbinātu personu (kam ir piekļuve sociālās aizsardzības sistēmai) laulāto vai – ja un ciktāl tie ir atzīti valsts tiesību aktos - dzīves partneru dalību ģimenes uzņēmuma darbā, arī viņiem vajadzētu būt tiesībām uz sociālo aizsardzību.

Padome uzskata, ka dalībvalstīm vajadzētu būt pienākumam veikt nepieciešamos pasākumus, lai saskaņā ar valsts tiesību aktiem organizētu šādu sociālo aizsardzību. It īpaši dalībvalstu ziņā vajadzētu būt lēmumam, vai šādu sociālo aizsardzību īstenot kā obligātu sistēmu vai pēc brīvprātības principa, piešķirot to tikai pēc līdzstrādājošu laulāto un dzīves partneru pieprasījuma.

Dalībvalstīm vajadzētu būt iespējai paredzēt, ka šāda sociālā aizsardzība var būt proporcionāla dalībai pašnodarbinātās personas darbā un/vai ieguldījumu līmenim.

Neskarot šīs direktīvas noteikumus, dalībvalstīm vajadzētu būt iespējai saglabāt valsts noteikumus, ar kuriem ierobežo dažu pašnodarbināto personu vai profesiju pārstāvju piekļuvi dažām sociālās aizsardzības sistēmām vai konkrēta līmeņa aizsardzībai, tostarp īpašiem finansējuma nosacījumiem, ja viņiem tiek nodrošināta piekļuve vispārējai sistēmai.

Maternitātes pabalsti un aizvietotāju dienesti (Padomes nostājas pirmajā lasījumā 8. pants, kā arī 17. un 18. apsvērums)

Padome piekrīt Parlamenta nostājai par to, ka pašnodarbinātām personām – grūtniecēm, kā arī pašnodarbinātu personu sievām vai dzīves partnerēm – grūtniecēm, ņemot vērā viņu ekonomisko un fizisko neaizsargātību, ir jāpiešķir pietiekami ilgs grūtniecības un dzemdību atvaļinājums, lai tas nodrošinātu pienācīgu normālas grūtniecības gaitu un mātes fizisku atlabšanu pēc normālām dzemdībām.

Tomēr, ņemot vērā viņu pašnodarbinātas personas statusu, Padome neuzskatīja, ka būtu lietderīgi pašnodarbinātām sievietēm un analoģiski arī pašnodarbinātu personu līdzstrādājošām sievām vai dzīves partnerēm pēc pieprasījuma piešķirt tikpat ilgu grūtniecības un dzemdību atvaļinājumu, kā ir paredzēts Direktīvā 92/85/EEK. Šī direktīva ir piemērojama tikai tām darba ņēmējām, uz kurām attiecas citādi noteikumi nekā uz pašnodarbinātām sievietēm.

Šajā nolūkā Padome uzskatīja, ka lietderīgāk būtu noteikt, ka pašnodarbinātām sievietēm un pašnodarbinātu personu sievām un dzīves partnerēm saskaņā ar valstu tiesību aktiem būtu jāpiešķir pienācīgs maternitātes pabalsts, kas dotu iespēju vismaz 14 nedēļas pārtraukt profesionālo darbību grūtniecības dēļ vai bērna kopšanas nolūkos.

Dalībvalstu kompetencē arī turpmāk vajadzētu būt tiesībām organizēt šādu pabalstu piešķiršanu, arī noteikt ieguldījumu līmeni un visus pasākumus attiecībā uz pabalstiem un maksājumiem, ar noteikumu, ka tiek izpildīti šīs direktīvas obligātie noteikumi. It īpaši dalībvalstīm vajadzētu būt tiesībām noteikt, kurā laikposmā pirms un/vai pēc dzemdībām piešķir tiesības uz maternitātes pabalstiem. Tām arī būtu jānosaka, vai, lemjot par ieguldījumiem un/vai pabalstiem, būtu jāņem vērā attiecīgās personas vai ģimenes ekonomiskie apstākļi.

Turklāt, lai ņemtu vērā pašnodarbinātības īpatnības, Padome uzskatīja, ka pašnodarbinātām sievietēm un pašnodarbinātu personu laulātajām vai – ja un ciktāl tās atzītas valsts tiesību aktos – dzīves partnerēm, cik vien iespējams, būtu jādod pieeja jebkādiem pastāvošiem dienestiem, kas nodrošina pagaidu aizstājējus, vai citiem pastāvošiem valsts sociālajiem pakalpojumiem, tādējādi dodot viņām iespēju pārtraukt profesionālo darbību grūtniecības dēļ vai bērna kopšanas nolūkos. Pieeja šādiem dienestiem varētu būt alternatīva maternitātes pabalstam vai arī tā daļa.

IV.   NOSLĒGUMS

Padome uzskata, ka tās nostāja pirmajā lasījumā par to, kā piemērot vienlīdzības principu attieksmē pret vīriešiem un sievietēm, kuri darbojas pašnodarbinātas personas statusā, ir līdzsvarots un reāls risinājums Komisijas priekšlikumā aplūkotajām problēmām, īpaši – ņemot vērā to, ka nevajadzētu iejaukties dalībvalstu sociālā nodrošinājuma sistēmu un to finansēšanas organizācijā.

Padomes skatījumā šajā nostājā izklāstītajiem noteikumiem vajadzētu palīdzēt novērst šķēršļus sieviešu pašnodarbinātības iespējām, līdz ar to ļaujot darbu pašnodarbinātas personas statusā vieglāk apvienot ar ģimenes pienākumiem.

Padome gaida konstruktīvas sarunas ar Eiropas Parlamentu, lai panāktu galīgu vienošanos par šo nozīmīgo direktīvu.

---

(1)  Padomes Direktīva 86/613/EEK (1986. gada 11. decembris) par to, kā piemērot vienlīdzīgas attieksmes principu pret pašnodarbinātiem vīriešiem un sievietēm, to skaitā lauksaimniecībā nodarbinātiem, un par pašnodarbinātu grūtnieču un māšu aizsardzību (OV L 359, 19.12.1986., 56. lpp.)

(2)  Dokuments vēl nav publicēts Oficiālajā Vēstnesī.

(3)  OV C 228, 2009. gada 22. septembris, 107. lpp.

(4)  Padomes Direktīva 86/613/EEK (1986. gada 11. decembris) par to, kā piemērot vienlīdzīgas attieksmes principu pret pašnodarbinātiem vīriešiem un sievietēm, to skaitā lauksaimniecībā nodarbinātiem, un par pašnodarbinātu grūtnieču un māšu aizsardzību (OV l 359, 19.12.1986., 56. lpp.).

---

| 12.5.2010 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | CE 123/17 |
| --- | --- | --- | --- |

12.5.2010

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

CE 123/17

---

PADOMES NOSTĀJA (ES) Nr. 9/2010 PIRMAJĀ LASĪJUMĀ,

lai pieņemtu Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvu par enerģijas un citu resursu patēriņa norādīšanu ražojumiem, kas saistīti ar energopatēriņu, izmantojot etiķetes un standarta informāciju par precēm (pārstrādāta versija)

Pieņemta Padomē 2010. gada 14. aprīlī

(Dokuments attiecas uz EEZ)

2010/C 123 E/03

EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 194. panta 2. punktu,

ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),

pēc apspriešanās ar Reģionu komiteju,

saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (2),

tā kā:

| (1) | Padomes Direktīva 92/75/EEK (1992. gada 22. septembris) par sadzīves tehnikas enerģijas un citu resursu patēriņa norādīšanu, izmantojot etiķetes un standarta informāciju par precēm (3), ir vairākkārt būtiski grozīta (4). Skaidrības labad tā būtu jāpārstrādā, jo ir paredzēts izdarīt vēl citus grozījumus. |
| --- | --- |

(1)

Padomes Direktīva 92/75/EEK (1992. gada 22. septembris) par sadzīves tehnikas enerģijas un citu resursu patēriņa norādīšanu, izmantojot etiķetes un standarta informāciju par precēm (3), ir vairākkārt būtiski grozīta (4). Skaidrības labad tā būtu jāpārstrādā, jo ir paredzēts izdarīt vēl citus grozījumus.

| (2) | Direktīvas 92/75/EEK darbības jomā ietilpst tikai sadzīves tehnika. Komisijas 2008. gada 16. jūlija paziņojumā “Ilgtspējīga patēriņa un ražošanas un ilgtspējīgas rūpniecības politikas rīcības plāns” ir pierādīts, ka, paplašinot Direktīvas 92/75/EEK darbības jomu, to attiecinot uz tiem ar energopatēriņu saistītajiem ražojumiem, kas lietošanas laikā būtiski tieši vai netieši ietekmē enerģijas patēriņu, tiktu uzlabota potenciālā sinerģija starp spēkā esošajiem tiesību aktiem un jo īpaši Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/125/EK (2009. gada 21. oktobris), ar ko izveido sistēmu, lai noteiktu ekodizaina prasības attiecībā uz enerģiju patērējošiem ražojumiem (5). Šai direktīvai nebūtu jāskar Direktīvas 2009/125/EK piemērošana. Kopā ar minēto direktīvu un citiem Savienības instrumentiem šī direktīva veido plašāku tiesisko regulējumu un saistībā ar holistisku pieeju ar to tiek radīti papildu enerģijas ietaupījumi un ieguvumi no vides aizsardzības viedokļa. |
| --- | --- |

(2)

Direktīvas 92/75/EEK darbības jomā ietilpst tikai sadzīves tehnika. Komisijas 2008. gada 16. jūlija paziņojumā “Ilgtspējīga patēriņa un ražošanas un ilgtspējīgas rūpniecības politikas rīcības plāns” ir pierādīts, ka, paplašinot Direktīvas 92/75/EEK darbības jomu, to attiecinot uz tiem ar energopatēriņu saistītajiem ražojumiem, kas lietošanas laikā būtiski tieši vai netieši ietekmē enerģijas patēriņu, tiktu uzlabota potenciālā sinerģija starp spēkā esošajiem tiesību aktiem un jo īpaši Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/125/EK (2009. gada 21. oktobris), ar ko izveido sistēmu, lai noteiktu ekodizaina prasības attiecībā uz enerģiju patērējošiem ražojumiem (5). Šai direktīvai nebūtu jāskar Direktīvas 2009/125/EK piemērošana. Kopā ar minēto direktīvu un citiem Savienības instrumentiem šī direktīva veido plašāku tiesisko regulējumu un saistībā ar holistisku pieeju ar to tiek radīti papildu enerģijas ietaupījumi un ieguvumi no vides aizsardzības viedokļa.

| (3) | 2007. gada 8. un 9. marta Eiropadomes prezidentvalsts secinājumos ir uzsvērta vajadzība vairot energoefektivitāti Savienībā, lai līdz 2020. gadam sasniegtu mērķi – par 20 % samazināt Savienības enerģijas patēriņu, ir noteikti mērķi ES mērogā attīstīt atjaunojamo enerģiju un samazināt siltumnīcas efektu izraisošu gāzu emisijas, un ir aicināts ātri un pamatīgi īstenot galvenās jomas, kas apzinātas Komisijas 2006. gada 19. oktobra paziņojumā “Energoefektivitātes rīcības plāns. Potenciāla izmantošana”. Šajā rīcības plānā ir uzsvērtas milzīgās iespējas taupīt enerģiju ražojumu nozarē. |
| --- | --- |

(3)

2007. gada 8. un 9. marta Eiropadomes prezidentvalsts secinājumos ir uzsvērta vajadzība vairot energoefektivitāti Savienībā, lai līdz 2020. gadam sasniegtu mērķi – par 20 % samazināt Savienības enerģijas patēriņu, ir noteikti mērķi ES mērogā attīstīt atjaunojamo enerģiju un samazināt siltumnīcas efektu izraisošu gāzu emisijas, un ir aicināts ātri un pamatīgi īstenot galvenās jomas, kas apzinātas Komisijas 2006. gada 19. oktobra paziņojumā “Energoefektivitātes rīcības plāns. Potenciāla izmantošana”. Šajā rīcības plānā ir uzsvērtas milzīgās iespējas taupīt enerģiju ražojumu nozarē.

| (4) | No uzlabotas ar energopatēriņu saistītu ražojumu efektivitātes, patērētājiem izdarot uz informāciju pamatotu izvēli, iegūst ES ekonomika kopumā. |
| --- | --- |

(4)

No uzlabotas ar energopatēriņu saistītu ražojumu efektivitātes, patērētājiem izdarot uz informāciju pamatotu izvēli, iegūst ES ekonomika kopumā.

| (5) | Precīzai, būtiskai un salīdzināmai informācijai par specifisku enerģijas patēriņu attiecībā uz ražojumiem, kas saistīti ar energopatēriņu, būtu jāietekmē tiešā lietotāja izvēle par labu ražojumiem, kas patērē mazāk enerģijas vai, kurus izmantojot, tiek netieši patērēts mazāk enerģijas vai citu nozīmīgu resursu, tādējādi mudinot ražotājus veikt pasākumus to ražoto ražojumu enerģijas un citu nozīmīgu resursu patēriņa samazināšanai. Tam vajadzētu netieši sekmēt arī šo ražojumu efektīvāku izmantošanu, lai veicinātu ES 20 % energoefektivitātes mērķa sasniegšanu. Šīs informācijas trūkuma gadījumā tirgus mehānismi vien nenodrošinās enerģijas un citu nozīmīgu resursu racionālu patēriņu šiem ražojumiem. |
| --- | --- |

(5)

Precīzai, būtiskai un salīdzināmai informācijai par specifisku enerģijas patēriņu attiecībā uz ražojumiem, kas saistīti ar energopatēriņu, būtu jāietekmē tiešā lietotāja izvēle par labu ražojumiem, kas patērē mazāk enerģijas vai, kurus izmantojot, tiek netieši patērēts mazāk enerģijas vai citu nozīmīgu resursu, tādējādi mudinot ražotājus veikt pasākumus to ražoto ražojumu enerģijas un citu nozīmīgu resursu patēriņa samazināšanai. Tam vajadzētu netieši sekmēt arī šo ražojumu efektīvāku izmantošanu, lai veicinātu ES 20 % energoefektivitātes mērķa sasniegšanu. Šīs informācijas trūkuma gadījumā tirgus mehānismi vien nenodrošinās enerģijas un citu nozīmīgu resursu racionālu patēriņu šiem ražojumiem.

| (6) | Būtu jāatceras, ka pastāv Savienības un dalībvalstu tiesību akti, kuros patērētājiem ir paredzētas konkrētas tiesības attiecībā uz iegādātajiem ražojumiem, tostarp kompensācija vai ražojuma maiņa. |
| --- | --- |

(6)

Būtu jāatceras, ka pastāv Savienības un dalībvalstu tiesību akti, kuros patērētājiem ir paredzētas konkrētas tiesības attiecībā uz iegādātajiem ražojumiem, tostarp kompensācija vai ražojuma maiņa.

| (7) | Komisijai būtu jānodrošina ar enerģiju saistītu ražojumu prioritārs saraksts, uz ko varētu attiekties deleģēts akts saskaņā ar šo direktīvu. Šādu sarakstu varētu iekļaut darba plānā, kas minēts Direktīvā 2009/125/EK. |
| --- | --- |

(7)

Komisijai būtu jānodrošina ar enerģiju saistītu ražojumu prioritārs saraksts, uz ko varētu attiekties deleģēts akts saskaņā ar šo direktīvu. Šādu sarakstu varētu iekļaut darba plānā, kas minēts Direktīvā 2009/125/EK.

| (8) | Informācijai ir būtiska nozīme tirgus mehānismu darbībā, un tādēļ nepieciešams ieviest vienotu marķējumu visiem viena veida ražojumiem, lai potenciālajiem pircējiem sniegtu standartizētu papildinformāciju par šo ražojumu izmaksām enerģijas un citu nozīmīgu resursu patēriņa izteiksmē un lai nodrošinātu, ka potenciālie tiešie lietotāji, kas neredz izstādītos ražojumus un tādējādi neredz arī marķējumu, saņemtu šo informāciju; lai tas noritētu efektīvi un veiksmīgi, marķējumam vajadzētu būt viegli pamanāmam tiešajiem lietotājiem, vienkāršam un precīzam. Šim nolūkam pašreizējais marķējuma izkārtojums būtu jāsaglabā kā pamats tiešo lietotāju informēšanai par ražojumu energoefektivitāti. Enerģijas patēriņš un cita informācija par katru ražojumu veidu būtu jāmēra atbilstīgi saskaņotiem standartiem un metodēm. |
| --- | --- |

(8)

Informācijai ir būtiska nozīme tirgus mehānismu darbībā, un tādēļ nepieciešams ieviest vienotu marķējumu visiem viena veida ražojumiem, lai potenciālajiem pircējiem sniegtu standartizētu papildinformāciju par šo ražojumu izmaksām enerģijas un citu nozīmīgu resursu patēriņa izteiksmē un lai nodrošinātu, ka potenciālie tiešie lietotāji, kas neredz izstādītos ražojumus un tādējādi neredz arī marķējumu, saņemtu šo informāciju; lai tas noritētu efektīvi un veiksmīgi, marķējumam vajadzētu būt viegli pamanāmam tiešajiem lietotājiem, vienkāršam un precīzam. Šim nolūkam pašreizējais marķējuma izkārtojums būtu jāsaglabā kā pamats tiešo lietotāju informēšanai par ražojumu energoefektivitāti. Enerģijas patēriņš un cita informācija par katru ražojumu veidu būtu jāmēra atbilstīgi saskaņotiem standartiem un metodēm.

| (9) | Kā norādīts Komisijas sagatavotajā ietekmes novērtējumā, kas pievienots šīs direktīvas priekšlikumam, dažādas pasaules valstis izmanto energomarķējuma sistēmas modeli. |
| --- | --- |

(9)

Kā norādīts Komisijas sagatavotajā ietekmes novērtējumā, kas pievienots šīs direktīvas priekšlikumam, dažādas pasaules valstis izmanto energomarķējuma sistēmas modeli.

| (10) | Dalībvalstīm būtu regulāri jāuzrauga atbilstība minētajai direktīvai un jāiekļauj attiecīgā informācija ziņojumā, kas tām saskaņā ar šo direktīvu ir jāiesniedz reizi četros gados, jo īpaši ņemot vērā piegādātāju un tirgotāju pienākumus. |
| --- | --- |

(10)

Dalībvalstīm būtu regulāri jāuzrauga atbilstība minētajai direktīvai un jāiekļauj attiecīgā informācija ziņojumā, kas tām saskaņā ar šo direktīvu ir jāiesniedz reizi četros gados, jo īpaši ņemot vērā piegādātāju un tirgotāju pienākumus.

| (11) | Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 765/2008 (2008. gada 9. jūlijs), ar ko nosaka akreditācijas un tirgus uzraudzības prasības attiecībā uz produktu tirdzniecību (6), ir ietverti vispārēji noteikumi par tirgus uzraudzību attiecībā uz produktu tirdzniecību. Lai sasniegtu tās mērķus, tajā attiecīgi ir paredzēti sīkāk izklāstīti noteikumi šajā jomā. Šie noteikumi atbilst Regulai (EK) Nr. 765/2008. |
| --- | --- |

(11)

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 765/2008 (2008. gada 9. jūlijs), ar ko nosaka akreditācijas un tirgus uzraudzības prasības attiecībā uz produktu tirdzniecību (6), ir ietverti vispārēji noteikumi par tirgus uzraudzību attiecībā uz produktu tirdzniecību. Lai sasniegtu tās mērķus, tajā attiecīgi ir paredzēti sīkāk izklāstīti noteikumi šajā jomā. Šie noteikumi atbilst Regulai (EK) Nr. 765/2008.

| (12) | Ieviešot pilnīgi brīvprātīgu sistēmu, tikai atsevišķi ražojumi tiktu marķēti vai tiem tiktu pievienota standarta informācija par preci, kas varētu radīt neskaidrības dažiem tiešajiem lietotājiem vai pat tos maldināt. Tāpēc pašreizējai sistēmai būtu jānodrošina enerģijas un citu nozīmīgu resursu patēriņa norādīšana, izmantojot etiķetes un standarta speciālas zīmes uz visiem attiecīgajiem ražojumiem. |
| --- | --- |

(12)

Ieviešot pilnīgi brīvprātīgu sistēmu, tikai atsevišķi ražojumi tiktu marķēti vai tiem tiktu pievienota standarta informācija par preci, kas varētu radīt neskaidrības dažiem tiešajiem lietotājiem vai pat tos maldināt. Tāpēc pašreizējai sistēmai būtu jānodrošina enerģijas un citu nozīmīgu resursu patēriņa norādīšana, izmantojot etiķetes un standarta speciālas zīmes uz visiem attiecīgajiem ražojumiem.

| (13) | Ar energopatēriņu saistītie ražojumi to izmantošanas laikā tieši vai netieši ietekmē dažādu enerģijas veidu patēriņu, no kuriem nozīmīgākie ir elektroenerģija un gāze. Tāpēc šai direktīvai būtu jāattiecas uz tiem ar energopatēriņu saistītiem ražojumiem, kas lietošanas laikā tieši vai netieši ietekmē jebkāda veida enerģijas patēriņu. |
| --- | --- |

(13)

Ar energopatēriņu saistītie ražojumi to izmantošanas laikā tieši vai netieši ietekmē dažādu enerģijas veidu patēriņu, no kuriem nozīmīgākie ir elektroenerģija un gāze. Tāpēc šai direktīvai būtu jāattiecas uz tiem ar energopatēriņu saistītiem ražojumiem, kas lietošanas laikā tieši vai netieši ietekmē jebkāda veida enerģijas patēriņu.

| (14) | Uz tiem ar energopatēriņu saistītiem ražojumiem, kuri izmantošanas laikā tieši vai netieši nozīmīgi ietekmē enerģijas patēriņu vai attiecīgā gadījumā citus nozīmīgus resursus un uz kuriem attiecināma palielinātas efektivitātes prasība, būtu jāattiecina deleģēts akts, ja uz etiķetes norādītā informācija var mudināt tiešos lietotājus iegādāties energoefektīvākus ražojumus. |
| --- | --- |

(14)

Uz tiem ar energopatēriņu saistītiem ražojumiem, kuri izmantošanas laikā tieši vai netieši nozīmīgi ietekmē enerģijas patēriņu vai attiecīgā gadījumā citus nozīmīgus resursus un uz kuriem attiecināma palielinātas efektivitātes prasība, būtu jāattiecina deleģēts akts, ja uz etiķetes norādītā informācija var mudināt tiešos lietotājus iegādāties energoefektīvākus ražojumus.

| (15) | Lai sasniegtu Savienības mērķus klimata pārmaiņu un enerģijas piegādes drošības jomā un ņemot vērā to, ka ilgtermiņā turpinās pieaugt ražojumu kopējais enerģijas patēriņš, deleģētajos aktos, kas pieņemti saskaņā ar šo direktīvu, attiecīgā gadījumā varētu arī paredzēt, ka uz marķējuma jāizceļ ražojuma kopējais enerģijas patēriņš. |
| --- | --- |

(15)

Lai sasniegtu Savienības mērķus klimata pārmaiņu un enerģijas piegādes drošības jomā un ņemot vērā to, ka ilgtermiņā turpinās pieaugt ražojumu kopējais enerģijas patēriņš, deleģētajos aktos, kas pieņemti saskaņā ar šo direktīvu, attiecīgā gadījumā varētu arī paredzēt, ka uz marķējuma jāizceļ ražojuma kopējais enerģijas patēriņš.

| (16) | Vairākās dalībvalstīs tiek īstenota publiskā iepirkuma politika, kas prasa līgumslēdzējām iestādēm iepirkt energoefektīvus ražojumus. Vairākas dalībvalstis ir arī ieviesušas stimulējošus pasākumus saistībā ar energoefektīviem ražojumiem. Kritēriji ražojumiem, kas atbilst publiskā iepirkuma noteikumiem vai stimulējošiem pasākumiem, var būtiski atšķirties dažādās dalībvalstīs. Nosakot energoefektivitātes klasi kā rādītāju konkrētiem ražojumiem, kā noteikts deleģētajos aktos saskaņā ar šo direktīvu, var samazināt publiskā iepirkuma un stimulējošo pasākumu fragmentāciju un palielināt energoefektīvu ražojumu popularitāti. |
| --- | --- |

(16)

Vairākās dalībvalstīs tiek īstenota publiskā iepirkuma politika, kas prasa līgumslēdzējām iestādēm iepirkt energoefektīvus ražojumus. Vairākas dalībvalstis ir arī ieviesušas stimulējošus pasākumus saistībā ar energoefektīviem ražojumiem. Kritēriji ražojumiem, kas atbilst publiskā iepirkuma noteikumiem vai stimulējošiem pasākumiem, var būtiski atšķirties dažādās dalībvalstīs. Nosakot energoefektivitātes klasi kā rādītāju konkrētiem ražojumiem, kā noteikts deleģētajos aktos saskaņā ar šo direktīvu, var samazināt publiskā iepirkuma un stimulējošo pasākumu fragmentāciju un palielināt energoefektīvu ražojumu popularitāti.

| (17) | Stimulējošie pasākumi, ko dalībvalstis var paredzēt energoefektīvu ražojumu popularizēšanai, varētu būt valsts atbalsts. Šī direktīva neskar nekādu tādu turpmāku valsts atbalsta procedūru rezultātus, ko attiecībā uz šādiem stimulējošiem pasākumiem var veikt atbilstīgi Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 107. un 108. panta noteikumiem, un tai nebūtu jāattiecas uz nodokļa režīmu un fiskāliem jautājumiem. Dalībvalstis var pašas noteikt to, kādiem vajadzētu būt šādiem stimulējošiem pasākumiem. |
| --- | --- |

(17)

Stimulējošie pasākumi, ko dalībvalstis var paredzēt energoefektīvu ražojumu popularizēšanai, varētu būt valsts atbalsts. Šī direktīva neskar nekādu tādu turpmāku valsts atbalsta procedūru rezultātus, ko attiecībā uz šādiem stimulējošiem pasākumiem var veikt atbilstīgi Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 107. un 108. panta noteikumiem, un tai nebūtu jāattiecas uz nodokļa režīmu un fiskāliem jautājumiem. Dalībvalstis var pašas noteikt to, kādiem vajadzētu būt šādiem stimulējošiem pasākumiem.

| (18) | Energoefektīvu ražojumu popularizēšana, izmantojot etiķetes, publiskā iepirkuma noteikumus un stimulējošos pasākumus, nedrīkstētu nelabvēlīgi ietekmēt šo ražojumu vispārējos ekoloģiskos raksturlielumus un to darbību. |
| --- | --- |

(18)

Energoefektīvu ražojumu popularizēšana, izmantojot etiķetes, publiskā iepirkuma noteikumus un stimulējošos pasākumus, nedrīkstētu nelabvēlīgi ietekmēt šo ražojumu vispārējos ekoloģiskos raksturlielumus un to darbību.

| (19) | Komisijai būtu jāpiešķir pilnvaras pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar LESD 290. pantu attiecībā uz etiķetēm un standarta informāciju par precēm, kas norāda ar energopatēriņu saistītu ražojumu enerģijas un citu nozīmīgu resursu patēriņu izmantošanas laikā. Ir jo īpaši svarīgi, lai Komisija savā sagatavošanas darbā rīkotu attiecīgas apspriedes, tostarp ar ekspertiem. |
| --- | --- |

(19)

Komisijai būtu jāpiešķir pilnvaras pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar LESD 290. pantu attiecībā uz etiķetēm un standarta informāciju par precēm, kas norāda ar energopatēriņu saistītu ražojumu enerģijas un citu nozīmīgu resursu patēriņu izmantošanas laikā. Ir jo īpaši svarīgi, lai Komisija savā sagatavošanas darbā rīkotu attiecīgas apspriedes, tostarp ar ekspertiem.

| (20) | Komisijai būtu regulāri jāiesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei kopsavilkums par ziņojumiem, kurus dalībvalstis iesniedz saskaņā ar šo direktīvu, šajā kopsavilkumā ietverot gan ES, gan katru dalībvalsti atsevišķi. |
| --- | --- |

(20)

Komisijai būtu regulāri jāiesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei kopsavilkums par ziņojumiem, kurus dalībvalstis iesniedz saskaņā ar šo direktīvu, šajā kopsavilkumā ietverot gan ES, gan katru dalībvalsti atsevišķi.

| (21) | Komisijai vajadzētu būt atbildīgai par marķējuma klasifikācijas pielāgošanu, lai nodrošinātu ražošanas nozarei nepieciešamo paredzamību un skaidrību patērētājiem. |
| --- | --- |

(21)

Komisijai vajadzētu būt atbildīgai par marķējuma klasifikācijas pielāgošanu, lai nodrošinātu ražošanas nozarei nepieciešamo paredzamību un skaidrību patērētājiem.

| (22) | Atkarībā no attiecīgā produkta tehnoloģijas attīstība un ievērojamu papildu enerģijas ietaupījumu iespēja varētu dažādās pakāpēs radīt vajadzību veikt sīkāku ražojuma diferenciāciju un pamatot klasifikācijas pārskatīšanu; šādā pārskatīšanā būtu jo īpaši jāiekļauj iespēja veikt pārrēķināšanu. Pārskatīšana būtu jāveic cik iespējams ātri attiecībā uz ražojumiem, kuri to novatorisko īpašību dēļ var būtiski uzlabot energoefektivitāti. |
| --- | --- |

(22)

Atkarībā no attiecīgā produkta tehnoloģijas attīstība un ievērojamu papildu enerģijas ietaupījumu iespēja varētu dažādās pakāpēs radīt vajadzību veikt sīkāku ražojuma diferenciāciju un pamatot klasifikācijas pārskatīšanu; šādā pārskatīšanā būtu jo īpaši jāiekļauj iespēja veikt pārrēķināšanu. Pārskatīšana būtu jāveic cik iespējams ātri attiecībā uz ražojumiem, kuri to novatorisko īpašību dēļ var būtiski uzlabot energoefektivitāti.

| (23) | Kad Komisija pārskata gūtos panākumus un 2012. gadā ziņo par ilgtspējīga patēriņa un ražošanas un ilgtspējīgas rūpniecības politikas rīcības plāna īstenošanu, tā jo īpaši analizē, vai ir vajadzīga turpmāka rīcība ražojumu energopatēriņa un ekoloģisko raksturlielumu uzlabošanai, tostarp iespēja sniegt patērētājiem informāciju par ražojumu radīto oglekļa dioksīda emisijas daudzumu vai ražojumu ietekmi uz vidi to dzīves cikla laikā. |
| --- | --- |

(23)

Kad Komisija pārskata gūtos panākumus un 2012. gadā ziņo par ilgtspējīga patēriņa un ražošanas un ilgtspējīgas rūpniecības politikas rīcības plāna īstenošanu, tā jo īpaši analizē, vai ir vajadzīga turpmāka rīcība ražojumu energopatēriņa un ekoloģisko raksturlielumu uzlabošanai, tostarp iespēja sniegt patērētājiem informāciju par ražojumu radīto oglekļa dioksīda emisijas daudzumu vai ražojumu ietekmi uz vidi to dzīves cikla laikā.

| (24) | Pienākums transponēt šo direktīvu valsts tiesību aktos būtu jāattiecina uz tiem noteikumiem, kuri būtiski mainīti salīdzinājumā ar Direktīvu 92/75/EEK. Pienākums transponēt nemainītos noteikumus izriet no Direktīvas 92/75/EEK. |
| --- | --- |

(24)

Pienākums transponēt šo direktīvu valsts tiesību aktos būtu jāattiecina uz tiem noteikumiem, kuri būtiski mainīti salīdzinājumā ar Direktīvu 92/75/EEK. Pienākums transponēt nemainītos noteikumus izriet no Direktīvas 92/75/EEK.

| (25) | Dalībvalstīm, īstenojot šīs direktīvas noteikumus, būtu jācenšas izvairīties no tādu pasākumu pieņemšanas, ar kuriem tiktu radītas nepamatotas birokrātiskas un apgrūtinošas saistības attiecīgajiem tirgus dalībniekiem, jo īpaši mazajiem un vidējiem uzņēmumiem. |
| --- | --- |

(25)

Dalībvalstīm, īstenojot šīs direktīvas noteikumus, būtu jācenšas izvairīties no tādu pasākumu pieņemšanas, ar kuriem tiktu radītas nepamatotas birokrātiskas un apgrūtinošas saistības attiecīgajiem tirgus dalībniekiem, jo īpaši mazajiem un vidējiem uzņēmumiem.

| (26) | Šai direktīvai nebūtu jāskar dalībvalstu pienākumi attiecībā uz termiņiem Direktīvas 92/75/EEK transponēšanai valsts tiesību aktos un piemērošanai. |
| --- | --- |

(26)

Šai direktīvai nebūtu jāskar dalībvalstu pienākumi attiecībā uz termiņiem Direktīvas 92/75/EEK transponēšanai valsts tiesību aktos un piemērošanai.

| (27) | Saskaņā ar 34. punktu Iestāžu nolīgumā par labāku likumdošanas procesu (7) dalībvalstīm ir ieteikts gan savām vajadzībām, gan Savienības interesēs izstrādāt savas tabulas, kurās pēc iespējas precīzāk ir atspoguļota atbilstība starp šo direktīvu un tās transponēšanas pasākumiem, un padarīt tās publiski pieejamas, |
| --- | --- |

(27)

Saskaņā ar 34. punktu Iestāžu nolīgumā par labāku likumdošanas procesu (7) dalībvalstīm ir ieteikts gan savām vajadzībām, gan Savienības interesēs izstrādāt savas tabulas, kurās pēc iespējas precīzāk ir atspoguļota atbilstība starp šo direktīvu un tās transponēšanas pasākumiem, un padarīt tās publiski pieejamas,

IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.

