# Europeiska unionens C 100/2010

| | ISSN 1725-2504
  doi:10.3000/17252504.C_2010.100.swe |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | C 100 |
| | |
| Svensk utgåva | Meddelanden och upplysningar | 53 årgången17 april 2010 |

ISSN 1725-2504

doi:10.3000/17252504.C_2010.100.swe

Europeiska unionens

officiella tidning

C 100

Svensk utgåva

Meddelanden och upplysningar

53 årgången17 april 2010

---

| Informationsnummer | Innehållsförteckning | Sida |
| --- | --- | --- |
| | IV   Upplysningar |
| | UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN |
| | Domstolen |
| 2010/C 100/01 | Domstolens senaste offentliggörande i Europeiska unionens officiella tidningEUT C 80, 27.3.2010 | 1 |

Informationsnummer

Innehållsförteckning

Sida

IV   Upplysningar

UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN

Domstolen

2010/C 100/01

Domstolens senaste offentliggörande i Europeiska unionens officiella tidningEUT C 80, 27.3.2010

Europeiska unionens officiella tidning

1

| | V   Yttranden |
| --- | --- |
| | DOMSTOLSFÖRFARANDEN |
| | Domstolen |
| 2010/C 100/02 | Mål C-172/08: Domstolens dom (andra avdelningen) av den 25 februari 2010 (begäran om förhandsavgörande från Commissione tributaria provinciale di Roma — Italien) — Pontina Ambiente Srl mot Regione Lazio (Miljö — Direktiv 1999/31/EG — Artikel 10 — Särskild avgift för deponering av fast avfall — Skyldighet för huvudmannen för en deponi att betala denna avgift — Driftskostnader för en deponi — Direktiv 2000/35/EG — Dröjsmålsränta) | 2 |
| 2010/C 100/03 | Mål C-310/08: Domstolens dom (stora avdelningen) av den 23 februari 2010 (begäran om förhandsavgörande från Court of Appeal — Förenade kungariket) — London Borough of Harrow mot Nimco Hassan Ibrahim, Secretary of State for the Home Department (Fri rörlighet för personer — Uppehållsrätt för en tredjelandsmedborgare, som är gift med en medborgare i en medlemsstat, och för deras barn, som är medborgare i en medlemsstat — Medborgare i en medlemsstat som, efter det att dennes anställning har upphört, lämnar den mottagande medlemsstaten — Barn som går i skolan — Medel för uppehälle saknas — Förordning (EEG) nr 1612/68 — Artikel 12 — Direktiv 2004/38/EG) | 3 |
| 2010/C 100/04 | Mål C-337/08: Domstolens dom (andra avdelningen) av den 25 februari 2010 (begäran om förhandsavgörande från Hoge Raad der Nederlanden — Nederländerna) — X Holding B.V. mot Staatssecretaris van Financiën (Artiklarna 43 EG och 48 EG — Skattelagstiftning — Inkomstskatt för juridiska personer — Skattemässig enhet bestående av ett moderbolag med hemvist i landet och ett eller flera dotterbolag med hemvist i landet — Moderbolaget beskattas för vinsten — Dotterbolag som inte har hemvist i landet uteslutna) | 3 |
| 2010/C 100/05 | Mål C-381/08: Domstolens dom (fjärde avdelningen) av den 25 februari 2010 (begäran om förhandsavgörande från Bundesgerichtshof — Tyskland) — Car Trim GmbH mot KeySafety Systems Srl (Domstols behörighet på privaträttens område — Förordning (EG) nr 44/2001 — Artikel 5.1 b — Behörighet i mål där talan avser avtal — Fastställande av uppfyllelseorten för förpliktelsen — Kriterier för att skilja mellan försäljning av varor och utförande av tjänster) | 4 |
| 2010/C 100/06 | Mål C-386/08: Domstolens dom (fjärde avdelningen) av den 25 februari 2010 (begäran om förhandsavgörande från Finanzgericht Hamburg — Tyskland) — Firma Brita GmbH mot Hauptzollamt Hamburg-Hafen (Associeringsavtalet mellan EG och Israel — Territoriellt tillämpningsområde — Associeringsavtalet mellan EG och PLO — Vägran att på produkter med ursprung på Västbanken tillämpa den förmånsbehandling som beviljas produkter med ursprung i Israel — Tvivel avseende produkternas ursprung — Godkänd exportör — Efterföljande kontroll av fakturadeklarationer utförd av tullmyndigheterna i importlandet — Wienkonventionen om traktaträtten — Principen om traktats relativa verkan) | 4 |
| 2010/C 100/07 | Mål C-408/08 P: Domstolens dom (andra avdelningen) av den 25 februari 2010 — Lancôme parfums et beauté & Cie SNC mot Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller), CMS Hasche Sigle (Överklagande — Gemenskapsvarumärke — Förordning (EG) nr 40/94 — Artiklarna 55.1 a och 7.1 c — Fråga huruvida berättigat intresse av att få saken prövad krävs för att ge in en ansökan om ogiltighetsförklaring av ett varumärke på grundval av en absolut ogiltighetsgrund — Advokatbyrå — Ordmärket COLOR EDITION — Fråga huruvida ett ordmärke sammansatt av beskrivande beståndsdelar ska anses vara av beskrivande karaktär) | 5 |
| 2010/C 100/08 | Mål C-480/08: Domstolens dom (stora avdelningen) av den 23 februari 2010 (begäran om förhandsavgörande från Court of Appeal, Förenade kungariket) — Maria Teixeira mot London Borough of Lambeth, Secretary of State for the Home Department (Fri rörlighet för personer — Uppehållsrätt — Medborgare i en medlemsstat som har arbetat i en annan medlemsstat och som har stannat kvar där efter att ha slutat att arbeta — Barn som genomgår yrkesutbildning i den mottagande medlemsstaten — Egna medel för uppehälle saknas — Förordning (EEG) nr 1612/68 — Artikel 12 — Direktiv 2004/38/EG) | 6 |
| 2010/C 100/09 | Mål C-562/08: Domstolens dom (andra avdelningen) av den 25 februari 2010 (begäran om förhandsavgörande från Bundesverwaltungsgericht — Tyskland) — Müller Fleisch GmbH mot Land Baden-Württemberg (System för övervakning av bovin spongiform encefalopati — Förordning (EG) nr 999/2001 — Nötkreatur äldre än 30 månader — Slakt under normala förhållanden — Kött avsett som livsmedel — Obligatoriskt test — Nationell lagstiftning — Undersökningsskyldighet — Utvidgning — Nötkreatur äldre än 24 månader) | 7 |
| 2010/C 100/10 | Mål C-25/09: Domstolens dom (femte avdelningen) av den 25 februari 2010 (begäran om förhandsavgörande från Fövárosi Bíroság (Ungern)) — Sió-Eckes Kft. mot Mezögazdasági és Vidéfejlesztési Hivatal Központi Szerve (Gemensam jordbrukspolitik — Förordning (EG) nr 2201/96 — Gemensam organisation av marknaden för bearbetade produkter av frukt och grönsaker — Förordning (EG) nr 1535/2003 — Stödordning för bearbetade produkter av frukt och grönsaker — Bearbetade produkter — Persikor i sockerlag eller i naturlig fruktsaft — Slutprodukter) | 7 |
| 2010/C 100/11 | Mål C-170/09: Domstolens dom (femte avdelningen) av den 25 februari 2010 — Europeiska kommissionen mot Republiken Frankrike (Fördragsbrott — Direktiv 2005/60/EG — Penningtvätt och finansiering av terrorism — Underlåtenhet att införliva inom den föreskrivna fristen) | 8 |
| 2010/C 100/12 | Mål C-209/09: Domstolens dom (åttonde avdelningen) av den 25 februari 2010 (begäran om förhandsavgörande från Högsta förvaltningsdomstolen — Finland) förfarande anhängiggjort av Lahti Energia Oy (Direktiv 2000/76/EG — Avfallsförbränning — Förbränningsanläggning — Samförbränningsanläggning — Industrikomplex bestående av en förgasningsanläggning och ett kraftverk — Förbränning i kraftverket av orenad gas som utvunnits vid värmebehandling av avfall i förgasningsanläggningen) | 9 |
| 2010/C 100/13 | Mål C-295/09: Domstolens dom (sjunde avdelningen) av den 25 februari 2010 — Europeiska kommissionen mot Konungariket Spanien (Fördragsbrott — Direktiv 2006/43/EG — Bolagsrätt — Lagstadgad revision av årsbokslut och sammanställd redovisning — Underlåtenhet att införliva inom den föreskrivna fristen) | 9 |
| 2010/C 100/14 | Mål C-330/09: Domstolens dom (sjunde avdelningen) av den 25 februari 2010 — Europeiska kommissionen mot Republiken Österrike (Fördragsbrott — Direktiv 2006/43/EG — Bolagsrätt — Lagstadgad revision av årsbokslut och sammanställd redovisning — Underlåtenhet att införliva inom den föreskrivna fristen) | 10 |
| 2010/C 100/15 | Mål C-403/08: Domstolens ordförandes beslut av den 16 december 2009 (begäran om förhandsavgörande från High Court of Justice (Chancery Division), High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) — Förenade Kungariket — Football Association Premier League Ltd, NetMed Hellas SA, Multichoice Hellas SA mot QC Leisure, David Richardson, AV Station plc, Malcolm Chamberlain, Michael Madden, SR Leisure Ltd, Philip George Charles Houghton, Derek Owen (C-403/08), Karen Murphy mot Media Protection Services Ltd (C-429/08) (Begäran om förhandsavgörande — Ansökan om att få delta i förfarandet — Avslag) | 10 |
| 2010/C 100/16 | Mål C-513/08 P: Domstolens beslut av den 9 december 2009 — Luigi Marcuccio mot Europeiska kommissionen (Överklagande — Tjänstemän — Social trygghet — Uttryckligt avslag på begäran att vissa kostnader för sjukvård som tjänstemannen haft ska ersättas med 100 procent — Uppenbart att överklagandet i vissa delar inte kan upptas till prövning och i övriga delar är ogrundat) | 11 |
| 2010/C 100/17 | Mål C-528/08 P: Domstolens beslut av den 9 december 2009 — Luigi Marcuccio mot Europeiska kommissionen (Överklagande — Tjänstemän — Social trygghet — Uttryckligt avslag på begäran att vissa kostnader för sjukvård som tjänstemannen haft ska ersättas med 100 procent — Beslut att personaldomstolen avstår från fortsatt handläggning av ett visst mål — Uppenbart att överklagandet i vissa delar inte kan upptas till prövning och i övriga delar är ogrundat) | 11 |
| 2010/C 100/18 | Mål C-579/08 P: Domstolens beslut (sjunde avdelningen) av den 15 januari 2010 — Messer Group GmbH mot Air Products and Chemicals Inc., Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) (Överklagande — Artikel 119 i rättegångsreglerna — Gemenskapsvarumärke — Förordning nr 40/94 — Artikel 8.1 b — Ordmärkena Ferromix, Inomix och Alumix — Äldre varumärken FERROMAXX, INOMAXX och ALUMAXX — Invändning från innehavaren — Omsättningskretsen — Graden av likhet — Det äldre varumärket har låg särskiljningsförmåga — Risk för förväxling) | 12 |
| 2010/C 100/19 | Mål C-69/09 P: Domstolens beslut av den 22 januari 2010 — Makhteshim-Agan Holding BV, Makhteshim-Agan Italia Srl, Magan Italia Srl mot europeiska kommissionen (Skyndsam handläggning) | 12 |
| 2010/C 100/20 | Förenade målen C-292/09 och C-293/09: Domstolens beslut (sjunde avdelningen) av den 13 januari 2010 (begäran om förhandsavgörande från Commissione tributaria provinciale di Parma — Italien) — Isabella Calestani (C-292/09), Paolo Lunardi (C-293/09) mot Agenzia delle Entrate Ufficio di Parma (Begäran om förhandsavgörande — Uppenbart att begäran inte kan prövas i sak) | 13 |
| 2010/C 100/21 | Mål C-449/09: Begäran om förhandsavgörande framställd av Sofiyski gradski sad (Bulgarien) den 18 november 2009 — Canon Kabushiki Kaisha mot IPN Bulgaria OOD | 13 |
| 2010/C 100/22 | Mål C-547/09: Begäran om förhandsavgörande framställd av Oberlandesgericht Innsbruck (Österrike) den 28 december 2009 — Pensionsversicherungsanstalt mot Andrea Schwab | 14 |
| 2010/C 100/23 | Mål C-17/10: Begäran om förhandsavgörande framställd av Krajský soud v Brně (Republiken Tjeckien) den 11 januari 2010 — Toshiba Corporation, Areva T&D Holding SA, Areva T&D SA, Areva T&D AG, Mitsubishi Electric Corp., Alstom, Fuji Electric Holdings Co. Ltd, Fuji Electric Systems Co. Ltd, Siemens Transmission & Distribution SA, Siemens AG Österreich, VA TECH Transmission & Distribution GmbH & Co. KEG, Siemens AG, Hitachi Ltd, Hitachi Europe Ltd, Japan AE Power Systems Corp. och Nuova Magrini Galileo SpA mot Úřad pro ochranu hospodářské soutěže | 14 |
| 2010/C 100/24 | Mål C-23/10: Talan väckt den 14 januari 2010 — Europeiska kommissionen mot Republiken Portugal | 15 |
| 2010/C 100/25 | Mål C-25/10: Begäran om förhandsavgörande framställd av Tribunal de première instance de Liège (Belgien) den 15 januari 2010 — Missionswerk Werner Heukelbach E.v. mot État belge — Service Public Fédéral Finances | 17 |
| 2010/C 100/26 | Mål C-30/10: Begäran om förhandsavgörande framställd av Linköpings tingsrätt (Sverige) den 19 januari 2010 — Lotta Andersson/Staten genom Kronofogdemyndigheten i Jönköping, Tillsynsmyndigheten | 17 |
| 2010/C 100/27 | Mål C-31/10: Begäran om förhandsavgörande framställd av Bundesfinanzhof den 20 januari 2010 — Minerva Kulturreisen GmbH mot Finanzamt Freital | 18 |
| 2010/C 100/28 | Mål C-32/10: Begäran om förhandsavgörande framställd av Varhoven Kasatsionen sad (Bulgarien) den 20 januari 2010 — Toni Georgiev Semerdzhiev mot Del-Pi-Krasimira Mancheva | 18 |
| 2010/C 100/29 | Mål C-34/10: Begäran om förhandsavgörande framställd av Bundesgerichtshof (Tyskland) den 21 januari 2010 — Oliver Brüstle mot Greenpeace e.V. | 19 |
| 2010/C 100/30 | Mål C-37/10: Begäran om förhandsavgörande framställd av Landgericht Berlin (Tyskland) den 22 januari 2010 — Landwirtschaftliches Unternehmen e.G. Sondershausen mot BVVG Bodenverwertungs- und -verwaltungs GmbH | 20 |
| 2010/C 100/31 | Mål C-42/10: Begäran om förhandsavgörande framställd av Raad van State (Belgien) den 25 januari 2010 — 1. Vlaamse Dierenartsenvereniging VZW 2. Marc Janssens mot Belgiska staten Interevenient: Luk Vangheluwe | 20 |
| 2010/C 100/32 | Mål C-43/10: Begäran om förhandsavgörande framställd av Simvoulio tis Epikratias (Grekland) den 25 januari 2010 — Nomarkhiaki Aftodiikisi Aitoloakarnanias m. fl., Elliniki Etairia gia tin Prostasia tou Perivallontos kai tis Politistikis Klironomias m.fl., och Pagkosmio Tamio gia ti Fisi — WWF Ellas mot Ipourgos Perivallontos, Khorotaxias kai Dimosion Ergon m. fl. | 20 |
| 2010/C 100/33 | Mål C-44/10: Talan väckt den 28 januari 2010 — Europeiska kommissionen mot Republiken Portugal | 23 |
| 2010/C 100/34 | Mål C-45/10: Begäran om förhandsavgörande framställd av Raad van State (Belgien) den 28 januari 2010 — 1. Vlaamse Dierenartsenvereniging VZW, 2. Marc Janssens mot belgiska staten | 23 |
| 2010/C 100/35 | Mål C-48/10: Talan väckt den 28 januari 2010 — Europeiska kommissionen mot Konungariket Spanien | 24 |
| 2010/C 100/36 | Mål C-50/10: Talan väckt den 29 januari 2010 — Europeiska kommissionen mot Republiken Italien | 24 |
| 2010/C 100/37 | Mål C-52/10: Begäran om förhandsavgörande framställd av Symvoulio tis Epikrateias (Grekland) den 1 februari 2010 — Eleftheri Tileorasi A.E. (Alter Channel) och Konstantinos Giannikos mot Ypourgos Typou kai Meson Mazikis Enimerosis och Ethniko Symvoulio Radiotileorasis | 25 |
| 2010/C 100/38 | Mål C-57/10: Begäran om förhandsavgörande framställd av Raad van State (Belgien) den 28 januari 2010 — Vlaamse Dierenartsenvereniging mot Belgiska staten | 25 |