1. pants

Darbības joma

1.   Ar šo direktīvu izveido sistēmu valstu pasākumu saskaņošanai saistībā ar tiešajiem lietotājiem paredzēto informāciju, konkrēti, izmantojot etiķetes un standarta informāciju par precēm, par enerģijas un attiecīgā gadījumā citu nozīmīgu resursu patēriņu izmantošanas laikā un papildinformāciju attiecībā uz ražojumiem, kas saistīti ar energopatēriņu, tādējādi ļaujot tiešajiem lietotājiem izvēlēties energoefektīvākus ražojumus.

2.   Šī direktīva attiecas uz ražojumiem, kas saistīti ar energopatēriņu un kuri to izmantošanas laikā tieši vai netieši būtiski ietekmē enerģijas patēriņu un attiecīgā gadījumā citus nozīmīgus resursus.

3.   Šī direktīva neattiecas uz

| a) | lietotiem ražojumiem; |
| --- | --- |

a)

lietotiem ražojumiem;

| b) | transportlīdzekļiem, kas paredzēti pasažieru vai kravu pārvadāšanai; |
| --- | --- |

b)

transportlīdzekļiem, kas paredzēti pasažieru vai kravu pārvadāšanai;

| c) | normēšanas plāksni vai tās ekvivalentu, kas drošības nolūkā pievienots šiem ražojumiem. |
| --- | --- |

c)

normēšanas plāksni vai tās ekvivalentu, kas drošības nolūkā pievienots šiem ražojumiem.

2. pants

Definīcijas

Šajā direktīvā:

| a) | “ar energopatēriņu saistītais ražojums”, turpmāk – ražojums, ir jebkura prece, kas tās izmantošanas laikā ietekmē enerģijas patēriņu un ko laiž tirgū un/vai nodod ekspluatācijā Savienībā, tostarp sastāvdaļas, kuras paredzēts iestrādāt ar energopatēriņu saistītajos ražojumos, uz kuriem attiecas šī direktīva, un kuras laistas tirgū un/vai nodotas ekspluatācijā kā atsevišķas sastāvdaļas, kas paredzētas tiešajiem lietotājiem; to ietekmi uz vidi var izvērtēt atsevišķi; |
| --- | --- |

a)

“ar energopatēriņu saistītais ražojums”, turpmāk – ražojums, ir jebkura prece, kas tās izmantošanas laikā ietekmē enerģijas patēriņu un ko laiž tirgū un/vai nodod ekspluatācijā Savienībā, tostarp sastāvdaļas, kuras paredzēts iestrādāt ar energopatēriņu saistītajos ražojumos, uz kuriem attiecas šī direktīva, un kuras laistas tirgū un/vai nodotas ekspluatācijā kā atsevišķas sastāvdaļas, kas paredzētas tiešajiem lietotājiem; to ietekmi uz vidi var izvērtēt atsevišķi;

| b) | “speciālā zīme” ir standarta informācijas tabula par ražojumu; |
| --- | --- |

b)

“speciālā zīme” ir standarta informācijas tabula par ražojumu;

| c) | “citi nozīmīgi resursi” ir ūdens, ķīmiskas vai citas vielas, ko ražojums parasti patērē izmantošanas laikā; |
| --- | --- |

c)

“citi nozīmīgi resursi” ir ūdens, ķīmiskas vai citas vielas, ko ražojums parasti patērē izmantošanas laikā;

| d) | “papildinformācija” ir cita informācija par ražojuma darbību un īpašībām, kas ir saistītas ar tā enerģijas vai citu nozīmīgu resursu patēriņu vai palīdz tā novērtēšanā, pamatojoties uz mērāmiem datiem; |
| --- | --- |

d)

“papildinformācija” ir cita informācija par ražojuma darbību un īpašībām, kas ir saistītas ar tā enerģijas vai citu nozīmīgu resursu patēriņu vai palīdz tā novērtēšanā, pamatojoties uz mērāmiem datiem;

| e) | “tieša ietekme” ir to ražojumu ietekme, kuri izmantošanas laikā faktiski patērē enerģiju; |
| --- | --- |

e)

“tieša ietekme” ir to ražojumu ietekme, kuri izmantošanas laikā faktiski patērē enerģiju;

| f) | “netieša ietekme” ir to ražojumu ietekme, kuri nepatērē enerģiju, taču palīdz taupīt enerģiju izmantošanas laikā; |
| --- | --- |

f)

“netieša ietekme” ir to ražojumu ietekme, kuri nepatērē enerģiju, taču palīdz taupīt enerģiju izmantošanas laikā;

| g) | “tirgotājs” ir mazumtirgotājs vai cita persona, kas pārdod, iznomā, piedāvā pirkšanai uz nomaksu vai demonstrē ražojumus tiešajiem lietotājiem; |
| --- | --- |

g)

“tirgotājs” ir mazumtirgotājs vai cita persona, kas pārdod, iznomā, piedāvā pirkšanai uz nomaksu vai demonstrē ražojumus tiešajiem lietotājiem;

| h) | “piegādātājs” ir ražotājs vai tā pilnvarots pārstāvis Savienībā, vai importētājs, kas ražojumu laiž vai nodod ekspluatācijā Savienības tirgū. Ja to nav, jebkura fiziska vai juridiska persona, kas ražojumu, uz ko attiecas šī direktīva, laiž tirgū vai nodod ekspluatācijā, tiek uzskatīta par piegādātāju; |
| --- | --- |

h)

“piegādātājs” ir ražotājs vai tā pilnvarots pārstāvis Savienībā, vai importētājs, kas ražojumu laiž vai nodod ekspluatācijā Savienības tirgū. Ja to nav, jebkura fiziska vai juridiska persona, kas ražojumu, uz ko attiecas šī direktīva, laiž tirgū vai nodod ekspluatācijā, tiek uzskatīta par piegādātāju;

| i) | “laišana tirgū” ir process, ar ko ražojumu pirmo reizi dara pieejamu Savienības tirgū nolūkā to izplatīt vai lietot Savienības teritorijā, saņemot vai nesaņemot atlīdzību, neatkarīgi no pārdošanas metodes; |
| --- | --- |

i)

“laišana tirgū” ir process, ar ko ražojumu pirmo reizi dara pieejamu Savienības tirgū nolūkā to izplatīt vai lietot Savienības teritorijā, saņemot vai nesaņemot atlīdzību, neatkarīgi no pārdošanas metodes;

| j) | “nodošana ekspluatācijā” ir ražojuma pirmā lietošana tā paredzētajam mērķim Savienībā; |
| --- | --- |

j)

“nodošana ekspluatācijā” ir ražojuma pirmā lietošana tā paredzētajam mērķim Savienībā;

| k) | “etiķetes neatļauta lietošana” ir etiķetes lietošana, ko neveic dalībvalstu iestādes vai ES iestādes, tādā veidā, kas nav paredzēts šajā direktīvā vai deleģētā aktā. |
| --- | --- |

k)

“etiķetes neatļauta lietošana” ir etiķetes lietošana, ko neveic dalībvalstu iestādes vai ES iestādes, tādā veidā, kas nav paredzēts šajā direktīvā vai deleģētā aktā.

3. pants

Dalībvalstu pienākumi

1.   Dalībvalstis nodrošina, ka:

| a) | visi to teritorijā esošie piegādātāji un tirgotāji pilda 5. un 6. pantā noteiktos pienākumus; |
| --- | --- |

a)

visi to teritorijā esošie piegādātāji un tirgotāji pilda 5. un 6. pantā noteiktos pienākumus;

| b) | uz ražojumiem, uz kuriem attiecas šī direktīva, aizliegts izvietot citas etiķetes, zīmes, simbolus vai uzrakstus, kas neatbilst šīs direktīvas prasībām un citiem atbilstīgiem deleģētajiem aktiem, ja šāda izvietošana var maldināt vai radīt neskaidrības tiešajiem lietotājiem saistībā ar enerģijas vai attiecīgā gadījumā citu nozīmīgu resursu patēriņu izmantošanas laikā; |
| --- | --- |

b)

uz ražojumiem, uz kuriem attiecas šī direktīva, aizliegts izvietot citas etiķetes, zīmes, simbolus vai uzrakstus, kas neatbilst šīs direktīvas prasībām un citiem atbilstīgiem deleģētajiem aktiem, ja šāda izvietošana var maldināt vai radīt neskaidrības tiešajiem lietotājiem saistībā ar enerģijas vai attiecīgā gadījumā citu nozīmīgu resursu patēriņu izmantošanas laikā;

| c) | etiķešu un speciālo zīmju sistēmas ieviešanu attiecībā uz enerģijas patēriņu vai taupīšanu papildina izglītojošas un reklāmas informācijas kampaņas, kuru mērķis ir veicināt energoefektivitāti un apdomīgāku enerģijas patēriņu no tiešo lietotāju puses; |
| --- | --- |

c)

etiķešu un speciālo zīmju sistēmas ieviešanu attiecībā uz enerģijas patēriņu vai taupīšanu papildina izglītojošas un reklāmas informācijas kampaņas, kuru mērķis ir veicināt energoefektivitāti un apdomīgāku enerģijas patēriņu no tiešo lietotāju puses;

| d) | tiek veikti atbilstīgi pasākumi, lai veicinātu, ka attiecīgās valstu vai reģionu iestādes, kas atbildīgas par šīs direktīvas īstenošanu, sadarbojas, kā arī veic informācijas apmaiņu savā starpā un ar Komisiju, lai palīdzētu šīs direktīvas piemērošanā. Administratīvajā sadarbībā un informācijas apmaiņā, cik iespējams, izmanto elektroniskos saziņas līdzekļus, tā ir rentabla un to var atbalstīt ar attiecīgām ES programmām. Šāda sadarbība vajadzības gadījumā garantē procedūras gaitā sniegtas konfidenciālas informācijas aizsardzību un konfidencialitāti. Komisija veic atbilstīgus pasākumus, lai veicinātu un atbalstītu šajā punktā minēto sadarbību starp dalībvalstīm. |
| --- | --- |

d)

tiek veikti atbilstīgi pasākumi, lai veicinātu, ka attiecīgās valstu vai reģionu iestādes, kas atbildīgas par šīs direktīvas īstenošanu, sadarbojas, kā arī veic informācijas apmaiņu savā starpā un ar Komisiju, lai palīdzētu šīs direktīvas piemērošanā. Administratīvajā sadarbībā un informācijas apmaiņā, cik iespējams, izmanto elektroniskos saziņas līdzekļus, tā ir rentabla un to var atbalstīt ar attiecīgām ES programmām. Šāda sadarbība vajadzības gadījumā garantē procedūras gaitā sniegtas konfidenciālas informācijas aizsardzību un konfidencialitāti. Komisija veic atbilstīgus pasākumus, lai veicinātu un atbalstītu šajā punktā minēto sadarbību starp dalībvalstīm.

2.   Ja dalībvalsts konstatē, ka ražojums neatbilst visām attiecīgajām prasībām, kas izklāstītas šajā direktīvā un tās deleģētajos aktos saistībā ar etiķetēm un speciālo zīmi, piegādātājam saskaņā ar efektīviem un samērīgiem dalībvalsts izvirzītiem nosacījumiem ir pienākums gādāt, lai ražojums atbilst šīm prasībām.

Ja ir pietiekami pierādījumi par ražojuma iespējamo neatbilstību, attiecīgā dalībvalsts konkrētā laikposmā, ņemot vērā nodarīto kaitējumu, veic nepieciešamos preventīvos pasākumus un pasākumus, kuru mērķis ir nodrošināt atbilstību.

Ja neatbilstība turpinās, attiecīgā dalībvalsts pieņem lēmumu ierobežot vai aizliegt attiecīgā ražojuma laišanu tirgū un/vai nodošanu ekspluatācijā vai nodrošināt, ka tas tiek izņemts no tirgus. Ja ražojumus izņem no tirgus vai aizliedz to laišanu tirgū, par to nekavējoties informē Komisiju un citas dalībvalstis.

3.   Ik pēc četriem gadiem dalībvalstis iesniedz Komisijai ziņojumu, tostarp sīki izklāstot izpildes pasākumus un atbilstības līmeni tās teritorijā.

Komisija, izveidojot pamatnostādnes, var sīkāk noteikt, kādam jābūt minēto ziņojumu kopējam saturam.

4.   Komisija informatīvā nolūkā Eiropas Parlamentam un Padomei regulāri sniedz minēto ziņojumu kopsavilkumu.

4. pants

Prasības sniegt informāciju

Dalībvalstis nodrošina, ka:

| a) | Tiešo lietotāju uzmanību papildinformācijai un informācijai par elektroenerģijas, citu enerģijas formu un attiecīgā gadījumā citu nozīmīgu resursu patēriņu izmantošanas laikā pievērš, izmantojot speciālās zīmes un etiķetes, kas attiecas uz ražojumiem, kuri tiek pārdoti, iznomāti, piedāvāti pirkšanai uz nomaksu vai demonstrēti tiešajiem lietotājiem tieši vai netieši, izmantojot tālpārdošanas veidus, tostarp internetu; |
| --- | --- |

a)

Tiešo lietotāju uzmanību papildinformācijai un informācijai par elektroenerģijas, citu enerģijas formu un attiecīgā gadījumā citu nozīmīgu resursu patēriņu izmantošanas laikā pievērš, izmantojot speciālās zīmes un etiķetes, kas attiecas uz ražojumiem, kuri tiek pārdoti, iznomāti, piedāvāti pirkšanai uz nomaksu vai demonstrēti tiešajiem lietotājiem tieši vai netieši, izmantojot tālpārdošanas veidus, tostarp internetu;

| b) | panta a) punktā minēto informāciju sniedz par integrētiem vai ekspluatācijā nodotiem ražojumiem tikai tad, ja šāda prasība ir noteikta ar piemērojamiem deleģētajiem aktiem; |
| --- | --- |

b)

panta a) punktā minēto informāciju sniedz par integrētiem vai ekspluatācijā nodotiem ražojumiem tikai tad, ja šāda prasība ir noteikta ar piemērojamiem deleģētajiem aktiem;

| c) | jebkurā tāda ar energopatēriņu saistīta ražojuma specifiska modeļa reklāmā, uz kuru attiecas deleģētais akts saskaņā ar šo direktīvu, sniedzot informāciju par energopatēriņu vai cenu, iekļauj norādi uz ražojuma enerģijas klasi; |
| --- | --- |

c)

jebkurā tāda ar energopatēriņu saistīta ražojuma specifiska modeļa reklāmā, uz kuru attiecas deleģētais akts saskaņā ar šo direktīvu, sniedzot informāciju par energopatēriņu vai cenu, iekļauj norādi uz ražojuma enerģijas klasi;

| d) | ar energopatēriņu saistīto ražojumu veicināšanas tehniskā literatūra, kurā aprakstīti ražojuma specifiski tehniskie parametri, piemēram, tehniskās rokasgrāmatas un ražotājiem domātie reklāmas prospekti, un kura pieejama drukātā vai internetā publicētā veidā, sniedz tiešajiem lietotājiem nepieciešamo informāciju par energopatēriņu vai arī tajā ir atsauce uz ražojuma enerģijas klasi. |
| --- | --- |

d)

ar energopatēriņu saistīto ražojumu veicināšanas tehniskā literatūra, kurā aprakstīti ražojuma specifiski tehniskie parametri, piemēram, tehniskās rokasgrāmatas un ražotājiem domātie reklāmas prospekti, un kura pieejama drukātā vai internetā publicētā veidā, sniedz tiešajiem lietotājiem nepieciešamo informāciju par energopatēriņu vai arī tajā ir atsauce uz ražojuma enerģijas klasi.

5. pants

Piegādātāju atbildība

Dalībvalstis nodrošina, ka:

| a) | piegādātāji, kas laiž tirgū vai nodod ekspluatācijā ražojumus, uz kuriem attiecas deleģētais akts, nodrošina etiķetes un speciālo zīmi saskaņā ar šo direktīvu un deleģēto aktu; |
| --- | --- |

a)

piegādātāji, kas laiž tirgū vai nodod ekspluatācijā ražojumus, uz kuriem attiecas deleģētais akts, nodrošina etiķetes un speciālo zīmi saskaņā ar šo direktīvu un deleģēto aktu;

| b) | piegādātāji sagatavo tehnisko dokumentāciju, kas ir pietiekama, lai varētu novērtēt etiķetē un speciālajā zīmē ietvertās informācijas precizitāti. Minētā tehniskā dokumentācija ietver:






  i) | vispārīgu preces aprakstu, |
| --- | --- | --- |

b)

piegādātāji sagatavo tehnisko dokumentāciju, kas ir pietiekama, lai varētu novērtēt etiķetē un speciālajā zīmē ietvertās informācijas precizitāti. Minētā tehniskā dokumentācija ietver:

i)

vispārīgu preces aprakstu,

| ii) | attiecīgā gadījumā - veikto konstrukcijas aprēķinu rezultātus, |
| --- | --- |

ii)

attiecīgā gadījumā - veikto konstrukcijas aprēķinu rezultātus,

| iii) | pārbaudes ziņojumus, ja tādi pieejami, ietverot tos, ko veikušas attiecīgas nozīmētas organizācijas, kā noteikts citos Savienības tiesību aktos, |
| --- | --- |

iii)

pārbaudes ziņojumus, ja tādi pieejami, ietverot tos, ko veikušas attiecīgas nozīmētas organizācijas, kā noteikts citos Savienības tiesību aktos,

| iv) | ja vērtības izmantotas līdzīgiem modeļiem, atsauces, kas ļauj identificēt šos modeļus. |
| --- | --- |

iv)

ja vērtības izmantotas līdzīgiem modeļiem, atsauces, kas ļauj identificēt šos modeļus.

Šim mērķim piegādātāji var izmantot dokumentāciju, kas jau sagatavota saskaņā ar prasībām, kuras noteiktas attiecīgajos Savienības tiesību aktos;

| c) | piegādātāji nodrošina tehniskās dokumentācijas pieejamību pārbaudes nolūkiem laikposmā, kas beidzas piecus gadus pēc attiecīgā pēdējā produkta ražošanas brīža.
  Pēc dalībvalstu tirgus uzraudzības iestāžu un Komisijas pieprasījuma piegādātāji iesniedz tehnisko dokumentāciju elektroniskā formā 10 darba dienu laikā pēc tam, kad ir saņemts dalībvalstu kompetento iestāžu vai Komisijas pieprasījums; |
| --- | --- |

c)

piegādātāji nodrošina tehniskās dokumentācijas pieejamību pārbaudes nolūkiem laikposmā, kas beidzas piecus gadus pēc attiecīgā pēdējā produkta ražošanas brīža.

Pēc dalībvalstu tirgus uzraudzības iestāžu un Komisijas pieprasījuma piegādātāji iesniedz tehnisko dokumentāciju elektroniskā formā 10 darba dienu laikā pēc tam, kad ir saņemts dalībvalstu kompetento iestāžu vai Komisijas pieprasījums;

| d) | attiecībā uz etiķetēm un informāciju par produktu tirgotājiem piegādātājs nodrošina nepieciešamās etiķetes bez maksas.
  Neskarot piegādātāju izvēlēto etiķešu nodrošināšanas sistēmu, pēc tirgotāja pieprasījuma piegādātāji nekavējoties nosūta etiķetes; |
| --- | --- |

d)

attiecībā uz etiķetēm un informāciju par produktu tirgotājiem piegādātājs nodrošina nepieciešamās etiķetes bez maksas.

Neskarot piegādātāju izvēlēto etiķešu nodrošināšanas sistēmu, pēc tirgotāja pieprasījuma piegādātāji nekavējoties nosūta etiķetes;

| e) | papildus etiķetēm piegādātāji nodrošina speciālu produkta zīmi; |
| --- | --- |

e)

papildus etiķetēm piegādātāji nodrošina speciālu produkta zīmi;

| f) | visās produktu brošūrās piegādātāji iekļauj speciālu produkta zīmi. Ja piegādātājs nepiegādā produktu brošūras, tad piegādātājs piegādā speciālās zīmes ar citu informatīvo dokumentāciju, ko piegādā kopā ar ražojumu; |
| --- | --- |

f)

visās produktu brošūrās piegādātāji iekļauj speciālu produkta zīmi. Ja piegādātājs nepiegādā produktu brošūras, tad piegādātājs piegādā speciālās zīmes ar citu informatīvo dokumentāciju, ko piegādā kopā ar ražojumu;

| g) | piegādātāji ir atbildīgi par viņu piegādāto etiķešu un speciālo zīmju precizitāti; |
| --- | --- |

g)

piegādātāji ir atbildīgi par viņu piegādāto etiķešu un speciālo zīmju precizitāti;

| h) | uzskata, ka piegādātājs ir devis piekrišanu etiķetē vai speciālajā zīmē ietvertās informācijas publicēšanai. |
| --- | --- |

h)

uzskata, ka piegādātājs ir devis piekrišanu etiķetē vai speciālajā zīmē ietvertās informācijas publicēšanai.

6. pants

Tirgotāju atbildība

Dalībvalstis nodrošina, ka:

| a) | tirgotāji izvieto etiķetes pareizi, skaidri redzamā un salasāmā veidā un nodrošina, ka produktu brošūrā vai citos informatīvos dokumentos, kas ir kopā ar produktiem, kad tos pārdod tiešajiem lietotājiem, ir speciālās zīmes; |
| --- | --- |

a)

tirgotāji izvieto etiķetes pareizi, skaidri redzamā un salasāmā veidā un nodrošina, ka produktu brošūrā vai citos informatīvos dokumentos, kas ir kopā ar produktiem, kad tos pārdod tiešajiem lietotājiem, ir speciālās zīmes;

| b) | ja ražojums, uz kuru attiecas deleģētais akts, tiek demonstrēts, tirgotāji pievieno atbilstīgu etiķeti attiecīgā valodā un skaidri redzamā vietā, kas noteikta piemērojamajā deleģētajā aktā. |
| --- | --- |

b)

ja ražojums, uz kuru attiecas deleģētais akts, tiek demonstrēts, tirgotāji pievieno atbilstīgu etiķeti attiecīgā valodā un skaidri redzamā vietā, kas noteikta piemērojamajā deleģētajā aktā.

7. pants

Tālpārdošana un citi pārdošanas veidi

Ja ražojumi tiek piedāvāti pārdošanai, iznomāšanai vai pirkšanai uz nomaksu pa pastu, pēc kataloga, internetā, ar telemārketinga starpniecību vai jebkādā citā veidā, kas nozīmē, ka potenciālais tiešais lietotājs nevar redzēt izstādīto ražojumu, tad deleģētajos aktos paredz noteikumu, lai nodrošinātu, ka informācija, kas norādīta etiķetē un speciālajā zīmē, potenciālajiem tiešajiem lietotajiem tiek sniegta pirms ražojuma pirkšanas. Attiecīgos gadījumos deleģētajos aktos precizē veidu, kādā etiķete vai speciālā zīme vai arī informācija, kas norādīta uz etiķetes vai speciālajā zīmē, jāizvieto vai jāsniedz potenciālajam tiešajam lietotājam.

8. pants

Brīva aprite

1.   Dalībvalstis neaizliedz, neierobežo un neaizkavē tādu ražojumu laišanu tirgū vai nodošanu ekspluatācijā to teritorijā, uz kuriem attiecas un kuri atbilst šai direktīvai un piemērojamajam deleģētajam aktam.

2.   Ja tām nav pierādījumu par pretējo, dalībvalstis uzskata etiķetes un speciālās zīmes par tādām, kas atbilst šīs direktīvas un deleģēto aktu noteikumiem. Dalībvalstis pieprasa, lai piegādātāji sniedz pierādījumus 5. panta nozīmē par etiķetēs vai speciālajās zīmēs ietvertās informācijas precizitāti, ja tām iemesls aizdomām, ka šāda informācija ir nepareiza.

9. pants

Publiskā iepirkuma noteikumi un stimulējošie pasākumi

1.   Ja uz ražojumu attiecas deleģēts akts, līgumslēdzējas iestādes, kas noslēdz Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2004/18/EK (2004. gada 31. marts) par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu, piegādes valsts līgumu un pakalpojumu valsts līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru (8) minētos piegādes, būvdarbu un pakalpojumu valsts līgumus, kuri nav izslēgti no darbības jomas saskaņā ar tās 12. līdz 18. pantu, cenšas iepirkt tikai tādus ražojumus, kas atbilst šādiem kritērijiem: tiem ir visaugstākie funkcionalitātes rādītāji un tie pieder pie ražojumu klases ar vislielāko energoefektivitāti. Dalībvalstis var arī prasīt, lai līgumslēdzējas iestādes iepirktu tikai tādus ražojumus, kas izpilda šos kritērijus. Dalībvalstis var noteikt, ka šo kritēriju piemērošana ir atkarīga no rentabilitātes, saimnieciskas realizējamības un tehniskas piemērotības, kā arī no pietiekamas konkurences.

2.   Šā panta 1. punkts attiecas uz līgumiem, kuru vērtība ir vienāda ar vai lielāka par Direktīvas 2004/18/EK 7. pantā noteiktajiem robežlielumiem.

3.   Ja dalībvalstis kādam ražojumam, uz kuru attiecas deleģēts akts, ir paredzējušas jebkādus stimulus, tad to mērķim ir jābūt nodrošināt visaugstākos energoefektivitātes rādītājus, tostarp visaugstāko energoefektivitātes klasi, kas noteikta piemērojamajā deleģētajā aktā. Piemērojot šo direktīvu, nodokļus un fiskālus pasākumus neuzskata par stimuliem.

4.   Veicot stimulējošus pasākumus gan tiešajiem lietotājiem, kas izmanto ļoti energoefektīvus ražojumus, gan nozarēm, kuras tos ražo un veicina, dalībvalstis norāda energoefektivitātes rādītājus kā klases, kas definētas piemērojamajā deleģētajā aktā, ja vien tās nepieprasa augstākus energoefektivitātes rādītājus nekā maksimālais rādītājs, kāds deleģētajā aktā noteikts augstākajai energoefektivitātes klasei. Dalībvalstis var pieprasīt augstākus energoefektivitātes rādītājus par deleģētajā aktā noteikto maksimālo rādītāju ražojumu klasei ar vislielāko energoefektivitāti.

10. pants

Deleģētie akti

1.   Komisija saskaņā ar 11., 12. un 13. pantu deleģētajos aktos nosaka sīkāku informāciju par etiķetēm un speciālo zīmi attiecībā uz katru ražojuma veidu atbilstīgi šim pantam.

Ja ražojums atbilst 2. punktā uzskaitītajiem kritērijiem, uz to saskaņā ar 4. punktu attiecas deleģēts akts.

Noteikumi deleģētajos aktos par informāciju uz etiķetes un speciālajā zīmē par enerģijas un citu nozīmīgu resursu patēriņu izmantošanas laikā palīdzēs tiešajiem lietotājiem iepērkoties pieņemt uz informāciju balstītus lēmumus un tirgus uzraudzības iestādēm pārbaudīt to, vai produkti atbilst norādītajai informācijai.

Ja deleģētā aktā ir paredzēti noteikumi gan attiecībā uz ražojuma energoefektivitāti, gan nozīmīgu resursu patēriņu, etiķetes dizainā un saturā uzsver ražojuma energoefektivitāti.

2.   Kritēriji, kas minēti 1. punktā, ir šādi:

| a) | saskaņā ar jaunākajiem pieejamajiem aprēķiniem un, ņemot vērā Savienības tirgū laistos daudzumus, ražojumiem ir būtisks potenciāls ietaupīt enerģiju un attiecīgā gadījumā citus nozīmīgus resursus; |
| --- | --- |

a)

saskaņā ar jaunākajiem pieejamajiem aprēķiniem un, ņemot vērā Savienības tirgū laistos daudzumus, ražojumiem ir būtisks potenciāls ietaupīt enerģiju un attiecīgā gadījumā citus nozīmīgus resursus;

| b) | starp tirgū pieejamiem ražojumiem, kam ir līdzvērtīga funkcionalitāte, ir būtiskas atšķirības energoefektivitātes rādītājos; |
| --- | --- |

b)

starp tirgū pieejamiem ražojumiem, kam ir līdzvērtīga funkcionalitāte, ir būtiskas atšķirības energoefektivitātes rādītājos;

| c) | Komisija ņem vērā attiecīgos Savienības tiesību aktus un pašregulāciju, piemēram, brīvprātīgās vienošanās, kas, paredzams, ļaus sasniegt politikas mērķus ātrāk vai lētāk nekā obligātās prasības. |
| --- | --- |

c)

Komisija ņem vērā attiecīgos Savienības tiesību aktus un pašregulāciju, piemēram, brīvprātīgās vienošanās, kas, paredzams, ļaus sasniegt politikas mērķus ātrāk vai lētāk nekā obligātās prasības.

3.   Sagatavojot deleģēta akta projektu, Komisija:

| a) | ņem vērā tos vides parametrus, kas izklāstīti Direktīvas 2009/125/EK I pielikuma 1. daļā un minēti kā nozīmīgi attiecīgajā īstenošanas pasākumā, kurš pieņemts saskaņā ar Direktīvu 2009/125/EK, un kas izmantošanas laikā ir nozīmīgi tiešajiem lietotājiem; |
| --- | --- |

a)

ņem vērā tos vides parametrus, kas izklāstīti Direktīvas 2009/125/EK I pielikuma 1. daļā un minēti kā nozīmīgi attiecīgajā īstenošanas pasākumā, kurš pieņemts saskaņā ar Direktīvu 2009/125/EK, un kas izmantošanas laikā ir nozīmīgi tiešajiem lietotājiem;

| b) | novērtē akta ietekmi uz vidi, tiešajiem lietotājiem un ražotājiem, ietverot mazos un vidējos uzņēmumus (MVU), saistībā ar konkurētspēju, tostarp tirgos ārpus Savienības, inovāciju, piekļuvi tirgum, izmaksām un ieguvumiem; |
| --- | --- |

b)

novērtē akta ietekmi uz vidi, tiešajiem lietotājiem un ražotājiem, ietverot mazos un vidējos uzņēmumus (MVU), saistībā ar konkurētspēju, tostarp tirgos ārpus Savienības, inovāciju, piekļuvi tirgum, izmaksām un ieguvumiem;

| c) | veic atbilstīgas apspriedes ar ieinteresētajām personām; |
| --- | --- |

c)

veic atbilstīgas apspriedes ar ieinteresētajām personām;

| d) | nosaka īstenošanas termiņu, jebkurus posmos dalītus pasākumus vai pārejas pasākumus vai laikposmus, jo īpaši ņemot vērā iespējamo ietekmi uz MVU vai uz īpašām ražojumu grupām, ko galvenokārt ražo MVU. |
| --- | --- |

d)

nosaka īstenošanas termiņu, jebkurus posmos dalītus pasākumus vai pārejas pasākumus vai laikposmus, jo īpaši ņemot vērā iespējamo ietekmi uz MVU vai uz īpašām ražojumu grupām, ko galvenokārt ražo MVU.

4.   Deleģētajos aktos jo īpaši nosaka:

| a) | ietveramo ražojumu veidu precīzu definīciju; |
| --- | --- |

a)

ietveramo ražojumu veidu precīzu definīciju;

| b) | mērīšanas standartus un metodes, kas izmantojamas 1. panta 1. punktā minētās informācijas iegūšanai; |
| --- | --- |

b)

mērīšanas standartus un metodes, kas izmantojamas 1. panta 1. punktā minētās informācijas iegūšanai;

| c) | šīs direktīvas 5. pantā prasītās tehniskās dokumentācijas precizējumus; |
| --- | --- |

c)

šīs direktīvas 5. pantā prasītās tehniskās dokumentācijas precizējumus;

| d) | dizainu un saturu direktīvas 4. pantā minētajai etiķetei, kam iespēju robežās ir vienotas dizaina pazīmes pa ražojumu grupām un kas attiecībā uz visām klasēm ir skaidri redzama un salasāma. Etiķetes formas pamatā ir klasifikācija, kurā izmantoti burti no A līdz G; klasifikācijas pakāpes atbilst būtiskiem enerģijas un izmaksu ietaupījumiem no tiešā lietotāja viedokļa.
  Atbilstīgi tehnikas attīstībai var paredzēt vēl trīs papildu klases. Šādas papildu kases būs A+, A++ un A+++ klasei ar visaugstāko energoefektivitāti. Principā kopā būs septiņas klases, ja vien netiks ieviestas vēl kādas.
  Krāsu gammā būs ne vairāk kā septiņas dažādas krāsas – no tumši zaļas līdz sarkanai. Tumši zaļš vienmēr būs tikai augstākās klases krāsu kods. Ja ir vairāk par septiņām klasēm, dubultot var tikai sarkanās krāsas lietojumu.
  Klasifikāciju pārskata īpaši tad, ja ievērojama daļa no iekšējā tirgū pieejamiem ražojumiem atbilst divām augstākajām energoefektivitātes klasēm un ja papildu ietaupījumus varētu sasniegt, sīkāk diferencējot ražojumus.
  Attiecīgā gadījumā sīki izstrādātus kritērijus iespējamai ražojumu pārklasifikācijai nosaka attiecīgajā deleģētajā aktā katram gadījumam atsevišķi; |
| --- | --- |

d)

dizainu un saturu direktīvas 4. pantā minētajai etiķetei, kam iespēju robežās ir vienotas dizaina pazīmes pa ražojumu grupām un kas attiecībā uz visām klasēm ir skaidri redzama un salasāma. Etiķetes formas pamatā ir klasifikācija, kurā izmantoti burti no A līdz G; klasifikācijas pakāpes atbilst būtiskiem enerģijas un izmaksu ietaupījumiem no tiešā lietotāja viedokļa.

Atbilstīgi tehnikas attīstībai var paredzēt vēl trīs papildu klases. Šādas papildu kases būs A+, A++ un A+++ klasei ar visaugstāko energoefektivitāti. Principā kopā būs septiņas klases, ja vien netiks ieviestas vēl kādas.

Krāsu gammā būs ne vairāk kā septiņas dažādas krāsas – no tumši zaļas līdz sarkanai. Tumši zaļš vienmēr būs tikai augstākās klases krāsu kods. Ja ir vairāk par septiņām klasēm, dubultot var tikai sarkanās krāsas lietojumu.

Klasifikāciju pārskata īpaši tad, ja ievērojama daļa no iekšējā tirgū pieejamiem ražojumiem atbilst divām augstākajām energoefektivitātes klasēm un ja papildu ietaupījumus varētu sasniegt, sīkāk diferencējot ražojumus.

Attiecīgā gadījumā sīki izstrādātus kritērijus iespējamai ražojumu pārklasifikācijai nosaka attiecīgajā deleģētajā aktā katram gadījumam atsevišķi;

| e) | vietu, kur etiķeti piestiprina ražojumam, un veidu, kā jāizvieto etiķete un/vai jāsniedz informācija 7. pantā minēto pārdošanas piedāvājumu gadījumā. Attiecīgā gadījumā deleģētajā aktā var paredzēt, ka tālpārdošanai un pārdošanai internetā etiķete jāpiestiprina ražojumam vai tai jābūt uzdrukātai uz iesaiņojuma vai ka sīkākai informācijai attiecībā uz marķēšanas prasībām jabūt iespiestai katalogos; |
| --- | --- |

e)

vietu, kur etiķeti piestiprina ražojumam, un veidu, kā jāizvieto etiķete un/vai jāsniedz informācija 7. pantā minēto pārdošanas piedāvājumu gadījumā. Attiecīgā gadījumā deleģētajā aktā var paredzēt, ka tālpārdošanai un pārdošanai internetā etiķete jāpiestiprina ražojumam vai tai jābūt uzdrukātai uz iesaiņojuma vai ka sīkākai informācijai attiecībā uz marķēšanas prasībām jabūt iespiestai katalogos;

| f) | speciālās zīmes saturu un, attiecīgā gadījumā, formātu un citu sīkāku informāciju vai papildinformāciju, kas noteikta 4. un 5. panta c) apakšpunktā. Etiķetes informāciju ietver arī speciālajā zīmē; |
| --- | --- |

f)

speciālās zīmes saturu un, attiecīgā gadījumā, formātu un citu sīkāku informāciju vai papildinformāciju, kas noteikta 4. un 5. panta c) apakšpunktā. Etiķetes informāciju ietver arī speciālajā zīmē;

| g) | etiķetes īpašo saturu reklāmas vajadzībām, tostarp vajadzības gadījumā konkrētā ražojuma enerģijas klasi un citus atbilstīgus energoefektivitātes rādītājus, kas ir salasāmi un skaidri redzami; |
| --- | --- |

g)

etiķetes īpašo saturu reklāmas vajadzībām, tostarp vajadzības gadījumā konkrētā ražojuma enerģijas klasi un citus atbilstīgus energoefektivitātes rādītājus, kas ir salasāmi un skaidri redzami;

| h) | vajadzības gadījumā etiķetes klasifikācijas derīguma termiņu, saskaņā ar d) apakšpunktu; |
| --- | --- |

h)

vajadzības gadījumā etiķetes klasifikācijas derīguma termiņu, saskaņā ar d) apakšpunktu;

| i) | precizitātes līmeni deklarācijās par etiķetēm un speciālām zīmēm; |
| --- | --- |

i)

precizitātes līmeni deklarācijās par etiķetēm un speciālām zīmēm;

| j) | deleģētā akta novērtēšanas un iespējamās pārskatīšanas datumu, ņemot vērā tehnoloģiju attīstības tempu. |
| --- | --- |

j)

deleģētā akta novērtēšanas un iespējamās pārskatīšanas datumu, ņemot vērā tehnoloģiju attīstības tempu.

11. pants

Deleģēšanas īstenošana

1.   Pilnvaras pieņemt 10. pantā minētos deleģētos aktus Komisijai ir piešķirtas uz piecu gadu laikposmu, sākot ar (..) (9). Komisija iesniedz ziņojumu par deleģētajām pilnvarām ne vēlāk kā sešus mēnešus pirms piecu gadu laikposma beigām. Pilnvaru deleģēšana tiek automātiski pagarināta uz tāda paša ilguma laikposmiem, ja vien Eiropas Parlaments vai Padome to neatsauc saskaņā ar 12. pantu.

2.   Tiklīdz Komisija pieņem deleģēto aktu, tā par to paziņo vienlaicīgi Eiropas Parlamentam un Padomei.

3.   Pilnvaras pieņemt deleģētos aktus Komisijai ir piešķirtas, ievērojot nosacījumus, kas noteikti 12. un 13. pantā.

12. pants

Deleģēšanas atsaukšana

1.   Eiropas Parlaments vai Padome var atsaukt pilnvaru deleģēšanu, kas minēta 10. pantā.

2.   Iestāde, kura ir uzsākusi iekšējo procedūru, lai pieņemtu lēmumu, vai tā paredz atsaukt pilnvaru deleģēšanu, informē otru iestādi un Komisiju pietiekami savlaicīgi pirms galīgā lēmuma pieņemšanas, norādot, kuras deleģētās pilnvaras varētu tikt atsauktas, un iespējamos šīs atsaukšanas iemeslus.

3.   Ar atsaukšanas lēmumu tiek izbeigta minētajā lēmumā norādīto pilnvaru deleģēšana. Lēmums stājas spēkā nekavējoties vai vēlākā dienā, kas norādīta minētajā lēmumā. Tas neskar jau spēkā esošo aktu spēkā esamību. To publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

13. pants

Iebildumi pret deleģētajiem aktiem

1.   Eiropas Parlaments vai Padome var izteikt iebildumus pret deleģēto aktu divu mēnešu laikā no tā paziņošanas dienas.

Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes ierosinājuma minēto termiņu pagarina par diviem mēnešiem.

2.   Ja, šim termiņam beidzoties, ne Eiropas Parlaments, ne Padome nav izteikuši iebildumus pret deleģēto aktu, to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī, un tas stājas spēkā datumā, kas paredzēts tā noteikumos.

Deleģēto aktu var publicēt Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī, un tas var stāties spēkā pirms minētā termiņa beigām, ja gan Eiropas Parlaments, gan Padome abi ir informējuši Komisiju, ka neparedz izteikt iebildumus.

3.   Ja Eiropas Parlaments vai Padome izsaka iebildumus pret deleģēto aktu, tas nestājas spēkā. Iestāde, kas izsaka iebildumus pret deleģēto aktu, izklāsta iebildumu pamatojumu.

14. pants

Novērtējums

Komisija līdz 2014. gada 31. decembrim pārskata šīs direktīvas un tās deleģēto aktu efektivitāti un iesniedz ziņojumu Eiropas Parlamentam un Padomei.

Tajā Komisija novērtē arī:

| a) | direktīvas 4. panta c) punkta devumu šīs direktīvas mērķa sasniegšanā; |
| --- | --- |

a)

direktīvas 4. panta c) punkta devumu šīs direktīvas mērķa sasniegšanā;

| b) | direktīvas 9. panta 1. punkta efektivitāti; |
| --- | --- |

b)

direktīvas 9. panta 1. punkta efektivitāti;

| c) | ņemot vērā tehnikas attīstību un patērētāju izpratni par etiķetes dizainu, vajadzību grozīt 10. panta 4. punkta d) apakšpunktu. |
| --- | --- |

c)

ņemot vērā tehnikas attīstību un patērētāju izpratni par etiķetes dizainu, vajadzību grozīt 10. panta 4. punkta d) apakšpunktu.

15. pants

Sankcijas

Dalībvalstis paredz noteikumus par sankcijām, kas piemērojamas par to valsts noteikumu pārkāpumiem, kuri pieņemti saskaņā ar šo direktīvu un tās deleģētajiem aktiem, tostarp par neatļautu etiķetes izmantošanu, un veic visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu šo sankciju izpildi. Paredzētajām sankcijām jābūt iedarbīgām, samērīgām un atturošām. Dalībvalstis līdz (..) (10) paziņo Komisijai par šiem noteikumiem un nekavējoties paziņo tai par visiem turpmākajiem to grozījumiem.

16. pants

Transponēšana

1.   Dalībvalstīs vēlākais līdz (..) (10) stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis tūlīt dara Komisijai zināmu minēto noteikumu tekstu.

Tās piemēro minētos noteikumus no (..) (11)

Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Tajos iekļauj arī norādi, ka atsauces spēkā esošajos normatīvajos un administratīvajos aktos uz Direktīvu 92/75/EEK uzskata par atsaucēm uz šo direktīvu. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce un kā formulējama minētā norāde.

2.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus savu to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.

17. pants

Atcelšana

Padomes Direktīvu 92/75/EEK, kurā izdarīti grozījumi ar regulu, kas norādīta I pielikuma A daļā, atceļ no (..) (12), neskarot dalībvalstu pienākumus attiecībā uz I pielikuma B daļā norādītajiem termiņiem minētās direktīvas transponēšanai valsts tiesību aktos un piemērošanai.

Atsauces uz Direktīvu 92/75/EEK uzskata par atsaucēm uz šo direktīvu, un tās lasa saskaņā ar atbilstības tabulu II pielikumā.

18. pants

Stāšanās spēkā

Šī direktīva stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

Direktīvas 5. panta b), g) un h) punktu piemēro no (..) (12).

19. pants

Adresāti

Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

(..), (..)

Eiropas Parlamenta vārdā –

priekšsēdētājs

..

Padomes vārdā –

priekšsēdētājs

..

---

(1)  OV C 228, 22.9.2009., 90. lpp.

1

(2)  Eiropas Parlamenta 2009. gada 5. maija nostāja (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta), Padomes (..) nostāja pirmajā lasījumā (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta), Eiropas Parlamenta (..) nostāja (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta) un Padomes (..) lēmums.

2

Oficiālajā Vēstnesī

Oficiālajā Vēstnesī

Oficiālajā Vēstnesī

(3)  OV L 297, 13.10.1992., 16. lpp.

3

(4)  Skatīt I pielikuma A daļu.

4

(5)  OV L 285, 31.10.2009., 10. lpp.

5

(6)  OV L 218, 13.8.2008., 30. lpp.

6

(7)  OV C 321, 31.12.2003., 1. lpp.

7

(8)  OV L 134, 30.4.2004., 114. lpp.

8

(9)  Lūgums ievietot šīs direktīvas spēkā stāšanās datumu.

9

(10)  12 mēnešus pēc šīs direktīvas spēkā stāšanās dienas.

10

(11)  12 mēneši un 30 dienas pēc šīs direktīvas spēkā stāšanās dienas.

11

(12)  12 mēneši un 31 diena pēc šīs direktīvas spēkā stāšanās dienas.

12

---

I PIELIKUMS

A   DAĻA

Atceltā direktīva un tās turpmākais grozījums

(minēts 17. pantā)

| Padomes Direktīva 92/75/EEK
  (OV L 297, 13.10.1992., 16. lpp.) | |
| --- | --- |
| Regula (EK) Nr. 1882/2003
  (OV L 284, 31.10.2003., 1. lpp.) | Tikai III pielikuma 32. punkts |

Padomes Direktīva 92/75/EEK

(OV L 297, 13.10.1992., 16. lpp.)

Regula (EK) Nr. 1882/2003

(OV L 284, 31.10.2003., 1. lpp.)

Tikai III pielikuma 32. punkts

B   DAĻA

Termiņi transponēšanai valsts tiesību aktos

(minēts 16. pantā)

| Direktīva | Transponēšanas termiņš |
| --- | --- |
| 92/75/EEK | 1994. gada 1. janvāris |

Direktīva

Transponēšanas termiņš

92/75/EEK

1994. gada 1. janvāris

---

II PIELIKUMS

ATBILSTĪBAS TABULA

| Direktīva 92/75/EEK | Šī direktīva |
| --- | --- |
| 1. panta 1. punkts, ievadteksts, pirmais teikums | 1. panta 1. punkts |
| 1. panta 1. punkts, ievadteksts, otrais teikums | 1. panta 2. punkts |
| 1. panta 1. punkta pirmais līdz septītais ievilkums | — |
| 1. panta 2. punkts | — |
| — | 1. panta 3. punkta a) un b) punkts |
| 1. panta 3. punkts | 1. panta 3. punkta c) punkts |
| — | 2. panta a) un b) punkts |
| 1. panta 4. punkta pirmais un otrais ievilkums | 2. panta g) un h) punkts |
| 1. panta 4. punkta trešais ievilkums | — |
| 1. panta 4. punkta ceturtais ievilkums | 2. panta c) punkts |
| 1. panta 4. punkta piektais ievilkums | 2. panta d) punkts |
| — | 2. panta e), f), i), j) un k) punkts |
| 1. panta 5. punkts | — |
| 2. panta 1. punkts | 4. panta a) punkts |
| — | 4. panta b), c) un d) punkts |
| 2. panta 2. punkts | — |
| 2. panta 3. punkts | 5. panta b) punkts |
| 2. panta 4. punkts | 5. panta b) un c) punkts |
| 3. panta 1. punkts | 5. panta a) punkts |
| 3. panta 2. punkts | 5. panta e) un f) punkts |
| 3. panta 3. punkts | 5. panta g) punkts |
| 3. panta 4. punkts | 5. panta h) punkts |
| — | 6. panta a) punkts |
| 4. panta a) punkts | 6. panta b) punkts |
| 4. panta b) punkts | 5. panta d) punkts |
| 5. pants | 7. pants |
| 6. pants | — |
| 7. panta a) punkts | 3. panta 1. punkta a) apakšpunkts |
| 7. panta b) punkts | 3. panta 1. punkta b) apakšpunkts |
| 7. panta c) punkts | 3. panta 1. punkta c) apakšpunkts |
| — | 3. panta 1. punkta d) apakšpunkts |
| — | 3. panta 2., 3. un 4. punkts |
| 8. panta 1. punkts | 8. panta 1. punkts |
| 8. panta 2. punkts | 8. panta 2. punkts |
| 9. pants | — |
| — | 9. pants |
| 10. pants | — |
| — | 10. panta 1., 2. un 3. punkts |
| 11. pants | — |
| 12. panta a) punkts | 10. panta 4. punkta a) apakšpunkts |
| 12. panta b) punkts | 10. panta 4. punkta b) apakšpunkts |
| 12. panta c) punkts | 10. panta 4. punkta c) apakšpunkts |
| 12. panta d) punkts | 10. panta 4. punkta d) apakšpunkts |
| 12. panta e) punkts | 10. panta 4. punkta e) apakšpunkts |
| 12. panta f) punkts | 10. panta 4. punkta f) apakšpunkts |
| 12. panta g) punkts | — |
| — | 10. panta 4. punkta g), h), i) un j) apakšpunkts |
| — | 11., 12., 13., 14. un 15. pants |
| 13. pants | 17. pants |
| 14. pants | 16. pants |
| — | 18. pants |
| 15. pants | 19. pants |
| — | I pielikums |
| — | II pielikums |

Direktīva 92/75/EEK

Šī direktīva

1. panta 1. punkts, ievadteksts, pirmais teikums

1. panta 1. punkts

1. panta 1. punkts, ievadteksts, otrais teikums

1. panta 2. punkts

1. panta 1. punkta pirmais līdz septītais ievilkums

—

1. panta 2. punkts

—

—

1. panta 3. punkta a) un b) punkts

1. panta 3. punkts

1. panta 3. punkta c) punkts

—

2. panta a) un b) punkts

1. panta 4. punkta pirmais un otrais ievilkums

2. panta g) un h) punkts

1. panta 4. punkta trešais ievilkums

—

1. panta 4. punkta ceturtais ievilkums

2. panta c) punkts

1. panta 4. punkta piektais ievilkums

2. panta d) punkts

—

2. panta e), f), i), j) un k) punkts

1. panta 5. punkts

—

2. panta 1. punkts

4. panta a) punkts

—

4. panta b), c) un d) punkts

2. panta 2. punkts

—

2. panta 3. punkts

5. panta b) punkts

2. panta 4. punkts

5. panta b) un c) punkts

3. panta 1. punkts

5. panta a) punkts

3. panta 2. punkts

5. panta e) un f) punkts

3. panta 3. punkts

5. panta g) punkts

3. panta 4. punkts

5. panta h) punkts

—

6. panta a) punkts

4. panta a) punkts

6. panta b) punkts

4. panta b) punkts

5. panta d) punkts

5. pants

7. pants

6. pants

—

7. panta a) punkts

3. panta 1. punkta a) apakšpunkts

7. panta b) punkts

3. panta 1. punkta b) apakšpunkts

7. panta c) punkts

3. panta 1. punkta c) apakšpunkts

—

3. panta 1. punkta d) apakšpunkts

—

3. panta 2., 3. un 4. punkts

8. panta 1. punkts

8. panta 1. punkts

8. panta 2. punkts

8. panta 2. punkts

9. pants

—

—

9. pants

10. pants

—

—

10. panta 1., 2. un 3. punkts

11. pants

—

12. panta a) punkts

10. panta 4. punkta a) apakšpunkts

12. panta b) punkts

10. panta 4. punkta b) apakšpunkts

12. panta c) punkts

10. panta 4. punkta c) apakšpunkts

12. panta d) punkts

10. panta 4. punkta d) apakšpunkts

12. panta e) punkts

10. panta 4. punkta e) apakšpunkts

12. panta f) punkts

10. panta 4. punkta f) apakšpunkts

12. panta g) punkts

—

—

10. panta 4. punkta g), h), i) un j) apakšpunkts

—

11., 12., 13., 14. un 15. pants

13. pants

17. pants

14. pants

16. pants

—

18. pants

15. pants

19. pants

—

I pielikums

—

II pielikums

---

PADOMES PASKAIDROJUMA RAKSTS

I   IEVADS

| 1. | Eiropas Komisija 2008. gada 17. novembrī iesniedza Padomei un Eiropas Parlamentam pārstrādātu versiju priekšlikumam Direktīvai par enerģijas un citu resursu patēriņa norādīšanu ražojumiem, kas saistīti ar energopatēriņu, izmantojot etiķetes un standarta informāciju par precēm, un kura juridiskais pamats ir EK līguma 95. pants (1). |
| --- | --- |

1.

Eiropas Komisija 2008. gada 17. novembrī iesniedza Padomei un Eiropas Parlamentam pārstrādātu versiju priekšlikumam Direktīvai par enerģijas un citu resursu patēriņa norādīšanu ražojumiem, kas saistīti ar energopatēriņu, izmantojot etiķetes un standarta informāciju par precēm, un kura juridiskais pamats ir EK līguma 95. pants (1).

| 2. | Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja pieņēma atzinumu 2009. gada 24. martā (2). Reģionu komiteja vēl nav sniegusi atzinumu. |
| --- | --- |

2.

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja pieņēma atzinumu 2009. gada 24. martā (2). Reģionu komiteja vēl nav sniegusi atzinumu.

| 3. | Eiropas Parlaments pieņēma atzinumu pirmajā lasījumā 2009. gada 5. maijā (3), apstiprinot 60 grozījumus. |
| --- | --- |

3.

Eiropas Parlaments pieņēma atzinumu pirmajā lasījumā 2009. gada 5. maijā (3), apstiprinot 60 grozījumus.

| 4. | Padome 2010. gada 14. aprīlī pieņēma savu nostāju pirmajā lasījumā saskaņā ar LESD 294. pantu. |
| --- | --- |

4.

Padome 2010. gada 14. aprīlī pieņēma savu nostāju pirmajā lasījumā saskaņā ar LESD 294. pantu.

II   PRIEKŠLIKUMA MĒRĶIS

Šis priekšlikums līdzās diviem citiem priekšlikumiem (4) ir daļa no energoefektivitātes tiesību aktu kopuma, ar ko Komisija nāca klajā 2008. gada novembrī.

Pārstrādātā priekšlikuma galvenais mērķis ir paplašināt spēkā esošās Direktīvas 92/75/EEK darbības jomu, kas aptver tikai sadzīves tehniku. Šāds pasākums ļautu marķēt visus ar energopatēriņu saistītus ražojumus, ieskaitot mājsaimniecības, komerciālās un rūpniecības nozares ražojumus un atsevišķus ražojumus, kuri nepatērē enerģiju un kuru lietošanai vai uzstādīšanai ir nozīmīgs enerģijas taupīšanas potenciāls (piemēram, logiem). Tajā it īpaši pievēršas vispārējam mērķim, proti, paaugstināt šo ražojumu energoefektivitāti, tādā veidā palīdzot sasniegt Kopienas mērķus – aizsargāt vidi un novērst klimata pārmaiņas saskaņā ar ES klimata un enerģētikas politikas mērķiem laikposmam līdz 2020. gadam attiecībā uz siltumnīcefekta gāzu emisijām.

III   PADOMES NOSTĀJA PIRMAJĀ LASĪJUMĀ – ANALĪZE

| 1. | Ņemot vērā stingro grafiku, kas vajadzīgs, lai saskaņā ar Eiropadomes pausto aicinājumu sasniegtu drīzu vienošanos par šo priekšlikumu, Padome jau sākumā bija iecerējusi sākt darbu, apzinot priekšlikuma elementus, kas būtu pieņemami gan Parlamentam, gan Padomei, nevis izstrādāt pilnīgu Padomes nostāju pirms sarunu sākšanas ar Parlamentu. Lai nodrošinātu ātru darba virzību, vienlaikus ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību spēkā stāšanās datumu, tika panākta vienošanās darbu sadalīt divos posmos:






  — | panākt vienošanos par direktīvas būtību. Pēc apspriešanās ar EP šo pirmo posmu pabeidza 2009. gada novembrī. Vienošanos 2009. gada 19. novembrī apstiprināja Pastāvīgo pārstāvju komiteja, bet EP Rūpniecības, pētniecības un enerģētikas komitejas (ITRE) līmenī to apstiprināja ar šīs komitejas priekšsēdētāja 2009. gada 2. decembra vēstuli, |
| --- | --- | --- |

1.

Ņemot vērā stingro grafiku, kas vajadzīgs, lai saskaņā ar Eiropadomes pausto aicinājumu sasniegtu drīzu vienošanos par šo priekšlikumu, Padome jau sākumā bija iecerējusi sākt darbu, apzinot priekšlikuma elementus, kas būtu pieņemami gan Parlamentam, gan Padomei, nevis izstrādāt pilnīgu Padomes nostāju pirms sarunu sākšanas ar Parlamentu. Lai nodrošinātu ātru darba virzību, vienlaikus ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību spēkā stāšanās datumu, tika panākta vienošanās darbu sadalīt divos posmos:

—

panākt vienošanos par direktīvas būtību. Pēc apspriešanās ar EP šo pirmo posmu pabeidza 2009. gada novembrī. Vienošanos 2009. gada 19. novembrī apstiprināja Pastāvīgo pārstāvju komiteja, bet EP Rūpniecības, pētniecības un enerģētikas komitejas (ITRE) līmenī to apstiprināja ar šīs komitejas priekšsēdētāja 2009. gada 2. decembra vēstuli,

| — | panākt vienošanos par labojumiem, kas vajadzīgi pēc LESD stāšanās spēkā, jo īpaši attiecībā uz juridiskā pamata pielāgošanu un komiteju procedūras noteikumiem. Pēc apspriešanās ar EP šo otro posmu pabeidza 2010. gada martā, pēc iespējas vairāk izmantojot horizontālus risinājumus, it īpaši attiecībā uz konsultācijām ar ekspertiem, kā arī EP, Padomes un Komisijas deklarāciju par 290. pantu un Komisijas deklarāciju par darba pārtraukumiem. Šo vienošanos 2010. gada 24. martā apstiprināja Pastāvīgo pārstāvju komiteja, bet EP Rūpniecības, pētniecības un enerģētikas komitejas (ITRE) līmenī to apstiprināja ar šīs komitejas priekšsēdētāja 2010. gada 25. marta vēstuli. |
| --- | --- |

—

panākt vienošanos par labojumiem, kas vajadzīgi pēc LESD stāšanās spēkā, jo īpaši attiecībā uz juridiskā pamata pielāgošanu un komiteju procedūras noteikumiem. Pēc apspriešanās ar EP šo otro posmu pabeidza 2010. gada martā, pēc iespējas vairāk izmantojot horizontālus risinājumus, it īpaši attiecībā uz konsultācijām ar ekspertiem, kā arī EP, Padomes un Komisijas deklarāciju par 290. pantu un Komisijas deklarāciju par darba pārtraukumiem. Šo vienošanos 2010. gada 24. martā apstiprināja Pastāvīgo pārstāvju komiteja, bet EP Rūpniecības, pētniecības un enerģētikas komitejas (ITRE) līmenī to apstiprināja ar šīs komitejas priekšsēdētāja 2010. gada 25. marta vēstuli.

| 2. | Padomes nostājā ir iekļautas abas minētās vienošanās. Tās galvenie elementi ir šādi: | Noteikumi par etiķetēm un etiķešu dizainu | Attiecībā uz etiķešu formātu Padome ir izvēlējusies izmantot līdzšinējo etiķešu dizainu, kurā ir norādītas klases no A līdz G, vienlaikus paredzot trīs papildu klases un kopējam klašu skaitam nepārsniedzot septiņas, kā arī nosakot skaidru marķējumu ar attiecīgajām krāsām uz etiķetes. Pievienojot jaunu klasi, tiks papildināta arī krāsu gamma. Šādi tiks nodrošināts skaidri redzams un salasāms etiķetes dizains, kas patērētājam ir vieglāk saprotams, kā to ir lūdzis Eiropas Parlaments 70. grozījuma pirmajā daļā. Turklāt Padome ir noteikusi, ka ražojumu iespējamās pārklasifikācijas kritēriji ir jānosaka katrā gadījumā atsevišķi attiecīgajos deleģētajos aktos. Visbeidzot, pārskatīšanas klauzulā Komisija ir lūgta līdz 2014. gada beigām izvērtēt, vai ir jāgroza noteikumi par etiķešu dizainu, ņemot vērā tehnikas attīstību un to, vai patērētāji saprot etiķešu dizainu. |
| --- | --- | --- | --- |

2.

Padomes nostājā ir iekļautas abas minētās vienošanās. Tās galvenie elementi ir šādi:

Noteikumi par etiķetēm un etiķešu dizainu

Attiecībā uz etiķešu formātu Padome ir izvēlējusies izmantot līdzšinējo etiķešu dizainu, kurā ir norādītas klases no A līdz G, vienlaikus paredzot trīs papildu klases un kopējam klašu skaitam nepārsniedzot septiņas, kā arī nosakot skaidru marķējumu ar attiecīgajām krāsām uz etiķetes. Pievienojot jaunu klasi, tiks papildināta arī krāsu gamma. Šādi tiks nodrošināts skaidri redzams un salasāms etiķetes dizains, kas patērētājam ir vieglāk saprotams, kā to ir lūdzis Eiropas Parlaments 70. grozījuma pirmajā daļā. Turklāt Padome ir noteikusi, ka ražojumu iespējamās pārklasifikācijas kritēriji ir jānosaka katrā gadījumā atsevišķi attiecīgajos deleģētajos aktos. Visbeidzot, pārskatīšanas klauzulā Komisija ir lūgta līdz 2014. gada beigām izvērtēt, vai ir jāgroza noteikumi par etiķešu dizainu, ņemot vērā tehnikas attīstību un to, vai patērētāji saprot etiķešu dizainu.

| | Ņemot vērā 52. grozījumu, Padome ir arī nodrošinājusi, ka var veikt pasākumus pret neatļautu etiķetes izmantošanu. |
| --- | --- |

Ņemot vērā 52. grozījumu, Padome ir arī nodrošinājusi, ka var veikt pasākumus pret neatļautu etiķetes izmantošanu.

| | Noteikumi par reklāmu
  Padome ir daļēji ņēmusi vērā EP 32. grozījumu un noteikusi, ka reklāmās, kur sniedz informāciju par ražojuma energopatēriņu vai cenu, ir obligāti jānorāda energoefektivitātes klase. Padome ir pilnībā pieņēmusi EP 33. grozījumu par pārdošanas veicināšanas tehniskajā literatūrā obligāti norādāmo informāciju par enerģopatēriņu vai atsauci uz ražojuma energoefektivitātes klasi. |
| --- | --- |

Noteikumi par reklāmu

Padome ir daļēji ņēmusi vērā EP 32. grozījumu un noteikusi, ka reklāmās, kur sniedz informāciju par ražojuma energopatēriņu vai cenu, ir obligāti jānorāda energoefektivitātes klase. Padome ir pilnībā pieņēmusi EP 33. grozījumu par pārdošanas veicināšanas tehniskajā literatūrā obligāti norādāmo informāciju par enerģopatēriņu vai atsauci uz ražojuma energoefektivitātes klasi.

| | Noteikumi par publisko iepirkumu
  Padome ir paredzējusi iespēju dalībvalstīm uzdot to līgumslēdzējām iestādēm iepirkt vienīgi tādus ražojumus, kas atbilst konkrētiem energoefektivitātes kritērijiem, piem., pieder augstākajai energoefektivitātes klasei un atbilst obligātajām energoefektivitātes prasībām, šādā veidā daļēji ņemot vērā 40. grozījumu. |
| --- | --- |

Noteikumi par publisko iepirkumu

Padome ir paredzējusi iespēju dalībvalstīm uzdot to līgumslēdzējām iestādēm iepirkt vienīgi tādus ražojumus, kas atbilst konkrētiem energoefektivitātes kritērijiem, piem., pieder augstākajai energoefektivitātes klasei un atbilst obligātajām energoefektivitātes prasībām, šādā veidā daļēji ņemot vērā 40. grozījumu.

- * *

Papildus minētajiem galvenajiem elementiem un lai panāktu drīzu vienošanos, Padome izskatīja visus Eiropas Parlamenta ierosinātos grozījumus. Grozījumus pieņēma pilnībā vai daļēji, ja tas bija iespējams; dažkārt, lai ņemtu vērā ierosinātā grozījuma būtību, grozīja kādu citu pantu vai apsvērumu. Tādējādi Padome savā nostājā:

| — | pilnībā (dažreiz mainot formulējumu), daļēji vai pēc būtības ņēma vērā šādus četrdesmit grozījumus: 1., 2., 72., 4., 53.+64., 7., 74., 8.-11., 54.+65., 17.-19., 21.-23., 25.-33., 35., 36., 56.+68., 38., 40., 43., 70. (pirmā daļa), 50.-.52., |
| --- | --- |

—

pilnībā (dažreiz mainot formulējumu), daļēji vai pēc būtības ņēma vērā šādus četrdesmit grozījumus: 1., 2., 72., 4., 53.+64., 7., 74., 8.-11., 54.+65., 17.-19., 21.-23., 25.-33., 35., 36., 56.+68., 38., 40., 43., 70. (pirmā daļa), 50.-.52.,

| — | tai nebija pieņemami šādi 21 grozījumi: 3., 5., 12.-15., 20., 59., 24., 66., 67., 39., 41.-42., 69., 76., 45., 47., 70. (otrā daļa), 58.+71. |
| --- | --- |

—

tai nebija pieņemami šādi 21 grozījumi: 3., 5., 12.-15., 20., 59., 24., 66., 67., 39., 41.-42., 69., 76., 45., 47., 70. (otrā daļa), 58.+71.

---

(1)  Dok. 15906/08.

(2)  OV C 228, 22.9.2009., 90. lpp.

(3)  Dok. 9322/09.