| 2010/C 100/39 | Mål C-58/10, Mål C-59/10, Mål C-60/10, Mål C-61/10, Mål C-62/10, Mål C-63/10, Mål C-64/10, Mål C-65/10, Mål C-66/10, Mål C-67/10, Mål C-68/10: Begäran om förhandsavgörande framställd av Conseil d’État (Frankrike) den 3 februari 2010 i målen — Monsanto SAS, Monsanto Agriculture France SAS, Monsanto International SARL och Monsanto Technology LLC mot Ministre de l’Agriculture et de la Pêche — Monsanto SAS, Monsanto Agriculture France SAS, Monsanto International SARL och Monsanto Europe SA mot Ministre de l’Agriculture et de la Pêche — Association générale des producteurs de maïs (AGPM) mot Ministre de l’Agriculture et de la Pêche— SCEA de Malaprade, SCEA Coutin, Jérôme Huard, Dominique Richer, EARL de Candelon, Bernard Mir, EARL des Menirs, Marie-Jeanne Darricau och GAEC de Commenian mot Ministre de l’Agriculture et de la Pêche — Pioneer Génétique och Pioneer Semences mot Ministre de l’Agriculture et de la Pêche — Syndicat des établissements de semences agréés pour les semences de maïs (SEPROMA) mot Ministre de l’Agriculture et de la Pêche — Caussade Semences SA mot Ministre de l’Agriculture et de la Pêche Société Limagrain Verneuil Holding mot Ministre de l’Agriculture et de la Pêche — Société Maïsadour Semences mot Ministre de l’Agriculture et de la Pêche — Ragt Semences SA mot Ministre de l’Agriculture et de la Pêche — Euralis Semences SAS och Euralis Coop mot Ministre de l’Agriculture et de la Pêche | 26 |
| 2010/C 100/40 | Mål C-69/10: Begäran om förhandsavgörande framställd av Tribunal administratif (Luxembourg) den 5 februari 2010 — Brahim Samba Diouf mot Ministre du Travail, de l'Emploi et de l'Immigration | 27 |
| 2010/C 100/41 | Mål C-72/10: Begäran om förhandsavgörande framställd av Corte Suprema di Cassazione (Italien) den 9 februari 2010 — Marcello Costa | 27 |
| 2010/C 100/42 | Mål C-77/10: Begäran om förhandsavgörande framställd av Corte Suprema di Cassazione (Italien) den 9 februari 2010 — Ugo Cifone mot Giudice delle indagini preliminari del Tribunale di Trani | 28 |
| 2010/C 100/43 | Mål C-80/10: Talan väckt den 11 februari 2010 — Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Grekland | 28 |
| 2010/C 100/44 | Mål C-84/10 P: Överklagande ingett den 12 februari 2010 av Longevity Health Products, Inc av den dom som tribunalen (åttonde avdelningen) meddelade den 9 december 2009 i mål T-484/08, Longevity Health Products, Inc mot Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller), övrig part i förfarandet vid överklagandenämnden: Merck KGaA | 29 |
| 2010/C 100/45 | Mål C-87/10: Begäran om förhandsavgörande framställd av Tribunale Ordinario di Vicenza — Sezione distaccata di Schio — (Italien) den 15 februari 2010 — Electrosteel Europe sa mot Edil Centro SpA | 30 |
| 2010/C 100/46 | Mål C-88/10: Begäran om förhandsavgörande framställd av Tribunale di Palermo (Italien) den 15 februari 2010 — Assessorato del Lavoro e della Previdenza Sociale mot Seasoft Spa | 30 |
| 2010/C 100/47 | Mål C-94/10: Begäran om förhandsavgörande framställd av Vestre Landsret (Danmark) den 17 februari 2010 — Danfoss A/S och Sauer-Danfoss ApS mot Skatteministeriet | 32 |
| 2010/C 100/48 | Mål C-105/10: Begäran om förhandsavgörande framställd av Högsta domstolen den 25 februari 2010 — Åklagarmyndigheten mot Malik Gataev och Khadizhat Gataeva | 32 |
| 2010/C 100/49 | Mål C-525/08: Beslut meddelat av ordföranden på domstolens tredje avdelning den 15 januari 2010 (begäran om förhandsavgörande från (Bundesgerichtshof (Tyskland)) — Sylvia Bienek mot Condor Flugdienst GmbH | 34 |
| 2010/C 100/50 | Mål C-313/09: Beslut meddelat av domstolens ordförande den 15 januari 2010 — Europeiska kommissionen mot Republiken Österrike | 34 |
| 2010/C 100/51 | Mål C-328/09: Beslut meddelat av domstolens ordförande den 18 januari 2010 — Europeiska kommissionen mot Republiken Estland | 34 |
| | Tribunalen |
| 2010/C 100/52 | Mål T-16/04: Tribunalens dom av den 2 mars 2010 — Arcelor mot parlamentet och rådet (Miljö — Direktiv 2003/87/EG — System för handel med utsläppsrätter för växthusgaser inom gemenskapen — Talan om ogiltigförklaring — Villkoret direkt och personligen berörd ej uppfyllt — Begäran om skadestånd — Upptagande till sakprövning — Tillräckligt klar överträdelse av en överordnad rättsregel som har till syfte att ge enskilda rättigheter — Äganderätt — Frihet att utöva näringsverksamhet — Proportionalitet — Likabehandling — Etableringsfrihet — Rättssäkerhet) | 35 |
| 2010/C 100/53 | Mål T-70/05: Förstainstansrättens dom av den 2 mars 2010 — Evropaïki Dynamiki mot Europeiska sjösäkerhetsbyrån (EMSA) (Offentlig upphandling av tjänster — Anbudsförfarande vid Europeiska sjösäkerhetsbyrån — Tillhandahållande av datortjänster — Förkastande av anbud — Talan om ogiltigförklaring — Tribunalens behörighet — Uppfyller inte villkoren i förfrågningsunderlaget — Likabehandling — Iakttagande av de kriterier för tilldelning som anges i kontraktshandlingarna eller i meddelandet om upphandling — Utformande av underkriterier till tilldelningskriterierna — Uppenbart oriktig bedömning — Motiveringsskyldighet) | 35 |
| 2010/C 100/54 | Mål T-165/05: Tribunalens dom av den 3 mars 2010 — Bundesverband deutscher Banken mot kommissionen (Statligt stöd — Överföring av offentliga tillgångar till Landesbank Hessen-Thüringen Girozentrale — Beslut vari det fastställs att den anmälda åtgärden inte utgör statligt stöd — Kriteriet avseende en privat investerare — Motiveringsskyldighet) | 36 |
| 2010/C 100/55 | Mål T-429/05: Tribunalens dom av den 3 mars 2010 — Artegodan mot kommissionen (Utomobligatoriskt skadeståndsansvar — Humanläkemedel — Beslut om att återkalla godkännande för försäljning — Ogiltigförklaring av beslutet genom en dom av förstainstansrätten — Tillräckligt klart åsidosättande av en bestämmelse som ger enskilda rättigheter) | 36 |
| 2010/C 100/56 | Mål T-36/06: Tribunalens dom av den 3 mars 2010 — Bundesverband deutscher Banken mot kommissionen (Statligt stöd — Överföring av offentliga tillgångar till Landesbank Hessen-Thüringen Girozentrale — Beslut vari det fastställs att den anmälda åtgärden inte utgör statligt stöd — Kriteriet avseende en privat investerare — Motiveringsskyldighet — Betydande svårigheter) | 37 |
| 2010/C 100/57 | Mål T-102/07 och T-120/07: Förstainstansrättens dom av den 3 mars 2010 — Freistaat Sachsen m.fl. mot kommissionen (Statligt stöd — Stöd som Tyskland beviljat i form av ett kapitalandelslån och lånegarantier — Beslut i vilket stödet förklaras vara oförenligt med den gemensamma marknaden — Allmän stödordning som godkänts av kommissionen — Begreppet företag i svårigheter — Riktlinjer för statligt stöd till undsättning och omstrukturering av företag i svårigheter — Stödbeloppet — Motiveringsskyldighet) | 37 |
| 2010/C 100/58 | Mål T-321/07: Förstainstansrättens dom av den 3 mars 2010 — Lufthansa AirPlus Servicekarten mot harmoniseringsbyrån — Applus Servicios Tecnológicos (A+) (Gemenskapsvarumärke — Invändningsförfarande — Ansökan om registrering som gemenskapsvarumärke av figurmärket A+ — Det tidigare gemenskapsordmärket AirPlus International — Avslagsmotivering — Risk för förväxling saknas — Tecknen liknar inte varandra — Motiveringsskyldighet — Rätten till försvar — Artikel 8.1 b och 8.5 samt artiklarna 73, 74 och 79 i förordning (EG) nr 40/94 (nu artikel 8.1 b, 8.5 och artiklarna 75, 76 och 83 i förordning (EG) nr 207/2009)) | 38 |
| 2010/C 100/59 | Mål T-248/08 P: Tribunalens dom av den 2 mars 2010 — Doktor mot rådet (Överklagande — Personalmål — Tjänstemän — Rekrytering — Provanställning — Förlängning av provanställningstiden — Provanställningsrapport — Uppsägning efter provanställningen — Artikel 34 i tjänsteföreskrifterna — Missuppfattning av faktiska omständigheter och bevisning — Personaldomstolens motiveringsskyldighet) | 38 |
| 2010/C 100/60 | Mål T-11/09: Förstainstansrättens dom av den 23 februari 2010 — Özdemir mot harmoniseringsbyrån — Aktieselskabet af 21. november 2001 (James Jones) (Gemenskapsvarumärke — Invändningsförfarande — Ansökan om gemenskapsordmärket James Jones — Äldre gemenskapsordmärket JACK & JONES — Relativa registreringshinder — Risk för förväxling — Artikel 8.1 b i förordning (EG) nr 40/94, nu artikel 8.1 b i förordning (EG) nr 207/2009) | 39 |
| 2010/C 100/61 | Mål T-408/07: Tribunalens beslut av den 4 februari 2010 — Crunch Fitness International mot harmoniseringsbyrån — ILG (CRUNCH) (Gemenskapsvarumärke — Upphävande — Återkallelse av ansökan om upphävande — Anledning saknas att döma i saken) | 39 |
| 2010/C 100/62 | Mål T-456/07: Tribunalens beslut av den 12 februari 2010 — Kommissionen mot Översättningscentrum (Talan om ogiltigförklaring — Gemenskapens pensionssystem — Skyldighet för Översättningscentrum att betala en avgift för budgetåren 1998–2005 — Handling mot vilken talan inte kan väckas — Handling som inte har rättsverkningar för tredje man — Uppenbart att talan ska avvisas) | 40 |
| 2010/C 100/63 | Mål T-481/08: Tribunalens beslut av den 8 februari 2010 — Alisei mot kommissionen (Talan om ogiltigförklaring — Yttre åtgärder och EUF — Genomförande av en revision och antagande av slutrapporten — Rättsakt som ingår i ett uteslutande avtalsrättsligt sammanhang — Obehörighet — Direkt tilldelning saknas — Avvisning — Talan om skadestånd — Uppenbart att talan ska avvisas) | 40 |
| 2010/C 100/64 | Mål T-18/10: Talan väckt den 11 januari 2010 — Inuit Tapiriit Kanatami m.fl. mot parlamentet och rådet | 41 |
| 2010/C 100/65 | Mål T-21/10: Talan väckt den 25 januari 2010 — Tyskland mot kommissionen | 42 |
| 2010/C 100/66 | Mål T-22/10: Talan väckt den 25 januari 2010 — Esprit International mot harmoniseringsbyrån Marc O'Polo International (återgivande av bokstaven e på en byxficka) | 42 |
| 2010/C 100/67 | Mål T-24/10: Talan väckt den 27 januari 2010 — CECA mot kommissionen | 43 |
| 2010/C 100/68 | Mål T-25/10: Talan väckt den 27 januari 2010 — BASF Specialty Chemicals och BASF Lampertheim mot kommissionen | 44 |
| 2010/C 100/69 | Mål T-26/10: Talan väckt den 25 januari 2010 — Alibaba Group mot harmoniseringsbyrån — allpay.net (ALIPAY) | 45 |
| 2010/C 100/70 | Mål T-27/10: Talan väckt den 27 januari 2010 — AC-Treuhand AG mot kommissionen | 45 |
| 2010/C 100/71 | Mål T-34/10: Talan väckt den 26 januari 2010 — Hairdreams mot harmoniseringsbyrån | 46 |
| 2010/C 100/72 | Mål T-35/10: Talan väckt den 29 januari 2010 — Bank Melli Iran mot Europeiska unionens råd | 47 |
| 2010/C 100/73 | Mål T-36/10: Talan väckt den 1 februari 2010 — Internationaler Hilfsfonds mot kommissionen | 48 |
| 2010/C 100/74 | Mål T-39/10: Talan väckt den 29 januari 2010 — El Corte Inglés mot harmoniseringsbyrån — Pucci International (PUCCI) | 49 |
| 2010/C 100/75 | Mål T-40/10: Talan väckt den 29 januari 2010 — Elf Aquitaine SA mot Europeiska kommissionen | 49 |
| 2010/C 100/76 | Mål T-41/10: Talan väckt den 2 februari 2010 — SIMS — Ecole de ski internationale mot harmoniseringsbyrån — SNMSF (esf école du ski français) | 50 |
| 2010/C 100/77 | Mål T-43/10: Talan väckt den 29 januari 2010 — Elementis m.fl. mot kommissionen | 51 |
| 2010/C 100/78 | Mål T-45/10: Talan väckt den 28 januari 2010 — GEA Group mot kommissionen | 52 |
| 2010/C 100/79 | Mål T-46/10: Talan väckt den 28 januari 2010 — Faci SpA mot kommissionen | 53 |
| 2010/C 100/80 | Mål T-47/10: Talan väckt den 27 januari 2010 — Akzo Nobel m.fl. mot kommissionen | 54 |
| 2010/C 100/81 | Mål T-48/10 P: Överklagande ingett den 2 februari 2010 av Herbert Meister av det beslut som personaldomstolen meddelade den 30 november 2009 i mål F-17/09, Meister mot harmoniseringsbyrån | 55 |
| 2010/C 100/82 | Mål T-49/10: Talan väckt den 5 februari 2010 — Footwear mot harmoniseringsbyrån | 56 |
| 2010/C 100/83 | Mål T-53/10: Talan väckt den 5 februari 2010 — Reisenthal mot harmoniseringsbyrån — Dynamic Promotion (spjällådor och korgar) | 56 |
| 2010/C 100/84 | Mål T-59/10: Talan väckt den 9 februari 2010 — Geemarc Telecom mot harmoniseringsbyrån — Audioline (AMPLIDECT) | 57 |
| 2010/C 100/85 | Mål T-60/10: Talan väckt den 10 februari 2010 — Jackson International mot harmoniseringsbyrån (ROYAL SHAKESPEARE) | 57 |
| 2010/C 100/86 | Mål T-61/10: Talan väckt den 8 februari 2010 — Victoria Sánchez mot parlamentet och kommissionen | 58 |
| 2010/C 100/87 | Mål T-65/10: Talan väckt den 11 februari 2010 — Spanien mot kommissionen | 59 |
| 2010/C 100/88 | Mål T-67/10: Talan väckt den 17 februari 2010 — Spanien mot kommissionen | 60 |
| 2010/C 100/89 | Mål T-68/10: Talan väckt den 15 februari 2010 — Sphere Time mot harmoniseringsbyrån (klockor) | 60 |
| 2010/C 100/90 | Mål T-69/10: Talan väckt den 18 februari 2010 — IRO mot kommissionen | 61 |
| 2010/C 100/91 | Mål T-70/10: Talan väckt den 19 februari 2010 — Feralpi Holding SpA mot Europeiska kommissionen | 61 |
| 2010/C 100/92 | Mål T-71/10: Talan väckt den 18 februari 2010 — Xeda International och Pace International mot kommissionen | 62 |
| 2010/C 100/93 | Mål T-73/10 P: Överklagande ingett den 17 februari 2010 av Apostolov av det beslut som Europeiska unionens personaldomstol meddelade den 15 december 2009 i mål F-8/09, Apostolov mot kommissionen | 63 |
| 2010/C 100/94 | Mål T-74/10: Talan väckt den 16 februari 2010 — Falco Geräte mot harmoniseringsbyrån — Delgado Sánchez (FLACO) | 64 |
| 2010/C 100/95 | Mål T-81/10: Talan väckt den 24 februari 2010 — Tempus Vade mot harmoniseringsbyrån — Palacios Serrano (AIR FORCE) | 64 |
| 2010/C 100/96 | Mål T-83/10: Talan väckt den 19 februari 2010 — Riva Fire SpA mot kommissionen | 65 |
| 2010/C 100/97 | Mål T-85/10: Talan väckt den 18 februari 2010 — Alfa Acciai mot kommissionen | 66 |
| 2010/C 100/98 | Mål T-87/10: Talan väckt den 23 februari 2010 — Chestnut Medical Technologies mot harmoniseringsbyrån (PIPELINE) | 67 |
| 2010/C 100/99 | Mål T-89/10: Talan väckt den 24 februari 2010 — Ungern mot kommissionen | 67 |
| | Personaldomstolen |
| 2010/C 100/00 | Mål F-3/10: Talan väckt den 15 januari 2010 — AB mot europeiska kommissionen | 69 |
| 2010/C 100/01 | Mål F-7/10: Talan väckt den 19 januari 2010 — Garcia Lledo m.fl. mot harmoniseringsbyrån | 69 |
| 2010/C 100/02 | Mål F-8/10: Talan väckt den 25 januari 2010 — Gheysens mot rådet | 69 |
| 2010/C 100/03 | Mål F-10/10: Talan väckt den 29 januari 2010 — Hecq mot kommissionen | 70 |

V   Yttranden

DOMSTOLSFÖRFARANDEN

Domstolen

2010/C 100/02

Mål C-172/08: Domstolens dom (andra avdelningen) av den 25 februari 2010 (begäran om förhandsavgörande från Commissione tributaria provinciale di Roma — Italien) — Pontina Ambiente Srl mot Regione Lazio (Miljö — Direktiv 1999/31/EG — Artikel 10 — Särskild avgift för deponering av fast avfall — Skyldighet för huvudmannen för en deponi att betala denna avgift — Driftskostnader för en deponi — Direktiv 2000/35/EG — Dröjsmålsränta)

2

2010/C 100/03

Mål C-310/08: Domstolens dom (stora avdelningen) av den 23 februari 2010 (begäran om förhandsavgörande från Court of Appeal — Förenade kungariket) — London Borough of Harrow mot Nimco Hassan Ibrahim, Secretary of State for the Home Department (Fri rörlighet för personer — Uppehållsrätt för en tredjelandsmedborgare, som är gift med en medborgare i en medlemsstat, och för deras barn, som är medborgare i en medlemsstat — Medborgare i en medlemsstat som, efter det att dennes anställning har upphört, lämnar den mottagande medlemsstaten — Barn som går i skolan — Medel för uppehälle saknas — Förordning (EEG) nr 1612/68 — Artikel 12 — Direktiv 2004/38/EG)

3

2010/C 100/04

Mål C-337/08: Domstolens dom (andra avdelningen) av den 25 februari 2010 (begäran om förhandsavgörande från Hoge Raad der Nederlanden — Nederländerna) — X Holding B.V. mot Staatssecretaris van Financiën (Artiklarna 43 EG och 48 EG — Skattelagstiftning — Inkomstskatt för juridiska personer — Skattemässig enhet bestående av ett moderbolag med hemvist i landet och ett eller flera dotterbolag med hemvist i landet — Moderbolaget beskattas för vinsten — Dotterbolag som inte har hemvist i landet uteslutna)

3

2010/C 100/05

Mål C-381/08: Domstolens dom (fjärde avdelningen) av den 25 februari 2010 (begäran om förhandsavgörande från Bundesgerichtshof — Tyskland) — Car Trim GmbH mot KeySafety Systems Srl (Domstols behörighet på privaträttens område — Förordning (EG) nr 44/2001 — Artikel 5.1 b — Behörighet i mål där talan avser avtal — Fastställande av uppfyllelseorten för förpliktelsen — Kriterier för att skilja mellan försäljning av varor och utförande av tjänster)

4

2010/C 100/06

Mål C-386/08: Domstolens dom (fjärde avdelningen) av den 25 februari 2010 (begäran om förhandsavgörande från Finanzgericht Hamburg — Tyskland) — Firma Brita GmbH mot Hauptzollamt Hamburg-Hafen (Associeringsavtalet mellan EG och Israel — Territoriellt tillämpningsområde — Associeringsavtalet mellan EG och PLO — Vägran att på produkter med ursprung på Västbanken tillämpa den förmånsbehandling som beviljas produkter med ursprung i Israel — Tvivel avseende produkternas ursprung — Godkänd exportör — Efterföljande kontroll av fakturadeklarationer utförd av tullmyndigheterna i importlandet — Wienkonventionen om traktaträtten — Principen om traktats relativa verkan)

4

2010/C 100/07

Mål C-408/08 P: Domstolens dom (andra avdelningen) av den 25 februari 2010 — Lancôme parfums et beauté & Cie SNC mot Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller), CMS Hasche Sigle (Överklagande — Gemenskapsvarumärke — Förordning (EG) nr 40/94 — Artiklarna 55.1 a och 7.1 c — Fråga huruvida berättigat intresse av att få saken prövad krävs för att ge in en ansökan om ogiltighetsförklaring av ett varumärke på grundval av en absolut ogiltighetsgrund — Advokatbyrå — Ordmärket COLOR EDITION — Fråga huruvida ett ordmärke sammansatt av beskrivande beståndsdelar ska anses vara av beskrivande karaktär)

5

2010/C 100/08

Mål C-480/08: Domstolens dom (stora avdelningen) av den 23 februari 2010 (begäran om förhandsavgörande från Court of Appeal, Förenade kungariket) — Maria Teixeira mot London Borough of Lambeth, Secretary of State for the Home Department (Fri rörlighet för personer — Uppehållsrätt — Medborgare i en medlemsstat som har arbetat i en annan medlemsstat och som har stannat kvar där efter att ha slutat att arbeta — Barn som genomgår yrkesutbildning i den mottagande medlemsstaten — Egna medel för uppehälle saknas — Förordning (EEG) nr 1612/68 — Artikel 12 — Direktiv 2004/38/EG)

6

2010/C 100/09

Mål C-562/08: Domstolens dom (andra avdelningen) av den 25 februari 2010 (begäran om förhandsavgörande från Bundesverwaltungsgericht — Tyskland) — Müller Fleisch GmbH mot Land Baden-Württemberg (System för övervakning av bovin spongiform encefalopati — Förordning (EG) nr 999/2001 — Nötkreatur äldre än 30 månader — Slakt under normala förhållanden — Kött avsett som livsmedel — Obligatoriskt test — Nationell lagstiftning — Undersökningsskyldighet — Utvidgning — Nötkreatur äldre än 24 månader)

7

2010/C 100/10

Mål C-25/09: Domstolens dom (femte avdelningen) av den 25 februari 2010 (begäran om förhandsavgörande från Fövárosi Bíroság (Ungern)) — Sió-Eckes Kft. mot Mezögazdasági és Vidéfejlesztési Hivatal Központi Szerve (Gemensam jordbrukspolitik — Förordning (EG) nr 2201/96 — Gemensam organisation av marknaden för bearbetade produkter av frukt och grönsaker — Förordning (EG) nr 1535/2003 — Stödordning för bearbetade produkter av frukt och grönsaker — Bearbetade produkter — Persikor i sockerlag eller i naturlig fruktsaft — Slutprodukter)

7

2010/C 100/11

Mål C-170/09: Domstolens dom (femte avdelningen) av den 25 februari 2010 — Europeiska kommissionen mot Republiken Frankrike (Fördragsbrott — Direktiv 2005/60/EG — Penningtvätt och finansiering av terrorism — Underlåtenhet att införliva inom den föreskrivna fristen)

8

2010/C 100/12

Mål C-209/09: Domstolens dom (åttonde avdelningen) av den 25 februari 2010 (begäran om förhandsavgörande från Högsta förvaltningsdomstolen — Finland) förfarande anhängiggjort av Lahti Energia Oy (Direktiv 2000/76/EG — Avfallsförbränning — Förbränningsanläggning — Samförbränningsanläggning — Industrikomplex bestående av en förgasningsanläggning och ett kraftverk — Förbränning i kraftverket av orenad gas som utvunnits vid värmebehandling av avfall i förgasningsanläggningen)

9

2010/C 100/13

Mål C-295/09: Domstolens dom (sjunde avdelningen) av den 25 februari 2010 — Europeiska kommissionen mot Konungariket Spanien (Fördragsbrott — Direktiv 2006/43/EG — Bolagsrätt — Lagstadgad revision av årsbokslut och sammanställd redovisning — Underlåtenhet att införliva inom den föreskrivna fristen)

9

2010/C 100/14

Mål C-330/09: Domstolens dom (sjunde avdelningen) av den 25 februari 2010 — Europeiska kommissionen mot Republiken Österrike (Fördragsbrott — Direktiv 2006/43/EG — Bolagsrätt — Lagstadgad revision av årsbokslut och sammanställd redovisning — Underlåtenhet att införliva inom den föreskrivna fristen)

10

2010/C 100/15

Mål C-403/08: Domstolens ordförandes beslut av den 16 december 2009 (begäran om förhandsavgörande från High Court of Justice (Chancery Division), High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) — Förenade Kungariket — Football Association Premier League Ltd, NetMed Hellas SA, Multichoice Hellas SA mot QC Leisure, David Richardson, AV Station plc, Malcolm Chamberlain, Michael Madden, SR Leisure Ltd, Philip George Charles Houghton, Derek Owen (C-403/08), Karen Murphy mot Media Protection Services Ltd (C-429/08) (Begäran om förhandsavgörande — Ansökan om att få delta i förfarandet — Avslag)

10

2010/C 100/16

Mål C-513/08 P: Domstolens beslut av den 9 december 2009 — Luigi Marcuccio mot Europeiska kommissionen (Överklagande — Tjänstemän — Social trygghet — Uttryckligt avslag på begäran att vissa kostnader för sjukvård som tjänstemannen haft ska ersättas med 100 procent — Uppenbart att överklagandet i vissa delar inte kan upptas till prövning och i övriga delar är ogrundat)

11

2010/C 100/17

Mål C-528/08 P: Domstolens beslut av den 9 december 2009 — Luigi Marcuccio mot Europeiska kommissionen (Överklagande — Tjänstemän — Social trygghet — Uttryckligt avslag på begäran att vissa kostnader för sjukvård som tjänstemannen haft ska ersättas med 100 procent — Beslut att personaldomstolen avstår från fortsatt handläggning av ett visst mål — Uppenbart att överklagandet i vissa delar inte kan upptas till prövning och i övriga delar är ogrundat)

11

2010/C 100/18

Mål C-579/08 P: Domstolens beslut (sjunde avdelningen) av den 15 januari 2010 — Messer Group GmbH mot Air Products and Chemicals Inc., Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) (Överklagande — Artikel 119 i rättegångsreglerna — Gemenskapsvarumärke — Förordning nr 40/94 — Artikel 8.1 b — Ordmärkena Ferromix, Inomix och Alumix — Äldre varumärken FERROMAXX, INOMAXX och ALUMAXX — Invändning från innehavaren — Omsättningskretsen — Graden av likhet — Det äldre varumärket har låg särskiljningsförmåga — Risk för förväxling)

12

2010/C 100/19

Mål C-69/09 P: Domstolens beslut av den 22 januari 2010 — Makhteshim-Agan Holding BV, Makhteshim-Agan Italia Srl, Magan Italia Srl mot europeiska kommissionen (Skyndsam handläggning)

12

2010/C 100/20

Förenade målen C-292/09 och C-293/09: Domstolens beslut (sjunde avdelningen) av den 13 januari 2010 (begäran om förhandsavgörande från Commissione tributaria provinciale di Parma — Italien) — Isabella Calestani (C-292/09), Paolo Lunardi (C-293/09) mot Agenzia delle Entrate Ufficio di Parma (Begäran om förhandsavgörande — Uppenbart att begäran inte kan prövas i sak)

13

2010/C 100/21

Mål C-449/09: Begäran om förhandsavgörande framställd av Sofiyski gradski sad (Bulgarien) den 18 november 2009 — Canon Kabushiki Kaisha mot IPN Bulgaria OOD

13

2010/C 100/22

Mål C-547/09: Begäran om förhandsavgörande framställd av Oberlandesgericht Innsbruck (Österrike) den 28 december 2009 — Pensionsversicherungsanstalt mot Andrea Schwab

14

2010/C 100/23

Mål C-17/10: Begäran om förhandsavgörande framställd av Krajský soud v Brně (Republiken Tjeckien) den 11 januari 2010 — Toshiba Corporation, Areva T&D Holding SA, Areva T&D SA, Areva T&D AG, Mitsubishi Electric Corp., Alstom, Fuji Electric Holdings Co. Ltd, Fuji Electric Systems Co. Ltd, Siemens Transmission & Distribution SA, Siemens AG Österreich, VA TECH Transmission & Distribution GmbH & Co. KEG, Siemens AG, Hitachi Ltd, Hitachi Europe Ltd, Japan AE Power Systems Corp. och Nuova Magrini Galileo SpA mot Úřad pro ochranu hospodářské soutěže

14

2010/C 100/24

Mål C-23/10: Talan väckt den 14 januari 2010 — Europeiska kommissionen mot Republiken Portugal

15

2010/C 100/25

Mål C-25/10: Begäran om förhandsavgörande framställd av Tribunal de première instance de Liège (Belgien) den 15 januari 2010 — Missionswerk Werner Heukelbach E.v. mot État belge — Service Public Fédéral Finances

17

2010/C 100/26

Mål C-30/10: Begäran om förhandsavgörande framställd av Linköpings tingsrätt (Sverige) den 19 januari 2010 — Lotta Andersson/Staten genom Kronofogdemyndigheten i Jönköping, Tillsynsmyndigheten

17

2010/C 100/27

Mål C-31/10: Begäran om förhandsavgörande framställd av Bundesfinanzhof den 20 januari 2010 — Minerva Kulturreisen GmbH mot Finanzamt Freital

18

2010/C 100/28

Mål C-32/10: Begäran om förhandsavgörande framställd av Varhoven Kasatsionen sad (Bulgarien) den 20 januari 2010 — Toni Georgiev Semerdzhiev mot Del-Pi-Krasimira Mancheva

18

2010/C 100/29

Mål C-34/10: Begäran om förhandsavgörande framställd av Bundesgerichtshof (Tyskland) den 21 januari 2010 — Oliver Brüstle mot Greenpeace e.V.

19

2010/C 100/30

Mål C-37/10: Begäran om förhandsavgörande framställd av Landgericht Berlin (Tyskland) den 22 januari 2010 — Landwirtschaftliches Unternehmen e.G. Sondershausen mot BVVG Bodenverwertungs- und -verwaltungs GmbH

20

2010/C 100/31

Mål C-42/10: Begäran om förhandsavgörande framställd av Raad van State (Belgien) den 25 januari 2010 — 1. Vlaamse Dierenartsenvereniging VZW 2. Marc Janssens mot Belgiska staten Interevenient: Luk Vangheluwe

20

2010/C 100/32

Mål C-43/10: Begäran om förhandsavgörande framställd av Simvoulio tis Epikratias (Grekland) den 25 januari 2010 — Nomarkhiaki Aftodiikisi Aitoloakarnanias m. fl., Elliniki Etairia gia tin Prostasia tou Perivallontos kai tis Politistikis Klironomias m.fl., och Pagkosmio Tamio gia ti Fisi — WWF Ellas mot Ipourgos Perivallontos, Khorotaxias kai Dimosion Ergon m. fl.