(4)  Citi šī tiesību aktu kopuma priekšlikumi ir:

| — | projekts Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai par ēku energoefektivitāti (pārstrādāta redakcija) (2008/0223 COD), |
| --- | --- |

—

projekts Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai par ēku energoefektivitāti (pārstrādāta redakcija) (2008/0223 COD),

| — | Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1222/2009 par riepu marķēšanu attiecībā uz degvielas patēriņa efektivitāti un citiem būtiskiem parametriem (OV L 342, 22.12.2009., 46. lpp.). |
| --- | --- |

—

Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1222/2009 par riepu marķēšanu attiecībā uz degvielas patēriņa efektivitāti un citiem būtiskiem parametriem (OV L 342, 22.12.2009., 46. lpp.).

Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas deklarācija par LESD 290. pantu

Eiropas Parlaments, Padome un Komisija paziņo, ka šīs direktīvas noteikumi neskar nekādas turpmākas iestāžu nostājas attiecībā uz LESD 290. panta īstenošanu vai atsevišķus leģislatīvus aktus, kas ietver šādus noteikumus.

Komisijas deklarācija

Eiropas Komisija ņem vērā, ka, izņemot gadījumus, kad leģislatīvs akts paredz ārkārtas procedūru, Eiropas Parlaments un Padome uzskata, ka deleģētu aktu paziņošana notiek, ievērojot iestāžu darba pārtraukumus (ziemas un vasaras brīvdienas un Eiropas Parlamenta vēlēšanas), lai nodrošinātu, ka Eiropas Parlaments un Padome var īstenot savas prerogatīvas, ievērojot attiecīgajos leģislatīvajos aktos noteiktos termiņus, un ir gatava atbilstīgi rīkoties.

---

| 12.5.2010 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | CE 123/32 |
| --- | --- | --- | --- |

12.5.2010

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

CE 123/32

---

PADOMES NOSTĀJA (ES) Nr. 10/2010 PIRMAJĀ LASĪJUMĀ,

lai pieņemtu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu par ēku energoefektivitāti (pārstrādāta versija)

Pieņēmta Padomē 2010. gada 14. aprīlī

2010/C 123 E/04

EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 194. panta 2. punktu,

ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),

ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu (2),

saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (3),

tā kā:

| (1) | Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2002/91/EK (2002. gada 16. decembris) par ēku energoefektivitāti (4) ir grozīta (5). Skaidrības labad tā būtu jāpārstrādā, jo ir paredzēts izdarīt vēl citus būtiskus grozījumus. |
| --- | --- |

(1)

Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2002/91/EK (2002. gada 16. decembris) par ēku energoefektivitāti (4) ir grozīta (5). Skaidrības labad tā būtu jāpārstrādā, jo ir paredzēts izdarīt vēl citus būtiskus grozījumus.

| (2) | Efektīvs, apdomīgs, racionāls un ilgtspējīgs enerģijas izmantojums inter alia attiecas uz naftas produktiem, dabasgāzi un cietajiem kurināmajiem, kas ir ne tikai svarīgi enerģijas avoti, bet arī galvenie oglekļa dioksīda emisijas avoti. |
| --- | --- |

(2)

Efektīvs, apdomīgs, racionāls un ilgtspējīgs enerģijas izmantojums inter alia attiecas uz naftas produktiem, dabasgāzi un cietajiem kurināmajiem, kas ir ne tikai svarīgi enerģijas avoti, bet arī galvenie oglekļa dioksīda emisijas avoti.

| (3) | Ēku sektors izlieto 40 % no Savienības kopējā energopatēriņa. Šis sektors paplašinās, tas palielinās enerģijas patēriņu tajā. Tādēļ energopatēriņa samazinājums un atjaunojamo enerģijas avotu izmantojums ēku sektorā ir būtiski pasākumi, kas jāveic, lai samazinātu Savienības enerģētisko atkarību un siltumnīcefekta gāzu emisiju. Pastiprināti izmantojot atjaunojamos enerģijas avotus un vienlaikus veicot pasākumus energopatēriņa samazināšanai Savienībā, Savienība varētu izpildīt Kioto protokola prasības, kas pievienots Apvienoto Nāciju Organizācijas Vispārējai konvencijai par klimata pārmaiņām (UNFCCC), un ievērot gan tās ilgtermiņa apņemšanos nepieļaut, ka temperatūra pasaulē paaugstinās vairāk nekā par 2 °C, gan apņemšanos līdz 2020. gadam samazināt siltumnīcefekta gāzu emisiju vismaz par 20 % salīdzinājumā ar 1990. gada līmeni un starptautiska nolīguma noslēgšanas gadījumā – par 30 %. Samazinātam energopatēriņam un pastiprinātam atjaunojamo enerģijas avotu izmantojumam ir liela nozīme arī energoapgādes drošības un tehnoloģiju attīstības veicināšanā, kā arī nodarbinātības un reģionālās attīstības iespēju radīšanā, jo īpaši lauku apvidos. |
| --- | --- |

(3)

Ēku sektors izlieto 40 % no Savienības kopējā energopatēriņa. Šis sektors paplašinās, tas palielinās enerģijas patēriņu tajā. Tādēļ energopatēriņa samazinājums un atjaunojamo enerģijas avotu izmantojums ēku sektorā ir būtiski pasākumi, kas jāveic, lai samazinātu Savienības enerģētisko atkarību un siltumnīcefekta gāzu emisiju. Pastiprināti izmantojot atjaunojamos enerģijas avotus un vienlaikus veicot pasākumus energopatēriņa samazināšanai Savienībā, Savienība varētu izpildīt Kioto protokola prasības, kas pievienots Apvienoto Nāciju Organizācijas Vispārējai konvencijai par klimata pārmaiņām (UNFCCC), un ievērot gan tās ilgtermiņa apņemšanos nepieļaut, ka temperatūra pasaulē paaugstinās vairāk nekā par 2 °C, gan apņemšanos līdz 2020. gadam samazināt siltumnīcefekta gāzu emisiju vismaz par 20 % salīdzinājumā ar 1990. gada līmeni un starptautiska nolīguma noslēgšanas gadījumā – par 30 %. Samazinātam energopatēriņam un pastiprinātam atjaunojamo enerģijas avotu izmantojumam ir liela nozīme arī energoapgādes drošības un tehnoloģiju attīstības veicināšanā, kā arī nodarbinātības un reģionālās attīstības iespēju radīšanā, jo īpaši lauku apvidos.

| (4) | Enerģijas pieprasījuma pārvaldība ir svarīgs instruments, kas dod Savienībai iespēju ietekmēt pasaules enerģijas tirgu un tādējādi arī energoapgādes drošību vidēji ilgā un ilgā termiņā. |
| --- | --- |

(4)

Enerģijas pieprasījuma pārvaldība ir svarīgs instruments, kas dod Savienībai iespēju ietekmēt pasaules enerģijas tirgu un tādējādi arī energoapgādes drošību vidēji ilgā un ilgā termiņā.

| (5) | Eiropadome 2007. gada martā uzsvēra, ka Savienībā jāpaaugstina energoefektivitāte, lai līdz 2020. gadam sasniegtu mērķi samazināt Savienības energopatēriņu par 20 %, un aicināja drīz un pilnībā īstenot prioritātes, kas noteiktas Komisijas paziņojumā “Energoefektivitātes rīcības plāns: potenciāla izmantošana”. Minētajā rīcības plānā konstatēja, ka būtisks potenciāls rentablam enerģijas ietaupījumam ir ēku sektorā. Eiropas Parlaments 2008. gada 31. janvāra rezolūcijā aicināja nostiprināt Direktīvas 2002/91/EK noteikumus, un jau vairākkārt, pēdējoreiz arī 2009. gada 3. februāra rezolūcijā par otro stratēģisko pārskatu enerģētikas jomā, ir aicinājis noteikt par saistošu mērķi - līdz 2020. gadam panākt 20 % energoefektivitāti. Turklāt Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumā Nr. 406/2009/EK (2009. gada 23. aprīlis) par dalībvalstu pasākumiem siltumnīcas efektu izraisošu gāzu emisiju samazināšanai, lai izpildītu Kopienas saistības siltumnīcas efektu izraisošu gāzu emisiju samazināšanas jomā līdz 2020. gadam (6), ir noteikti dalībvalstīm saistoši mērķi CO2 samazinājumam, kuru īstenošanai svarīga nozīme būs energoefektivitātei ēku sektorā, un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2009/28/EK (2009. gada 23. aprīlis) par atjaunojamo energoresursu izmantošanas veicināšanu (7) ir paredzēts sekmēt energoefektivitāti, ņemot vērā saistošo mērķi līdz 2020. gadam nodrošināt, ka 20 % no Savienības kopējā energopatēriņa veido atjaunojamie enerģijas avoti. |
| --- | --- |

(5)

Eiropadome 2007. gada martā uzsvēra, ka Savienībā jāpaaugstina energoefektivitāte, lai līdz 2020. gadam sasniegtu mērķi samazināt Savienības energopatēriņu par 20 %, un aicināja drīz un pilnībā īstenot prioritātes, kas noteiktas Komisijas paziņojumā “Energoefektivitātes rīcības plāns: potenciāla izmantošana”. Minētajā rīcības plānā konstatēja, ka būtisks potenciāls rentablam enerģijas ietaupījumam ir ēku sektorā. Eiropas Parlaments 2008. gada 31. janvāra rezolūcijā aicināja nostiprināt Direktīvas 2002/91/EK noteikumus, un jau vairākkārt, pēdējoreiz arī 2009. gada 3. februāra rezolūcijā par otro stratēģisko pārskatu enerģētikas jomā, ir aicinājis noteikt par saistošu mērķi - līdz 2020. gadam panākt 20 % energoefektivitāti. Turklāt Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumā Nr. 406/2009/EK (2009. gada 23. aprīlis) par dalībvalstu pasākumiem siltumnīcas efektu izraisošu gāzu emisiju samazināšanai, lai izpildītu Kopienas saistības siltumnīcas efektu izraisošu gāzu emisiju samazināšanas jomā līdz 2020. gadam (6), ir noteikti dalībvalstīm saistoši mērķi CO2 samazinājumam, kuru īstenošanai svarīga nozīme būs energoefektivitātei ēku sektorā, un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2009/28/EK (2009. gada 23. aprīlis) par atjaunojamo energoresursu izmantošanas veicināšanu (7) ir paredzēts sekmēt energoefektivitāti, ņemot vērā saistošo mērķi līdz 2020. gadam nodrošināt, ka 20 % no Savienības kopējā energopatēriņa veido atjaunojamie enerģijas avoti.

| (6) | Eiropadome 2007. gada martā atkārtoti apstiprināja Savienības apņemšanos visā Savienībā attīstīt atjaunojamos enerģijas avotus, apstiprinot obligātu mērķi panākt, ka atjaunojamie enerģijas avoti līdz 2020. gadam ir 20 % no izmantotās enerģijas. Direktīvā 2009/28/EK ir noteikta kopēja sistēma attiecībā uz to, kā veicināt atjaunojamo enerģijas avotu izmantošanu. |
| --- | --- |

(6)

Eiropadome 2007. gada martā atkārtoti apstiprināja Savienības apņemšanos visā Savienībā attīstīt atjaunojamos enerģijas avotus, apstiprinot obligātu mērķi panākt, ka atjaunojamie enerģijas avoti līdz 2020. gadam ir 20 % no izmantotās enerģijas. Direktīvā 2009/28/EK ir noteikta kopēja sistēma attiecībā uz to, kā veicināt atjaunojamo enerģijas avotu izmantošanu.

| (7) | Jānosaka konkrētākas rīcības, lai izmantotu to ievērojamo potenciālu, ko piedāvā taupīgs enerģijas izmantojums ēkās, un jāsamazina atšķirības dalībvalstu starpā attiecībā uz rezultātiem šajā nozarē. |
| --- | --- |

(7)

Jānosaka konkrētākas rīcības, lai izmantotu to ievērojamo potenciālu, ko piedāvā taupīgs enerģijas izmantojums ēkās, un jāsamazina atšķirības dalībvalstu starpā attiecībā uz rezultātiem šajā nozarē.

| (8) | Veicot turpmākus pasākumus, lai uzlabotu ēku energoefektivitāti, būtu jāņem vērā klimatiskie apstākļi un vietējās īpatnības, kā arī telpu mikroklimata vide un rentabilitāte. Šiem pasākumiem nebūtu jāietekmē citas prasības attiecībā uz ēkām, piemēram, ēkas pieejamību, drošumu un paredzēto izmantojumu. |
| --- | --- |

(8)

Veicot turpmākus pasākumus, lai uzlabotu ēku energoefektivitāti, būtu jāņem vērā klimatiskie apstākļi un vietējās īpatnības, kā arī telpu mikroklimata vide un rentabilitāte. Šiem pasākumiem nebūtu jāietekmē citas prasības attiecībā uz ēkām, piemēram, ēkas pieejamību, drošumu un paredzēto izmantojumu.

| (9) | Ēku energoefektivitāte būtu jāaprēķina, ņemot par pamatu metodoloģiju, ko var diferencēt valsts vai reģionālā mērogā. Tas papildus termiskajiem parametriem aptver citus faktorus, kuriem ir arvien lielāka nozīme, piemēram, apkures un gaisa kondicionēšanas ierīces, atjaunojamo enerģijas avotu izmantojumu, pasīvās apkures un dzesēšanas elementus, aizēnojumu, gaisa kvalitāti telpās, piemērotu dabisko apgaismojumu un ēkas konstrukciju. Energoefektivitātes aprēķināšanas metodoloģijas pamatā nevajadzētu būt tikai apkures sezonai, bet tajā būtu jāiekļauj ēkas gada kopējā energoefektivitāte. Minētajā metodoloģijā būtu jāņem vērā pastāvošie Eiropas standarti. |
| --- | --- |

(9)

Ēku energoefektivitāte būtu jāaprēķina, ņemot par pamatu metodoloģiju, ko var diferencēt valsts vai reģionālā mērogā. Tas papildus termiskajiem parametriem aptver citus faktorus, kuriem ir arvien lielāka nozīme, piemēram, apkures un gaisa kondicionēšanas ierīces, atjaunojamo enerģijas avotu izmantojumu, pasīvās apkures un dzesēšanas elementus, aizēnojumu, gaisa kvalitāti telpās, piemērotu dabisko apgaismojumu un ēkas konstrukciju. Energoefektivitātes aprēķināšanas metodoloģijas pamatā nevajadzētu būt tikai apkures sezonai, bet tajā būtu jāiekļauj ēkas gada kopējā energoefektivitāte. Minētajā metodoloģijā būtu jāņem vērā pastāvošie Eiropas standarti.

| (10) | Tikai un vienīgi dalībvalstīm būtu jānosaka minimālās ēku energoefektivitātes un būves elementu prasības. Šīs prasības būtu jānosaka tādēļ, lai panāktu izmaksu ziņā optimālu līdzsvaru starp iesaistītajiem ieguldījumiem un ēkas aprites cikla laikā ietaupītajām enerģijas izmaksām, neskarot dalībvalstu tiesības noteikt minimālās prasības, kas ir energoefektīvākas par izmaksu ziņā optimāliem energoefektivitātes līmeņiem. Būtu jāparedz, ka dalībvalstis var regulāri pārskatīt savas minimālās ēku energoefektivitātes prasības, ņemot vērā tehnikas attīstību. |
| --- | --- |

(10)

Tikai un vienīgi dalībvalstīm būtu jānosaka minimālās ēku energoefektivitātes un būves elementu prasības. Šīs prasības būtu jānosaka tādēļ, lai panāktu izmaksu ziņā optimālu līdzsvaru starp iesaistītajiem ieguldījumiem un ēkas aprites cikla laikā ietaupītajām enerģijas izmaksām, neskarot dalībvalstu tiesības noteikt minimālās prasības, kas ir energoefektīvākas par izmaksu ziņā optimāliem energoefektivitātes līmeņiem. Būtu jāparedz, ka dalībvalstis var regulāri pārskatīt savas minimālās ēku energoefektivitātes prasības, ņemot vērā tehnikas attīstību.

| (11) | Mērķis rast rentablus vai izmaksu ziņā optimālus energoefektivitātes līmeņus var dažos apstākļos, piemēram, ņemot vērā klimata atšķirības, attaisnot to, ka dalībvalstis attiecībā uz būves elementiem nosaka rentablas vai izmaksu ziņā optimālas energoefektivitātes prasības, kas praktiski ierobežotu Savienības tiesību aktu standartiem atbilstīgu ēkā izmantojamu ražojumu uzstādīšanu, ja vien tādi ierobežojumi nerada nepamatotu šķērsli tirgum. |
| --- | --- |

(11)

Mērķis rast rentablus vai izmaksu ziņā optimālus energoefektivitātes līmeņus var dažos apstākļos, piemēram, ņemot vērā klimata atšķirības, attaisnot to, ka dalībvalstis attiecībā uz būves elementiem nosaka rentablas vai izmaksu ziņā optimālas energoefektivitātes prasības, kas praktiski ierobežotu Savienības tiesību aktu standartiem atbilstīgu ēkā izmantojamu ražojumu uzstādīšanu, ja vien tādi ierobežojumi nerada nepamatotu šķērsli tirgum.

| (12) | Nosakot energoefektivitātes prasības inženiertehniskajām sistēmām, dalībvalstīm, ja tas ir iespējams un ir piemēroti, būtu jāizmanto saskaņoti instrumenti, jo īpaši pārbaudes un aprēķina metodoloģijas un energoefektivitātes klases, kas izstrādātas saskaņā ar pasākumiem, ar kuriem īsteno Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/125/EK (2009. gada 21. oktobris), ar ko izveido sistēmu, lai noteiktu ekodizaina prasības ar enerģiju saistītiem ražojumiem (8) un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2010/9/ES (2010. gada 14. aprīlī (9)) par enerģijas un citu resursu patēriņa norādīšanu ražojumiem, kas saistīti ar energopatēriņu, izmantojot etiķetes un standarta informāciju par precēm, lai nodrošinātu saskaņotību ar attiecīgām ierosmēm un, cik vien var, mazinātu iespējamu tirgus sadrumstalotību. |
| --- | --- |

(12)

Nosakot energoefektivitātes prasības inženiertehniskajām sistēmām, dalībvalstīm, ja tas ir iespējams un ir piemēroti, būtu jāizmanto saskaņoti instrumenti, jo īpaši pārbaudes un aprēķina metodoloģijas un energoefektivitātes klases, kas izstrādātas saskaņā ar pasākumiem, ar kuriem īsteno Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/125/EK (2009. gada 21. oktobris), ar ko izveido sistēmu, lai noteiktu ekodizaina prasības ar enerģiju saistītiem ražojumiem (8) un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2010/9/ES (2010. gada 14. aprīlī (9)) par enerģijas un citu resursu patēriņa norādīšanu ražojumiem, kas saistīti ar energopatēriņu, izmantojot etiķetes un standarta informāciju par precēm, lai nodrošinātu saskaņotību ar attiecīgām ierosmēm un, cik vien var, mazinātu iespējamu tirgus sadrumstalotību.

| (13) | Šī direktīva neskar Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 107. un 108. pantu. Tādēļ šajā direktīvā lietotais termins “stimuls” nebūtu jāinterpretē kā tāds, kas ietver valsts atbalstu. |
| --- | --- |

(13)

Šī direktīva neskar Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 107. un 108. pantu. Tādēļ šajā direktīvā lietotais termins “stimuls” nebūtu jāinterpretē kā tāds, kas ietver valsts atbalstu.

| (14) | Komisijai būtu jāizstrādā salīdzinošās metodoloģijas sistēma izmaksu ziņā optimāla minimālo energoefektivitātes prasību līmeņa aprēķināšanai. Dalībvalstīm būtu jāizmanto šī sistēma, lai salīdzinātu iegūtos rezultātus ar pieņemtajām minimālajām energoefektivitātes prasībām. Ja pastāv ievērojamas neatbilstības, piemēram, pārsniedzot 15 %, starp aprēķinātajiem izmaksu ziņā optimāliem minimālo energoefektivitātes prasību līmeņiem un spēkā esošajām minimālajām energoefektivitātes prasībām, dalībvalstīm būtu jāpamato šī neatbilstība vai būtu jāplāno piemēroti pasākumi, lai to samazinātu. Aplēstais ēkas vai būves elementa kalpošanas laiks būtu jānosaka dalībvalstīm, ņemot vērā pašreizējās metodoloģijas un pieredzi, lai noteiktu tipiskus kalpošanas laikus. Šāda salīdzinājuma rezultāti un dati, kas izmantoti minēto rezultātu ieguvei, būtu regulāri jāiesniedz Komisijai. Šiem ziņojumiem būtu jādod Komisijai iespēja novērtēt un ziņot, cik lielā mērā dalībvalstis sasniegušas izmaksu ziņā optimālu minimālo energoefektivitātes prasību līmeni. |
| --- | --- |

(14)

Komisijai būtu jāizstrādā salīdzinošās metodoloģijas sistēma izmaksu ziņā optimāla minimālo energoefektivitātes prasību līmeņa aprēķināšanai. Dalībvalstīm būtu jāizmanto šī sistēma, lai salīdzinātu iegūtos rezultātus ar pieņemtajām minimālajām energoefektivitātes prasībām. Ja pastāv ievērojamas neatbilstības, piemēram, pārsniedzot 15 %, starp aprēķinātajiem izmaksu ziņā optimāliem minimālo energoefektivitātes prasību līmeņiem un spēkā esošajām minimālajām energoefektivitātes prasībām, dalībvalstīm būtu jāpamato šī neatbilstība vai būtu jāplāno piemēroti pasākumi, lai to samazinātu. Aplēstais ēkas vai būves elementa kalpošanas laiks būtu jānosaka dalībvalstīm, ņemot vērā pašreizējās metodoloģijas un pieredzi, lai noteiktu tipiskus kalpošanas laikus. Šāda salīdzinājuma rezultāti un dati, kas izmantoti minēto rezultātu ieguvei, būtu regulāri jāiesniedz Komisijai. Šiem ziņojumiem būtu jādod Komisijai iespēja novērtēt un ziņot, cik lielā mērā dalībvalstis sasniegušas izmaksu ziņā optimālu minimālo energoefektivitātes prasību līmeni.

| (15) | Ēkas ietekmē ilgtermiņa enerģijas patēriņu. Ņemot vērā esošo ēku ilgo atjaunošanas ciklu, jaunbūvēm un esošajām ēkām, kurām veic nozīmīgu atjaunošanu, būtu jāatbilst minimālajām energoefektivitātes prasībām, kas pielāgotas vietējiem klimatiskajiem apstākļiem. Ņemot vērā to, ka pilnīgi netiek izmantotas visas tās iespējas, ko sniedz alternatīvu energoapgādes sistēmu izmantojums, būtu jāpēta alternatīvo energoapgādes sistēmu izmantojums jaunās ēkās, neatkarīgi no to platības, ievērojot principu, ka vispirms jānodrošina apkurei un dzesēšanai nepieciešamās enerģijas daudzuma samazinājums līdz izmaksu ziņā optimālam līmenim. |
| --- | --- |

(15)

Ēkas ietekmē ilgtermiņa enerģijas patēriņu. Ņemot vērā esošo ēku ilgo atjaunošanas ciklu, jaunbūvēm un esošajām ēkām, kurām veic nozīmīgu atjaunošanu, būtu jāatbilst minimālajām energoefektivitātes prasībām, kas pielāgotas vietējiem klimatiskajiem apstākļiem. Ņemot vērā to, ka pilnīgi netiek izmantotas visas tās iespējas, ko sniedz alternatīvu energoapgādes sistēmu izmantojums, būtu jāpēta alternatīvo energoapgādes sistēmu izmantojums jaunās ēkās, neatkarīgi no to platības, ievērojot principu, ka vispirms jānodrošina apkurei un dzesēšanai nepieciešamās enerģijas daudzuma samazinājums līdz izmaksu ziņā optimālam līmenim.

| (16) | Nozīmīga atjaunošana, ko veic esošajās ēkās, neraugoties uz to platību, nodrošina iespēju veikt rentablus pasākumus, lai palielinātu energoefektivitāti. Rentabilitātes nolūkā būtu jārada iespēja ierobežot minimālās energoefektivitātes prasības attiecībā uz tām atjaunotajām ēkas daļām, kuras ir vissvarīgākās ēkas energoefektivitātei. Dalībvalstīm vajadzētu spēt izvēlēties definēt “nozīmīgu atjaunošanu” vai nu norobežojošo konstrukciju virsmas procentu izteiksmē, vai ēkas vērtības izteiksmē. Ja kāda dalībvalsts izvēlas definēt nozīmīgu atjaunošanu ēkas vērtības izteiksmē, varētu izmantot tādas vērtības kā aktuārā vērtība vai pašreizējā vērtība, ko pamato ar rekonstrukcijas izmaksu, izņemot zemes, uz kuras atrodas ēka, vērtību. |
| --- | --- |

(16)

Nozīmīga atjaunošana, ko veic esošajās ēkās, neraugoties uz to platību, nodrošina iespēju veikt rentablus pasākumus, lai palielinātu energoefektivitāti. Rentabilitātes nolūkā būtu jārada iespēja ierobežot minimālās energoefektivitātes prasības attiecībā uz tām atjaunotajām ēkas daļām, kuras ir vissvarīgākās ēkas energoefektivitātei. Dalībvalstīm vajadzētu spēt izvēlēties definēt “nozīmīgu atjaunošanu” vai nu norobežojošo konstrukciju virsmas procentu izteiksmē, vai ēkas vērtības izteiksmē. Ja kāda dalībvalsts izvēlas definēt nozīmīgu atjaunošanu ēkas vērtības izteiksmē, varētu izmantot tādas vērtības kā aktuārā vērtība vai pašreizējā vērtība, ko pamato ar rekonstrukcijas izmaksu, izņemot zemes, uz kuras atrodas ēka, vērtību.

| (17) | Vajadzīgi pasākumi, lai palielinātu tādu ēku skaitu, kas ne tikai atbilst pašreizējām minimālajām energoefektivitātes prasībām, bet ir arī energoefektīvākas, tādējādi samazinot gan enerģijas patēriņu, gan oglekļa dioksīda emisiju. Šādā nolūkā dalībvalstīm būtu jāizstrādā valsts plāni par tādu gandrīz nulles enerģijas ēku skaita palielināšanu un regulāri jāziņo par šiem plāniem Komisijai. |
| --- | --- |

(17)

Vajadzīgi pasākumi, lai palielinātu tādu ēku skaitu, kas ne tikai atbilst pašreizējām minimālajām energoefektivitātes prasībām, bet ir arī energoefektīvākas, tādējādi samazinot gan enerģijas patēriņu, gan oglekļa dioksīda emisiju. Šādā nolūkā dalībvalstīm būtu jāizstrādā valsts plāni par tādu gandrīz nulles enerģijas ēku skaita palielināšanu un regulāri jāziņo par šiem plāniem Komisijai.

| (18) | Tiek īstenoti vai pielāgoti Savienības finanšu instrumenti un citi pasākumi, lai veicinātu pasākumus energoefektivitātes jomā. Tādi finanšu instrumenti Savienības līmenī ir, inter alia, Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1080/2006 (2006. gada 5. jūlijs) par Eiropas Reģionālās attīstības fondu (10), kas ir grozīta, lai būtu iespējams izdarīt lielākus ieguldījumus mājokļu energoefektivitātē; publiskā un privātā sektora partnerība attiecībā uz ierosmi “Energoefektīvas ēkas Eiropā”, lai veicinātu videi nekaitīgas tehnoloģijas un attīstītu energoefektīvas sistēmas un materiālus jaunās un atjaunotās ēkās; EK un Eiropas Investīciju bankas (EIB) ierosme “ES ilgtspējīgas enerģijas finansēšanas iniciatīva”, kuras mērķis ir, inter alia, nodrošināt ieguldījumus energoefektivitātes jomā, un EIB vadītais fonds “Marguerite” – 2020. gada Eiropas Fonds enerģētikai, klimata pārmaiņām un infrastruktūrai; Padomes Direktīva 2009/47/EK (2009. gada 5. maijs), ar ko Direktīvu 2006/112/EK groza attiecībā uz samazinātām pievienotās vērtības nodokļa likmēm (11); struktūrfondu un Kohēzijas fonda instruments JEREMIE (Eiropas apvienotie resursi mazajiem, vidējiem un mikrouzņēmumiem); Energoefektivitātes finanšu instruments, Konkurētspējas un inovāciju pamatprogramma, tostarp II programma “Saprātīga enerģija Eiropai” ar īpašu mērķi novērst tirgus šķēršļus saistībā ar energoefektivitāti un atjaunojamajiem enerģijas avotiem, piemēram, izmantojot tehniskās palīdzības instrumentu ELENA (European Local Energy Assistance); Pilsētas mēru pakts; Uzņēmējdarbības un inovāciju programma; IKT politikas atbalsta programma 2010. gadam un Septītā pētniecības pamatprogramma. Eiropas Rekonstrukcijas un attīstības banka arī nodrošina finansējumu ar mērķi veicināt pasākumus energoefektivitātes jomā. |
| --- | --- |

(18)

Tiek īstenoti vai pielāgoti Savienības finanšu instrumenti un citi pasākumi, lai veicinātu pasākumus energoefektivitātes jomā. Tādi finanšu instrumenti Savienības līmenī ir, inter alia, Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1080/2006 (2006. gada 5. jūlijs) par Eiropas Reģionālās attīstības fondu (10), kas ir grozīta, lai būtu iespējams izdarīt lielākus ieguldījumus mājokļu energoefektivitātē; publiskā un privātā sektora partnerība attiecībā uz ierosmi “Energoefektīvas ēkas Eiropā”, lai veicinātu videi nekaitīgas tehnoloģijas un attīstītu energoefektīvas sistēmas un materiālus jaunās un atjaunotās ēkās; EK un Eiropas Investīciju bankas (EIB) ierosme “ES ilgtspējīgas enerģijas finansēšanas iniciatīva”, kuras mērķis ir, inter alia, nodrošināt ieguldījumus energoefektivitātes jomā, un EIB vadītais fonds “Marguerite” – 2020. gada Eiropas Fonds enerģētikai, klimata pārmaiņām un infrastruktūrai; Padomes Direktīva 2009/47/EK (2009. gada 5. maijs), ar ko Direktīvu 2006/112/EK groza attiecībā uz samazinātām pievienotās vērtības nodokļa likmēm (11); struktūrfondu un Kohēzijas fonda instruments JEREMIE (Eiropas apvienotie resursi mazajiem, vidējiem un mikrouzņēmumiem); Energoefektivitātes finanšu instruments, Konkurētspējas un inovāciju pamatprogramma, tostarp II programma “Saprātīga enerģija Eiropai” ar īpašu mērķi novērst tirgus šķēršļus saistībā ar energoefektivitāti un atjaunojamajiem enerģijas avotiem, piemēram, izmantojot tehniskās palīdzības instrumentu ELENA (European Local Energy Assistance); Pilsētas mēru pakts; Uzņēmējdarbības un inovāciju programma; IKT politikas atbalsta programma 2010. gadam un Septītā pētniecības pamatprogramma. Eiropas Rekonstrukcijas un attīstības banka arī nodrošina finansējumu ar mērķi veicināt pasākumus energoefektivitātes jomā.

| (19) | Savienības finanšu instrumenti būtu jāizmanto, lai šīs direktīvas mērķus varētu praktiski realizēt, tomēr neaizvietojot valsts pasākumus. Konkrēti, tie būtu jāizmanto, lai nodrošinātu piemērotus un novatoriskus finansēšanas līdzekļus, ar ko sekmē ieguldījumu energoefektivitātes pasākumos. Tiem varētu būt svarīga nozīme, lai attīstītu valsts, reģionālus un vietējus energoefektivitātes fondus, instrumentus vai mehānismus, kas sniedz tādas finansēšanas iespējas privātīpašniekiem, maziem un vidējiem uzņēmumiem un energoefektīvu pakalpojumu uzņēmumiem. |
| --- | --- |

(19)

Savienības finanšu instrumenti būtu jāizmanto, lai šīs direktīvas mērķus varētu praktiski realizēt, tomēr neaizvietojot valsts pasākumus. Konkrēti, tie būtu jāizmanto, lai nodrošinātu piemērotus un novatoriskus finansēšanas līdzekļus, ar ko sekmē ieguldījumu energoefektivitātes pasākumos. Tiem varētu būt svarīga nozīme, lai attīstītu valsts, reģionālus un vietējus energoefektivitātes fondus, instrumentus vai mehānismus, kas sniedz tādas finansēšanas iespējas privātīpašniekiem, maziem un vidējiem uzņēmumiem un energoefektīvu pakalpojumu uzņēmumiem.

| (20) | Lai sniegtu Komisijai atbilstīgu informāciju, dalībvalstīm būtu jāizveido saraksti ar pastāvošiem un ierosinātiem pasākumiem, tostarp finansiāliem, kas nav šajā direktīvā prasītie pasākumi un kas veicina šīs direktīvas mērķu sasniegšanu. Dalībvalstu uzskaitītie pastāvošie un ierosinātie pasākumi var ietvert, konkrēti, pasākumus ar mērķi samazināt esošos juridiskos un tirgus šķēršļus un sekmēt ieguldījumus un/vai citas darbības energoefektivitātes palielināšanas labad jaunbūvēs un esošās ēkās, tādējādi potenciāli palīdzot mazināt enerģētisku nabadzību. Tādi pasākumi varētu būt, bet ne tikai, bezmaksas vai subsidēta tehniska palīdzība un konsultācijas, tiešas subsīdijas, subsidētas aizdevumu shēmas vai aizdevumi ar zemu procentu likmi, dotāciju shēmas un aizdevumu garantiju shēmas. Valsts iestādes un citas iestādes, kas nodrošina minētos finansiāla veida pasākumus, varētu saistīt tādu pasākumu piemērošanu ar energoefektivitātes sertifikātos sniegtajiem energoefektivitātes rādītājiem un paustajiem ieteikumiem. |
| --- | --- |

(20)

Lai sniegtu Komisijai atbilstīgu informāciju, dalībvalstīm būtu jāizveido saraksti ar pastāvošiem un ierosinātiem pasākumiem, tostarp finansiāliem, kas nav šajā direktīvā prasītie pasākumi un kas veicina šīs direktīvas mērķu sasniegšanu. Dalībvalstu uzskaitītie pastāvošie un ierosinātie pasākumi var ietvert, konkrēti, pasākumus ar mērķi samazināt esošos juridiskos un tirgus šķēršļus un sekmēt ieguldījumus un/vai citas darbības energoefektivitātes palielināšanas labad jaunbūvēs un esošās ēkās, tādējādi potenciāli palīdzot mazināt enerģētisku nabadzību. Tādi pasākumi varētu būt, bet ne tikai, bezmaksas vai subsidēta tehniska palīdzība un konsultācijas, tiešas subsīdijas, subsidētas aizdevumu shēmas vai aizdevumi ar zemu procentu likmi, dotāciju shēmas un aizdevumu garantiju shēmas. Valsts iestādes un citas iestādes, kas nodrošina minētos finansiāla veida pasākumus, varētu saistīt tādu pasākumu piemērošanu ar energoefektivitātes sertifikātos sniegtajiem energoefektivitātes rādītājiem un paustajiem ieteikumiem.

| (21) | Lai ierobežotu informācijas sniegšanas slogu dalībvalstīs, būtu jārada iespēja ar šo direktīvu pieprasītos ziņojumus ietvert energoefektivitātes rīcības plānos, kuri minēti 14. panta 2. punktā Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2006/32/EK (2006. gada 5. aprīlis) par enerģijas galapatēriņa efektivitāti un energoefektivitātes pakalpojumiem (12). Katrā dalībvalstī vadošā loma ēku energoefektivitātes jomā būtu jāuzņemas publiskajam sektoram, un tādēļ valsts plānos būtu jānosaka tālejošāki mērķi attiecībā uz ēkām, ko izmanto valsts iestādes. |
| --- | --- |

(21)

Lai ierobežotu informācijas sniegšanas slogu dalībvalstīs, būtu jārada iespēja ar šo direktīvu pieprasītos ziņojumus ietvert energoefektivitātes rīcības plānos, kuri minēti 14. panta 2. punktā Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2006/32/EK (2006. gada 5. aprīlis) par enerģijas galapatēriņa efektivitāti un energoefektivitātes pakalpojumiem (12). Katrā dalībvalstī vadošā loma ēku energoefektivitātes jomā būtu jāuzņemas publiskajam sektoram, un tādēļ valsts plānos būtu jānosaka tālejošāki mērķi attiecībā uz ēkām, ko izmanto valsts iestādes.

| (22) | Izmantojot energoefektivitātes sertifikātu, būtu jāsniedz precīza informācija par ēkas energoefektivitāti un praktiski padomi par šīs energoefektivitātes uzlabošanu potenciālajam ēkas vai ēkas daļu pircējam vai īrniekam. Var izmantot informācijas kampaņas, lai īpašniekus un īrniekus aizvien mudinātu uzlabot savas ēkas vai ēkas daļas energoefektivitāti. Komerciālo ēku īpašnieki un īrnieki būtu arī jāmudina apmainīties ar informāciju par reālo energopatēriņu, lai nodrošinātu, ka ir pieejami visi dati pamatotu lēmumu pieņemšanai par nepieciešamiem uzlabojumiem. Energoefektivitātes sertifikātā būtu jānorāda arī informācija par apkures un dzesēšanas faktisko ietekmi uz ēkas enerģijas pieprasījumu, uz tās primārās enerģijas patēriņu un uz tās oglekļa dioksīda emisijām. |
| --- | --- |

(22)

Izmantojot energoefektivitātes sertifikātu, būtu jāsniedz precīza informācija par ēkas energoefektivitāti un praktiski padomi par šīs energoefektivitātes uzlabošanu potenciālajam ēkas vai ēkas daļu pircējam vai īrniekam. Var izmantot informācijas kampaņas, lai īpašniekus un īrniekus aizvien mudinātu uzlabot savas ēkas vai ēkas daļas energoefektivitāti. Komerciālo ēku īpašnieki un īrnieki būtu arī jāmudina apmainīties ar informāciju par reālo energopatēriņu, lai nodrošinātu, ka ir pieejami visi dati pamatotu lēmumu pieņemšanai par nepieciešamiem uzlabojumiem. Energoefektivitātes sertifikātā būtu jānorāda arī informācija par apkures un dzesēšanas faktisko ietekmi uz ēkas enerģijas pieprasījumu, uz tās primārās enerģijas patēriņu un uz tās oglekļa dioksīda emisijām.

| (23) | Valsts iestādēm būtu jārāda piemērs un jācenšas ieviest energoefektivitātes sertifikātā minētie ieteikumi. Dalībvalstīm savos valsts plānos būtu jāparedz pasākumi valsts iestāžu atbalstam, lai tās būtu vienas no pirmajām, kas veic energoefektivitātes uzlabojumus un ievieš energoefektivitātes sertifikātā minētos ieteikumus, cik drīz vien iespējams. |
| --- | --- |

(23)

Valsts iestādēm būtu jārāda piemērs un jācenšas ieviest energoefektivitātes sertifikātā minētie ieteikumi. Dalībvalstīm savos valsts plānos būtu jāparedz pasākumi valsts iestāžu atbalstam, lai tās būtu vienas no pirmajām, kas veic energoefektivitātes uzlabojumus un ievieš energoefektivitātes sertifikātā minētos ieteikumus, cik drīz vien iespējams.

| (24) | Ēkām, kurās atrodas valsts iestādes, un sabiedrības bieži apmeklētām ēkām vajadzētu būt par paraugu, demonstrējot, ka tiek ņemti vērā vides aizsardzības un enerģētikas apsvērumi, un tāpēc būtu jāveic šādu ēku regulāra energosertificēšana. Energoefektivitātes sertifikāti būtu izvietojami redzamā vietā, lai sabiedrība būtu labāk informēta, jo īpaši konkrēta lieluma ēkās, kurās atrodas valsts iestādes, vai bieži apmeklētās sabiedriskās vietās, piemēram, veikalos un tirdzniecības centros, lielveikalos, restorānos, teātros, bankās un viesnīcās. |
| --- | --- |

(24)

Ēkām, kurās atrodas valsts iestādes, un sabiedrības bieži apmeklētām ēkām vajadzētu būt par paraugu, demonstrējot, ka tiek ņemti vērā vides aizsardzības un enerģētikas apsvērumi, un tāpēc būtu jāveic šādu ēku regulāra energosertificēšana. Energoefektivitātes sertifikāti būtu izvietojami redzamā vietā, lai sabiedrība būtu labāk informēta, jo īpaši konkrēta lieluma ēkās, kurās atrodas valsts iestādes, vai bieži apmeklētās sabiedriskās vietās, piemēram, veikalos un tirdzniecības centros, lielveikalos, restorānos, teātros, bankās un viesnīcās.

| (25) | Pēdējos gados ir novērots gaisa kondicionēšanas sistēmu skaita pieaugums Eiropas valstīs. Tas rada nopietnas problēmas slodzes maksimuma laikā, palielinot elektroenerģijas izmaksas un izjaucot enerģijas bilanci. Priekšroka būtu jādod stratēģijām, kas uzlabo ēku termoefektivitāti vasarā. Šajā nolūkā būtu jāturpina izstrādāt pasākumi, ar ko novērš pārmērīgu sakaršanu, piemēram, aizēnošana un pietiekama siltumvadītspēja ēkas konstrukcijā, kā arī pasīvās dzesēšanas metožu turpmāka attīstīšana un piemērošana, galvenokārt to, kuras uzlabo telpu mikroklimatu un klimatiskos apstākļus ap ēkām. |
| --- | --- |

(25)

Pēdējos gados ir novērots gaisa kondicionēšanas sistēmu skaita pieaugums Eiropas valstīs. Tas rada nopietnas problēmas slodzes maksimuma laikā, palielinot elektroenerģijas izmaksas un izjaucot enerģijas bilanci. Priekšroka būtu jādod stratēģijām, kas uzlabo ēku termoefektivitāti vasarā. Šajā nolūkā būtu jāturpina izstrādāt pasākumi, ar ko novērš pārmērīgu sakaršanu, piemēram, aizēnošana un pietiekama siltumvadītspēja ēkas konstrukcijā, kā arī pasīvās dzesēšanas metožu turpmāka attīstīšana un piemērošana, galvenokārt to, kuras uzlabo telpu mikroklimatu un klimatiskos apstākļus ap ēkām.

| (26) | Regulāra apkures un gaisa kondicionēšanas sistēmu apkope un inspicēšana, ko veic kvalificēts personāls, sekmē to pareizu noregulēšanu saskaņā ar produkta specifikāciju un tādējādi garantē optimālu sniegumu no vides, drošības un enerģētikas viedokļa. Visas apkures un gaisa kondicionēšanas sistēmas neatkarīgs novērtējums būtu jāveic regulāri tās aprites cikla laikā, jo īpaši pirms tās nomaiņas vai modernizēšanas. Lai samazinātu administratīvo slogu ēku īpašniekiem un īrniekiem, dalībvalstīm būtu jācenšas, cik vien iespējams, apvienot inspekciju un sertifikāciju. |
| --- | --- |

(26)

Regulāra apkures un gaisa kondicionēšanas sistēmu apkope un inspicēšana, ko veic kvalificēts personāls, sekmē to pareizu noregulēšanu saskaņā ar produkta specifikāciju un tādējādi garantē optimālu sniegumu no vides, drošības un enerģētikas viedokļa. Visas apkures un gaisa kondicionēšanas sistēmas neatkarīgs novērtējums būtu jāveic regulāri tās aprites cikla laikā, jo īpaši pirms tās nomaiņas vai modernizēšanas. Lai samazinātu administratīvo slogu ēku īpašniekiem un īrniekiem, dalībvalstīm būtu jācenšas, cik vien iespējams, apvienot inspekciju un sertifikāciju.

| (27) | Kopēja pieeja ēku energoefektivitātes sertifikācijai un apkures un gaisa kondicionēšanas sistēmu inspicēšanai, ko veic kvalificēti un /vai akreditēti eksperti, kuru neatkarība garantējama, pamatojoties uz objektīviem kritērijiem, sekmēs to noteikumu vienādošanu, kuri attiecas uz pūliņiem, ko dalībvalstīs pieliek, lai taupītu enerģiju ēku sektorā. Pateicoties šim procesam, pircējiem vai varbūtējiem izmantotājiem būs skaidrs priekšstats par energoefektivitāti Savienības nekustamā īpašuma tirgū. Lai nodrošinātu energoefektivitātes sertifikātu un apkures un gaisa kondicionēšanas sistēmu inspicēšanas kvalitāti visā Savienībā, katrā dalībvalstī būtu jāizveido neatkarīgs kontroles mehānisms. |
| --- | --- |

(27)

Kopēja pieeja ēku energoefektivitātes sertifikācijai un apkures un gaisa kondicionēšanas sistēmu inspicēšanai, ko veic kvalificēti un /vai akreditēti eksperti, kuru neatkarība garantējama, pamatojoties uz objektīviem kritērijiem, sekmēs to noteikumu vienādošanu, kuri attiecas uz pūliņiem, ko dalībvalstīs pieliek, lai taupītu enerģiju ēku sektorā. Pateicoties šim procesam, pircējiem vai varbūtējiem izmantotājiem būs skaidrs priekšstats par energoefektivitāti Savienības nekustamā īpašuma tirgū. Lai nodrošinātu energoefektivitātes sertifikātu un apkures un gaisa kondicionēšanas sistēmu inspicēšanas kvalitāti visā Savienībā, katrā dalībvalstī būtu jāizveido neatkarīgs kontroles mehānisms.

| (28) | Tā kā izšķiroša nozīme šīs direktīvas sekmīgā īstenošanā ir vietējām un reģionālām iestādēm, ar tām būtu jākonsultējas un tās būtu jāiesaista – attiecīgā gadījumā un saskaņā ar piemērojamiem valsts tiesību aktiem –, veicot jautājumu plānošanu, izstrādājot informēšanas, apmācības un izpratnes veicināšanas programmas un īstenojot šo direktīvu valsts vai reģionālā mērogā. Tādas konsultācijas var arī palīdzēt sekmēt to, ka vietējiem plānotājiem un būvuzraugiem sniedz atbilstīgu palīdzību nepieciešamo uzdevumu veikšanai. Turklāt dalībvalstīm būtu jādod iespēja un pamudinājums saviem arhitektiem un plānotājiem pienācīgi apsvērt, kā, plānojot, projektējot, būvējot un atjaunojot rūpnieciskus vai dzīvojamus rajonus, visoptimālāk kombinēt energoefektivitātes uzlabošanas, atjaunojamo enerģijas avotu izmantošanas un centralizētas siltumapgādes un dzesēšanas pasākumus. |
| --- | --- |

(28)

Tā kā izšķiroša nozīme šīs direktīvas sekmīgā īstenošanā ir vietējām un reģionālām iestādēm, ar tām būtu jākonsultējas un tās būtu jāiesaista – attiecīgā gadījumā un saskaņā ar piemērojamiem valsts tiesību aktiem –, veicot jautājumu plānošanu, izstrādājot informēšanas, apmācības un izpratnes veicināšanas programmas un īstenojot šo direktīvu valsts vai reģionālā mērogā. Tādas konsultācijas var arī palīdzēt sekmēt to, ka vietējiem plānotājiem un būvuzraugiem sniedz atbilstīgu palīdzību nepieciešamo uzdevumu veikšanai. Turklāt dalībvalstīm būtu jādod iespēja un pamudinājums saviem arhitektiem un plānotājiem pienācīgi apsvērt, kā, plānojot, projektējot, būvējot un atjaunojot rūpnieciskus vai dzīvojamus rajonus, visoptimālāk kombinēt energoefektivitātes uzlabošanas, atjaunojamo enerģijas avotu izmantošanas un centralizētas siltumapgādes un dzesēšanas pasākumus.

| (29) | Svarīga nozīme šīs direktīvas sekmīgā īstenošanā ir iekārtu uzstādītājiem un būvētājiem. Tādēļ pietiekamam skaitam iekārtu uzstādītāju un būvētāju būtu ar apmācībām un citiem pasākumiem jāiegūst pienācīgs kompetences līmenis, lai uzstādītu un integrētu vajadzīgās energoefektīvās un atjaunojamo enerģijas avotu tehniskās iekārtas. |
| --- | --- |

(29)

Svarīga nozīme šīs direktīvas sekmīgā īstenošanā ir iekārtu uzstādītājiem un būvētājiem. Tādēļ pietiekamam skaitam iekārtu uzstādītāju un būvētāju būtu ar apmācībām un citiem pasākumiem jāiegūst pienācīgs kompetences līmenis, lai uzstādītu un integrētu vajadzīgās energoefektīvās un atjaunojamo enerģijas avotu tehniskās iekārtas.

| (30) | Dalībvalstīm būtu jāņem vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2005/36/EK (2005. gada 7. septembris) par profesionālo kvalifikāciju atzīšanu (13) attiecībā uz to profesionālo ekspertu savstarpēju atzīšanu, uz kuriem attiecas šī direktīva, un Komisijai saistībā ar programmu “Saprātīga enerģija Eiropai” būtu jāturpina darbs ar pamatnostādnēm un ieteikumiem direktīvā šādu profesionālo ekspertu apmācības standartiem. |
| --- | --- |

(30)

Dalībvalstīm būtu jāņem vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2005/36/EK (2005. gada 7. septembris) par profesionālo kvalifikāciju atzīšanu (13) attiecībā uz to profesionālo ekspertu savstarpēju atzīšanu, uz kuriem attiecas šī direktīva, un Komisijai saistībā ar programmu “Saprātīga enerģija Eiropai” būtu jāturpina darbs ar pamatnostādnēm un ieteikumiem direktīvā šādu profesionālo ekspertu apmācības standartiem.

| (31) | Lai uzlabotu pārskatāmību, kas attiecas uz energoefektivitāti Savienības nedzīvojamā nekustamā īpašuma tirgū, būtu jāizveido brīvprātīga vienota sertifikācijas sistēma nedzīvojamo ēku energoefektivitātes sertificēšanai. Saskaņā ar LESD 291. pantu normas un vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles mehānismiem, kas attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru piemērošanu, nosaka iepriekš ar regulu, ko pieņem saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru. Līdz jaunās regulas pieņemšanai turpina piemērot Padomes Lēmumu 1999/468/EK (1999. gada 28. jūnijs), ar ko nosaka Komisijai piešķirto ieviešanas pilnvaru īstenošanas kārtību (14), izņemot regulatīvo kontroles procedūru, kura nav jāpiemēro. |
| --- | --- |

(31)

Lai uzlabotu pārskatāmību, kas attiecas uz energoefektivitāti Savienības nedzīvojamā nekustamā īpašuma tirgū, būtu jāizveido brīvprātīga vienota sertifikācijas sistēma nedzīvojamo ēku energoefektivitātes sertificēšanai. Saskaņā ar LESD 291. pantu normas un vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles mehānismiem, kas attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru piemērošanu, nosaka iepriekš ar regulu, ko pieņem saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru. Līdz jaunās regulas pieņemšanai turpina piemērot Padomes Lēmumu 1999/468/EK (1999. gada 28. jūnijs), ar ko nosaka Komisijai piešķirto ieviešanas pilnvaru īstenošanas kārtību (14), izņemot regulatīvo kontroles procedūru, kura nav jāpiemēro.

| (32) | Komisijai būtu jāpiešķir pilnvaras saskaņā ar Līguma 290. pantu pieņemt deleģētos aktus, lai tehnikas attīstībai pielāgotu konkrētas I pielikumā izklāstītā vispārējā regulējuma daļas un noteiktu metodisko sistēmu, ar ko aprēķina izmaksu ziņā optimālu minimālo energoefektivitātes prasību līmeni. Ir īpaši svarīgi, lai Komisija savā sagatavošanas darbā rīkotu attiecīgas apspriedes, tostarp apspriedes ar ekspertiem. |
| --- | --- |

(32)

Komisijai būtu jāpiešķir pilnvaras saskaņā ar Līguma 290. pantu pieņemt deleģētos aktus, lai tehnikas attīstībai pielāgotu konkrētas I pielikumā izklāstītā vispārējā regulējuma daļas un noteiktu metodisko sistēmu, ar ko aprēķina izmaksu ziņā optimālu minimālo energoefektivitātes prasību līmeni. Ir īpaši svarīgi, lai Komisija savā sagatavošanas darbā rīkotu attiecīgas apspriedes, tostarp apspriedes ar ekspertiem.

| (33) | Ņemot vērā to, ka šīs direktīvas mērķi - proti, uzlabot ēku energoefektivitāti - nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs būvniecības nozares sarežģītības dēļ un tādēļ, ka valstu nekustamā īpašuma tirgus nespēj pienācīgi risināt energoefektivitātes problēmas, un to, ka rīcības mēroga un iedarbības dēļ šo mērķi var labāk sasniegt Savienības mērogā, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā direktīvā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi šā mērķa sasniegšanai. |
| --- | --- |

(33)

Ņemot vērā to, ka šīs direktīvas mērķi - proti, uzlabot ēku energoefektivitāti - nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs būvniecības nozares sarežģītības dēļ un tādēļ, ka valstu nekustamā īpašuma tirgus nespēj pienācīgi risināt energoefektivitātes problēmas, un to, ka rīcības mēroga un iedarbības dēļ šo mērķi var labāk sasniegt Savienības mērogā, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā direktīvā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi šā mērķa sasniegšanai.

| (34) | Pienākumam transponēt šo direktīvu valstu tiesību aktos būtu jāattiecas vienīgi uz noteikumiem, ar kuriem paredzētas ievērojamas pārmaiņas salīdzinājumā ar Direktīvu 2002/91/EK. Pienākums transponēt noteikumus, kas netiek grozīti, izriet no minētās direktīvas. |
| --- | --- |

(34)

Pienākumam transponēt šo direktīvu valstu tiesību aktos būtu jāattiecas vienīgi uz noteikumiem, ar kuriem paredzētas ievērojamas pārmaiņas salīdzinājumā ar Direktīvu 2002/91/EK. Pienākums transponēt noteikumus, kas netiek grozīti, izriet no minētās direktīvas.

| (35) | Šī direktīva nedrīkstētu iespaidot dalībvalstu pienākumus attiecībā uz termiņiem, kad tām Direktīva 2002/91/EK jātransponē savos tiesību aktos un jāpiemēro. |
| --- | --- |

(35)

Šī direktīva nedrīkstētu iespaidot dalībvalstu pienākumus attiecībā uz termiņiem, kad tām Direktīva 2002/91/EK jātransponē savos tiesību aktos un jāpiemēro.

| (36) | Saskaņā ar 34. punktu Iestāžu nolīgumā par labāku likumdošanas procesu (15) dalībvalstīm ir ieteikts gan savām vajadzībām, gan Savienības interesēs izstrādāt savas tabulas, kurās pēc iespējas precīzāk atspoguļota atbilstība starp šo direktīvu un tās transponēšanas pasākumiem, un padarīt tās publiski pieejamas, |
| --- | --- |

(36)

Saskaņā ar 34. punktu Iestāžu nolīgumā par labāku likumdošanas procesu (15) dalībvalstīm ir ieteikts gan savām vajadzībām, gan Savienības interesēs izstrādāt savas tabulas, kurās pēc iespējas precīzāk atspoguļota atbilstība starp šo direktīvu un tās transponēšanas pasākumiem, un padarīt tās publiski pieejamas,

IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.

1. pants

Priekšmets

1.   Šī direktīva sekmē ēku energoefektivitātes uzlabošanu Savienībā, ņemot vērā āra klimatiskos apstākļus un vietējās īpatnības, kā arī prasības attiecībā uz telpu mikroklimatu un rentabilitāti.

2.   Šajā direktīvā ir noteiktas prasības attiecībā uz:

| a) | visaptverošas ēku un ēkas daļu energoefektivitātes aprēķina metodoloģijas kopēju vispārīgo regulējumu; |
| --- | --- |

a)

visaptverošas ēku un ēkas daļu energoefektivitātes aprēķina metodoloģijas kopēju vispārīgo regulējumu;

| b) | to, kā jaunām ēkām un jaunām ēkas daļām piemērojamas minimālās energoefektivitātes prasības; |
| --- | --- |

b)

to, kā jaunām ēkām un jaunām ēkas daļām piemērojamas minimālās energoefektivitātes prasības;

| c) | to, kā minimālās energoefektivitātes prasības piemēro:






  i) | esošajām ēkām, ēkas daļām un būves elementiem, kad tajās veic nozīmīgu atjaunošanu; |
| --- | --- | --- |

c)

to, kā minimālās energoefektivitātes prasības piemēro:

i)

esošajām ēkām, ēkas daļām un būves elementiem, kad tajās veic nozīmīgu atjaunošanu;

| ii) | būves elementiem, kas ir norobežojošo konstrukciju daļa un kas būtiski ietekmē norobežojošo konstrukciju energoefektivitāti, kad tos modernizē vai nomaina; un |
| --- | --- |

ii)

būves elementiem, kas ir norobežojošo konstrukciju daļa un kas būtiski ietekmē norobežojošo konstrukciju energoefektivitāti, kad tos modernizē vai nomaina; un

| iii) | inženiertehniskajām sistēmām, kad kādu no tām uzstāda, aizstāj vai atjauno; |
| --- | --- |

iii)

inženiertehniskajām sistēmām, kad kādu no tām uzstāda, aizstāj vai atjauno;

| d) | valsts plāniem, kuros paredz palielināt gandrīz nulles enerģijas ēku skaitu; |
| --- | --- |

d)

valsts plāniem, kuros paredz palielināt gandrīz nulles enerģijas ēku skaitu;

| e) | ēku vai ēkas daļu energosertificēšanu; |
| --- | --- |

e)

ēku vai ēkas daļu energosertificēšanu;

| f) | regulārām apkures un gaisa kondicionēšanas sistēmu inspekcijām ēkās; un |
| --- | --- |

f)

regulārām apkures un gaisa kondicionēšanas sistēmu inspekcijām ēkās; un

| g) | neatkarīgām kontroles sistēmām, kuras attiecas uz energoefektivitātes sertifikātiem un inspekcijas ziņojumiem. |
| --- | --- |

g)

neatkarīgām kontroles sistēmām, kuras attiecas uz energoefektivitātes sertifikātiem un inspekcijas ziņojumiem.

3.   Šajā direktīvā paredzētās prasības ir minimālās prasības, un tās neliedz dalībvalstīm uzturēt spēkā vai ieviest stingrākus aizsargpasākumus. Šie pasākumi ir saderīgi ar Līgumu. Šos pasākumus dara zināmus Komisijai.

2. pants

Definīcijas

Šajā direktīvā piemēro šādas definīcijas:

| 1) | “ēka” ir būve ar jumtu un sienām, kur enerģiju izmanto telpu mikroklimata regulēšanai; |
| --- | --- |

1)

“ēka” ir būve ar jumtu un sienām, kur enerģiju izmanto telpu mikroklimata regulēšanai;

| 2) | “gandrīz nulles enerģijas ēka” ir ēka ar ļoti augstu energoefektivitāti, kā noteikts saskaņā ar I pielikumu. Gandrīz nulles vai ļoti maza daudzuma vajadzīgo enerģiju būtu ļoti lielā mērā jāsedz no atjaunojamajiem enerģijas avotiem, tostarp uz vietas vai netālu ražotu enerģiju no atjaunojamajiem avotiem; |
| --- | --- |

2)

“gandrīz nulles enerģijas ēka” ir ēka ar ļoti augstu energoefektivitāti, kā noteikts saskaņā ar I pielikumu. Gandrīz nulles vai ļoti maza daudzuma vajadzīgo enerģiju būtu ļoti lielā mērā jāsedz no atjaunojamajiem enerģijas avotiem, tostarp uz vietas vai netālu ražotu enerģiju no atjaunojamajiem avotiem;

| 3) | “ēkas inženiertehniskā sistēma” ir ēkas vai ēkas daļas apkures, dzesēšanas, ventilācijas, karstā ūdens, apgaismojuma tehnisks aprīkojums vai tāds tehnisks aprīkojums, kurā apvienoti vairāki minētie elementi; |
| --- | --- |

3)

“ēkas inženiertehniskā sistēma” ir ēkas vai ēkas daļas apkures, dzesēšanas, ventilācijas, karstā ūdens, apgaismojuma tehnisks aprīkojums vai tāds tehnisks aprīkojums, kurā apvienoti vairāki minētie elementi;

| 4) | “ēkas energoefektivitāte” ir aprēķinātais vai uzskaitītais enerģijas daudzums, kas ir vajadzīgs, lai apmierinātu energopieprasījumu saistībā ar ēkas tipisku izmantojumu, kurā inter alia ietilpst enerģija, kas izmantota apkurei, dzesēšanai, ventilācijai, karstajam ūdenim un apgaismojumam; |
| --- | --- |

4)

“ēkas energoefektivitāte” ir aprēķinātais vai uzskaitītais enerģijas daudzums, kas ir vajadzīgs, lai apmierinātu energopieprasījumu saistībā ar ēkas tipisku izmantojumu, kurā inter alia ietilpst enerģija, kas izmantota apkurei, dzesēšanai, ventilācijai, karstajam ūdenim un apgaismojumam;

| 5) | “primārā enerģija” ir enerģija no atjaunojamajiem un neatjaunojamajiem enerģijas avotiem, kas nav pārstrādāta vai pārveidota; |
| --- | --- |

5)

“primārā enerģija” ir enerģija no atjaunojamajiem un neatjaunojamajiem enerģijas avotiem, kas nav pārstrādāta vai pārveidota;

| 6) | “atjaunojamie enerģijas avoti” ir atjaunojami nefosili enerģijas avoti, proti, tā ir vēja, saules, aerotermālā, ģeotermālā, hidrotermālā un jūras enerģija, hidroenerģija, biomasas enerģija, atkritumu poligonu gāzes, notekūdeņu attīrīšanas iekārtu gāzes un biogāzes; |
| --- | --- |

6)

“atjaunojamie enerģijas avoti” ir atjaunojami nefosili enerģijas avoti, proti, tā ir vēja, saules, aerotermālā, ģeotermālā, hidrotermālā un jūras enerģija, hidroenerģija, biomasas enerģija, atkritumu poligonu gāzes, notekūdeņu attīrīšanas iekārtu gāzes un biogāzes;

| 7) | “norobežojošās konstrukcijas” ir ēkas konstruktīvie elementi, kas atdala tās iekšējās telpas no āra vides; |
| --- | --- |

7)

“norobežojošās konstrukcijas” ir ēkas konstruktīvie elementi, kas atdala tās iekšējās telpas no āra vides;

| 8) | “ēkas daļa” ir ēkas sekcija, stāvs vai dzīvoklis, kas projektēta vai pielāgota patstāvīgai izmantošanai; |
| --- | --- |

8)

“ēkas daļa” ir ēkas sekcija, stāvs vai dzīvoklis, kas projektēta vai pielāgota patstāvīgai izmantošanai;

| 9) | “būves elements” ir ēkas inženiertehniskā sistēma vai norobežojošo konstrukciju elements; |
| --- | --- |

9)

“būves elements” ir ēkas inženiertehniskā sistēma vai norobežojošo konstrukciju elements;

| 10) | “nozīmīga atjaunošana” ir ēkas atjaunošana, ja:






  a) | atjaunošanas kopējās izmaksas, kas attiecas uz norobežojošām konstrukcijām vai ēkas inženiertehniskajām sistēmām, pārsniedz 25 % no ēkas vērtības, izņemot zemes vērtību, uz kuras ēka atrodas; vai |
| --- | --- | --- |

10)

“nozīmīga atjaunošana” ir ēkas atjaunošana, ja:

a)

atjaunošanas kopējās izmaksas, kas attiecas uz norobežojošām konstrukcijām vai ēkas inženiertehniskajām sistēmām, pārsniedz 25 % no ēkas vērtības, izņemot zemes vērtību, uz kuras ēka atrodas; vai

| b) | atjaunošana jāveic vairāk nekā 25 % norobežojošās konstrukcijas virsmas. |
| --- | --- |

b)

atjaunošana jāveic vairāk nekā 25 % norobežojošās konstrukcijas virsmas.

Dalībvalstis var piemērot a) vai b) iespēju pēc izvēles;

| 11) | “Eiropas standarts” ir standarts, ko pieņēmusi Eiropas Standartizācijas komiteja, Eiropas Elektrotehniskās standartizācijas komiteja vai Elektrosakaru standartizācijas institūts un kas ir darīts publiski pieejams; |
| --- | --- |

11)

“Eiropas standarts” ir standarts, ko pieņēmusi Eiropas Standartizācijas komiteja, Eiropas Elektrotehniskās standartizācijas komiteja vai Elektrosakaru standartizācijas institūts un kas ir darīts publiski pieejams;

| 12) | “energoefektivitātes sertifikāts” ir sertifikāts, kuru atzinusi dalībvalsts vai šīs dalībvalsts izraudzīta juridiska persona un kurā ir raksturota ēkas vai ēkas daļas energoefektivitāte, kas aprēķināta pēc metodoloģijas, kura pieņemta saskaņā ar 3. pantu; |
| --- | --- |

12)

“energoefektivitātes sertifikāts” ir sertifikāts, kuru atzinusi dalībvalsts vai šīs dalībvalsts izraudzīta juridiska persona un kurā ir raksturota ēkas vai ēkas daļas energoefektivitāte, kas aprēķināta pēc metodoloģijas, kura pieņemta saskaņā ar 3. pantu;

| 13) | “koģenerācija” ir siltumenerģijas un elektroenerģijas un/vai mehāniskās enerģijas vienlaicīga ražošana vienā procesā; |
| --- | --- |

13)

“koģenerācija” ir siltumenerģijas un elektroenerģijas un/vai mehāniskās enerģijas vienlaicīga ražošana vienā procesā;

| 14) | “izmaksu optimāls līmenis” ir energoefektivitātes līmenis, kas rada viszemākās izmaksas aplēstajā kalpošanas laikā, ja:






  a) | viszemākās izmaksas aprēķina, ņemot vērā ar enerģiju saistītās ieguldījuma izmaksas, apkopes un ekspluatācijas izmaksas (tostarp, attiecīgā gadījumā, enerģijas izmaksas un ietaupījumi, attiecīgās ēkas kategorija, ieguvumi no saražotās enerģijas), un, attiecīgā gadījumā, likvidēšanas izmaksas; un |
| --- | --- | --- |

14)

“izmaksu optimāls līmenis” ir energoefektivitātes līmenis, kas rada viszemākās izmaksas aplēstajā kalpošanas laikā, ja:

a)

viszemākās izmaksas aprēķina, ņemot vērā ar enerģiju saistītās ieguldījuma izmaksas, apkopes un ekspluatācijas izmaksas (tostarp, attiecīgā gadījumā, enerģijas izmaksas un ietaupījumi, attiecīgās ēkas kategorija, ieguvumi no saražotās enerģijas), un, attiecīgā gadījumā, likvidēšanas izmaksas; un

| b) | aplēsto kalpošanas laiku nosaka katra dalībvalsts. Tas nozīmē vēl atlikušo aplēsto ēkas kalpošanas laiku, ja energoefektivitātes prasības ir noteiktas visai ēkai kopumā, vai arī aplēsto būves elementa kalpošanas laiku, ja energoefektivitātes prasības ir noteiktas attiecībā uz būves elementiem. |
| --- | --- |

b)

aplēsto kalpošanas laiku nosaka katra dalībvalsts. Tas nozīmē vēl atlikušo aplēsto ēkas kalpošanas laiku, ja energoefektivitātes prasības ir noteiktas visai ēkai kopumā, vai arī aplēsto būves elementa kalpošanas laiku, ja energoefektivitātes prasības ir noteiktas attiecībā uz būves elementiem.