20

2010/C 100/33

Mål C-44/10: Talan väckt den 28 januari 2010 — Europeiska kommissionen mot Republiken Portugal

23

2010/C 100/34

Mål C-45/10: Begäran om förhandsavgörande framställd av Raad van State (Belgien) den 28 januari 2010 — 1. Vlaamse Dierenartsenvereniging VZW, 2. Marc Janssens mot belgiska staten

23

2010/C 100/35

Mål C-48/10: Talan väckt den 28 januari 2010 — Europeiska kommissionen mot Konungariket Spanien

24

2010/C 100/36

Mål C-50/10: Talan väckt den 29 januari 2010 — Europeiska kommissionen mot Republiken Italien

24

2010/C 100/37

Mål C-52/10: Begäran om förhandsavgörande framställd av Symvoulio tis Epikrateias (Grekland) den 1 februari 2010 — Eleftheri Tileorasi A.E. (Alter Channel) och Konstantinos Giannikos mot Ypourgos Typou kai Meson Mazikis Enimerosis och Ethniko Symvoulio Radiotileorasis

25

2010/C 100/38

Mål C-57/10: Begäran om förhandsavgörande framställd av Raad van State (Belgien) den 28 januari 2010 — Vlaamse Dierenartsenvereniging mot Belgiska staten

25

2010/C 100/39

Mål C-58/10, Mål C-59/10, Mål C-60/10, Mål C-61/10, Mål C-62/10, Mål C-63/10, Mål C-64/10, Mål C-65/10, Mål C-66/10, Mål C-67/10, Mål C-68/10: Begäran om förhandsavgörande framställd av Conseil d’État (Frankrike) den 3 februari 2010 i målen — Monsanto SAS, Monsanto Agriculture France SAS, Monsanto International SARL och Monsanto Technology LLC mot Ministre de l’Agriculture et de la Pêche — Monsanto SAS, Monsanto Agriculture France SAS, Monsanto International SARL och Monsanto Europe SA mot Ministre de l’Agriculture et de la Pêche — Association générale des producteurs de maïs (AGPM) mot Ministre de l’Agriculture et de la Pêche— SCEA de Malaprade, SCEA Coutin, Jérôme Huard, Dominique Richer, EARL de Candelon, Bernard Mir, EARL des Menirs, Marie-Jeanne Darricau och GAEC de Commenian mot Ministre de l’Agriculture et de la Pêche — Pioneer Génétique och Pioneer Semences mot Ministre de l’Agriculture et de la Pêche — Syndicat des établissements de semences agréés pour les semences de maïs (SEPROMA) mot Ministre de l’Agriculture et de la Pêche — Caussade Semences SA mot Ministre de l’Agriculture et de la Pêche Société Limagrain Verneuil Holding mot Ministre de l’Agriculture et de la Pêche — Société Maïsadour Semences mot Ministre de l’Agriculture et de la Pêche — Ragt Semences SA mot Ministre de l’Agriculture et de la Pêche — Euralis Semences SAS och Euralis Coop mot Ministre de l’Agriculture et de la Pêche

26

2010/C 100/40

Mål C-69/10: Begäran om förhandsavgörande framställd av Tribunal administratif (Luxembourg) den 5 februari 2010 — Brahim Samba Diouf mot Ministre du Travail, de l'Emploi et de l'Immigration

27

2010/C 100/41

Mål C-72/10: Begäran om förhandsavgörande framställd av Corte Suprema di Cassazione (Italien) den 9 februari 2010 — Marcello Costa

27

2010/C 100/42

Mål C-77/10: Begäran om förhandsavgörande framställd av Corte Suprema di Cassazione (Italien) den 9 februari 2010 — Ugo Cifone mot Giudice delle indagini preliminari del Tribunale di Trani

28

2010/C 100/43

Mål C-80/10: Talan väckt den 11 februari 2010 — Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Grekland

28

2010/C 100/44

Mål C-84/10 P: Överklagande ingett den 12 februari 2010 av Longevity Health Products, Inc av den dom som tribunalen (åttonde avdelningen) meddelade den 9 december 2009 i mål T-484/08, Longevity Health Products, Inc mot Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller), övrig part i förfarandet vid överklagandenämnden: Merck KGaA

29

2010/C 100/45

Mål C-87/10: Begäran om förhandsavgörande framställd av Tribunale Ordinario di Vicenza — Sezione distaccata di Schio — (Italien) den 15 februari 2010 — Electrosteel Europe sa mot Edil Centro SpA

30

2010/C 100/46

Mål C-88/10: Begäran om förhandsavgörande framställd av Tribunale di Palermo (Italien) den 15 februari 2010 — Assessorato del Lavoro e della Previdenza Sociale mot Seasoft Spa

30

2010/C 100/47

Mål C-94/10: Begäran om förhandsavgörande framställd av Vestre Landsret (Danmark) den 17 februari 2010 — Danfoss A/S och Sauer-Danfoss ApS mot Skatteministeriet

32

2010/C 100/48

Mål C-105/10: Begäran om förhandsavgörande framställd av Högsta domstolen den 25 februari 2010 — Åklagarmyndigheten mot Malik Gataev och Khadizhat Gataeva

32

2010/C 100/49

Mål C-525/08: Beslut meddelat av ordföranden på domstolens tredje avdelning den 15 januari 2010 (begäran om förhandsavgörande från (Bundesgerichtshof (Tyskland)) — Sylvia Bienek mot Condor Flugdienst GmbH

34

2010/C 100/50

Mål C-313/09: Beslut meddelat av domstolens ordförande den 15 januari 2010 — Europeiska kommissionen mot Republiken Österrike

34

2010/C 100/51

Mål C-328/09: Beslut meddelat av domstolens ordförande den 18 januari 2010 — Europeiska kommissionen mot Republiken Estland

34

Tribunalen

2010/C 100/52

Mål T-16/04: Tribunalens dom av den 2 mars 2010 — Arcelor mot parlamentet och rådet (Miljö — Direktiv 2003/87/EG — System för handel med utsläppsrätter för växthusgaser inom gemenskapen — Talan om ogiltigförklaring — Villkoret direkt och personligen berörd ej uppfyllt — Begäran om skadestånd — Upptagande till sakprövning — Tillräckligt klar överträdelse av en överordnad rättsregel som har till syfte att ge enskilda rättigheter — Äganderätt — Frihet att utöva näringsverksamhet — Proportionalitet — Likabehandling — Etableringsfrihet — Rättssäkerhet)

35

2010/C 100/53

Mål T-70/05: Förstainstansrättens dom av den 2 mars 2010 — Evropaïki Dynamiki mot Europeiska sjösäkerhetsbyrån (EMSA) (Offentlig upphandling av tjänster — Anbudsförfarande vid Europeiska sjösäkerhetsbyrån — Tillhandahållande av datortjänster — Förkastande av anbud — Talan om ogiltigförklaring — Tribunalens behörighet — Uppfyller inte villkoren i förfrågningsunderlaget — Likabehandling — Iakttagande av de kriterier för tilldelning som anges i kontraktshandlingarna eller i meddelandet om upphandling — Utformande av underkriterier till tilldelningskriterierna — Uppenbart oriktig bedömning — Motiveringsskyldighet)

35

2010/C 100/54

Mål T-165/05: Tribunalens dom av den 3 mars 2010 — Bundesverband deutscher Banken mot kommissionen (Statligt stöd — Överföring av offentliga tillgångar till Landesbank Hessen-Thüringen Girozentrale — Beslut vari det fastställs att den anmälda åtgärden inte utgör statligt stöd — Kriteriet avseende en privat investerare — Motiveringsskyldighet)

36

2010/C 100/55

Mål T-429/05: Tribunalens dom av den 3 mars 2010 — Artegodan mot kommissionen (Utomobligatoriskt skadeståndsansvar — Humanläkemedel — Beslut om att återkalla godkännande för försäljning — Ogiltigförklaring av beslutet genom en dom av förstainstansrätten — Tillräckligt klart åsidosättande av en bestämmelse som ger enskilda rättigheter)

36

2010/C 100/56

Mål T-36/06: Tribunalens dom av den 3 mars 2010 — Bundesverband deutscher Banken mot kommissionen (Statligt stöd — Överföring av offentliga tillgångar till Landesbank Hessen-Thüringen Girozentrale — Beslut vari det fastställs att den anmälda åtgärden inte utgör statligt stöd — Kriteriet avseende en privat investerare — Motiveringsskyldighet — Betydande svårigheter)

37

2010/C 100/57

Mål T-102/07 och T-120/07: Förstainstansrättens dom av den 3 mars 2010 — Freistaat Sachsen m.fl. mot kommissionen (Statligt stöd — Stöd som Tyskland beviljat i form av ett kapitalandelslån och lånegarantier — Beslut i vilket stödet förklaras vara oförenligt med den gemensamma marknaden — Allmän stödordning som godkänts av kommissionen — Begreppet företag i svårigheter — Riktlinjer för statligt stöd till undsättning och omstrukturering av företag i svårigheter — Stödbeloppet — Motiveringsskyldighet)

37

2010/C 100/58

Mål T-321/07: Förstainstansrättens dom av den 3 mars 2010 — Lufthansa AirPlus Servicekarten mot harmoniseringsbyrån — Applus Servicios Tecnológicos (A+) (Gemenskapsvarumärke — Invändningsförfarande — Ansökan om registrering som gemenskapsvarumärke av figurmärket A+ — Det tidigare gemenskapsordmärket AirPlus International — Avslagsmotivering — Risk för förväxling saknas — Tecknen liknar inte varandra — Motiveringsskyldighet — Rätten till försvar — Artikel 8.1 b och 8.5 samt artiklarna 73, 74 och 79 i förordning (EG) nr 40/94 (nu artikel 8.1 b, 8.5 och artiklarna 75, 76 och 83 i förordning (EG) nr 207/2009))

38

2010/C 100/59

Mål T-248/08 P: Tribunalens dom av den 2 mars 2010 — Doktor mot rådet (Överklagande — Personalmål — Tjänstemän — Rekrytering — Provanställning — Förlängning av provanställningstiden — Provanställningsrapport — Uppsägning efter provanställningen — Artikel 34 i tjänsteföreskrifterna — Missuppfattning av faktiska omständigheter och bevisning — Personaldomstolens motiveringsskyldighet)

38

2010/C 100/60

Mål T-11/09: Förstainstansrättens dom av den 23 februari 2010 — Özdemir mot harmoniseringsbyrån — Aktieselskabet af 21. november 2001 (James Jones) (Gemenskapsvarumärke — Invändningsförfarande — Ansökan om gemenskapsordmärket James Jones — Äldre gemenskapsordmärket JACK & JONES — Relativa registreringshinder — Risk för förväxling — Artikel 8.1 b i förordning (EG) nr 40/94, nu artikel 8.1 b i förordning (EG) nr 207/2009)

39

2010/C 100/61

Mål T-408/07: Tribunalens beslut av den 4 februari 2010 — Crunch Fitness International mot harmoniseringsbyrån — ILG (CRUNCH) (Gemenskapsvarumärke — Upphävande — Återkallelse av ansökan om upphävande — Anledning saknas att döma i saken)

39

2010/C 100/62

Mål T-456/07: Tribunalens beslut av den 12 februari 2010 — Kommissionen mot Översättningscentrum (Talan om ogiltigförklaring — Gemenskapens pensionssystem — Skyldighet för Översättningscentrum att betala en avgift för budgetåren 1998–2005 — Handling mot vilken talan inte kan väckas — Handling som inte har rättsverkningar för tredje man — Uppenbart att talan ska avvisas)

40

2010/C 100/63

Mål T-481/08: Tribunalens beslut av den 8 februari 2010 — Alisei mot kommissionen (Talan om ogiltigförklaring — Yttre åtgärder och EUF — Genomförande av en revision och antagande av slutrapporten — Rättsakt som ingår i ett uteslutande avtalsrättsligt sammanhang — Obehörighet — Direkt tilldelning saknas — Avvisning — Talan om skadestånd — Uppenbart att talan ska avvisas)

40

2010/C 100/64

Mål T-18/10: Talan väckt den 11 januari 2010 — Inuit Tapiriit Kanatami m.fl. mot parlamentet och rådet

41

2010/C 100/65

Mål T-21/10: Talan väckt den 25 januari 2010 — Tyskland mot kommissionen

42

2010/C 100/66

Mål T-22/10: Talan väckt den 25 januari 2010 — Esprit International mot harmoniseringsbyrån Marc O'Polo International (återgivande av bokstaven e på en byxficka)

42

2010/C 100/67

Mål T-24/10: Talan väckt den 27 januari 2010 — CECA mot kommissionen

43

2010/C 100/68

Mål T-25/10: Talan väckt den 27 januari 2010 — BASF Specialty Chemicals och BASF Lampertheim mot kommissionen

44

2010/C 100/69

Mål T-26/10: Talan väckt den 25 januari 2010 — Alibaba Group mot harmoniseringsbyrån — allpay.net (ALIPAY)

45

2010/C 100/70

Mål T-27/10: Talan väckt den 27 januari 2010 — AC-Treuhand AG mot kommissionen

45

2010/C 100/71

Mål T-34/10: Talan väckt den 26 januari 2010 — Hairdreams mot harmoniseringsbyrån

46

2010/C 100/72

Mål T-35/10: Talan väckt den 29 januari 2010 — Bank Melli Iran mot Europeiska unionens råd

47

2010/C 100/73

Mål T-36/10: Talan väckt den 1 februari 2010 — Internationaler Hilfsfonds mot kommissionen

48

2010/C 100/74

Mål T-39/10: Talan väckt den 29 januari 2010 — El Corte Inglés mot harmoniseringsbyrån — Pucci International (PUCCI)

49

2010/C 100/75

Mål T-40/10: Talan väckt den 29 januari 2010 — Elf Aquitaine SA mot Europeiska kommissionen

49

2010/C 100/76

Mål T-41/10: Talan väckt den 2 februari 2010 — SIMS — Ecole de ski internationale mot harmoniseringsbyrån — SNMSF (esf école du ski français)

50

2010/C 100/77

Mål T-43/10: Talan väckt den 29 januari 2010 — Elementis m.fl. mot kommissionen

51

2010/C 100/78

Mål T-45/10: Talan väckt den 28 januari 2010 — GEA Group mot kommissionen

52

2010/C 100/79

Mål T-46/10: Talan väckt den 28 januari 2010 — Faci SpA mot kommissionen

53

2010/C 100/80

Mål T-47/10: Talan väckt den 27 januari 2010 — Akzo Nobel m.fl. mot kommissionen

54

2010/C 100/81

Mål T-48/10 P: Överklagande ingett den 2 februari 2010 av Herbert Meister av det beslut som personaldomstolen meddelade den 30 november 2009 i mål F-17/09, Meister mot harmoniseringsbyrån

55

2010/C 100/82

Mål T-49/10: Talan väckt den 5 februari 2010 — Footwear mot harmoniseringsbyrån

56

2010/C 100/83

Mål T-53/10: Talan väckt den 5 februari 2010 — Reisenthal mot harmoniseringsbyrån — Dynamic Promotion (spjällådor och korgar)

56

2010/C 100/84

Mål T-59/10: Talan väckt den 9 februari 2010 — Geemarc Telecom mot harmoniseringsbyrån — Audioline (AMPLIDECT)

57

2010/C 100/85

Mål T-60/10: Talan väckt den 10 februari 2010 — Jackson International mot harmoniseringsbyrån (ROYAL SHAKESPEARE)

57

2010/C 100/86

Mål T-61/10: Talan väckt den 8 februari 2010 — Victoria Sánchez mot parlamentet och kommissionen

58

2010/C 100/87

Mål T-65/10: Talan väckt den 11 februari 2010 — Spanien mot kommissionen

59

2010/C 100/88

Mål T-67/10: Talan väckt den 17 februari 2010 — Spanien mot kommissionen

60

2010/C 100/89

Mål T-68/10: Talan väckt den 15 februari 2010 — Sphere Time mot harmoniseringsbyrån (klockor)

60

2010/C 100/90

Mål T-69/10: Talan väckt den 18 februari 2010 — IRO mot kommissionen

61

2010/C 100/91

Mål T-70/10: Talan väckt den 19 februari 2010 — Feralpi Holding SpA mot Europeiska kommissionen

61

2010/C 100/92

Mål T-71/10: Talan väckt den 18 februari 2010 — Xeda International och Pace International mot kommissionen

62

2010/C 100/93

Mål T-73/10 P: Överklagande ingett den 17 februari 2010 av Apostolov av det beslut som Europeiska unionens personaldomstol meddelade den 15 december 2009 i mål F-8/09, Apostolov mot kommissionen

63

2010/C 100/94

Mål T-74/10: Talan väckt den 16 februari 2010 — Falco Geräte mot harmoniseringsbyrån — Delgado Sánchez (FLACO)

64

2010/C 100/95

Mål T-81/10: Talan väckt den 24 februari 2010 — Tempus Vade mot harmoniseringsbyrån — Palacios Serrano (AIR FORCE)

64

2010/C 100/96

Mål T-83/10: Talan väckt den 19 februari 2010 — Riva Fire SpA mot kommissionen

65

2010/C 100/97

Mål T-85/10: Talan väckt den 18 februari 2010 — Alfa Acciai mot kommissionen

66

2010/C 100/98

Mål T-87/10: Talan väckt den 23 februari 2010 — Chestnut Medical Technologies mot harmoniseringsbyrån (PIPELINE)

67

2010/C 100/99

Mål T-89/10: Talan väckt den 24 februari 2010 — Ungern mot kommissionen

67

Personaldomstolen

2010/C 100/00

Mål F-3/10: Talan väckt den 15 januari 2010 — AB mot europeiska kommissionen

69

2010/C 100/01

Mål F-7/10: Talan väckt den 19 januari 2010 — Garcia Lledo m.fl. mot harmoniseringsbyrån

69

2010/C 100/02

Mål F-8/10: Talan väckt den 25 januari 2010 — Gheysens mot rådet

69

2010/C 100/03

Mål F-10/10: Talan väckt den 29 januari 2010 — Hecq mot kommissionen

70

| SV | |
| --- | --- |

SV

---

IV Upplysningar

UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN

Domstolen

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/1 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/1

---

2010/C 100/01

Domstolens senaste offentliggörande i Europeiska unionens officiella tidning

EUT C 80, 27.3.2010

Senaste listan över offentliggöranden

EUT C 63, 13.3.2010

EUT C 51, 27.2.2010

EUT C 37, 13.2.2010

EUT C 24, 30.1.2010

EUT C 11, 16.1.2010

EUT C 312, 19.12.2009

Dessa texter är tillgängliga på:

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Yttranden

DOMSTOLSFÖRFARANDEN

Domstolen

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/2 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/2

---

Domstolens dom (andra avdelningen) av den 25 februari 2010 (begäran om förhandsavgörande från Commissione tributaria provinciale di Roma — Italien) — Pontina Ambiente Srl mot Regione Lazio

(Mål C-172/08) (1)

(Miljö - Direktiv 1999/31/EG - Artikel 10 - Särskild avgift för deponering av fast avfall - Skyldighet för huvudmannen för en deponi att betala denna avgift - Driftskostnader för en deponi - Direktiv 2000/35/EG - Dröjsmålsränta)

2010/C 100/02

Rättegångsspråk: italienska

Hänskjutande domstol

Commissione tributaria provinciale di Roma

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Pontina Ambiente Srl

Motpart: Regione Lazio

Saken

Begäran om förhandsavgörande — Commissione tributaria provinciale di Roma — Tolkning av artiklarna 12 EG, 14 EG, 43 EG och 46 EG, artikel 10 i rådets direktiv 1999/31/EG av den 26 april 1999 om deponering av avfall (EGT L 182, s. 1) och av Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/35/EG av den 29 juni 2000 om bekämpande av sena betalningar vid handelstransaktioner (EGT L 200, s. 35) — Nationell lagstiftning som inför en särskild avgift för deponering av fast avfall på en deponi, och enligt vilken huvudmannen för deponin är skyldig att i förväg betala den avgift som ska erläggas av den som deponerat avfallet och som bestäms utifrån hur mycket avfall som deponerats

Domslut

| 1. | Artikel 10 i rådets direktiv 1999/31/EG av den 26 april 1999 om deponering av avfall, i dess lydelse enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1882/2003 av den 29 september 2003, ska tolkas så, att denna bestämmelse inte utgör hinder för en sådan nationell lagstiftning som den som avses i målet vid den nationella domstolen, enligt vilken en huvudman för en deponi dels är skyldig att betala en avgift som ska ersättas av den kommun som har deponerat avfallet, dels kan åläggas sanktionsavgifter vid försenad betalning av avgiften. Denna lagstiftning måste dock omgärdas av åtgärder som syftar till att säkerställa att avgiften faktiskt ersätts, och detta omgående. Vidare måste alla de kostnader som är knutna till indrivningen av ersättningen — särskilt de kostnader som följer av en försenad betalning av de belopp som nämnda kommun därmed är skyldig huvudmannen, inklusive eventuella sanktionsavgifter som den senare har ålagts till följd av förseningen — övervältras på det pris som kommunen ska betala till huvudmannen. Det ankommer på den nationella domstolen att kontrollera huruvida dessa villkor är uppfyllda. |
| --- | --- |

1.

Artikel 10 i rådets direktiv 1999/31/EG av den 26 april 1999 om deponering av avfall, i dess lydelse enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1882/2003 av den 29 september 2003, ska tolkas så, att denna bestämmelse inte utgör hinder för en sådan nationell lagstiftning som den som avses i målet vid den nationella domstolen, enligt vilken en huvudman för en deponi dels är skyldig att betala en avgift som ska ersättas av den kommun som har deponerat avfallet, dels kan åläggas sanktionsavgifter vid försenad betalning av avgiften. Denna lagstiftning måste dock omgärdas av åtgärder som syftar till att säkerställa att avgiften faktiskt ersätts, och detta omgående. Vidare måste alla de kostnader som är knutna till indrivningen av ersättningen — särskilt de kostnader som följer av en försenad betalning av de belopp som nämnda kommun därmed är skyldig huvudmannen, inklusive eventuella sanktionsavgifter som den senare har ålagts till följd av förseningen — övervältras på det pris som kommunen ska betala till huvudmannen. Det ankommer på den nationella domstolen att kontrollera huruvida dessa villkor är uppfyllda.

| 2. | Artiklarna 1, 2.1 och 3 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/35/EG av den 29 juni 2000 om bekämpande av sena betalningar vid handelstransaktioner ska tolkas så, att belopp som en kommun som har deponerat avfall är skyldig att betala till huvudmannen för deponin, såsom förfallna ersättningsbetalningar för avgifter, omfattas av tillämpningsområdet för direktivet och att medlemsstaterna därför är skyldiga att, i enlighet med artikel 3 däri, säkerställa att ränta betalas till huvudmannen när kommunen inte har betalat ovannämnda belopp i tid. |
| --- | --- |

2.

Artiklarna 1, 2.1 och 3 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/35/EG av den 29 juni 2000 om bekämpande av sena betalningar vid handelstransaktioner ska tolkas så, att belopp som en kommun som har deponerat avfall är skyldig att betala till huvudmannen för deponin, såsom förfallna ersättningsbetalningar för avgifter, omfattas av tillämpningsområdet för direktivet och att medlemsstaterna därför är skyldiga att, i enlighet med artikel 3 däri, säkerställa att ränta betalas till huvudmannen när kommunen inte har betalat ovannämnda belopp i tid.

---

(1)  EUT C 183, 19.7.2008.

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/3 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/3

---

Domstolens dom (stora avdelningen) av den 23 februari 2010 (begäran om förhandsavgörande från Court of Appeal — Förenade kungariket) — London Borough of Harrow mot Nimco Hassan Ibrahim, Secretary of State for the Home Department

(Mål C-310/08) (1)

(Fri rörlighet för personer - Uppehållsrätt för en tredjelandsmedborgare, som är gift med en medborgare i en medlemsstat, och för deras barn, som är medborgare i en medlemsstat - Medborgare i en medlemsstat som, efter det att dennes anställning har upphört, lämnar den mottagande medlemsstaten - Barn som går i skolan - Medel för uppehälle saknas - Förordning (EEG) nr 1612/68 - Artikel 12 - Direktiv 2004/38/EG)

2010/C 100/03

Rättegångsspråk: engelska

Hänskjutande domstol

Court of Appeal

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: London Borough of Harrow

Motpart: Nimco Hassan Ibrahim, Secretary of State for the Home Department

Saken

Begäran om förhandsavgörande — Court of Appeal — Tolkning av Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/38/EG av den 29 april 2004 om unionsmedborgares och deras familjemedlemmars rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inom medlemsstaternas territorier (EUT L 158, s. 77) och av artikel 12 i rådets förordning (EEG) nr 1612/68 av den 15 oktober 1968 om arbetskraftens fria rörlighet inom gemenskapen (EGT L 257, s. 2; svensk specialutgåva, område 5, volym 1, s. 33) — En tredjelandsmedborgare som är maka till en medborgare i en medlemsstat och hennes barn, som också är medborgare i en medlemsstat, har flyttat till maken i Förenade kungariket där denne har varit anställd — Makans och barnens uppehållsrätt efter det att maken har slutat sin anställning och lämnat Förenade kungariket

Domslut

Under sådana omständigheter som de som är för handen i målet vid den nationella domstolen har barnen till en medborgare i en medlemsstat, som arbetar eller har arbetat i den mottagande medlemsstaten, och den förälder som har den faktiska vårdnaden om barnen uppehållsrätt i den sistnämnda staten enbart på grundval av artikel 12 i rådets förordning (EEG) nr 1612/68 av den 15 oktober 1968 om arbetskraftens fria rörlighet inom gemenskapen, i dess lydelse enligt rådets förordning (EEG) nr 2434/92 av den 27 juli 1992. Uppehållsrätten är inte villkorad av att de har tillräckliga tillgångar och en heltäckande sjukförsäkring i den staten.

---

(1)  EUT C 247 av den 27.9.2008.

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/3 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/3

---

Domstolens dom (andra avdelningen) av den 25 februari 2010 (begäran om förhandsavgörande från Hoge Raad der Nederlanden — Nederländerna) — X Holding B.V. mot Staatssecretaris van Financiën

(Mål C-337/08) (1)

(Artiklarna 43 EG och 48 EG - Skattelagstiftning - Inkomstskatt för juridiska personer - Skattemässig enhet bestående av ett moderbolag med hemvist i landet och ett eller flera dotterbolag med hemvist i landet - Moderbolaget beskattas för vinsten - Dotterbolag som inte har hemvist i landet uteslutna)

2010/C 100/04

Rättegångsspråk: nederländska

Hänskjutande domstol

Hoge Raad der Nederlanden

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: X Holding B.V.

Motpart: Staatssecretaris van Financiën

Saken

Begäran om förhandsavgörande — Hoge Raad der Nederlanden Den Haag — Artiklarna 43 EG och 48 EG — Lagstiftning som innebär att moderbolag i en medlemsstat kan bilda en skattemässig enhet med ett eller flera dotterbolag i samma medlemsstat och att skatten tas ut av moderbolaget — Undantag för dotterbolag i andra medlemsstater

Domslut

Artiklarna 43 EG och 48 EG utgör inte hinder för en medlemsstats lagstiftning, enligt vilken ett moderbolag får bilda en enda skattemässig enhet med sitt dotterbolag med hemvist i landet, medan moderbolaget inte får bilda en sådan skattemässig enhet med ett dotterbolag som saknar hemvist i landet, när överskottet i sistnämnda dotterbolag inte omfattas av skattelagstiftningen i den medlemsstaten.

---

(1)  EUT C 272 av den 25.10.2008

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/4 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/4

---

Domstolens dom (fjärde avdelningen) av den 25 februari 2010 (begäran om förhandsavgörande från Bundesgerichtshof — Tyskland) — Car Trim GmbH mot KeySafety Systems Srl

(Mål C-381/08) (1)

(Domstols behörighet på privaträttens område - Förordning (EG) nr 44/2001 - Artikel 5.1 b - Behörighet i mål där talan avser avtal - Fastställande av uppfyllelseorten för förpliktelsen - Kriterier för att skilja mellan ”försäljning av varor” och ”utförande av tjänster”)

2010/C 100/05

Rättegångsspråk: tyska

Hänskjutande domstol

Bundesgerichtshof

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Car Trim GmbH

Motpart: KeySafety Systems Srl

Saken

Begäran om förhandsavgörande — Bundesgerichtshof — Tolkning av artikel 5.1 b i rådets förordning (EG) nr 44/2001 av den 22 december 2000 om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar på privaträttens område (EGT L 12, 2001, s. 1) — Avtal om tillhandahållande av varor som ska tillverkas som även innehåller instruktioner när köparen även uppställt villkor beträffande inköp, bearbetning och leverans av den vara som ska framställas, inräknat garantier för framställningens kvalitet, för leveransens tillförlitlighet och för ett korrekt administrativt fullgörande av uppdraget — Fastställande av uppfyllelseorten för förpliktelsen vid distansförsäljning

Domslut

| 1. | Artikel 5.1 b i rådets förordning (EG) nr 44/2001 av den 22 december 2000 om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar på privaträttens område ska tolkas på följande sätt. Avtal om leverans av varor som ska tillverkas eller framställas ska kvalificeras som försäljning av varor i den mening som avses i artikel 5.1 b första strecksatsen i förordningen, även när köparen har uppställt vissa villkor beträffande inköp, bearbetning och leverans av varorna, förutsatt att köparen inte har tillhandahållit materialet och att leverantören ansvarar för varans kvalitet och för att varan överensstämmer med avtalet. |
| --- | --- |

1.

Artikel 5.1 b i rådets förordning (EG) nr 44/2001 av den 22 december 2000 om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar på privaträttens område ska tolkas på följande sätt. Avtal om leverans av varor som ska tillverkas eller framställas ska kvalificeras som försäljning av varor i den mening som avses i artikel 5.1 b första strecksatsen i förordningen, även när köparen har uppställt vissa villkor beträffande inköp, bearbetning och leverans av varorna, förutsatt att köparen inte har tillhandahållit materialet och att leverantören ansvarar för varans kvalitet och för att varan överensstämmer med avtalet.

| 2. | Artikel 5.1 b första strecksatsen i förordning nr 44/2001 ska tolkas så, att vid distansförsäljning ska den ort dit varorna enligt avtalet har eller skulle ha levererats fastställas på grundval av bestämmelserna i avtalet. Om det inte är möjligt att fastställa leveransorten på den grunden, utan att hänföra sig till den materiella rätt som är tillämplig på avtalet, är leveransorten den ort där det fysiska överlämnandet av varorna äger rum, genom vilket köparen har eller skulle ha fått faktisk rådighet över varorna på den slutliga bestämmelseorten för försäljningstransaktionen. |
| --- | --- |

2.

Artikel 5.1 b första strecksatsen i förordning nr 44/2001 ska tolkas så, att vid distansförsäljning ska den ort dit varorna enligt avtalet har eller skulle ha levererats fastställas på grundval av bestämmelserna i avtalet. Om det inte är möjligt att fastställa leveransorten på den grunden, utan att hänföra sig till den materiella rätt som är tillämplig på avtalet, är leveransorten den ort där det fysiska överlämnandet av varorna äger rum, genom vilket köparen har eller skulle ha fått faktisk rådighet över varorna på den slutliga bestämmelseorten för försäljningstransaktionen.

---

(1)  EUT C 301, 22.11.2008.

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/4 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/4

---

Domstolens dom (fjärde avdelningen) av den 25 februari 2010 (begäran om förhandsavgörande från Finanzgericht Hamburg — Tyskland) — Firma Brita GmbH mot Hauptzollamt Hamburg-Hafen

(Mål C-386/08) (1)

(Associeringsavtalet mellan EG och Israel - Territoriellt tillämpningsområde - Associeringsavtalet mellan EG och PLO - Vägran att på produkter med ursprung på Västbanken tillämpa den förmånsbehandling som beviljas produkter med ursprung i Israel - Tvivel avseende produkternas ursprung - Godkänd exportör - Efterföljande kontroll av fakturadeklarationer utförd av tullmyndigheterna i importlandet - Wienkonventionen om traktaträtten - Principen om traktats relativa verkan)

2010/C 100/06

Rättegångsspråk: tyska

Hänskjutande domstol

Finanzgericht Hamburg

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Firma Brita GmbH

Motpart: Hauptzollamt Hamburg-Hafen

Saken

Begäran om förhandsavgörande — Finanzgericht Hamburg — Tolkning av Europa-Medelhavsavtal om upprättande av en associering mellan Europeiska gemenskaperna och deras medlemsstater, å ena sidan, och Staten Israel, å andra sidan, undertecknat i Bryssel, av den 20 november 1995 (EGT L 147, 2000, s. 3), och, i synnerhet, av Europa-Medelhavsinterimsavtal om associering av handel och samarbete mellan Europeiska gemenskapen, å ena sidan, och Palestinska befrielseorganisationen (PLO), å andra sidan, för den palestinska myndigheten på Västbanken och i Gaza, undertecknat i Bryssel, av den 24 februari 1997 (EGT L 187, s. 3) — Vägran att på produkter med ursprung i israeliska bosättningarna på Västbanken tillämpa det system för förmånsbehandling som överenskommits för produkter med ursprung i Israel — Befogenhet för de statliga myndigheterna i importstaten att i efterhand kontrollera ursprungsintygen när de inte hyser något annat tvivel om produkternas ursprung än tvivel som uppstått genom att parterna till associeringsavtalet mellan EG och Israel tolkar begreppet ”staten Israels territorium” olika, och när myndigheterna inte har inlett ett sådant tvistlösningsförfarande som avses i artikel 33 i protokoll nr 4 till detta avtal i syfte att tolka detta begrepp

Domslut

| 1. | Tullmyndigheterna i importmedlemsstaten får vägra den förmånsbehandling som föreskrivs i Europa–Medelhavsavtalet om upprättande av en associering mellan Europeiska gemenskaperna och deras medlemsstater, å ena sidan, och staten Israel, å andra sidan, undertecknat i Bryssel den 20 november 1995, när de ifrågavarande produkterna har sitt ursprung på Västbanken. Dessutom får tullmyndigheterna i importmedlemsstaten inte företa en kvalificering genom val, utan att avgöra vilket av de ifrågakommande avtalen — närmare bestämt Europa–Medelhavsavtalet om upprättande av en associering mellan Europeiska gemenskaperna och deras medlemsstater, å ena sidan, och staten Israel, å andra sidan, och Europa–Medelhavsinterimsavtalet om associering av handel och samarbete mellan Europeiska gemenskapen, å ena sidan, och Palestinska befrielseorganisationen för den palestinska myndigheten på Västbanken och i Gaza, å andra sidan, undertecknat i Bryssel den 24 februari 1997 — som ska tillämpas i förevarande fall samt huruvida ursprungsintyget ska komma från de israeliska eller de palestinska myndigheterna. |
| --- | --- |

1.