Izmaksu ziņā optimāls līmenis ir viens no energoefektivitātes līmeņiem, kam raksturīga pozitīva izmaksu un ieguvumu attiecība, kuru aprēķina attiecībā uz aplēsto ēkas kalpošanas laiku;

| 15) | “gaisa kondicionēšanas sistēma” ir to sastāvdaļu kombinācija, kuras ir vajadzīgas, lai nodrošinātu telpu gaisa kondicionēšanu, kurā temperatūru tiek kontrolēta vai to var samazināt; |
| --- | --- |

15)

“gaisa kondicionēšanas sistēma” ir to sastāvdaļu kombinācija, kuras ir vajadzīgas, lai nodrošinātu telpu gaisa kondicionēšanu, kurā temperatūru tiek kontrolēta vai to var samazināt;

| 16) | “apkures katls” ir katls ar degli, kas paredzēts tam, lai pārnestu uz šķidrumu degšanas procesā iegūto siltumu; |
| --- | --- |

16)

“apkures katls” ir katls ar degli, kas paredzēts tam, lai pārnestu uz šķidrumu degšanas procesā iegūto siltumu;

| 17) | “lietderīgā nominālā jauda” ir maksimālā siltuma atdeve (kW), ko ražotājs noteicis un garantējis kā tādu, kuru var piegādāt nepārtrauktas darbības laikā, tajā pašā laikā ievērojot ražotāja norādīto lietderīgo efektivitāti; |
| --- | --- |

17)

“lietderīgā nominālā jauda” ir maksimālā siltuma atdeve (kW), ko ražotājs noteicis un garantējis kā tādu, kuru var piegādāt nepārtrauktas darbības laikā, tajā pašā laikā ievērojot ražotāja norādīto lietderīgo efektivitāti;

| 18) | “siltumsūknis” ir mehānisms, ierīce vai iekārta, kas pārvada siltumu no dabiskās vides, piemēram, gaisa, ūdens vai zemes uz ēkām vai rūpnieciskām iekārtām, mainot siltuma dabisko plūsmu, t. i., no zemākas uz augstāku temperatūru. Ar reversīviem siltumsūkņiem siltumu var pārvadīt arī no ēkas uz dabisko vidi; |
| --- | --- |

18)

“siltumsūknis” ir mehānisms, ierīce vai iekārta, kas pārvada siltumu no dabiskās vides, piemēram, gaisa, ūdens vai zemes uz ēkām vai rūpnieciskām iekārtām, mainot siltuma dabisko plūsmu, t. i., no zemākas uz augstāku temperatūru. Ar reversīviem siltumsūkņiem siltumu var pārvadīt arī no ēkas uz dabisko vidi;

| 19) | “centralizēta siltumapgāde” vai “centralizēta dzesēšana” ir siltumenerģijas padeve tvaika, karsta ūdens vai atdzesētu šķidrumu veidā, izmantojot tīklu no centrāla enerģijas ražošanas avota uz vairākām ēkām vai teritorijām, izmantošanai telpu vai procesu apsildei vai dzesēšanai. |
| --- | --- |

19)

“centralizēta siltumapgāde” vai “centralizēta dzesēšana” ir siltumenerģijas padeve tvaika, karsta ūdens vai atdzesētu šķidrumu veidā, izmantojot tīklu no centrāla enerģijas ražošanas avota uz vairākām ēkām vai teritorijām, izmantošanai telpu vai procesu apsildei vai dzesēšanai.

3. pants

Metodoloģijas pieņemšana ēku energoefektivitātes aprēķināšanai

Dalībvalstis piemēro ēku energoefektivitātes aprēķina metodoloģiju, kas atbilst I pielikumā noteiktajam kopējam vispārīgajam regulējumam.

Šo metodoloģiju pieņem valsts vai reģionu līmenī.

4. pants

Energoefektivitātes minimālo prasību noteikšana

1.   Dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka ēkām vai ēkas daļām tiek noteiktas minimālās energoefektivitātes prasības, lai sasniegtu izmaksu ziņā optimālu līmeni. Energoefektivitāti aprēķina saskaņā ar 3. pantā minēto metodoloģiju. Izmaksu ziņā optimālu līmeni aprēķina saskaņā ar 5. pantā minēto salīdzinošās metodoloģijas sistēmu, tiklīdz šī sistēma ir izstrādāta.

Dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka tiek noteiktas minimālās energoefektivitātes prasības attiecībā uz būves elementiem, kas ir norobežojošo konstrukciju daļa un kas būtiski ietekmē norobežojošo konstrukciju energoefektivitāti, kad tos nomaina vai modernizē, un tādējādi sasniegtu izmaksu ziņā optimālu līmeni.

Kad dalībvalstis nosaka šīs prasības, tās var nošķirt jaunas ēkas un jau esošas ēkas, kā arī dažādu ēku kategorijas.

Šajās prasībās ņem vērā vispārējos iekšējā mikroklimata nosacījumus, lai novērstu tādu varbūtēju negatīvu ietekmi kā, piemēram, nepietiekama ventilācija, kā arī vietējos nosacījumus, projektēto funkciju un ēkas vecumu.

No dalībvalsts neprasa, lai tā noteiktu minimālās energoefektivitātes prasības, kas nav rentablas aplēstā kalpošanas laikā.

Šīs prasības pārskata regulāros laikposmos, kas nav ilgāki par pieciem gadiem, un vajadzības gadījumā tās atjaunina, lai ņemtu vērā tehnikas attīstību būvniecības nozarē.

2.   Dalībvalstis var pieņemt lēmumu nenoteikt vai nepiemērot 1. punktā minētās prasības šādām ēku kategorijām:

| a) | ēkas, ko oficiāli aizsargā kā daļu no klasificētas vides vai to īpašās arhitektūras vai vēsturiskās vērtības dēļ, tiktāl, cik konkrētu minimālo energoefektivitātes prasību izpilde nepieņemami izmainītu to raksturu vai izskatu; |
| --- | --- |

a)

ēkas, ko oficiāli aizsargā kā daļu no klasificētas vides vai to īpašās arhitektūras vai vēsturiskās vērtības dēļ, tiktāl, cik konkrētu minimālo energoefektivitātes prasību izpilde nepieņemami izmainītu to raksturu vai izskatu;

| b) | ēkas, kas kalpo par kulta vietām un ko izmanto reliģiskām darbībām; |
| --- | --- |

b)

ēkas, kas kalpo par kulta vietām un ko izmanto reliģiskām darbībām;

| c) | pagaidu celtnes, ko izmanto ne ilgāk kā divus gadus, ražošanas vietas, darbnīcas un lauksaimniecības ēkas, kas nav dzīvojamās ēkas, ar zemu enerģijas pieprasījumu un nedzīvojamas lauksaimniecības ēkas, ko izmanto kādā nozarē, kuru aptver valsts nozaru nolīgums energoefektivitātes jomā; |
| --- | --- |

c)

pagaidu celtnes, ko izmanto ne ilgāk kā divus gadus, ražošanas vietas, darbnīcas un lauksaimniecības ēkas, kas nav dzīvojamās ēkas, ar zemu enerģijas pieprasījumu un nedzīvojamas lauksaimniecības ēkas, ko izmanto kādā nozarē, kuru aptver valsts nozaru nolīgums energoefektivitātes jomā;

| d) | dzīvojamās ēkas, ko izmanto vai paredzēts izmantot vai nu mazāk par četriem mēnešiem gadā, vai arī, alternatīvi, izmantot uz ierobežotu laiku katru gadu un ar paredzamo energopatēriņu, kas ir mazāks nekā 25 % no energopatēriņa, kurš būtu vajadzīgs visa gada izmantojuma laikā; |
| --- | --- |

d)

dzīvojamās ēkas, ko izmanto vai paredzēts izmantot vai nu mazāk par četriem mēnešiem gadā, vai arī, alternatīvi, izmantot uz ierobežotu laiku katru gadu un ar paredzamo energopatēriņu, kas ir mazāks nekā 25 % no energopatēriņa, kurš būtu vajadzīgs visa gada izmantojuma laikā;

| e) | brīvi stāvošas ēkas ar kopējo izmantojamo platību, kas ir mazāka nekā 50 m2. |
| --- | --- |

e)

brīvi stāvošas ēkas ar kopējo izmantojamo platību, kas ir mazāka nekā 50 m2.

5. pants

Izmaksu ziņā optimāla minimālo energoefektivitātes prasību līmeņa aprēķināšana

1.   Komisija, izmantojot deleģētus tiesību aktus saskaņā ar 23., 24. un 25. pantu, līdz 2011. gada 30. jūnijam izstrādā salīdzinošās metodoloģijas sistēmu izmaksu ziņā optimāla līmeņa aprēķināšanai attiecībā uz ēkām un būves elementiem piemērojamām minimālajām energoefektivitātes prasībām.

Salīdzinošās metodoloģijas sistēmu izstrādā saskaņā ar III pielikumu, un tajā ir noteikta atšķirība starp jaunām un esošajām ēkām, kā arī starp dažādām ēku kategorijām.

2.   Dalībvalstis aprēķina izmaksu ziņā optimālu minimālo energoefektivitātes prasību līmeni, izmantojot salīdzinošās metodoloģijas sistēmu, kas izstrādāta saskaņā ar 1. punktu, un attiecīgos parametrus, piemēram, klimatiskos apstākļus un praktiskas iespējas piekļūt enerģijas infrastruktūrai, un salīdzina šāda veiktā aprēķina rezultātus ar spēkā esošajām minimālajām energoefektivitātes prasībām.

Dalībvalstis ziņo Komisijai par visiem ievades datiem un pieņēmumiem, kas tika izmantoti minētajiem aprēķiniem, kā arī par šo aprēķinu rezultātiem. Šādu ziņojumu var ietvert energoefektivitātes rīcības plānos, kuri minēti Direktīvas 2006/32/EK 14. panta 2. punktā. Dalībvalstis iesniedz Komisijai šādus ziņojumus regulāros laikposmos, kas nav ilgāki par pieciem gadiem. Pirmo ziņojumu iesniedz līdz 2012. gada 30. jūnijam.

3.   Ja saskaņā ar 2. punktu veiktās salīdzināšanas rezultāts parāda, ka spēkā esošās minimālās energoefektivitātes prasības ir ar būtiski zemāku energoefektivitātes līmeni nekā izmaksu ziņā optimālas minimālās energoefektivitātes prasības, attiecīgā dalībvalsts rakstveidā pamato Komisijai šo atšķirību 2. punktā minētajā ziņojumā, pievienojot, ciktāl šāda atšķirība nav pamatojama, plānu, kurā norādīti atbilstīgie pasākumi, lai šo atšķirību būtiski samazinātu līdz nākamajam energoefektivitātes prasību pārskatam, kā minēts 4. panta 1. punktā.

4.   Komisija publicē ziņojumu par dalībvalstu progresu attiecībā uz to, cik lielā mērā tās sasniegušas izmaksu ziņā optimālu minimālo energoefektivitātes prasību līmeni.

6. pants

Jaunbūves

1.   Dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka jaunās ēkas atbilst minimālajām energoefektivitātes prasībām, kas noteiktas saskaņā ar 4. pantu.

Attiecībā uz jaunām ēkām dalībvalstis nodrošina, ka pirms būvniecības uzsākšanas apsver un, ja iespējams, ņem vērā tādu alternatīvo augstas efektivitātes sistēmu tehnisko, vides un ekonomisko pamatojumu, kādas ir turpmāk minētās:

| a) | decentralizētas energoapgādes sistēmas, kuru pamatā ir atjaunojamie enerģijas avoti; |
| --- | --- |

a)

decentralizētas energoapgādes sistēmas, kuru pamatā ir atjaunojamie enerģijas avoti;

| b) | koģenerācija; |
| --- | --- |

b)

koģenerācija;

| c) | centralizētas vai kopīgas siltumapgādes vai dzesēšanas sistēmas, īpaši sistēmas, kuru pamatā pilnīgi vai daļēji ir atjaunojamie enerģijas avoti; |
| --- | --- |

c)

centralizētas vai kopīgas siltumapgādes vai dzesēšanas sistēmas, īpaši sistēmas, kuru pamatā pilnīgi vai daļēji ir atjaunojamie enerģijas avoti;

| d) | siltumsūkņu sistēmas. |
| --- | --- |

d)

siltumsūkņu sistēmas.

2.   Dalībvalstis nodrošina, ka 1. punktā minēto alternatīvo sistēmu analīze tiek dokumentēta un ir pieejama pārbaudei.

3.   Minēto alternatīvo sistēmu analīzi var veikt atsevišķām ēkām vai līdzīgu ēku grupām vai vienotiem ēku tipiem vienā un tai pašā teritorijā. Attiecībā uz centrālām apkures un dzesēšanas sistēmām analīzi var veikt visām ēkām, kas ir savienotas ar sistēmu vienā un tai pašā teritorijā.

7. pants

Esošās ēkas

Dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka gadījumos, kad ēkās veic nozīmīgu atjaunošanu, ēkas vai tās atjaunotās daļas energoefektivitāte tiktu uzlabota tā, lai varētu izpildīt minimālās energoefektivitātes prasības, kas noteiktas saskaņā ar 4. pantu, ciktāl tehniski, funkcionāli un ekonomiski tas ir iespējams.

Šīs prasības piemēro atjaunotajai ēkai vai ēkas daļai kopumā. Papildus vai kā alternatīvu, prasības var piemērot atjaunotajiem būves elementiem.

Turklāt dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka tad, ja modernizē vai nomaina būves elementu, kas ir norobežojošo konstrukciju daļa un kas būtiski ietekmē norobežojošo konstrukciju energoefektivitāti, būves elementa energoefektivitāte atbilst minimālajām energoefektivitātes prasībām, ciktāl tas ir tehniski, funkcionāli un ekonomiski iespējams.

Dalībvalstis nosaka šīs minimālās energoefektivitātes prasības saskaņā ar 4. pantu.

Ēku nozīmīgas atjaunošanas gadījumā dalībvalstis mudina apsvērt un ņemt vērā 6. panta 1. punktā minētās augsti efektīvās alternatīvās sistēmas, ciktāl tas ir tehniski, funkcionāli un ekonomiski iespējams.

8. pants

Ēkas inženiertehniskās sistēmas

1.   Lai varētu uzlabot ēkas inženiertehniskās sistēmas enerģijas izmantošanu, dalībvalstis nosaka sistēmas prasības attiecībā uz vispārējo energoefektivitāti, pareizu uzstādīšanu un pienācīgiem izmēriem, regulējumu un kontroli esošajās ēkās ierīkotajām inženiertehniskajām sistēmām. Dalībvalstis var arī piemērot šīs sistēmas prasības jaunām ēkām.

Sistēmas prasības nosaka jaunām, nomainītām un modernizētām ēku inženiertehniskajām sistēmām, un tās piemēro, ciktāl tas ir tehniski, ekonomiski un funkcionāli iespējams.

Sistēmas prasības attiecas vismaz uz šādiem elementiem:

| a) | apkures sistēmas; |
| --- | --- |

a)

apkures sistēmas;

| b) | karstā ūdens apgādes sistēmas; |
| --- | --- |

b)

karstā ūdens apgādes sistēmas;

| c) | gaisa kondicionēšanas sistēmas; |
| --- | --- |

c)

gaisa kondicionēšanas sistēmas;

| d) | lielas ventilācijas sistēmas; |
| --- | --- |

d)

lielas ventilācijas sistēmas;

vai šādu sistēmu apvienojums.

2.   Dalībvalstis veicina to, lai ikreiz, kad tiek celta ēka vai tajā veic nozīmīgu atjaunošanu, tiktu ieviestas inteliģentās mērīšanas sistēmas, vienlaikus nodrošinot, ka šī veicināšana ir saskaņā ar I pielikuma 2. punktu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2009/72/EK (2009. gada 13. jūlijs) par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu (16). Turklāt dalībvalstis var attiecīgā gadījumā mudināt, lai tiktu uzstādītas aktīvās kontroles sistēmas, piemēram, automātika, kontroles un uzraudzības sistēmas, kuru mērķis ir ietaupīt enerģiju.

9. pants

Gandrīz nulles enerģijas ēkas

1.   Dalībvalstis nodrošina, ka:

| a) | līdz 2020. gada 31. decembrim visas jaunās ēkas ir gandrīz nulles enerģijas ēkas, un |
| --- | --- |

a)

līdz 2020. gada 31. decembrim visas jaunās ēkas ir gandrīz nulles enerģijas ēkas, un

| b) | pēc 2018. gada 31. decembra jaunās ēkās, kurās atrodas valsts iestādes un kuru īpašnieces ir valsts iestādes, ir gandrīz nulles enerģijas ēkas. |
| --- | --- |

b)

pēc 2018. gada 31. decembra jaunās ēkās, kurās atrodas valsts iestādes un kuru īpašnieces ir valsts iestādes, ir gandrīz nulles enerģijas ēkas.

Dalībvalstis izstrādā valsts plānus, ar kuriem paredz palielināt gandrīz nulles enerģijas ēku skaitu. Minētie valsts plāni var ietvert mērķus, kas var atšķirties atbilstīgi ēkas kategorijai.

2.   Turklāt dalībvalstis, ņemot vērā valsts sektora labo piemēru, izstrādā politikas jomas un pieņem pasākumus, piemēram, mērķu noteikšanu, lai veicinātu, ka ēkas atjaunojot pārveido par gandrīz nulles enerģijas ēkām, un par to ziņo Komisijai savos valsts plānos, kas minēti 1. punktā.

3.   Valsts plānos, inter alia, ietver šādus elementus:

| a) | dalībvalsts sīku aprakstu par to, kā ir praktiski pielietota gandrīz nulles enerģijas ēku definīcija, atspoguļojot savus valsts, reģionālos vai vietējos apstākļus, un iekļaujot skaitlisku norādi uz primārās enerģijas izmantojumu, izsakot to kWh/m2 gadā. Primārās enerģijas faktoru, ko izmanto primārās enerģijas izmantojuma noteikšanai, pamatā var būt valsts vai reģionālās vidējās gada vērtības, un tajos var ņemt vērā attiecīgus Eiropas standartus; |
| --- | --- |

a)

dalībvalsts sīku aprakstu par to, kā ir praktiski pielietota gandrīz nulles enerģijas ēku definīcija, atspoguļojot savus valsts, reģionālos vai vietējos apstākļus, un iekļaujot skaitlisku norādi uz primārās enerģijas izmantojumu, izsakot to kWh/m2 gadā. Primārās enerģijas faktoru, ko izmanto primārās enerģijas izmantojuma noteikšanai, pamatā var būt valsts vai reģionālās vidējās gada vērtības, un tajos var ņemt vērā attiecīgus Eiropas standartus;

| b) | starpposma mērķus, lai uzlabotu jaunu ēku energoefektivitāti laikā līdz 2015. gadam, nolūkā sagatavot 1. punkta īstenošanu; |
| --- | --- |

b)

starpposma mērķus, lai uzlabotu jaunu ēku energoefektivitāti laikā līdz 2015. gadam, nolūkā sagatavot 1. punkta īstenošanu;

| c) | informāciju par politikas jomām un finansiāliem vai citiem pasākumiem, kuri pieņemti saistībā ar 1. un 2. punktu, lai veicinātu gandrīz nulles enerģijas ēku skaita palielināšanu, tostarp detalizētu aprakstu par valstī spēkā esošām prasībām un pasākumiem attiecībā uz atjaunojamo enerģijas avotu izmantojumu jaunās ēkās un esošās ēkās, kuras tiek nozīmīgi atjaunotas, kā noteikts Direktīvas 2009/28/EK 13. panta 4. punktā un šīs direktīvas 6. un 7. pantā. |
| --- | --- |

c)

informāciju par politikas jomām un finansiāliem vai citiem pasākumiem, kuri pieņemti saistībā ar 1. un 2. punktu, lai veicinātu gandrīz nulles enerģijas ēku skaita palielināšanu, tostarp detalizētu aprakstu par valstī spēkā esošām prasībām un pasākumiem attiecībā uz atjaunojamo enerģijas avotu izmantojumu jaunās ēkās un esošās ēkās, kuras tiek nozīmīgi atjaunotas, kā noteikts Direktīvas 2009/28/EK 13. panta 4. punktā un šīs direktīvas 6. un 7. pantā.

4.   Komisija novērtē 1. punktā minētos valsts plānus, jo īpaši dalībvalsts paredzēto pasākumu atbilstību šīs direktīvas mērķiem. Komisija, pienācīgi ņemot vērā subsidiaritātes principu, var lūgt konkrētu sīkāku informāciju par 1., 2. un 3. punktā minētajām prasībām. Minētajā gadījumā attiecīgā dalībvalsts iesniedz lūgto informāciju vai deviņos mēnešos pēc Komisijas lūguma ierosina grozījumus. Komisija pēc tam, kad ir veikusi novērtējumu, var sniegt ieteikumu.

5.   Komisija līdz 2012. gada 31. decembrim, un pēc tam – ik pēc trīs gadiem, publicē ziņojumu par dalībvalstu progresu attiecībā uz gandrīz nulles enerģijas ēku skaita palielināšanu. Pamatojoties uz minēto ziņojumu, Komisija izstrādā rīcības plānu un vajadzības gadījumā ierosina veikt pasākumus, lai palielinātu šādu ēku skaitu un veicina apmaiņu ar labāko pieredzi par to, kā esošās ēkas rentabli pārveidot gandrīz nulles enerģijas ēkās.

6.   Dalībvalstis var nolemt nepiemērot 1. punkta a) un b) apakšpunktā izklāstītās prasības konkrētos un pamatotos gadījumos, ja izmaksu un ieguvumu analīze attiecībā uz ēkas kalpošanas laiku norāda uz zaudējumiem. Dalībvalstis informē Komisiju par attiecīgā tiesiskā regulējuma principiem.

10. pants

Finansiālie stimuli un tirgus šķēršļi

1.   Dalībvalstis, ņemot vērā, cik svarīgi ir nodrošināt piemērotu finansējumu un citus instrumentus, ar ko sekmē ēku energoefektivitāti un pāreju uz gandrīz nulles enerģijas ēkām, veic atbilstīgus pasākumus, lai izskatītu, kādi būtu attiecīgas valsts apstākļiem vispiemērotākie instrumenti.

2.   Dalībvalstis līdz 2011. gada 30. jūnijam izveido sarakstu ar pastāvošiem un, attiecīgā gadījumā, ierosinātiem pasākumiem un instrumentiem, tostarp finansiāliem, kas nav šajā direktīvā prasītie pasākumi un instrumenti un kas veicina šīs direktīvas mērķu sasniegšanu.

Dalībvalstis atjaunina šo sarakstu reizi trijos gados. Dalībvalstis dara zināmus šos sarakstus Komisijai, un var to darīt, sarakstus iekļaujot energoefektivitātes rīcības plānos, kas minēti Direktīvas 2006/32/EK 14. panta 2. punktā.

3.   Komisija izskata 2. punktā minēto uzskaitīto pastāvošo un ierosināto pasākumu efektivitāti, kā arī attiecīgus Savienības instrumentus šīs direktīvas īstenošanas atbalstam. Pamatojoties uz minētās izskatīšanas rezultātiem un pienācīgi ņemot vērā subsidiaritātes principu, Komisija var sniegt padomus vai ieteikumus attiecībā uz konkrētām valsts shēmām un koordināciju ar Savienību un starptautiskām finanšu iestādēm. Komisija var iekļaut šo izskatīšanu un iespējamos padomus vai ieteikumus tās ziņojumā par valsts energoefektivitātes plāniem, kas minēts Direktīvas 2006/32/EK 14. panta 5. punktā.

4.   Komisija vajadzības gadījumā pēc dalībvalstu lūguma palīdz tām izstrādāt valsts vai reģionālas finansiāla atbalsta programmas ar mērķi palielināt ēku, īpaši esošo ēku, energoefektivitāti, atbalstot labākās pieredzes apmaiņu starp atbildīgajām valsts vai reģionālām iestādēm vai struktūrām.

5.   Lai uzlabotu finansējumu šīs direktīvas īstenošanas atbalstam un pienācīgi ņemtu vērā subsidiaritātes principu, Komisija, vēlams līdz 2011. gadam, iesniedz analīzi, konkrēti, par to, kāda ir:

| a) | struktūrfondu un pamatprogrammu, kas bija izmantotas ēku, īpaši mājokļu, energoefektivitātes paaugstināšanai, lietderība, līmeņa piemērotība un faktiski izlietotais apjoms; |
| --- | --- |

a)

struktūrfondu un pamatprogrammu, kas bija izmantotas ēku, īpaši mājokļu, energoefektivitātes paaugstināšanai, lietderība, līmeņa piemērotība un faktiski izlietotais apjoms;

| b) | EIB un citu publisku finanšu iestāžu izmantoto fondu lietderība; |
| --- | --- |

b)

EIB un citu publisku finanšu iestāžu izmantoto fondu lietderība;

| c) | Savienības un valsts finansējuma koordinācija un citi atbalsta veidi, ar ko var sekmēt ieguldījumus energoefektivitātes jomā, un šādu fondu piemērotība Savienības mērķu sasniegšanai. |
| --- | --- |

c)

Savienības un valsts finansējuma koordinācija un citi atbalsta veidi, ar ko var sekmēt ieguldījumus energoefektivitātes jomā, un šādu fondu piemērotība Savienības mērķu sasniegšanai.

Pamatojoties uz minēto analīzi un saskaņā ar daudzgadu finanšu shēmu, Komisija pēc tam, ja uzskata par atbilstīgu, var iesniegt Eiropas Parlamentam un Padomei priekšlikumus attiecībā uz Savienības instrumentiem.

6.   Dalībvalstis, nodrošinot stimulus ēku būvniecībai vai nozīmīgai atjaunošanai, ņem vērā izmaksu ziņā optimālu energoefektivitātes līmeni.

7.   Šīs direktīvas noteikumi neliedz dalībvalstīm sniegt stimulus jaunu ēku būvniecībai, ēku renovācijai vai būvju elementiem, kuru energoefektivitātes līmenis ir augstāks par izmaksu ziņā optimālu līmeni.

11. pants

Energoefektivitātes sertifikāti

1.   Dalībvalstis nosaka vajadzīgos pasākumus, lai izveidotu ēku energoefektivitātes sertificēšanas sistēmu. Energoefektivitātes sertifikātā ir norādes uz ēkas energoefektivitāti un tādām atsauces vērtībām kā minimālās energoefektivitātes prasības, lai ēkas vai ēkas daļu īpašniekiem vai īrniekiem būtu iespēja salīdzināt un novērtēt tās energoefektivitāti.

Energoefektivitātes sertifikātā var iekļaut papildinformāciju, piemēram, par nedzīvojamo ēku energopatēriņu gada laikā un par atjaunojamo enerģijas avotu procentuālo daudzumu no kopējā energopatēriņa.

2.   Energoefektivitātes sertifikātā iekļauj darbības ieteikumus, lai izmaksu ziņā optimālā vai rentablā veidā uzlabotu ēkas vai ēkas daļas energoefektivitāti, izņemot gadījumus, kad nav pamatotu iespēju veikt vēl lielākus uzlabojumus salīdzinājumā ar spēkā esošajām energoefektivitātes prasībām.

Energoefektivitātes sertifikātā ietvertie ieteikumi attiecas uz:

| a) | pasākumiem saistībā ar norobežojošo konstrukciju vai ēku inženiertehniskās(-o) sistēmas(-u) būtisku atjaunošanu; un |
| --- | --- |

a)

pasākumiem saistībā ar norobežojošo konstrukciju vai ēku inženiertehniskās(-o) sistēmas(-u) būtisku atjaunošanu; un

| b) | pasākumiem ēkas atsevišķiem elementiem, neatkarīgi no tā, vai ir veikta norobežojošo konstrukciju vai ēku inženiertehniskās sistēmas(-u) būtiska atjaunošana. |
| --- | --- |

b)

pasākumiem ēkas atsevišķiem elementiem, neatkarīgi no tā, vai ir veikta norobežojošo konstrukciju vai ēku inženiertehniskās sistēmas(-u) būtiska atjaunošana.

3.   Energoefektivitātes sertifikātā ietvertie ieteikumi ir tehniski iespējami konkrētai ēkai un tajos var iekļaut aplēsi par atmaksāšanas laikiem vai izmaksu un ieguvumu attiecību ēkas kalpošanas laikā.

4.   Energoefektivitātes sertifikātā sniedz norādi par to, vai ēkas īpašnieks vai īrnieks var saņemt precīzāku informāciju, tostarp par energoefektivitātes sertifikātā sniegto ieteikumu rentabilitāti. Rentabilitātes novērtējuma pamatā ir standarta apstākļu kopums, piemēram, enerģijas ietaupījumi un enerģijas cenas, kā arī provizoriska izmaksu prognoze. Turklāt tajā ietver informāciju par pasākumiem, kuri jāveic, lai īstenotu ieteikumus. Īpašniekam vai īrniekam var sniegt arī citu attiecīgu informāciju, piemēram, par energoauditiem vai finansiāliem vai citiem stimuliem un par finansēšanas iespējām.

5.   Ievērojot valsts noteikumus, dalībvalstis mudina valsts iestādes ņemt vērā to vadošo lomu ēku energoefektivitātes jomā, inter alia, īstenojot ieteikumus, kas minēti energoefektivitātes sertifikātā, kurš izdots par tām piederošām ēkām sertifikāta derīguma termiņa laikā.

6.   Ēkas daļu sertificēšanā var izmantot:

| a) | kopīgu sertificējumu ēkai kopumā; vai |
| --- | --- |

a)

kopīgu sertificējumu ēkai kopumā; vai

| b) | novērtējumu kādai citai līdzvērtīgai ēkas daļai ar tādām pašām iezīmēm enerģētikas jomā tajā pašā ēkā. |
| --- | --- |

b)

novērtējumu kādai citai līdzvērtīgai ēkas daļai ar tādām pašām iezīmēm enerģētikas jomā tajā pašā ēkā.

7.   Vienģimenes māju sertificēšanas pamatā var būt tādu citu līdzvērtīgu ēku novērtējums, kurām ir līdzīgs projekts un platība un līdzīgi faktiskie energoefektivitātes rādītāji, ja šādu atbilstību var garantēt eksperts, kas izdod energoefektivitātes sertifikātu.

8.   Energoefektivitātes sertifikāta derīguma termiņš nepārsniedz 10 gadus.

9.   Komisija līdz 2011. gadam, apspriežoties ar attiecīgo nozaru pārstāvjiem, pieņem brīvprātīgu, vienotu Eiropas Savienības sertifikācijas sistēmu nedzīvojamo ēku energoefektivitātes sertificēšanai. Minēto pasākumu pieņem saskaņā ar 26. panta 2. punktā minēto konsultāciju procedūru. Dalībvalstis tiek mudinātas atzīt vai izmantot šo sistēmu vai tās daļu, to pielāgojot valsts apstākļiem.

12. pants

Energoefektivitātes sertifikātu izsniegšana

1.   Dalībvalstis nodrošina, ka energoefektivitātes sertifikātu izsniedz:

| a) | ēkām vai ēkas daļām, kuras ir uzbūvētas, pārdotas vai izīrētas jaunam īrniekam; un |
| --- | --- |

a)

ēkām vai ēkas daļām, kuras ir uzbūvētas, pārdotas vai izīrētas jaunam īrniekam; un

| b) | ēkām, kurās kopējo izmantojamo platību, kas pārsniedz 250 500 m2, izmanto valsts iestāde un kuras ir sabiedrības bieži apmeklētas. .. (17) šo 500 m2 robežvērtību samazina līdz 250 m2. |
| --- | --- |

b)

ēkām, kurās kopējo izmantojamo platību, kas pārsniedz 250 500 m2, izmanto valsts iestāde un kuras ir sabiedrības bieži apmeklētas. .. (17) šo 500 m2 robežvērtību samazina līdz 250 m2.