Tullmyndigheterna i importmedlemsstaten får vägra den förmånsbehandling som föreskrivs i Europa–Medelhavsavtalet om upprättande av en associering mellan Europeiska gemenskaperna och deras medlemsstater, å ena sidan, och staten Israel, å andra sidan, undertecknat i Bryssel den 20 november 1995, när de ifrågavarande produkterna har sitt ursprung på Västbanken. Dessutom får tullmyndigheterna i importmedlemsstaten inte företa en kvalificering genom val, utan att avgöra vilket av de ifrågakommande avtalen — närmare bestämt Europa–Medelhavsavtalet om upprättande av en associering mellan Europeiska gemenskaperna och deras medlemsstater, å ena sidan, och staten Israel, å andra sidan, och Europa–Medelhavsinterimsavtalet om associering av handel och samarbete mellan Europeiska gemenskapen, å ena sidan, och Palestinska befrielseorganisationen för den palestinska myndigheten på Västbanken och i Gaza, å andra sidan, undertecknat i Bryssel den 24 februari 1997 — som ska tillämpas i förevarande fall samt huruvida ursprungsintyget ska komma från de israeliska eller de palestinska myndigheterna.

| 2. | Tullmyndigheterna i importstaten är, inom ramen för det förfarande som föreskrivs i artikel 32 i protokoll nr 4 som är bifogat till Europa–Medelhavsavtalet om upprättande av en associering mellan Europeiska gemenskaperna och deras medlemsstater, å ena sidan, och staten Israel, å andra sidan, inte bundna av det ursprungsintyg som företetts och det svar som tullmyndigheterna I exportlandet lämnat, när detta svar inte innehåller tillräckliga uppgifter, i den mening som avses i artikel 32.6 i detta protokoll, för att avgöra produkternas verkliga ursprung. Tullmyndigheterna i importlandet är inte heller skyldiga att överlämna en tvist som avser tolkningen av det territoriella tillämpningsområdet för nämnda avtal till den tullsamarbetskommitté som inrättats i enlighet med artikel 39 i nämnda protokoll. |
| --- | --- |

2.

Tullmyndigheterna i importstaten är, inom ramen för det förfarande som föreskrivs i artikel 32 i protokoll nr 4 som är bifogat till Europa–Medelhavsavtalet om upprättande av en associering mellan Europeiska gemenskaperna och deras medlemsstater, å ena sidan, och staten Israel, å andra sidan, inte bundna av det ursprungsintyg som företetts och det svar som tullmyndigheterna I exportlandet lämnat, när detta svar inte innehåller tillräckliga uppgifter, i den mening som avses i artikel 32.6 i detta protokoll, för att avgöra produkternas verkliga ursprung. Tullmyndigheterna i importlandet är inte heller skyldiga att överlämna en tvist som avser tolkningen av det territoriella tillämpningsområdet för nämnda avtal till den tullsamarbetskommitté som inrättats i enlighet med artikel 39 i nämnda protokoll.

---

(1)  EUT C 285, 8.11.2008.

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/5 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/5

---

Domstolens dom (andra avdelningen) av den 25 februari 2010 — Lancôme parfums et beauté & Cie SNC mot Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller), CMS Hasche Sigle

(Mål C-408/08 P) (1)

(Överklagande - Gemenskapsvarumärke - Förordning (EG) nr 40/94 - Artiklarna 55.1 a och 7.1 c - Fråga huruvida berättigat intresse av att få saken prövad krävs för att ge in en ansökan om ogiltighetsförklaring av ett varumärke på grundval av en absolut ogiltighetsgrund - Advokatbyrå - Ordmärket COLOR EDITION - Fråga huruvida ett ordmärke sammansatt av beskrivande beståndsdelar ska anses vara av beskrivande karaktär)

2010/C 100/07

Rättegångsspråk: franska

Parter

Klagande: Lancôme parfums et beauté & Cie SNC (ombud: A. von Mühlendahl, Rechtsanwalt)

Övriga parter i målet: Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) (ombud: A. Folliard-Monguiral), CMS Hasche Sigle

Saken

Överklagande av den dom som förstainstansrätten (andra avdelningen) meddelade den 8 juli 2008 i mål T-160/07, Lancôme mot harmoniseringsbyrån och CMS Hasche Sigle, genom vilken förstainstansrätten avslog sökandens talan mot det beslut som fattats av andra överklagandenämnden vid harmoniseringsbyrån den 26 februari 2007 angående ogiltighetsförklaring av registreringen av varumärket COLOR EDITION för kosmetika och makeuppreparat — Åsidosättande av artiklarna 7.1 c och 55.1 a i rådets förordning (EG) nr 40/94 av den 20 december 1993 om gemenskapsvarumärken (EGT L 11, 1994, s. 1; svensk specialutgåva, område 17, volym 2, s. 3) — Berättigat intresse av att inge en ansökan om ogiltigförklaring av ett varumärke — Advokatbyrå — Eget ekonomiskt intresse av att begära ogiltigförklaring av ett varumärke för kosmetika föreligger inte — Märkbar skillnad mellan den association som uppkommer genom de ord som föreslagits för registrering av ett varumärke och omsättningskretsens dagliga språkbruk när de hänför sig till de ifrågavarande varorna eller tjänsterna eller deras väsentliga egenskaper

Domslut

| 1. | Överklagandet ogillas. |
| --- | --- |

1.

Överklagandet ogillas.

| 2. | Lancôme parfums et beauté & Cie SNC ska ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2.

Lancôme parfums et beauté & Cie SNC ska ersätta rättegångskostnaderna.

---

(1)  EUT C 6, 10.1.2009.

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/6 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/6

---

Domstolens dom (stora avdelningen) av den 23 februari 2010 (begäran om förhandsavgörande från Court of Appeal, Förenade kungariket) — Maria Teixeira mot London Borough of Lambeth, Secretary of State for the Home Department

(Mål C-480/08) (1)

(Fri rörlighet för personer - Uppehållsrätt - Medborgare i en medlemsstat som har arbetat i en annan medlemsstat och som har stannat kvar där efter att ha slutat att arbeta - Barn som genomgår yrkesutbildning i den mottagande medlemsstaten - Egna medel för uppehälle saknas - Förordning (EEG) nr 1612/68 - Artikel 12 - Direktiv 2004/38/EG)

2010/C 100/08

Rättegångsspråk: engelska

Hänskjutande domstol

Court of Appeal

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Maria Teixeira

Motpart: London Borough of Lambeth, Secretary of State for the Home Department

Saken

Begäran om förhandsavgörande — Court of Appeal (Förenade kungariket) — Tolkning av Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/38 av den 29 april 2004 om unionsmedborgares och deras familjemedlemmars rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inom medlemsstaternas territorier (EUT L 158, 2004, s. 77) och artikel 12 i rådets förordning (EEG) nr 1612/68 av den 15 oktober 1968 om arbetskraftens fria rörlighet inom gemenskapen (EGT L 257, s. 2, svensk specialutgåva, område 5, volym 1, s. 33) — Huruvida en unionsmedborgare har uppehållsrätt i Förenade kungariket när unionsmedborgaren inte längre är arbetstagare och inte längre har uppehållsrätt i enlighet med bestämmelserna om fri rörlighet för arbetstagare — Huruvida ett barn till en sådan medborgare har rätt att uppehålla sig i Förenade kungariket i syfte att avsluta en yrkesutbildning — Huruvida modern har rätt att uppehålla sig där i egenskap av barnets vårdnadshavare

Domslut

| 1. | Under sådana omständigheter som dem som är för handen i målet vid den nationella domstolen kan en medborgare i en medlemsstat, som har varit anställd i en annan medlemsstat där dennes barn genomgår en utbildning, göra gällande en uppehållsrätt i den mottagande medlemsstaten i egenskap av förälder som har den faktiska vårdnaden om barnet enbart med stöd av artikel 12 i rådets förordning (EEG) nr 1612/68 av den 15 oktober 1968 om arbetskraftens fria rörlighet inom gemenskapen, i dess lydelse enligt rådets förordning (EEG) nr 2434/92 av den 27 juli 1992, utan att det krävs att villkoren i Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/38/EG av den 29 april 2004 om unionsmedborgares och deras familjemedlemmars rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inom medlemsstaternas territorier och om ändring av förordning (EEG) nr 1612/68 och om upphävande av direktiven 64/221/EEG, 68/360/EEG, 72/194/EEG, 73/148/EEG, 75/34/EEG, 75/35/EEG, 90/364/EEG, 90/365/EEG och 93/96/EEG är uppfyllda. |
| --- | --- |

1.

Under sådana omständigheter som dem som är för handen i målet vid den nationella domstolen kan en medborgare i en medlemsstat, som har varit anställd i en annan medlemsstat där dennes barn genomgår en utbildning, göra gällande en uppehållsrätt i den mottagande medlemsstaten i egenskap av förälder som har den faktiska vårdnaden om barnet enbart med stöd av artikel 12 i rådets förordning (EEG) nr 1612/68 av den 15 oktober 1968 om arbetskraftens fria rörlighet inom gemenskapen, i dess lydelse enligt rådets förordning (EEG) nr 2434/92 av den 27 juli 1992, utan att det krävs att villkoren i Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/38/EG av den 29 april 2004 om unionsmedborgares och deras familjemedlemmars rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inom medlemsstaternas territorier och om ändring av förordning (EEG) nr 1612/68 och om upphävande av direktiven 64/221/EEG, 68/360/EEG, 72/194/EEG, 73/148/EEG, 75/34/EEG, 75/35/EEG, 90/364/EEG, 90/365/EEG och 93/96/EEG är uppfyllda.

| 2. | Den uppehållsrätt i den mottagande medlemsstaten som tillkommer den förälder som har den faktiska vårdnaden om ett barn, som utövar sin rätt enligt artikel 12 i förordning nr 1612/68 att genomgå en utbildning, är inte beroende av att föräldern måste ha tillräckliga tillgångar för att inte bli en belastning för den mottagande medlemsstatens sociala biståndssystem under sin vistelse där samt en heltäckande sjukförsäkring i den medlemsstaten. |
| --- | --- |

2.

Den uppehållsrätt i den mottagande medlemsstaten som tillkommer den förälder som har den faktiska vårdnaden om ett barn, som utövar sin rätt enligt artikel 12 i förordning nr 1612/68 att genomgå en utbildning, är inte beroende av att föräldern måste ha tillräckliga tillgångar för att inte bli en belastning för den mottagande medlemsstatens sociala biståndssystem under sin vistelse där samt en heltäckande sjukförsäkring i den medlemsstaten.

| 3. | Den uppehållsrätt i den mottagande medlemsstaten som tillkommer den förälder som har den faktiska vårdnaden om ett barn till en migrerande arbetstagare, när barnet genomgår en utbildning i den medlemsstaten, är inte beroende av att en av barnets föräldrar var yrkesverksam som migrerande arbetstagare i den mottagande medlemsstaten vid den tidpunkt då barnet påbörjade sin utbildning. |
| --- | --- |

3.

Den uppehållsrätt i den mottagande medlemsstaten som tillkommer den förälder som har den faktiska vårdnaden om ett barn till en migrerande arbetstagare, när barnet genomgår en utbildning i den medlemsstaten, är inte beroende av att en av barnets föräldrar var yrkesverksam som migrerande arbetstagare i den mottagande medlemsstaten vid den tidpunkt då barnet påbörjade sin utbildning.

| 4. | Den uppehållsrätt i den mottagande medlemsstaten som tillkommer den förälder som har den faktiska vårdnaden om ett barn till en migrerande arbetstagare, när barnet genomgår en utbildning i den medlemsstaten, upphör när barnet blir myndigt, såvida inte barnet har ett fortsatt behov av förälderns närvaro och omvårdnad för att kunna genomgå och fullfölja sin utbildning. |
| --- | --- |

4.

Den uppehållsrätt i den mottagande medlemsstaten som tillkommer den förälder som har den faktiska vårdnaden om ett barn till en migrerande arbetstagare, när barnet genomgår en utbildning i den medlemsstaten, upphör när barnet blir myndigt, såvida inte barnet har ett fortsatt behov av förälderns närvaro och omvårdnad för att kunna genomgå och fullfölja sin utbildning.

---

(1)  EUT C 32, 7.2.2009.

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/7 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/7

---

Domstolens dom (andra avdelningen) av den 25 februari 2010 (begäran om förhandsavgörande från Bundesverwaltungsgericht — Tyskland) — Müller Fleisch GmbH mot Land Baden-Württemberg

(Mål C-562/08) (1)

(System för övervakning av bovin spongiform encefalopati - Förordning (EG) nr 999/2001 - Nötkreatur äldre än 30 månader - Slakt under normala förhållanden - Kött avsett som livsmedel - Obligatoriskt test - Nationell lagstiftning - Undersökningsskyldighet - Utvidgning - Nötkreatur äldre än 24 månader)

2010/C 100/09

Rättegångsspråk: tyska

Hänskjutande domstol

Bundesverwaltungsgericht

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Müller Fleisch GmbH

Motpart: Land Baden-Württemberg

Saken

Begäran om förhandsavgörande — Bundesverwaltungsgericht — Tolkning av artikel 6.1 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 999/2001 av den 22 maj 2001 om fastställande av bestämmelser för förebyggande, kontroll och utrotning av vissa typer av transmissibel spongiform encefalopati (EGT L 147, s. 1), jämförd med kapitel A.1 i bilaga III till samma förordning, i dess lydelse enligt kommissionens förordning (EG) nr 1248/2001 av den 22 juni 2001 (EGT L 173, s. 12) — Krav att alla nötkreatur som är äldre än 30 månader och som slaktas normalt för att användas som livsmedel testas för BSE — Nationell lagstiftning enligt vilken testkravet utvidgas till att omfatta alla nötkreatur som är äldre än 24 månader

Domslut

Artikel 6.1 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 999/2001 av den 22 maj 2001 om fastställande av bestämmelser för förebyggande, kontroll och utrotning av vissa typer av transmissibel spongiform encefalopati och kapitel A.1 i bilaga III till denna förordning, i dess lydelse enligt kommissionens förordning (EG) nr 1248/2001 av den 22 juni 2001, utgör inte hinder för nationella bestämmelser enligt vilka alla nötkreatur som är äldre än 24 månader ska testas för transmissibel spongiform encefalopati.

---

(1)  EUT C 69, 21.3.2009.

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/7 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/7

---

Domstolens dom (femte avdelningen) av den 25 februari 2010 (begäran om förhandsavgörande från Fövárosi Bíroság (Ungern)) — Sió-Eckes Kft. mot Mezögazdasági és Vidéfejlesztési Hivatal Központi Szerve

(Mål C-25/09) (1)

(Gemensam jordbrukspolitik - Förordning (EG) nr 2201/96 - Gemensam organisation av marknaden för bearbetade produkter av frukt och grönsaker - Förordning (EG) nr 1535/2003 - Stödordning för bearbetade produkter av frukt och grönsaker - Bearbetade produkter - Persikor i sockerlag eller i naturlig fruktsaft - Slutprodukter)

2010/C 100/10

Rättegångsspråk: ungerska

Hänskjutande domstol

Fövárosi Bíroság (Ungern)

Parter i målet vid den nationella domstolen

Kärande/Sökande/Klagande: Sió-Eckes Kft.

Svarande/Motpart: Mezögazdasági és Vidéfejlesztési Hivatal Központi Szerve

Saken

Begäran om förhandsavgörande- Fövárosi Biróság — Tolkning av artikel 2.1 i rådets förordning (EG) nr 2201/96 av den 28 oktober 1996 om den gemensamma organisationen av marknaden för bearbetade produkter av frukt och grönsaker (EGT L 297, s. 29), artikel 2.1 i kommissionens förordning (EG) nr 1535/2003 av den 29 augusti 2003 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 2201/96 när det gäller stödordningen för bearbetade produkter av frukt och grönsaker (EUT L 218, s. 14) och av artikel 3 i kommissionens förordning (EEG) nr 2320/89 av den 28 juli 1989 om minimikvalitetskrav vad gäller persikor i sockerlag och persikor i naturlig fruktsaft vid tillämpningen av systemet med produktionsstöd (EGT L 220, s. 54; svensk specialutgåva, område 3, volym 30, s. 33) — Persikofruktkött som framställts inom ramen för stödordningen för bearbetade produkter av frukt och grönsaker — Tillämpligheten av denna stödordning på persikoprodukter som inte har bearbetats på de sätt som anges i förordning (EEG) nr 2320/89 och på halvfabrikat som uppkommit på olika produktionsstadier och som ska bearbetas ytterligare

Domslut

| 1. | Artikel 2.1 i rådets förordning (EG) nr 2201/96 av den 28 oktober 1996 om den gemensamma organisationen av marknaden för bearbetade produkter av frukt och grönsaker, i dess lydelse enligt kommissionens förordning (EG) nr 386/2004 av den 1 mars 2004, ska tolkas så att den stödordning som avses i den bestämmelsen är tillämplig på en produkt som, å ena sidan, omfattas av ett av de KN-nummer som uppräknas i bilaga I till denna förordning, i dess ändrade lydelse, inklusive KN-nummer 2008 70 92, och som, å andra sidan, omfattas av definitionen av ”persikor i sockerlag eller i naturlig fruktsaft” i den mening som avses i förordningen, jämförd med kommissionens förordning (EG) nr 1535/2003 av den 29 augusti 2003 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 2201/96 när det gäller stödordningen för bearbetade produkter av frukt och grönsaker, i dess lydelse enligt förordning (EG) nr 386/2004 samt kommissionens förordning (EEG) nr 2320/89 av den 28 juli 1989 om minimikvalitetskrav vad gäller persikor i sockerlag och/eller persikor i naturlig fruktsaft i enlighet med ordningen för produktionsstöd, i dess lydelse enligt kommissionens förordning (EG) nr 996/2001 av den 22 maj 2001. |
| --- | --- |

1.

Artikel 2.1 i rådets förordning (EG) nr 2201/96 av den 28 oktober 1996 om den gemensamma organisationen av marknaden för bearbetade produkter av frukt och grönsaker, i dess lydelse enligt kommissionens förordning (EG) nr 386/2004 av den 1 mars 2004, ska tolkas så att den stödordning som avses i den bestämmelsen är tillämplig på en produkt som, å ena sidan, omfattas av ett av de KN-nummer som uppräknas i bilaga I till denna förordning, i dess ändrade lydelse, inklusive KN-nummer 2008 70 92, och som, å andra sidan, omfattas av definitionen av ”persikor i sockerlag eller i naturlig fruktsaft” i den mening som avses i förordningen, jämförd med kommissionens förordning (EG) nr 1535/2003 av den 29 augusti 2003 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 2201/96 när det gäller stödordningen för bearbetade produkter av frukt och grönsaker, i dess lydelse enligt förordning (EG) nr 386/2004 samt kommissionens förordning (EEG) nr 2320/89 av den 28 juli 1989 om minimikvalitetskrav vad gäller persikor i sockerlag och/eller persikor i naturlig fruktsaft i enlighet med ordningen för produktionsstöd, i dess lydelse enligt kommissionens förordning (EG) nr 996/2001 av den 22 maj 2001.

| 2. | En produkt som framställts i de olika faserna av bearbetningen av persikor kan anses utgöra en slutprodukt i den mening som avses i förordningarna nr 2201/96 och 1535/2003, i deras ändrade lydelse, under förutsättning att den har de egenskaper som definieras i artikel 2 i förordning nr 1535/2003, i dess ändrade lydelse. |
| --- | --- |

2.

En produkt som framställts i de olika faserna av bearbetningen av persikor kan anses utgöra en slutprodukt i den mening som avses i förordningarna nr 2201/96 och 1535/2003, i deras ändrade lydelse, under förutsättning att den har de egenskaper som definieras i artikel 2 i förordning nr 1535/2003, i dess ändrade lydelse.

---

(1)  EUT C 82 av den 4.4.2009

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/8 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/8

---

Domstolens dom (femte avdelningen) av den 25 februari 2010 — Europeiska kommissionen mot Republiken Frankrike

(Mål C-170/09) (1)

(Fördragsbrott - Direktiv 2005/60/EG - Penningtvätt och finansiering av terrorism - Underlåtenhet att införliva inom den föreskrivna fristen)

2010/C 100/11

Rättegångsspråk: franska

Parter

Sökande: Europeiska kommissionen (ombud: V. Peere och P Dejmek)

Svarande: Republiken Frankrike (ombud: G. de Bergues och B. Messmer)

Saken

Fördragsbrott — Underlåtenhet att inom den föreskrivna fristen anta och lämna underrättelse om alla de bestämmelser som är nödvändiga för att följa Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/60/EG av den 26 oktober 2005 om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för penningtvätt och finansiering av terrorism (EUT L 309, s. 15).

Domslut

| 1. | Republiken Frankrike har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/60/EG av den 26 oktober 2005 om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för penningtvätt och finansiering av terrorism genom att inte anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. |
| --- | --- |

1.

Republiken Frankrike har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/60/EG av den 26 oktober 2005 om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för penningtvätt och finansiering av terrorism genom att inte anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv.

| 2. | Republiken Frankrike ska ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2.

Republiken Frankrike ska ersätta rättegångskostnaderna.

---

(1)  EUT C 153, 4.7.2009.

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/9 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/9

---

Domstolens dom (åttonde avdelningen) av den 25 februari 2010 (begäran om förhandsavgörande från Högsta förvaltningsdomstolen — Finland) förfarande anhängiggjort av Lahti Energia Oy

(Mål C-209/09) (1)

(Direktiv 2000/76/EG - Avfallsförbränning - Förbränningsanläggning - Samförbränningsanläggning - Industrikomplex bestående av en förgasningsanläggning och ett kraftverk - Förbränning i kraftverket av orenad gas som utvunnits vid värmebehandling av avfall i förgasningsanläggningen)

2010/C 100/12

Rättegångsspråk: finska

Hänskjutande domstol

Högsta förvaltningsdomstolen

Part i målet vid den nationella domstolen

Lahti Energia Oy

Saken

Begäran om förhandsavgörande — Högsta förvaltningsdomstolen — Tolkning av artikel 3 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/76/EG om förbränning av avfall (EGT L 332, s. 91) — Komplex bestående av en förgasningsanläggning som producerar gas från avfall, och ett kraftverk i vars ångpanna den renade gas som producerats i förgasningsanläggningen förbränns — Förbränning av orenad i stället för renad gas i kraftverkets ångpanna

Domslut

Ett kraftverk som, som tillskottsbränsle använder — såsom komplement till fossila bränslen som till övervägande del används i kraftverkets energiproduktion — en gas som erhålls genom värmebehandling av avfall i en anläggning, ska tillsammans med denna anläggning anses utgöra en ”samförbränningsanläggning” i den mening som avses i artikel 3.5 Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/76/EG av den 4 december 2000 om förbränning av avfall, om nämnda gas inte renats i anläggningens kammare.

---

(1)  EUT C 193 av den 15.8.2009.

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/9 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/9

---

Domstolens dom (sjunde avdelningen) av den 25 februari 2010 — Europeiska kommissionen mot Konungariket Spanien

(Mål C-295/09) (1)

(Fördragsbrott - Direktiv 2006/43/EG - Bolagsrätt - Lagstadgad revision av årsbokslut och sammanställd redovisning - Underlåtenhet att införliva inom den föreskrivna fristen)

2010/C 100/13

Rättegångsspråk: spanska

Parter

Sökande: Europeiska kommissionen (ombud: G. Braun och E. Adsera Ribera)

Svarande: Konungariket Spanien (ombud: F. Díez Moreno)

Saken

Fördragsbrott — Underlåtenhet att inom föreskriven tidsfrist vidta nödvändiga åtgärder för att följa om Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/43/EG av den 17 maj 2006 lagstadgad revision av årsbokslut och sammanställd redovisning och om ändring av rådets direktiv 78/660/EEG och 83/349/EEG samt om upphävande av rådets direktiv 84/253/EEG (EUT L 157, s. 87)

Domslut

| 1. | Konungariket Spanien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/43/EG av den 17 maj 2006 om lagstadgad revision av årsbokslut och sammanställd redovisning och om ändring av rådets direktiv 78/660/EEG och 83/349/EEG samt om upphävande av rådets direktiv 84/253/EEG genom att inte inom den föreskrivna fristen anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet. |
| --- | --- |

1.

Konungariket Spanien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/43/EG av den 17 maj 2006 om lagstadgad revision av årsbokslut och sammanställd redovisning och om ändring av rådets direktiv 78/660/EEG och 83/349/EEG samt om upphävande av rådets direktiv 84/253/EEG genom att inte inom den föreskrivna fristen anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet.

| 2. | Konungariket Spanien förpliktas ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2.

Konungariket Spanien förpliktas ersätta rättegångskostnaderna.

---

(1)  EUT C 256, 24.10.2009.

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/10 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/10

---

Domstolens dom (sjunde avdelningen) av den 25 februari 2010 — Europeiska kommissionen mot Republiken Österrike

(Mål C-330/09) (1)

(Fördragsbrott - Direktiv 2006/43/EG - Bolagsrätt - Lagstadgad revision av årsbokslut och sammanställd redovisning - Underlåtenhet att införliva inom den föreskrivna fristen)

2010/C 100/14

Rättegångsspråk: tyska

Parter

Sökande: Europeiska kommissionen (ombud: G. Braun och M. Adam)

Svarande: Republiken Österrike (ombud: C. Pesendorfer)

Saken

Fördragsbrott — Underlåtenhet att inom den föreskrivna fristen vidta nödvändiga åtgärder för att följa Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/43/EG av den 17 maj 2006 om lagstadgad revision av årsbokslut och sammanställd redovisning och om ändring av rådets direktiv 78/660/EEG och 83/349/EEG samt om upphävande av rådets direktiv 84/253/EEG (EUT L 157, s. 87).

Domslut

| 1. | Republiken Österrike har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/43/EG av den 17 maj 2006 om lagstadgad revision av årsbokslut och sammanställd redovisning och om ändring av rådets direktiv 78/660/EEG och 83/349/EEG samt om upphävande av rådets direktiv 84/253/EEG, genom att inte inom föreskriven tid anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet. |
| --- | --- |

1.

Republiken Österrike har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/43/EG av den 17 maj 2006 om lagstadgad revision av årsbokslut och sammanställd redovisning och om ändring av rådets direktiv 78/660/EEG och 83/349/EEG samt om upphävande av rådets direktiv 84/253/EEG, genom att inte inom föreskriven tid anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet.

| 2. | Republiken Österrike ska ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2.

Republiken Österrike ska ersätta rättegångskostnaderna.

---

(1)  EUT C 233, 26.9.2009.

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/10 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/10

---

Domstolens ordförandes beslut av den 16 december 2009 (begäran om förhandsavgörande från High Court of Justice (Chancery Division), High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) — Förenade Kungariket — Football Association Premier League Ltd, NetMed Hellas SA, Multichoice Hellas SA mot QC Leisure, David Richardson, AV Station plc, Malcolm Chamberlain, Michael Madden, SR Leisure Ltd, Philip George Charles Houghton, Derek Owen (C-403/08), Karen Murphy mot Media Protection Services Ltd (C-429/08)

(Mål C-403/08) (1)

(Begäran om förhandsavgörande - Ansökan om att få delta i förfarandet - Avslag)

2010/C 100/15

Rättegångsspråk: engelska

Hänskjutande domstol

High Court of Justice (Chancery Division), High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Football Association Premier League Ltd, NetMed Hellas SA, Multichoice Hellas SA (C-403/08), Karen Murphy (C-429/08)

Motpart: QC Leisure, David Richardson, AV Station plc, Malcolm Chamberlain, Michael Madden, SR Leisure Ltd, Philip George Charles Houghton, Derek Owen (C-403/08), Media Protection Services Ltd (C-429/08)

Saken

Begäran om förhandsavgörande — High Court of Justice (Chancery Division), Queen's Bench Division (Administrative Court) — Tolkningen av artiklarna 28, 30, 49 och 81 EG samt av artiklarna 2 a och e, 4 a och 5 i Europaparlamentets och rådets direktiv 98/84/EG av den 20 november 1998 om det rättsliga skyddet för tjänster som bygger på eller utgörs av villkorad tillgång (EGT L 320, s. 54), artiklarna 2, 3 och 5.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/29/EG av den 22 maj 2001 om harmonisering av vissa aspekter av upphovsrätt och närstående rättigheter i informationssamhället (EGT L 167, s. 10), artikel 1 a och b i rådets direktiv 89/552/EEG av den 3 oktober 1989 om samordning av vissa bestämmelser som fastställts i medlemsstaternas lagar och andra författningar om utförandet av sändningsverksamhet för television (EGT L 298, s. 23; svensk specialutgåva, område 6, volym 3, s. 3) och tolkningen av rådets direktiv 93/83/EEG av den 27 september 1993 om samordning av vissa bestämmelser om upphovsrätt och närstående rättigheter avseende satellitsändningar och vidaresändning via kabel (EGT L 248, s. 15; svensk specialutgåva, område 13, volym 25, s. 33) — Tilldelning, mot betalning, av exklusiva rättigheter att vidaresända fotbollsmatcher via satellit — Försäljning i Förenade Kungariket av avkodare, som lagenligt har släppts ut på marknaden i en annan medlemsstat, vilka gör det möjligt att visa sådana matcher med åsidosättande av de exklusiva rättigheter som har tilldelats

Avgörande

| 1. | Ansökningarna från Union des associations européennes de football (UEFA), British Sky Broadcasting Ltd, Setanta Sports Sàrl och The Motion Picture Association om att få delta i förfarandet avslås. |
| --- | --- |

1.

Ansökningarna från Union des associations européennes de football (UEFA), British Sky Broadcasting Ltd, Setanta Sports Sàrl och The Motion Picture Association om att få delta i förfarandet avslås.

| 2. | Det saknas anledning att fatta beslut om rättegångskostnader. |
| --- | --- |

2.

Det saknas anledning att fatta beslut om rättegångskostnader.

---

(1)  EUT C 301, 22.11.2008.

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/11 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/11

---

Domstolens beslut av den 9 december 2009 — Luigi Marcuccio mot Europeiska kommissionen

(Mål C-513/08 P) (1)

(Överklagande - Tjänstemän - Social trygghet - Uttryckligt avslag på begäran att vissa kostnader för sjukvård som tjänstemannen haft ska ersättas med 100 procent - Uppenbart att överklagandet i vissa delar inte kan upptas till prövning och i övriga delar är ogrundat)

2010/C 100/16

Rättegångsspråk: italienska

Parter

Klagande: Luigi Marcuccio (ombud: G. Cipressa)

Övrig part i målet: Europeiska kommissionen (ombud: J. Currall, C. Berardis-Kayser, ombud samt A. dal Ferro, avvocato)

Saken

Överklagande av beslut meddelat av förstainstansrätten (fjärde avdelningen) den 9 september 2008 i mål T-143/08, Maruccio mot kommissionen, varigenom förstainstansrätten avvisade yrkandet om ogiltigförklaring av avräkningskontoret för det gemensamma sjukförsäkringskontorets beslut att dels inte ersätta vissa kostnader för sjukvård som klaganden haft med 100 procent, dels inte ersätta kostnaderna för ett läkarbesök i enlighet med reglerna för konsultationer av framstående specialistläkare samt yrkande om att kommissionen ska förpliktas att betala ut ersättning för vissa sjukvårdskostnader

Avgörande

| 1. | Överklagande ogillas. |
| --- | --- |

1.