Prasību izdot energoefektivitātes sertifikātu nepiemēro, ja attiecībā uz ēku vai ēkas daļu ir pieejams un ir spēkā sertifikāts, kas izdots saskaņā vai nu ar Direktīvu 2002/91/EK, vai arī ar šo direktīvu.

2.   Dalībvalstis pieprasa, lai tad, kad tiek celta, pārdota vai izīrēta kāda ēka vai ēkas daļa, energoefektivitātes sertifikātu vai tā kopiju parāda iespējamajam jaunajam īrniekam vai pircējam un nodod attiecīgajam pircējam vai jaunajam īrniekam.

3.   Ja ēku pārdod vai izīrē, pirms tā ir uzcelta, dalībvalstis var prasīt, lai pārdevējs sniedz ēkas gaidāmās energoefektivitātes novērtējumu, atkāpjoties no 1. un 2. punkta; tādā gadījumā energoefektivitātes sertifikātu izdod vēlākais tad, kad ēka ir uzcelta.

4.   Dalībvalstis pieprasa, lai tad, kad:

| — | ēkas, kurām ir energoefektivitātes sertifikāts, |
| --- | --- |

—

ēkas, kurām ir energoefektivitātes sertifikāts,

| — | ēkas daļas ēkā, kam ir energoefektivitātes sertifikāts, un |
| --- | --- |

—

ēkas daļas ēkā, kam ir energoefektivitātes sertifikāts, un

| — | ēkas daļas, kam ir energoefektivitātes sertifikāts, |
| --- | --- |

—

ēkas daļas, kam ir energoefektivitātes sertifikāts,

piedāvā pārdot vai izīrēt komerciālos plašsaziņas līdzekļos ievietotos sludinājumos, tajos tiktu norādīts energoefektivitātes sertifikātā iekļautais energoefektivitātes rādītājs.

5.   Šā panta noteikumus īsteno saskaņā ar piemērojamiem valsts noteikumiem par kopīgām īpašumtiesībām vai kopīpašumu.

6.   Dalībvalstis var neattiecināt šā panta 1., 2., 4. un 5. punktu uz 4. panta 2. punktā minētajām ēku kategorijām.

7.   Par energoefektivitātes sertifikātu iespējamo ietekmi saistībā ar tiesvedību, ja tāda ir, lemj saskaņā ar valsts noteikumiem.

13. pants

Energoefektivitātes sertifikātu izvietošana

1.   Dalībvalstis veic pasākumus, lai nodrošinātu, ka ēkā ar kopējo izmantojamo platību, kura pārsniedz 500 m2, par ko ir izdots energoefektivitātes sertifikāts saskaņā ar 12. panta 1. punktu un kur atrodas valsts iestādes, un kas ir sabiedrības bieži apmeklēta ēka, redzamā vietā tiktu novietots energoefektivitātes sertifikāts.

.. (18) šo 500 m2 robežvērtību samazina līdz 250 m2.

2.   Dalībvalstis pieprasa, lai gadījumā, ja tādu ēku, kuras kopējā izmantojamā platība pārsniedz 500 m2 un par kuru izsniegts energoefektivitātes sertifikāts saskaņā ar 12. panta 1. punktu, bieži apmeklē sabiedrība, energoefektivitātes sertifikātu novieto sabiedrībai skaidri redzamā vietā.

3.   Šā panta noteikumi neietver pienākumu novietot redzamā vietā energoefektivitātes sertifikātā iekļautos ieteikumus.

14. pants

Apkures sistēmu inspicēšana

1.   Dalībvalstis nosaka vajadzīgos pasākumus, lai ieviestu regulāru inspicēšanu ēku apkures sistēmu pieejamām daļām, piemēram, siltuma ģeneratoram, kontroles sistēmai un cirkulācijas sūknim (sūkņiem), ja šo sistēmu apkures katlu lietderīgā nominālā jauda telpas apkures mērķim ir vairāk nekā 20 kW. Minētā inspicēšana ietver apkures katla efektivitātes novērtējumu un tā lieluma novērtējumu salīdzinājumā ar siltumenerģijas pieprasījumu ēkā. Apkures katla lieluma novērtējums nav jāizdara atkārtoti, kamēr vien apkures sistēmā nav izdarītas izmaiņas attiecībā uz ēkas apkures prasībām.

Dalībvalstis var attiecīgi samazināt šādu inspicēšanu biežumu vai tās vienkāršot, ja pastāv elektroniska uzraudzības un kontroles sistēma.

2.   Dalībvalstis var noteikt, ka inspicēšanu veic dažādos intervālos, atkarībā no apkures sistēmas tipa un lietderīgās nominālās jaudas, vienlaikus ņemot vērā apkures sistēmas inspicēšanas izmaksas un aplēstos enerģijas izdevumu ietaupījumus, kas var rasties no inspicēšanas.

3.   Apkures sistēmas ar apkures katliem, kuru lietderīgā nominālā jauda pārsniedz 100 kW, inspicē vismaz reizi divos gados.

Attiecībā uz gāzes apkures katliem šo laikposmu var pagarināt līdz četriem gadiem.

4.   Kā alternatīvu iespējai, kas aprakstīta 1., 2. un 3. punktā, dalībvalstis var izvēlēties pasākumus, lai nodrošinātu, ka lietotāji saņem padomus attiecībā uz apkures katlu nomaiņu, citām iespējamām izmaiņām apkures sistēmā un alternatīviem risinājumiem, lai noteiktu apkures katla efektivitāti un piemēroto lielumu. Šī pieeja kopumā ir līdzvērtīga tai, kura izriet no 1., 2. un 3. punktā izklāstītajiem noteikumiem.

Ja dalībvalstis izvēlas piemērot pasākumus, kas minēti šā punkta pirmajā daļā, tās vēlākais līdz 2011. gada 30. jūnijam iesniedz Komisijai ziņojumu par minēto pasākumu līdzvērtīgumu pasākumiem, kas minēti šā panta 1., 2. un 3. punktā. Dalībvalstis iesniedz Komisijai šādus ziņojumus reizi trijos gados. Šādu ziņojumu var ietvert energoefektivitātes rīcības plānos, kuri minēti Direktīvas 2006/32/EK 14. panta 2. punktā.

5.   Komisija pēc tam, kad ir saņēmusi dalībvalsts ziņojumu par attiecīgas iespējas piemērošanu, kā aprakstīts 4. punktā, var lūgt konkrētu papildinformāciju saistībā ar minētajā punktā noteikto pasākumu prasībām un līdzvērtīgumu. Tādā gadījumā attiecīgā dalībvalsts sniedz lūgto informāciju vai deviņos mēnešos ierosina grozījumus.

15. pants

Gaisa kondicionēšanas sistēmu inspicēšana

1.   Dalībvalstis nosaka vajadzīgos pasākumus, lai tiktu ieviesta regulāra to gaisa kondicionēšanas sistēmu pieejamo daļu inspicēšana, kuru faktiskā nominālā jauda pārsniedz 12 kW. Šāda inspicēšana aptver gaisa kondicionēšanas sistēmas efektivitātes un tās lieluma novērtējumu salīdzinājumā ar dzesēšanas pieprasījumu ēkā. Lieluma novērtējums nav jāizdara atkārtoti, kamēr vien attiecīgajā gaisa kondicionēšanas sistēmā nav izdarītas izmaiņas attiecībā uz ēkas dzesēšanas vajadzībām.

Dalībvalstis var attiecīgi samazināt šādu inspicēšanu biežumu vai tās vienkāršot, ja pastāv elektroniska uzraudzības un kontroles sistēma.

2.   Dalībvalstis var noteikt, ka inspicēšanu veic dažādos intervālos atkarībā no gaisa kondicionēšanas sistēmas tipa un lietderīgās nominālās jaudas, vienlaikus ņemot vērā gaisa kondicionēšanas sistēmas inspicēšanas izmaksas un aplēstos enerģijas izdevumu ietaupījumus, kas var rasties no inspicēšanas.

3.   Nosakot šā panta 1. un 2. punktā minētos pasākumus, dalībvalstis tiktāl, cik vien tas ir ekonomiski un tehniski iespējams, nodrošina, ka inspicēšana notiek atbilstīgi apkures sistēmu un citu tehnisko sistēmu inspicēšanai, kas paredzēta šīs direktīvas 14. pantā, un noplūdes pārbaudēm, kas noteiktas Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 842/2006 (2006. gada 17. maijs) par dažām fluorētām siltumnīcefekta gāzēm (19).

4.   Kā alternatīvu 1., 2. un 3. punktā aprakstītajai iespējai dalībvalstis var izvēlēties pasākumus, lai nodrošinātu padomu sniegšanu lietotājiem par gaisa kondicionēšanas sistēmu nomaiņu vai citām izmaiņām gaisa kondicionēšanas sistēmā, tostarp, iespējams, paredzot inspicēšanu, lai noteiktu gaisa kondicionēšanas sistēmas efektivitāti un piemēroto lielumu. Šī pieeja kopumā ir līdzvērtīga tam, kas izriet no 1., 2. un 3. punktā izklāstītajiem noteikumiem.

Ja dalībvalstis piemēro šā punkta pirmajā daļā minētos pasākumus, tās, vēlākais, līdz 2011. gada 30. jūnijam iesniedz Komisijai ziņojumus par šo pasākumu līdzvērtīgumu šā panta 1., 2. un 3. punktā minētajiem pasākumiem. Minētos ziņojumus dalībvalstis iesniedz Komisijai reizi trijos gados. Šos ziņojumus var ietvert energoefektivitātes rīcības plānos, kas minēti Direktīvas 2006/32/EK 14. panta 2. punktā.

5.   Saņēmusi dalībvalsts ziņojumu par 4. punktā aprakstītās iespējas piemērošanu, Komisija var lūgt konkrētu papildinformāciju par minētajā punktā noteikto pasākumu prasībām un līdzvērtīgumu. Tādā gadījumā attiecīgā dalībvalsts sniedz lūgto informāciju vai deviņos mēnešos ierosina grozījumus.

16. pants

Ziņojumi par apkures un gaisa kondicionēšanas sistēmu inspicēšanu

1.   Pēc katras apkures un gaisa kondicionēšanas sistēmas inspicēšanas sniedz inspekcijas ziņojumu. Inspekcijas ziņojumā iekļauj rezultātus attiecībā uz inspicēšanu, kas veikta saskaņā ar 14. vai 15. pantu, un ziņojums ir arī ieteikumi par to, kā rentablā veidā uzlabot inspicētās sistēmas energoefektivitāti.

Ieteikumu pamatā var būt inspicētās sistēmas energoefektivitātes salīdzinājums ar vislabāko pieejamo iespējamo sistēmu, kā arī līdzīga tipa sistēmu, kuras visi būtiskie elementi atbilst tādai energoefektivitātes pakāpei, kādu paredz piemērojamie tiesību akti.

2.   Inspekcijas ziņojumu nodod attiecīgās ēkas īpašniekam vai īrniekam.

17. pants

Neatkarīgi eksperti

Dalībvalstis nodrošina, lai ēku energoefektivitātes sertificēšanu, kā arī apkures sistēmu un gaisa kondicionēšanas sistēmu inspicēšanu veiktu neatkarīgi, kvalificēti un/vai akreditēti eksperti neatkarīgi no tā, vai viņi darbojas kā pašnodarbinātie, vai arī viņus nodarbina publiskas struktūras vai privātuzņēmumi.

Ekspertus akreditē, ņemot vērā viņu kompetenci.

Dalībvalstis dara sabiedrībai pieejamu informāciju par apmācību un akreditācijām. Dalībvalstis nodrošina, ka publiski pieejami ir vai nu regulāri atjaunināti saraksti ar kvalificētiem un/vai akreditētiem ekspertiem, vai regulāri atjaunināti saraksti ar akreditētiem uzņēmumiem, kas piedāvā šādu ekspertu pakalpojumus.

18. pants

Neatkarīga kontroles sistēma

1.   Dalībvalstis nodrošina, ka saskaņā ar II pielikumu ievieš neatkarīgas kontroles sistēmas, ko izmanto, lai pārbaudītu energoefektivitātes sertifikātus un ziņojumus par apkures un gaisa kondicionēšanas sistēmu inspicēšanu. Dalībvalstis var izveidot atsevišķas sistēmas energoefektivitātes sertifikātu kontrolei un ziņojumu par apkures un gaisa kondicionēšanas sistēmu kontrolei.

2.   Dalībvalstis var deleģēt pienākumus neatkarīgo kontroles sistēmu ieviešanai.

Ja dalībvalstis nolemj šādi rīkoties, tās nodrošina, lai neatkarīgās kontroles sistēmas tiktu ieviestas saskaņā ar II pielikumu.

3.   Dalībvalstis pieprasa, lai energoefektivitātes sertifikātus un 1. punktā minētos inspekcijas ziņojumus pēc pieprasījuma darītu pieejamus kompetentajām iestādēm vai struktūrām.

19. pants

Pārskatīšana

Komisija, kam palīdz komiteja, kura izveidota saskaņā ar 26. pantu, izvērtē šo direktīvu, vēlākais, līdz 2017. gada 1. janvārim, ņemot vērā tās piemērošanas laikā gūto pieredzi un panākumus, un vajadzības gadījumā sagatavo priekšlikumus.

20. pants

Informācija

1.   Dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai informētu ēku vai ēkas daļu īpašniekus vai īrniekus par dažādām metodēm un praksi, kas kalpo energoefektivitātes palielināšanai.

2.   Dalībvalstis jo īpaši sniedz informāciju ēku īpašniekiem vai īrniekiem par energoefektivitātes sertifikātiem un inspekcijas ziņojumiem, to nolūkiem un mērķiem, par rentabliem veidiem, kā uzlabot attiecīgo ēku energoefektivitāti un, vajadzības gadījumā, par pieejamiem finanšu instrumentiem, lai uzlabotu attiecīgās ēkas energoefektivitāti.

Pēc dalībvalstu pieprasījuma Komisija, piemērojot 1. punktu un šā punkta otro daļu, palīdz dalībvalstīm organizēt informācijas kampaņas, kuras var ietvert Savienības programmās.

3.   Dalībvalstis nodrošina, ka par šīs direktīvas īstenošanu atbildīgajām personām ir pieejami attiecīgi norādījumi un apmācība. Šādi norādījumi un apmācība pastiprina energoefektivitātes uzlabošanas nozīmi un, plānojot, projektējot, būvējot un atjaunojot rūpnieciskos vai dzīvojamos rajonus, ļauj apsvērt optimālo energoefektivitātes uzlabošanas pasākumu, atjaunojamo enerģijas avotu izmantošanas un centralizētas siltumapgādes un dzesēšanas kombināciju.

4.   Komisiju aicina pastāvīgi uzlabot savus informācijas dienestus, jo īpaši tīmekļa vietni, kurā ir izveidots iedzīvotājiem, speciālistiem un iestādēm paredzēts Eiropas portāls par ēku energoefektivitāti, tādējādi palīdzot dalībvalstīm attiecīgā informācijas un izglītošanas darbā. Tīmekļa vietnē dotajā informācijā varētu iekļaut saites uz attiecīgiem Eiropas Savienības un valsts, reģionāliem un vietējo pašvaldību tiesību aktiem, saites uz EUROPA tīmekļa vietnēm, kurās izklāstīti valstu energoefektivitātes rīcības plāni, saiknes uz pieejamiem finanšu instrumentiem, kā arī paraugprakses piemērus valsts, reģionālā un vietējā mērogā. Saistībā ar Eiropas Reģionālās attīstības fondu Komisija turpina un pastiprina informācijas dienestus ar mērķi palīdzēt izmantot pieejamos fondus, nodrošinot palīdzību un informāciju ieinteresētajām personām, tostarp valsts, reģionālām un vietējām iestādēm, par to, kādas ir finansējuma iespējas, ņemot vērā jaunākās izmaiņas tiesiskajā regulējumā.

21. pants

Apspriedes

Lai veicinātu šīs direktīvas efektīvu īstenošanu, vajadzības gadījumā dalībvalstis saskaņā ar piemērojamiem valsts tiesību aktiem apspriežas ar iesaistītajam personām, tostarp vietējām un reģionālām iestādēm. Šādas apspriedes ir īpaši svarīgas, lai piemērotu 9. un 20. pantu.

22. pants

I pielikuma pielāgošana tehnikas attīstībai

Komisija pielāgo I pielikuma 3. un 4. punktu tehnikas attīstībai, izmantojot deleģētus tiesību aktus saskaņā ar 23., 24. un 25. pantu.

23. pants

Deleģēšanas īstenošana

1.   Šīs direktīvas 22. pantā minētās pilnvaras pieņemt deleģētos aktus Komisijai piešķir uz pieciem gadiem, sākot no .. (20). Komisija sniedz ziņojumu par deleģētajām pilnvarām vēlākais sešus mēnešus pirms minētā piecu gadu laikposma beigām. Pilnvaru deleģēšanu automātiski pagarina uz tikpat ilgiem laikposmiem, ja vien Eiropas Parlaments vai Padome to neatsauc saskaņā ar 24. pantu.

2.   Neskarot 5. panta 1. punktā minēto termiņu, pilnvaras pieņemt 5. pantā minētos deleģētos aktus Komisijai piešķir līdz 2012. gada 30. jūnijam.

3.   Līdzko Komisija ir pieņēmusi deleģēto aktu, tā par to vienlaikus paziņo Eiropas Parlamentam un Padomei.

4.   Pilnvaras pieņemt deleģētos aktus Komisijai piešķir, ievērojot 24. un 25. panta noteikumus.

24. pants

Deleģēšanas atsaukšana

1.   Eiropas Parlaments vai Padome var atsaukt 5. un 20. pantā minēto pilnvaru deleģēšanu.

2.   Iestāde, kura ir uzsākusi iekšējo procedūru, lai pieņemtu lēmumu, vai tā paredz atsaukt pilnvaru deleģēšanu, cenšas informēt otru iestādi un Komisiju pietiekamu laiku pirms galīgā lēmuma pieņemšanas, norādot, kuras deleģētās pilnvaras varētu tikt atsauktas, kā arī šīs atsaukšanas iespējamos iemeslus.

3.   Lēmums par atsaukšanu izbeidz attiecīgajā lēmumā minēto pilnvaru deleģēšanu. Tas stājas spēkā tūlītēji vai vēlākā datumā, kas norādīts lēmumā. Tas neietekmē jau spēkā esošo deleģēto aktu spēkā esamību. Lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

25. pants

Iebildumi pret deleģētiem aktiem

1.   Eiropas Parlaments vai Padome var paust iebildumus pret deleģētu aktu divu mēnešu laikā no paziņošanas dienas.

Pamatojoties uz Eiropas Parlamenta vai Padomes ierosinājumu, minēto termiņu var pagarināt par diviem mēnešiem.

2.   Ja pēc minētā termiņa ne Eiropas Parlaments, ne Padome nav pauduši iebildumus pret deleģēto aktu, to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī, un deleģētais akts stājas spēkā dienā, kas noteikta minētajā aktā.

Deleģēto aktu var publicēt Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī, un tas var stāties spēkā pirms minētā termiņa beigām, ja Eiropas Parlaments un Padome ir informējuši Komisiju par savu lēmumu nepaust iebildumus.

3.   Ja Eiropas Parlaments vai Padome iebilst pret deleģēto aktu, tas nestājas spēkā. Iestāde, kas pauž iebildumus pret deleģēto aktu, norāda šo iebildumu iemeslus.

26. pants

Komitejas procedūra

1.   Komisijai palīdz komiteja.

2.   Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Lēmuma 1999/468/EK 3. un 7. pantu, ņemot vērā tā 8. pantu.

27. pants

Sankcijas

Dalībvalstis paredz noteikumus par sankcijām, kas piemērojamas par to valsts tiesību aktu pārkāpumiem, kuri pieņemti atbilstīgi šai direktīvai, un veic visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu to īstenošanu. Paredzētajām sankcijām ir jābūt iedarbīgām, samērīgām un atturošām. Dalībvalstis, vēlākais, līdz .. (21) par šādiem noteikumiem ziņo Komisijai un nekavējoties ziņo tai par jebkuriem turpmākiem grozījumiem, kas tos skar.

28. pants

Transponēšana

1.   Dalībvalstis, vēlākais, līdz .. (22) pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu 2. līdz 18. panta, kā arī 20. un 27. panta prasības.

Dalībvalstis, vēlākais, no .. (23) piemēro minētos tiesību aktus tiktāl, ciktāl tie attiecas uz 2., 3., 9., 11., 12., 13., 17., 18., 20. un 27. pantu.

Šīs direktīvas 4., 5., 6., 7., 8., 14., 15. un 16. pantu tās piemēro vēlākais no .. (23) attiecībā uz ēkām, kurās atrodas valsts iestādes, un vēlākais no .. (24) attiecībā uz citām ēkām.

Tās var līdz 2015. gada 31. decembrim atlikt 12. panta 1. un 2. punkta piemērošanu atsevišķām ēkas daļām, kas ir izīrētas. Tomēr tāpēc neizdod mazāk sertifikātu, nekā tas būtu noticis, ja attiecīgajā dalībvalstī piemērotu Direktīvu 2002/91/EK.

Kad dalībvalstis pieņem šos pasākumus, tajos iekļauj atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Tajos arī iekļauj norādi, ka atsauces uz Direktīvu 2002/91/EK esošajos normatīvajos un administratīvajos aktos uzskata par atsaucēm uz šo direktīvu. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāmas šādas atsauces un kā formulējama minētā norāde.

2.   Dalībvalstis paziņo Komisijai to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.

29. pants

Atcelšana

Ar šo Direktīvu 2002/91/EK, kurā grozījumi izdarīti ar regulu, kas norādīta IV pielikuma A daļā, atceļ no 2012. gada 1. februāra, neskarot dalībvalstu pienākumus attiecībā uz termiņiem, kad tām IV pielikuma B daļā norādītās direktīvas jātransponē savos tiesību aktos un jāpiemēro.

Atsauces uz Direktīvu 2002/91/EK uzskata par atsaucēm uz šo direktīvu, un tās lasa saskaņā ar atbilstības tabulu V pielikumā.

30. pants

Stāšanās spēkā

Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

31. pants

Adresāti

Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

.., ..

Eiropas Parlamenta vārdā –

priekšsēdētājs

..

Padomes vārdā –

priekšsēdētājs

..

---

(1)  OV C 277, 17.11.2009., 75. lpp.

1

(2)  OV C 200, 25.8.2009., 41. lpp.

2

(3)  Eiropas Parlamenta 2009. gada 23. aprīļa nostāja (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta), Padomes .. pirmā lasījuma nostāja (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta), Eiropas Parlamenta .. nostāja (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta) un Padomes .. lēmums.

3

Oficiālajā Vēstnesī

Oficiālajā Vēstnesī

Oficiālajā Vēstnesī

(4)  OV L 1, 4.1.2003., 65. lpp.

4

(5)  Skat. IV pielikuma A daļu.

5

(6)  OV L 140, 5.6.2009., 136. lpp.

6

(7)  OV L 140, 5.6.2009., 16. lpp.

7

(8)  OV L 285, 31.10.2009., 10. lpp.

8

(9)  Sk. šī Oficiālā Vēstneša 17. lpp.

9

Oficiālā Vēstneša

(10)  OV L 210, 31.7.2006., 1. lpp.

10

(11)  OV L 116, 9.5.2009., 18. lpp.

11

(12)  OV L 114, 27.4.2006., 64. lpp.

12

(13)  OV L 255, 30.9.2005., 22. lpp.

13

(14)  OV L 184, 17.7.1999., 23. lpp.

14

(15)  OV C 321, 31.12.2003., 1. lpp.

15

(16)  OV L 211, 14.8.2009., 55. lpp.

16

(17)  Piecus gadus pēc šīs direktīvas spēkā stāšanās dienas.

17

(18)  Piecus gadus pēc šīs direktīvas spēkā stāšanās dienas.

18

(19)  OV L 161, 14.6.2006., 1. lpp.

19

(20)  Lūdzu, ievietojiet šīs direktīvas spēkā stāšanās datumu.

20

(21)  Divus gadus un sešus mēnešus pēc šīs direktīvas stāšanās spēkā.

21

(22)  Divus gadus pēc šīs direktīvas spēkā stāšanās dienas.

22

(23)  Divus gadus un sešus mēnešus pēc šīs direktīvas stāšanās spēkā.

23

(24)  Trīs gadus pēc šīs direktīvas stāšanās spēkā.

24

---

I PIELIKUMS

Kopējs vispārīgais regulējums ēku energoefektivitātes aprēķinam

(minēta 3. pantā)

| 1. | Ēkas energoefektivitāti nosaka, pamatojoties uz aprēķināto vai faktisko enerģiju, ko gadā patērē, lai izpildītu dažādas vajadzības, kas saistītas ar tās tipisku lietošanu, un tā atspoguļo apkures siltumenerģijas pieprasījumu un dzesēšanas siltumenerģijas pieprasījumu (enerģija, kas vajadzīga, lai novērstu pārkaršanu), lai uzturētu ēkai paredzētos temperatūras apstākļus un mājsaimniecības vajadzības pēc karstā ūdens. |
| --- | --- |

1.

Ēkas energoefektivitāti nosaka, pamatojoties uz aprēķināto vai faktisko enerģiju, ko gadā patērē, lai izpildītu dažādas vajadzības, kas saistītas ar tās tipisku lietošanu, un tā atspoguļo apkures siltumenerģijas pieprasījumu un dzesēšanas siltumenerģijas pieprasījumu (enerģija, kas vajadzīga, lai novērstu pārkaršanu), lai uzturētu ēkai paredzētos temperatūras apstākļus un mājsaimniecības vajadzības pēc karstā ūdens.

| 2. | Ēkas energoefektivitāti izsaka pārredzamā veidā, un tajā ietver energoefektivitātes rādītāju un skaitlisku norādi par primārās enerģijas izmantošanu, pamatojoties uz katra enerģijas nesēja primārās enerģijas faktoriem, kā pamatā var būt valsts vai reģionālās vidēji aprēķinātās gada vērtības vai konkrēta vērtība ražošanai uz vietas.
  Ēku energoefektivitātes aprēķina metodoloģijā būtu jāņem vērā Eiropas standartus, un tā atbilst attiecīgiem Savienības tiesību aktiem, tostarp Direktīvai 2009/28/EK. |
| --- | --- |

2.

Ēkas energoefektivitāti izsaka pārredzamā veidā, un tajā ietver energoefektivitātes rādītāju un skaitlisku norādi par primārās enerģijas izmantošanu, pamatojoties uz katra enerģijas nesēja primārās enerģijas faktoriem, kā pamatā var būt valsts vai reģionālās vidēji aprēķinātās gada vērtības vai konkrēta vērtība ražošanai uz vietas.

Ēku energoefektivitātes aprēķina metodoloģijā būtu jāņem vērā Eiropas standartus, un tā atbilst attiecīgiem Savienības tiesību aktiem, tostarp Direktīvai 2009/28/EK.

| 3. | Metodoloģiju nosaka, ņemot vērā vismaz šādus aspektus:






  a) | šādi faktiskie ēkas siltuma rādītāji (tostarp tās iekšējās šķērssienas):






  i) | siltumvadītspēja; |
| --- | --- | --- | --- |

3.

Metodoloģiju nosaka, ņemot vērā vismaz šādus aspektus:

a)

šādi faktiskie ēkas siltuma rādītāji (tostarp tās iekšējās šķērssienas):

i)

siltumvadītspēja;

| ii) | izolācija; |
| --- | --- |

ii)

izolācija;

| iii) | pasīvā apkure; |
| --- | --- |

iii)

pasīvā apkure;

| iv) | dzesēšanas elementi; un |
| --- | --- |

iv)

dzesēšanas elementi; un

| v) | termiskie tilti; |
| --- | --- |

v)

termiskie tilti;

| b) | apkures iekārtas un apgāde ar karsto ūdeni, tostarp to siltumizolācijas rādītāji; |
| --- | --- |

b)

apkures iekārtas un apgāde ar karsto ūdeni, tostarp to siltumizolācijas rādītāji;

| c) | gaisa kondicionēšanas ierīces; |
| --- | --- |

c)

gaisa kondicionēšanas ierīces;

| d) | dabīgā un mehāniskā ventilācija, kas var ietvert gaisnecaurlaidību; |
| --- | --- |

d)

dabīgā un mehāniskā ventilācija, kas var ietvert gaisnecaurlaidību;

| e) | iebūvētās apgaismes iekārtas (galvenokārt sektorā, kurā ietilpst ēkas, kas nav dzīvojamās ēkas); |
| --- | --- |

e)

iebūvētās apgaismes iekārtas (galvenokārt sektorā, kurā ietilpst ēkas, kas nav dzīvojamās ēkas);

| f) | ēkas projekts, atrašanās vieta un orientācija, tostarp āra klimats; |
| --- | --- |

f)

ēkas projekts, atrašanās vieta un orientācija, tostarp āra klimats;

| g) | pasīvas solārās sistēmas un aizsardzība pret sauli; |
| --- | --- |

g)

pasīvas solārās sistēmas un aizsardzība pret sauli;

| h) | telpu mikroklimatiskie nosacījumi, tostarp projektētie; |
| --- | --- |

h)

telpu mikroklimatiskie nosacījumi, tostarp projektētie;

| i) | iekšējās slodzes. |
| --- | --- |

i)

iekšējās slodzes.

| 4. | Aprēķinā vajadzības gadījumā ņem vērā šādus pozitīvas ietekmes elementus:






  a) | vietējie saules iedarbības apstākļi, aktīvas solārās sistēmas un citas siltumenerģijas un elektroenerģijas ražošanas sistēmas, kuru pamatā ir atjaunojamie enerģijas avoti; |
| --- | --- | --- |

4.

Aprēķinā vajadzības gadījumā ņem vērā šādus pozitīvas ietekmes elementus:

a)

vietējie saules iedarbības apstākļi, aktīvas solārās sistēmas un citas siltumenerģijas un elektroenerģijas ražošanas sistēmas, kuru pamatā ir atjaunojamie enerģijas avoti;

| b) | elektroenerģija, kas iegūta koģenerācijas procesā; |
| --- | --- |

b)

elektroenerģija, kas iegūta koģenerācijas procesā;

| c) | centralizētas vai kopīgas apkures un dzesēšanas sistēmas; |
| --- | --- |

c)

centralizētas vai kopīgas apkures un dzesēšanas sistēmas;

| d) | dabiskais apgaismojums. |
| --- | --- |

d)

dabiskais apgaismojums.

| 5. | Piemērojot šo aprēķinu, ēkas būtu atbilstīgi jāklasificē šādās kategorijās:






  a) | dažāda tipa vienģimenes mājas; |
| --- | --- | --- |

5.

Piemērojot šo aprēķinu, ēkas būtu atbilstīgi jāklasificē šādās kategorijās:

a)

dažāda tipa vienģimenes mājas;

| b) | daudzdzīvokļu mājas; |
| --- | --- |

b)

daudzdzīvokļu mājas;

| c) | biroji; |
| --- | --- |

c)

biroji;

| d) | izglītības iestāžu ēkas; |
| --- | --- |

d)

izglītības iestāžu ēkas;

| e) | slimnīcas; |
| --- | --- |

e)

slimnīcas;

| f) | viesnīcas un restorāni; |
| --- | --- |

f)

viesnīcas un restorāni;

| g) | sporta iestāžu ēkas; |
| --- | --- |

g)

sporta iestāžu ēkas;

| h) | vairumtirdzniecības un mazumtirdzniecības pakalpojumu ēkas; |
| --- | --- |

h)

vairumtirdzniecības un mazumtirdzniecības pakalpojumu ēkas;

| i) | citu tipu enerģijas patērētājas ēkas. |
| --- | --- |

i)

citu tipu enerģijas patērētājas ēkas.

---

II PIELIKUMS

Neatkarīgas kontroles sistēmas, ko izmanto energoefektivitātes sertifikātiem un inspekcijas ziņojumiem

| 1. | Kompetentās iestādes vai iestādes, kurām kompetentās iestādes ir deleģējušas pienākumu īstenot neatkarīgās kontroles sistēmas, nejaušas izlases veidā atlasa vismaz statistiski būtisku procentuālu daudzumu no visiem gadā izdotajiem energoefektivitātes sertifikātiem un šos sertifikātus verificē.
  Verifikācijas pamatā ir turpmāk minētās iespējas vai līdzvērtīgi pasākumi:






  a) | to datu, kurus izmantoja, lai izsniegtu ēkas energoefektivitātes sertifikātu, un sertifikātā norādīto rezultātu derīguma pārbaude; |
| --- | --- | --- |

1.

Kompetentās iestādes vai iestādes, kurām kompetentās iestādes ir deleģējušas pienākumu īstenot neatkarīgās kontroles sistēmas, nejaušas izlases veidā atlasa vismaz statistiski būtisku procentuālu daudzumu no visiem gadā izdotajiem energoefektivitātes sertifikātiem un šos sertifikātus verificē.

Verifikācijas pamatā ir turpmāk minētās iespējas vai līdzvērtīgi pasākumi:

a)

to datu, kurus izmantoja, lai izsniegtu ēkas energoefektivitātes sertifikātu, un sertifikātā norādīto rezultātu derīguma pārbaude;

| b) | datu pārbaude un energoefektivitātes sertifikātā norādīto rezultātu, tostarp sniegto ieteikumu verifikācija; |
| --- | --- |

b)

datu pārbaude un energoefektivitātes sertifikātā norādīto rezultātu, tostarp sniegto ieteikumu verifikācija;

| c) | tādu datu pilnīga pārbaude, kurus izmantoja, lai izsniegtu ēkas energoefektivitātes sertifikātu, pilnīga sertifikātā norādīto rezultātu, tostarp sniegto ieteikumu verifikācija, un ēkas apmeklējums uz vietas, ja iespējams, lai pārbaudītu atbilstību starp energoefektivitātes sertifikātā sniegtajām specifikācijām un sertificēto ēku. |
| --- | --- |

c)

tādu datu pilnīga pārbaude, kurus izmantoja, lai izsniegtu ēkas energoefektivitātes sertifikātu, pilnīga sertifikātā norādīto rezultātu, tostarp sniegto ieteikumu verifikācija, un ēkas apmeklējums uz vietas, ja iespējams, lai pārbaudītu atbilstību starp energoefektivitātes sertifikātā sniegtajām specifikācijām un sertificēto ēku.

| 2. | Kompetentās iestādes vai struktūras, kam kompetentās iestādes ir deleģējušas atbildību par neatkarīgās kontroles sistēmas ieviešanu, nejaušas izlases veidā atlasa vismaz statistiski būtisku procentuālu daudzumu no visiem gadā izdotajiem inspekcijas ziņojumiem un šos ziņojumus verificē. |
| --- | --- |

2.

Kompetentās iestādes vai struktūras, kam kompetentās iestādes ir deleģējušas atbildību par neatkarīgās kontroles sistēmas ieviešanu, nejaušas izlases veidā atlasa vismaz statistiski būtisku procentuālu daudzumu no visiem gadā izdotajiem inspekcijas ziņojumiem un šos ziņojumus verificē.

---

III PIELIKUMS

Salīdzinošās metodoloģijas sistēma, lai apzinātu izmaksu ziņā optimālu energoefektivitātes prasību līmeni ēkām un būves elementiem

Salīdzinošās metodoloģijas sistēma dod iespēju dalībvalstīm noteikt ēku un būves elementu energoefektivitāti un ar energoefektivitāti saistītu pasākumu ekonomiskos aspektus, un sasaistīt tos, lai noteiktu izmaksu ziņā optimālu līmeni.

Salīdzinošās metodoloģijas sistēmu papildina pamatnostādnes par to, kā šo sistēmu piemērot, lai aprēķinātu izmaksu ziņā optimālos energoefektivitātes līmeņus.

Ar salīdzinošās metodoloģijas sistēmu ir iespējams ņemt vērā izmantošanas modeļus, āra klimatiskos apstākļus, ieguldījuma izmaksas, ēkas kategoriju, apkopes un ekspluatācijas izmaksas (tostarp enerģijas izmaksas un ietaupījumus), attiecīgā gadījumā – ieguvumus no saražotās enerģijas un likvidēšanas izmaksas. Tās pamatā vajadzētu būt attiecīgiem Eiropas standartiem saistībā ar šo direktīvu.

Komisija sniedz arī:

| — | pamatnostādnes, ar ko papildina salīdzinošās metodoloģijas sistēmu; minētās pamatnostādnes palīdz dalībvalstīm veikt turpmāk izklāstītās darbības; |
| --- | --- |

—

pamatnostādnes, ar ko papildina salīdzinošās metodoloģijas sistēmu; minētās pamatnostādnes palīdz dalībvalstīm veikt turpmāk izklāstītās darbības;

| — | informāciju par aplēstām enerģijas cenu ilgtermiņa tendencēm. |
| --- | --- |

—

informāciju par aplēstām enerģijas cenu ilgtermiņa tendencēm.

Lai dalībvalstis piemērotu salīdzinošās metodoloģijas sistēmu, dalībvalstu līmenī nosaka vispārējus nosacījumus, ko izsaka parametros.

Salīdzinošās metodoloģijas sistēma no dalībvalstīm prasa:

| — | noteikt references ēkas, kurām ir raksturīgas funkcijas un ģeogrāfiskais novietojums, tostarp telpu mikroklimats un āra klimatiskie apstākļi. References ēkas nosaka gan jaunbūvēm, gan esošām dzīvojamām un nedzīvojamām ēkām; |
| --- | --- |

—

noteikt references ēkas, kurām ir raksturīgas funkcijas un ģeogrāfiskais novietojums, tostarp telpu mikroklimats un āra klimatiskie apstākļi. References ēkas nosaka gan jaunbūvēm, gan esošām dzīvojamām un nedzīvojamām ēkām;

| — | noteikt attiecībā uz references ēkām novērtējamos energoefektivitātes pasākumus. Tie var būt pasākumi atsevišķām ēkām kopumā, atsevišķiem būves elementiem vai būves elementu apvienojumam; |
| --- | --- |

—

noteikt attiecībā uz references ēkām novērtējamos energoefektivitātes pasākumus. Tie var būt pasākumi atsevišķām ēkām kopumā, atsevišķiem būves elementiem vai būves elementu apvienojumam;

| — | novērtēt galīgās un primārās enerģijas vajadzības references ēkām un references ēkām ar piemērotiem noteiktajiem energoefektivitātes pasākumiem; |
| --- | --- |

—

novērtēt galīgās un primārās enerģijas vajadzības references ēkām un references ēkām ar piemērotiem noteiktajiem energoefektivitātes pasākumiem;

| — | aprēķināt izmaksas (t. i., pašreizējo neto vērtību) gaidāmajā kalpošanas laikā energoefektivitātes pasākumiem (kā minēts otrajā ievilkumā), ko piemēro references ēkām (kā minēts pirmajā ievilkumā), piemērojot salīdzinošās metodoloģijas sistēmas principus. |
| --- | --- |

—

aprēķināt izmaksas (t. i., pašreizējo neto vērtību) gaidāmajā kalpošanas laikā energoefektivitātes pasākumiem (kā minēts otrajā ievilkumā), ko piemēro references ēkām (kā minēts pirmajā ievilkumā), piemērojot salīdzinošās metodoloģijas sistēmas principus.

Aprēķinot energoefektivitātes pasākumu izmaksas gaidāmajā kalpošanas laikā, dalībvalstis novērtē dažādo minimālo energoefektivitātes prasību līmeņu rentabilitāti. Tas dod iespēju noteikt izmaksu ziņā optimālus energoefektivitātes prasību līmeņus.

---

IV PIELIKUMS

A   DAĻA

Atceltā direktīva ar turpmāku grozījumu

(minēts 29. pantā)

| Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2002/91/EK (OV L 1, 4.1.2003., 65. lpp.) | |
| --- | --- |
| Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1137/2008 (OV L 311, 21.11.2008., 1. lpp.) | tikai pielikuma 9.9. punkts |

Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2002/91/EK (OV L 1, 4.1.2003., 65. lpp.)

Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1137/2008 (OV L 311, 21.11.2008., 1. lpp.)

tikai pielikuma 9.9. punkts

B   DAĻA

Termiņi transponēšanai valstu tiesību aktos un piemērošanai

(minēti 29. pantā)

| Direktīva | Termiņš transponēšanai | Piemērošanas datums |
| --- | --- | --- |
| 2002/91/EK | 2006. gada 4. janvāris | 2009. gada 4. janvāris tikai attiecībā uz 7., 8. un 9. pantu |

Direktīva

Termiņš transponēšanai

Piemērošanas datums

2002/91/EK

2006. gada 4. janvāris

2009. gada 4. janvāris tikai attiecībā uz 7., 8. un 9. pantu

---

V PIELIKUMS

Atbilstības tabula

| Direktīva 2002/91/EK | Šī direktīva |
| --- | --- |
| 1. pants | 1. pants |
| 2. panta 1. punkts | 2. panta 1. punkts |
| — | 2. panta 2. un 3. punkts |
| 2. panta 2. punkts | 2. panta 4. punkts un I pielikums |
| — | 2. panta 5., 6., 7., 8., 9., 10. un 11. punkts |
| 2. panta 3. punkts | 2. panta 12. punkts |
| 2. panta 4. punkts | 2. panta 13. punkts |
| — | 2. panta 14. punkts |
| 2. panta 5. punkts | 2. panta 15. punkts |
| 2. panta 6. punkts | 2. panta 16. punkts |
| 2. panta 7. punkts | 2. panta 17. punkts |
| 2. panta 8. punkts | 2. panta 18. punkts |
| — | 2. panta 19. punkts |
| 3. pants | 3. pants un I pielikums |
| 4. panta 1. punkts | 4. panta 1. punkts |
| 4. panta 2. punkts | — |
| 4. panta 3. punkts | 4. panta 2. punkts |
| — | 5. pants |
| 5. pants | 6. panta 1. punkts |
| — | 6. panta 2. un 3. punkts |
| 6. pants | 7. pants |
| — | 8., 9. un 10. pants |
| 7. panta 1. punkta pirmā daļa | 11. panta 8. punkts un12. panta 2. punkts |
| 7. panta 1. punkta otrā daļa | 11. panta 6. punkts |
| 7. panta 1. punkta trešā daļa | 12. panta 6. punkts |
| 7. panta 2. punkts | 11. panta 1. un 2. punkts |
| — | 11. panta 3., 4., 5., 7. un 9. punkts |
| 7. panta 3. punkts | 13. panta 1. un 3. punkts |
| — | 13. panta 2. punkts |
| 8. panta a) punkts | 14. panta 1. un 3. punkts |
| — | 14. panta 2. punkts |
| 8. panta b) punkts | 14. panta 4. punkts |
| — | 14. panta 5. punkts |
| 9. pants | 15. panta 1. punkts |
| — | 15. panta 2., 3., 4. un 5. punkts |
| — | 16. pants |
| 10. pants | 17. pants |
| — | 18. pants |
| 11. panta ievadfrāze | 19. pants |
| 11. panta a) un b) punkts | — |
| 12. pants | 20. panta 1. punkts un 20. panta 2. punkta otrā daļa |
| — | 20. panta 2. punkta pirmā daļa un 20. panta 3. un 4. punkts |
| — | 21. pants |
| 13. pants | 22. pants |
| | 23., 24. un 25. pants |
| 14. panta 1. punkts | 26. panta 1. punkts |
| 14. panta 2. un 3. punkts | — |
| — | 26. panta 2. un 3. punkts |
| — | 27. pants |
| 15. panta 1. punkts | 28. pants |
| 15. panta 2. punkts | — |
| — | 29. pants |
| 16. pants | 30. pants |
| 17. pants | 31. pants |
| Pielikums | I pielikums |
| — | II līdz V pielikums |

Direktīva 2002/91/EK

Šī direktīva

1. pants

1. pants

2. panta 1. punkts

2. panta 1. punkts

—

2. panta 2. un 3. punkts

2. panta 2. punkts

2. panta 4. punkts un I pielikums

—

2. panta 5., 6., 7., 8., 9., 10. un 11. punkts

2. panta 3. punkts

2. panta 12. punkts

2. panta 4. punkts

2. panta 13. punkts

—

2. panta 14. punkts

2. panta 5. punkts

2. panta 15. punkts

2. panta 6. punkts

2. panta 16. punkts

2. panta 7. punkts

2. panta 17. punkts

2. panta 8. punkts

2. panta 18. punkts

—

2. panta 19. punkts

3. pants

3. pants un I pielikums

4. panta 1. punkts

4. panta 1. punkts

4. panta 2. punkts

—

4. panta 3. punkts

4. panta 2. punkts

—

5. pants

5. pants

6. panta 1. punkts

—

6. panta 2. un 3. punkts

6. pants

7. pants

—

8., 9. un 10. pants

7. panta 1. punkta pirmā daļa

11. panta 8. punkts un12. panta 2. punkts

7. panta 1. punkta otrā daļa

11. panta 6. punkts

7. panta 1. punkta trešā daļa

12. panta 6. punkts

7. panta 2. punkts

11. panta 1. un 2. punkts

—

11. panta 3., 4., 5., 7. un 9. punkts

7. panta 3. punkts

13. panta 1. un 3. punkts

—

13. panta 2. punkts

8. panta a) punkts

14. panta 1. un 3. punkts

—

14. panta 2. punkts

8. panta b) punkts

14. panta 4. punkts

—

14. panta 5. punkts

9. pants

15. panta 1. punkts

—

15. panta 2., 3., 4. un 5. punkts

—

16. pants

10. pants

17. pants

—

18. pants

11. panta ievadfrāze

19. pants

11. panta a) un b) punkts

—

12. pants

20. panta 1. punkts un 20. panta 2. punkta otrā daļa

—

20. panta 2. punkta pirmā daļa un 20. panta 3. un 4. punkts

—

21. pants

13. pants

22. pants

23., 24. un 25. pants

14. panta 1. punkts

26. panta 1. punkts

14. panta 2. un 3. punkts

—

—

26. panta 2. un 3. punkts

—

27. pants

15. panta 1. punkts

28. pants

15. panta 2. punkts

—

—

29. pants

16. pants

30. pants

17. pants

31. pants

Pielikums

I pielikums

—

II līdz V pielikums

---

PADOMES PASKAIDROJUMA RAKSTS

I.   IEVADS

| 1. | Eiropas Komisija 2008. gada 19. novembrī minēto priekšlikumu iesniedza Padomei un Eiropas Parlamentam (1). |
| --- | --- |

1.

Eiropas Komisija 2008. gada 19. novembrī minēto priekšlikumu iesniedza Padomei un Eiropas Parlamentam (1).

| 2. | Eiropas Parlaments sniedza atzinumu pirmajā lasījumā 2009. gada 23. aprīlī, pieņemot 107 grozījumus (2). |
| --- | --- |

2.

Eiropas Parlaments sniedza atzinumu pirmajā lasījumā 2009. gada 23. aprīlī, pieņemot 107 grozījumus (2).

| 3. | Reģionu komiteja sniedza atzinumu 2009. gada 21. aprīlī. |
| --- | --- |

3.

Reģionu komiteja sniedza atzinumu 2009. gada 21. aprīlī.

| 4. | Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja sniedza atzinumu 2009. gada 14. maijā (3). |
| --- | --- |

4.

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja sniedza atzinumu 2009. gada 14. maijā (3).

| 5. | Padome 2010. gada 14.aprīlī pieņēma savu nostāju pirmajā lasījumā saskaņā ar LESD 294. pantu. |
| --- | --- |

5.

Padome 2010. gada 14.aprīlī pieņēma savu nostāju pirmajā lasījumā saskaņā ar LESD 294. pantu.

II.   PRIEKŠLIKUMA MĒRĶIS

Šis priekšlikums līdzās diviem citiem priekšlikumiem (4) ir daļa no energoefektivitātes tiesību aktu kopuma, ar ko Komisija nāca klajā 2008. gada novembrī.

Ar šo priekšlikumu ir paredzēts turpināt palielināt ēku energoefektivitāti ES, ņemot vērā ES klimata/enerģētikas politikas 2020. gada mērķus attiecībā uz siltumnīcefekta gāzu emisijām, to energoresursu daļu, kurus iegūst no atjaunojamu energoresursu avotiem, un energoresursu taupīšanu, kā arī ES pāreju uz zemu oglekļa dioksīda emisiju ekonomiku. Tāpēc priekšlikuma mērķis ir precizēt, stiprināt un paplašināt spēkā esošās Direktīvas 2002/91/EK darbības jomu, ka arī samazināt ievērojamās atšķirības dažādu dalībvalstu praksē šajā nozarē. Tās noteikumi attiecas uz dažādiem reglamentējošiem un uz informāciju balstītiem instrumentiem, un tie aptver jaunbūvju un pastāvošu ēku, dzīvojamu un nedzīvojamu ēku vajadzības pēc enerģijas telpu apkurei un karstā ūdens sildīšanai, dzesēšanai, ventilācijai un apgaismojumam.

III.   PIRMAJĀ LASĪJUMĀ PIEŅEMTĀS NOSTĀJAS ANALĪZE

| 1. | Ņemot vērā stingro grafiku, kas vajadzīgs, lai saskaņā ar Eiropadomes pausto aicinājumu sasniegtu drīzu vienošanos par šo priekšlikumu, Padome jau sākumā bija iecerējusi sākt darbu, apzinot priekšlikuma elementus, kas būtu pieņemami gan Parlamentam, gan Padomei, nevis izstrādāt pilnīgu Padomes nostāju pirms sarunu sākšanas ar Parlamentu. Lai nodrošinātu ātru darba virzību, vienlaikus ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību spēkā stāšanās datumu, tika panākta vienošanās darbu sadalīt divos posmos:






  — | panākt vienošanos par direktīvas būtību. Pēc apspriešanās ar EP šo pirmo posmu pabeidza 2009. gada novembrī. Vienošanos 2009. gada 19. novembrī apstiprināja Pastāvīgo pārstāvju komiteja, bet EP Rūpniecības, pētniecības un enerģētikas komitejas (ITRE) līmenī to apstiprināja ar šīs komitejas priekšsēdētāja 2009. gada 30. novembra vēstuli, |
| --- | --- | --- |

1.

Ņemot vērā stingro grafiku, kas vajadzīgs, lai saskaņā ar Eiropadomes pausto aicinājumu sasniegtu drīzu vienošanos par šo priekšlikumu, Padome jau sākumā bija iecerējusi sākt darbu, apzinot priekšlikuma elementus, kas būtu pieņemami gan Parlamentam, gan Padomei, nevis izstrādāt pilnīgu Padomes nostāju pirms sarunu sākšanas ar Parlamentu. Lai nodrošinātu ātru darba virzību, vienlaikus ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību spēkā stāšanās datumu, tika panākta vienošanās darbu sadalīt divos posmos:

—

panākt vienošanos par direktīvas būtību. Pēc apspriešanās ar EP šo pirmo posmu pabeidza 2009. gada novembrī. Vienošanos 2009. gada 19. novembrī apstiprināja Pastāvīgo pārstāvju komiteja, bet EP Rūpniecības, pētniecības un enerģētikas komitejas (ITRE) līmenī to apstiprināja ar šīs komitejas priekšsēdētāja 2009. gada 30. novembra vēstuli,

| — | panākt vienošanos par labojumiem, kas vajadzīgi pēc LESD stāšanās spēkā, it īpaši attiecībā uz juridiskā pamata pielāgošanu un komiteju procedūras noteikumiem. Pēc apspriešanās ar EP šo otro posmu pabeidza 2010. gada martā, pēc iespējas vairāk izmantojot horizontālus risinājumus, it īpaši attiecībā uz konsultācijām ar ekspertiem, kā arī EP, Padomes un Komisijas deklarāciju par 290. pantu un Komisijas deklarāciju par darba pārtraukumiem. Šo vienošanos 2010. gada 24. martā apstiprināja Pastāvīgo pārstāvju komiteja, bet EP Rūpniecības, pētniecības un enerģētikas komitejas (ITRE) līmenī to apstiprināja ar šīs komitejas priekšsēdētāja 2010. gada 25. marta vēstuli. |
| --- | --- |

—

panākt vienošanos par labojumiem, kas vajadzīgi pēc LESD stāšanās spēkā, it īpaši attiecībā uz juridiskā pamata pielāgošanu un komiteju procedūras noteikumiem. Pēc apspriešanās ar EP šo otro posmu pabeidza 2010. gada martā, pēc iespējas vairāk izmantojot horizontālus risinājumus, it īpaši attiecībā uz konsultācijām ar ekspertiem, kā arī EP, Padomes un Komisijas deklarāciju par 290. pantu un Komisijas deklarāciju par darba pārtraukumiem. Šo vienošanos 2010. gada 24. martā apstiprināja Pastāvīgo pārstāvju komiteja, bet EP Rūpniecības, pētniecības un enerģētikas komitejas (ITRE) līmenī to apstiprināja ar šīs komitejas priekšsēdētāja 2010. gada 25. marta vēstuli.

| 2. | Padomes nostājā ir iekļautas abas minētās vienošanās. Tās galvenie elementi ir šādi: | Noteikumi par finanšu instrumentiem
  Priekšlikumā iekļauts jauns pants – 10. pants “Finansiālie stimuli un tirgus šķēršļi” – un jauni apsvērumi, proti, Nr. 18., 19., un 20., lai daudz lielāku uzsvaru liktu uz ēku energoefektivitātes finansēšanas aspektu. |
| --- | --- | --- |

2.

Padomes nostājā ir iekļautas abas minētās vienošanās. Tās galvenie elementi ir šādi:

Noteikumi par finanšu instrumentiem

Priekšlikumā iekļauts jauns pants – 10. pants “Finansiālie stimuli un tirgus šķēršļi” – un jauni apsvērumi, proti, Nr. 18., 19., un 20., lai daudz lielāku uzsvaru liktu uz ēku energoefektivitātes finansēšanas aspektu.

| | Gandrīz nulles enerģijas patēriņa ēkas
  Tāpat kā citos ES tiesību aktos klimata/enerģētikas jomā priekšlikumā ir iekļauts “2020. gada mērķis” – 9. panta 1. punktā un 9. panta 2. punkta b) apakšpunktā tagad ir noteikts, ka visām jaunām ēkām līdz 2020. gada 31. decembrim ir jābūt gandrīz nulles enerģijas patēriņa ēkām, ka jānosaka starpposma mērķis 2015. gadam un ka ēkām, ko izmanto publiskā sektora iestādes vai kuras tām pieder, ir jābūt gandrīz nulles enerģijas patēriņa ēkām pēc 2018. gada 31. decembra atbilstīgi nostādnei, ka publiskajam sektoram būtu jārāda labs piemērs energoefektivitātes jomā (skat. 23. apsvērumu). Turklāt dalībvalstīm būtu jāizstrādā politika, lai pastāvošās ēkas pārveidotu par gandrīz nulles enerģijas patēriņa ēkām (9. panta 1.a punkts). Tā kā pastāvošu ēku pārveidošana par gandrīz nulles enerģijas patēriņa ēkām bieži ir salīdzinoši dārga un tāpēc var nozīmēt pieejamā ierobežotā finansējuma neefektīvu izmantojumu, Padome nevarēja pieņemt to, ka nosaka saistošus mērķus attiecībā uz pastāvošām ēkām. |
| --- | --- |

Gandrīz nulles enerģijas patēriņa ēkas

Tāpat kā citos ES tiesību aktos klimata/enerģētikas jomā priekšlikumā ir iekļauts “2020. gada mērķis” – 9. panta 1. punktā un 9. panta 2. punkta b) apakšpunktā tagad ir noteikts, ka visām jaunām ēkām līdz 2020. gada 31. decembrim ir jābūt gandrīz nulles enerģijas patēriņa ēkām, ka jānosaka starpposma mērķis 2015. gadam un ka ēkām, ko izmanto publiskā sektora iestādes vai kuras tām pieder, ir jābūt gandrīz nulles enerģijas patēriņa ēkām pēc 2018. gada 31. decembra atbilstīgi nostādnei, ka publiskajam sektoram būtu jārāda labs piemērs energoefektivitātes jomā (skat. 23. apsvērumu). Turklāt dalībvalstīm būtu jāizstrādā politika, lai pastāvošās ēkas pārveidotu par gandrīz nulles enerģijas patēriņa ēkām (9. panta 1.a punkts). Tā kā pastāvošu ēku pārveidošana par gandrīz nulles enerģijas patēriņa ēkām bieži ir salīdzinoši dārga un tāpēc var nozīmēt pieejamā ierobežotā finansējuma neefektīvu izmantojumu, Padome nevarēja pieņemt to, ka nosaka saistošus mērķus attiecībā uz pastāvošām ēkām.

| | Būvelementi
  Ņemot vērā EP ierosinātos grozījumus, priekšlikuma darbības joma ir paplašināta, lai iekļautu būvelementus (7. panta otrā daļa). |
| --- | --- |

Būvelementi

Ņemot vērā EP ierosinātos grozījumus, priekšlikuma darbības joma ir paplašināta, lai iekļautu būvelementus (7. panta otrā daļa).

| | Energoefektivitātes sertifikāti – izsniegšana un izvietošana
  Pēc EP ierosinājuma Padome piekrita samazināt robežvērtību sertifikātu izsniegšanai publiskā sektora ēkām (12. pants), samazināt robežvērtību sertifikātu izvietošanai publiskā sektora ēkās (13. pants) un piekrita atkārtoti iekļaut iepriekš svītroto noteikumu, proti, prasību sludinājumos norādīt energoefektivitātes rādītāju (12. panta 4. punkts). |
| --- | --- |

Energoefektivitātes sertifikāti – izsniegšana un izvietošana

Pēc EP ierosinājuma Padome piekrita samazināt robežvērtību sertifikātu izsniegšanai publiskā sektora ēkām (12. pants), samazināt robežvērtību sertifikātu izvietošanai publiskā sektora ēkās (13. pants) un piekrita atkārtoti iekļaut iepriekš svītroto noteikumu, proti, prasību sludinājumos norādīt energoefektivitātes rādītāju (12. panta 4. punkts).

| | Salīdzinošo metožu sistēma
  Padome nevarēja pieņemt Eiropas Parlamenta prasību, lai visās dalībvalstīs piemērotu kopēju metožu sistēmu (5. panta 1. punkts). Ņemot vērā atšķirīgus klimata un ģeogrāfiskos apstākļus, kā arī dažādus “izejas punktus” attiecībā uz ēku energoefektivitāti, Padome uzskatīja, ka kopēju metožu sistēma būtu ne tikai nepiemērota, bet to arī nebūtu iespējams izstrādāt. Padome pēc Parlamenta ierosinājuma piekrita pievienot jaunu III pielikumu, kurā aprakstīts salīdzinošo metožu sistēmas saturs. Turklāt Padome piekrita ieviest kritēriju sistēmu (5. panta 3. punkts), saskaņā ar ko dalībvalstīm ir jāpamato būtiskas atšķirības starp izmaksu ziņā optimālām prasībām attiecībā uz minimālajiem energoefektivitātes rādītājiem un spēkā esošām energoefektivitātes rādītāju prasībām. |
| --- | --- |

Salīdzinošo metožu sistēma

Padome nevarēja pieņemt Eiropas Parlamenta prasību, lai visās dalībvalstīs piemērotu kopēju metožu sistēmu (5. panta 1. punkts). Ņemot vērā atšķirīgus klimata un ģeogrāfiskos apstākļus, kā arī dažādus “izejas punktus” attiecībā uz ēku energoefektivitāti, Padome uzskatīja, ka kopēju metožu sistēma būtu ne tikai nepiemērota, bet to arī nebūtu iespējams izstrādāt. Padome pēc Parlamenta ierosinājuma piekrita pievienot jaunu III pielikumu, kurā aprakstīts salīdzinošo metožu sistēmas saturs. Turklāt Padome piekrita ieviest kritēriju sistēmu (5. panta 3. punkts), saskaņā ar ko dalībvalstīm ir jāpamato būtiskas atšķirības starp izmaksu ziņā optimālām prasībām attiecībā uz minimālajiem energoefektivitātes rādītājiem un spēkā esošām energoefektivitātes rādītāju prasībām.

| | Pārskatīšana
  Padome pieņēma Eiropas Parlamenta lūgumu paredzēt Komisijas veiktu pārskatīšanu; tika panākts kompromiss par tādas pārskatīšanas termiņu – 2017. gada 1. janvāris (19. pants). |
| --- | --- |

Pārskatīšana

Padome pieņēma Eiropas Parlamenta lūgumu paredzēt Komisijas veiktu pārskatīšanu; tika panākts kompromiss par tādas pārskatīšanas termiņu – 2017. gada 1. janvāris (19. pants).

| | Informācija
  Lai ņemtu vērā vairākus Eiropas Parlamenta lūgumus attiecībā uz informācijas sniegšanu, Padome ierosināja priekšlikumā iekļaut jaunu 20. pantu, lai apvienotu visus ar informāciju saistītos noteikumus. |
| --- | --- |

Informācija

Lai ņemtu vērā vairākus Eiropas Parlamenta lūgumus attiecībā uz informācijas sniegšanu, Padome ierosināja priekšlikumā iekļaut jaunu 20. pantu, lai apvienotu visus ar informāciju saistītos noteikumus.

- * *

Papildus minētajiem galvenajiem elementiem un lai sasniegtu drīzu vienošanos, Padome izskatīja visus Eiropas Parlamenta ierosinātos grozījumus. Grozījumus pieņēma pilnībā vai daļēji, ja tas bija iespējams; dažkārt, lai ņemtu vērā ierosinātā grozījuma būtību, grozīja kādu citu pantu vai apsvērumu. Tādējādi Padome savā nostājā:

| — | pieņēma grozījumus Nr. 1., 2., 36., 37., 38. un 45., |
| --- | --- |

—

pieņēma grozījumus Nr. 1., 2., 36., 37., 38. un 45.,

| — | daļēji pieņēma grozījumus Nr. 3., 4., 5., 6., 10., 13., 14., 16., 18., 19., 20., 21., 22., 27., 28., 29., 30., 32., 33., 34., 35., 39., 42., 43., 47., 48., 50., 51., 52., 57., 58., 60., 62., 63., 65., 66., 67., 68., 69., 70., 71., 72., 74., 75., 76., 77., 78., 79., 82., 83., 93., 94., 95., 100., 102., 103., 104., 105., 106., 107., 108., 109., 110., 112., 116., 117., 119., 120., 123. un 124., |
| --- | --- |

—

daļēji pieņēma grozījumus Nr. 3., 4., 5., 6., 10., 13., 14., 16., 18., 19., 20., 21., 22., 27., 28., 29., 30., 32., 33., 34., 35., 39., 42., 43., 47., 48., 50., 51., 52., 57., 58., 60., 62., 63., 65., 66., 67., 68., 69., 70., 71., 72., 74., 75., 76., 77., 78., 79., 82., 83., 93., 94., 95., 100., 102., 103., 104., 105., 106., 107., 108., 109., 110., 112., 116., 117., 119., 120., 123. un 124.,

| — | nevarēja pieņemt grozījumus Nr. 7., 8., 9., 12., 15., 17., 23., 24., 25., 26., 31., 40., 41., 44., 46., 53., 54., 55., 59., 64., 73., 80., 81., 84., 85., 86., 87., 88., 89., 90. un 91. |
| --- | --- |

—

nevarēja pieņemt grozījumus Nr. 7., 8., 9., 12., 15., 17., 23., 24., 25., 26., 31., 40., 41., 44., 46., 53., 54., 55., 59., 64., 73., 80., 81., 84., 85., 86., 87., 88., 89., 90. un 91.

---

(1)  Dok. 15929/08.

(2)  Dok. 8877/1/09 REV 1.

(3)  OV C 277, 17.11.2009., 75. lpp.

(4)  Citi šī tiesību aktu kopuma priekšlikumi ir:

| — | priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai par enerģijas un citu resursu patēriņa norādīšanu ražojumiem, kas saistīti ar energopatēriņu, izmantojot etiķetes un standarta informāciju par precēm (pārstrādāta redakcija) (2008/0222 COD), |
| --- | --- |

—

priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai par enerģijas un citu resursu patēriņa norādīšanu ražojumiem, kas saistīti ar energopatēriņu, izmantojot etiķetes un standarta informāciju par precēm (pārstrādāta redakcija) (2008/0222 COD),

| — | Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1222/2009 par riepu marķēšanu attiecībā uz degvielas patēriņa efektivitāti un citiem būtiskiem parametriem (OV L 342, 22.12.2009., 46. lpp). |
| --- | --- |

—

Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1222/2009 par riepu marķēšanu attiecībā uz degvielas patēriņa efektivitāti un citiem būtiskiem parametriem (OV L 342, 22.12.2009., 46. lpp).

Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas deklarācija par LESD 290. pantu

Eiropas Parlaments, Padome un Komisija paziņo, ka šīs direktīvas noteikumi neskar nekādas turpmākas iestāžu nostājas attiecībā uz LESD 290. panta īstenošanu vai atsevišķus leģislatīvus aktus, kas ietver šādus noteikumus.

Komisijas deklarācija

Eiropas Komisija ņem vērā, ka, izņemot gadījumus, kad leģislatīvs akts paredz ārkārtas procedūru, Eiropas Parlaments un Padome uzskata, ka deleģētu aktu paziņošana notiek, ievērojot iestāžu darba pārtraukumus (ziemas un vasaras brīvdienas un Eiropas Parlamenta vēlēšanas), lai nodrošinātu, ka Eiropas Parlaments un Padome var īstenot savas prerogatīvas, ievērojot attiecīgajos leģislatīvajos aktos noteiktos termiņus, un ir gatava atbilstīgi rīkoties.

---