Överklagande ogillas.

| 2. | Luigi Marcuccio ska ersätta rättegångskostnaderna för överklagandet. |
| --- | --- |

2.

Luigi Marcuccio ska ersätta rättegångskostnaderna för överklagandet.

---

(1)  EUT C 32, 07.02.2009.

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/11 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/11

---

Domstolens beslut av den 9 december 2009 — Luigi Marcuccio mot Europeiska kommissionen

(Mål C-528/08 P) (1)

(Överklagande - Tjänstemän - Social trygghet - Uttryckligt avslag på begäran att vissa kostnader för sjukvård som tjänstemannen haft ska ersättas med 100 procent - Beslut att personaldomstolen avstår från fortsatt handläggning av ett visst mål - Uppenbart att överklagandet i vissa delar inte kan upptas till prövning och i övriga delar är ogrundat)

2010/C 100/17

Rättegångsspråk: italienska

Parter

Klagande: Luigi Marcuccio (ombud: G. Cipressa)

Övrig part i målet: Europeiska kommissionen (ombud: J. Currall, C. Berardis-Kayser, ombud samt A. dal Ferro, avvocato)

Saken

Överklagande av beslut meddelat av förstainstansrätten (fjärde avdelningen) den 9 september 2008 i mål T-143/08, Maruccio mot kommissionen, varigenom förstainstansrätten avvisade dels yrkandet om ogiltigförklaring av avräkningskontoret för det gemensamma sjukförsäkringskontorets beslut att inte ersätta vissa kostnader för sjukvård som klaganden haft med 100 procent, dels yrkandet att förplikta kommissionen att ersätta sökanden med 89,56 euro i ytterligare ersättning för sjukvårdskostnader alternativt skadestånd

Avgörande

| 1. | Överklagande ogillas. |
| --- | --- |

1.

Överklagande ogillas.

| 2. | Luigi Marcuccio ska ersätta rättegångskostnaderna för överklagandet. |
| --- | --- |

2.

Luigi Marcuccio ska ersätta rättegångskostnaderna för överklagandet.

---

(1)  EUT C 32, 07.02.2009.

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/12 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/12

---

Domstolens beslut (sjunde avdelningen) av den 15 januari 2010 — Messer Group GmbH mot Air Products and Chemicals Inc., Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller)

(Mål C-579/08 P) (1)

(Överklagande - Artikel 119 i rättegångsreglerna - Gemenskapsvarumärke - Förordning nr 40/94 - Artikel 8.1 b - Ordmärkena Ferromix, Inomix och Alumix - Äldre varumärken FERROMAXX, INOMAXX och ALUMAXX - Invändning från innehavaren - Omsättningskretsen - Graden av likhet - Det äldre varumärket har låg särskiljningsförmåga - Risk för förväxling)

2010/C 100/18

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Klagande: Messer Group GmbH (ombud: W. Graf v. Schwerin och J. Schmidt, Rechtsanwälte)

Övriga parter i målet: Air Products and Chemicals Inc. (ombud: S. Heurung, Rechtsanwältin), Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) (harmoniseringsbyrån) (ombud: D. Botis)

Saken

Överklagande av den dom som förstainstansrätten (första avdelningen) avkunnade den 15 oktober 2008 i de förenade målen T-305/06–307/06, Air Products and Chemicals mot harmoniseringsbyrån, i vilken förstainstansrätten ogiltigförklarade andra överklagandenämndens beslut av den 12 september 2006 om avslag på de överklaganden som ingetts av innehavaren av gemenskapsvarumärkena FERROMAXX, INOMAXX och ALUMAXX för varor i klass 1 av annuleringsenhetens beslut att delvis avslå invändningen mot registrering av ordmärkena FERROMIX, INOMIX och ALUMIX för varor i klasserna 1 och 4

Avgörande

| 1. | Överklagande och anslutningsöverklagandet ogillas. |
| --- | --- |

1.

Överklagande och anslutningsöverklagandet ogillas.

| 2. | Messer Group GmbH ska bära sin rättegångskostnad och ersätta rättegångskostnaden för Air Products and Chemicals Inc. |
| --- | --- |

2.

Messer Group GmbH ska bära sin rättegångskostnad och ersätta rättegångskostnaden för Air Products and Chemicals Inc.

| 3. | Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) (harmoniseringsbyrån) ska bära sin rättegångskostnad. |
| --- | --- |

3.

Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) (harmoniseringsbyrån) ska bära sin rättegångskostnad.

---

(1)  EUT C 55, 7.3.2009.

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/12 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/12

---

Domstolens beslut av den 22 januari 2010 — Makhteshim-Agan Holding BV, Makhteshim-Agan Italia Srl, Magan Italia Srl mot europeiska kommissionen

(Mål C-69/09 P) (1)

(Skyndsam handläggning)

2010/C 100/19

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Klagande: Makhteshim-Agan Holding BV, Makhteshim-Agan Italia Srl, Magan Italia Srl (ombud: K. Van Maldegem och C. Mereu, avocats)

Övrig part i målet: europeiska kommissionen (ombud: N.B. Rasmussen och L. Parpala)

Saken

Överklagande av det beslut som meddelades av förstainstansrätten (sjätte avdelningen) den 26 november 2008 i mål T-393/06, Makhteshim-Agan Holding, m.fl. mot kommissionen, genom vilket förstainstansrätten avvisade en talan om ogiltigförklaring av kommissionens beslut — som påstås ingå i en skrivelse av den 12 oktober 2006 — om att inte föreslå att det verksamma ämnet azinfosmetyl ska föras in i bilaga I till rådets direktiv 91/414/EEG1 av den 15 juli 1991 om utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden (EGT L 230, s. 1; svensk specialutgåva, område 13, volym 20, s. 236) — Rättsakt mot vilken talan kan väckas

Avgörande

| 1. | Den begäran om skyndsam handläggning av mål C-69/09 P som ingetts av Makhteshim-Agan Holding BV, Makhteshim-Agan Italia Srl och Magan Italia Srl avslås. |
| --- | --- |

1.

Den begäran om skyndsam handläggning av mål C-69/09 P som ingetts av Makhteshim-Agan Holding BV, Makhteshim-Agan Italia Srl och Magan Italia Srl avslås.

| 2. | Beslut om rättegångskostnader kommer att meddelas senare. |
| --- | --- |

2.

Beslut om rättegångskostnader kommer att meddelas senare.

---

(1)  EUT C 82, 4.4.2009.

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/13 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/13

---

Domstolens beslut (sjunde avdelningen) av den 13 januari 2010 (begäran om förhandsavgörande från Commissione tributaria provinciale di Parma — Italien) — Isabella Calestani (C-292/09), Paolo Lunardi (C-293/09) mot Agenzia delle Entrate Ufficio di Parma

(Förenade målen C-292/09 och C-293/09) (1)

(Begäran om förhandsavgörande - Uppenbart att begäran inte kan prövas i sak)

2010/C 100/20

Rättegångsspråk: italienska

Hänskjutande domstol

Commissione tributaria provinciale di Parma

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Isabella Calestani (C-292/09), Paolo Lunardi (C-293/09)

Motpart: Agenzia delle Entrate Ufficio di Parma

Saken

Begäran om förhandsavgörande — Commissione tributaria provinciale di Parma — Tolkning av artikel 13 B c i rådets sjätte direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter — Gemensamt system för mervärdeskatt: enhetlig beräkningsgrund (EGT L 145, s. 1; svensk specialutgåva, område 9, volym 1, s. 28) — Undantag för leverans av varor som uteslutande används för en skattebefriad verksamhet eller som är undantagen från avdragsrätt — Nationell lagstiftning som utesluter skattebefrielse

Avgörande

Det är uppenbart av begäran om förhandsavgörande som framställts av Commissione tributaria provinciale di Parma (Italien) genom beslut av den 9 och den 17 juni 2009 inte kan tas upp till sakprövning.

---

(1)  EUT C 233, 26.9.2009.

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/13 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/13

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Sofiyski gradski sad (Bulgarien) den 18 november 2009 — Canon Kabushiki Kaisha mot IPN Bulgaria OOD

(Mål C-449/09)

2010/C 100/21

Rättegångsspråk: bulgariska

Hänskjutande domstol

Sofiyski gradski sad

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Canon Kabushiki Kaisha

Motpart: IPN Bulgaria OOD

Tolkningsfråga

Ska artikel 5 i rådets första direktiv 89/104/EEG (1), i den del den ger varumärkesinnehavaren en ensamrätt att förbjuda tredje man, som inte har hans tillstånd, att i näringsverksamhet använda tecken som är identiska med varumärket — till exempel genom att importera eller exportera varor under tecknet —, tolkas på så sätt att varumärkesinnehavarens rättigheter även omfattar rätten att förbjuda en sådan användning, utan varumärkesinnehavarens tillstånd, av varumärket som består i att importera originalvaror, om varumärkesinnehavarens rättigheter inte har konsumerats i den mening som avses i artikel 7 i detta direktiv?

---

(1)  Rådets första direktiv 89/104/EEG av den 21 december 1988 om tillnärmningen av medlemsstaternas varumärkeslagar (EGT L 40, 1989, s. 1; svensk specialutgåva, område 13, volym 17, s. 178).

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/14 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/14

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Oberlandesgericht Innsbruck (Österrike) den 28 december 2009 — Pensionsversicherungsanstalt mot Andrea Schwab

(Mål C-547/09)

2010/C 100/22

Rättegångsspråk: tyska

Hänskjutande domstol

Oberlandesgericht Innsbruck (Österrike)

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Pensionsversicherungsanstalt

Motpart: Andrea Schwab

Tolkningsfrågor

| 1. | Ska artikel 2.2 första strecksatsen och artikel 3.1 c i direktiv 76/207/EEG i dess lydelse enligt direktiv 2002/73/EG (1) samt artiklarna 2.1 a och b och 14.1 c i direktiv 2006/54/EG (2) tolkas så, att direkt könsdiskriminering (uppsägning/avskedande av en anställd kvinnlig läkare) från en offentligrättslig pensionsförsäkringsanstalts sida kan vara motiverad? |
| --- | --- |

1.

Ska artikel 2.2 första strecksatsen och artikel 3.1 c i direktiv 76/207/EEG i dess lydelse enligt direktiv 2002/73/EG (1) samt artiklarna 2.1 a och b och 14.1 c i direktiv 2006/54/EG (2) tolkas så, att direkt könsdiskriminering (uppsägning/avskedande av en anställd kvinnlig läkare) från en offentligrättslig pensionsförsäkringsanstalts sida kan vara motiverad?

| 2. | Ska artikel 4.1 i direktiv 97/80/EG (3) och artikel 19.1 i direktiv 2006/54/EG — och eventuellt artikel 2.2 andra strecksatsen i direktiv 76/207/EEG i dess lydelse enligt direktiv 2002/76/EG och artikel 2.1 b i direktiv 2006/54/EG eller artikel 2.2 a jämförd med artikel 6.1 i direktiv 2000/78/EG (4) — tolkas så, att de utgör hinder för en nationell lagstiftning enligt vilken, vid prövning av ett överklagande av ett beslut om uppsägning eller avskedande, sociala faktorer inte får beaktas och ingen intresseavvägning får göras, utan det endast får prövas huruvida det finns bevis för att könsdiskriminering var det övervägande skälet för uppsägningen eller avskedandet, eller huruvida något annat skäl, som arbetsgivaren ska styrka, var dominerande? |
| --- | --- |

2.

Ska artikel 4.1 i direktiv 97/80/EG (3) och artikel 19.1 i direktiv 2006/54/EG — och eventuellt artikel 2.2 andra strecksatsen i direktiv 76/207/EEG i dess lydelse enligt direktiv 2002/76/EG och artikel 2.1 b i direktiv 2006/54/EG eller artikel 2.2 a jämförd med artikel 6.1 i direktiv 2000/78/EG (4) — tolkas så, att de utgör hinder för en nationell lagstiftning enligt vilken, vid prövning av ett överklagande av ett beslut om uppsägning eller avskedande, sociala faktorer inte får beaktas och ingen intresseavvägning får göras, utan det endast får prövas huruvida det finns bevis för att könsdiskriminering var det övervägande skälet för uppsägningen eller avskedandet, eller huruvida något annat skäl, som arbetsgivaren ska styrka, var dominerande?

---

(1)  Rådets direktiv 76/207/EEG av den 9 februari 1976 om genomförandet av principen om likabehandling av kvinnor och män i fråga om tillgång till anställning, yrkesutbildning och befordran samt arbetsvillkor (EGT L 39, s. 40; svensk specialutgåva, område 5, volym 1, s. 191)

(2)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/54/EG av den 5 juli 2006 om genomförandet av principen om lika möjligheter och likabehandling av kvinnor och män i arbetslivet (omarbetning) (EUT L 204, s. 23).

(3)  Rådets direktiv 97/80/EG av den 15 december 1997 om bevisbörda vid mål om könsdiskriminering (EGT L 14, 1998, s. 6)

(4)  Rådets direktiv 2000/78/EG av den 27 november 2000 om inrättande av en allmän ram för likabehandling (EGT L 303, s. 16)

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/14 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/14

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Krajský soud v Brně (Republiken Tjeckien) den 11 januari 2010 — Toshiba Corporation, Areva T&D Holding SA, Areva T&D SA, Areva T&D AG, Mitsubishi Electric Corp., Alstom, Fuji Electric Holdings Co. Ltd, Fuji Electric Systems Co. Ltd, Siemens Transmission & Distribution SA, Siemens AG Österreich, VA TECH Transmission & Distribution GmbH & Co. KEG, Siemens AG, Hitachi Ltd, Hitachi Europe Ltd, Japan AE Power Systems Corp. och Nuova Magrini Galileo SpA mot Úřad pro ochranu hospodářské soutěže

(Mål C-17/10)

2010/C 100/23

Rättegångsspråk: tjeckiska

Hänskjutande domstol

Krajský soud v Brně (Brnos regionala domstol)

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Toshiba Corporation, Areva T&D Holding SA, Areva T&D SA, Areva T&D AG, Mitsubishi Electric Corp., Alstom, Fuji Electric Holdings Co. Ltd, Fuji Electric Systems Co. Ltd, Siemens Transmission & Distribution SA, Siemens AG Österreich, VA TECH Transmission & Distribution GmbH & Co. KEG, Siemens AG, Hitachi Ltd, Hitachi Europe Ltd, Japan AE Power Systems Corp., Nuova Magrini Galileo SpA

Motpart: Úřad pro ochranu hospodářské soutěže (Den tjeckiska konkurrensmyndigheten)

Tolkningsfrågor

| 1. | Ska artikel 81 i EG fördraget (nu artikel 101 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt) och rådets förordning (EG) nr 1/2003 (1) av den 16 december 2002 om tillämpning av konkurrensreglerna i artiklarna 81 och 82 i fördraget tolkas så, att dessa bestämmelser ska tillämpas (i förfaranden vilka har inletts efter den 1 maj 2004) på hela den period som kartellen var verksam, då kartellen var verksam i Republiken Tjeckien innan denna stat blev medlem i Europeiska Unionen (det vill säga före den 1 maj 2004) och kartellens verksamhet fortsatte och sedan avslutades efter det att Republiken Tjeckien hade blivit medlem i Europeiska Unionen? |
| --- | --- |

1.

Ska artikel 81 i EG fördraget (nu artikel 101 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt) och rådets förordning (EG) nr 1/2003 (1) av den 16 december 2002 om tillämpning av konkurrensreglerna i artiklarna 81 och 82 i fördraget tolkas så, att dessa bestämmelser ska tillämpas (i förfaranden vilka har inletts efter den 1 maj 2004) på hela den period som kartellen var verksam, då kartellen var verksam i Republiken Tjeckien innan denna stat blev medlem i Europeiska Unionen (det vill säga före den 1 maj 2004) och kartellens verksamhet fortsatte och sedan avslutades efter det att Republiken Tjeckien hade blivit medlem i Europeiska Unionen?

| 2. | Ska artikel 11.6 i rådets förordning (EG) nr 1/2003 jämförd med artikel 3.1 i samma förordning och skäl 17 i dess ingress, punkt 51 i kommissionens tillkännagivande om samarbete inom nätverket av konkurrensmyndigheter (2), principen ne bis in idem som följer av artikel 50 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna (3), och med de allmänna principerna i Europarätten tolkas så att om kommissionen efter den 1 maj 2004 inleder ett förfarande avseende åsidosättande av artikel 81 EG, och meddelar ett beslutar i det ärendet, detta innebär att:






  a) | konkurrensmyndigheterna i medlemsstaterna från och med detta automatiskt för alltid fråntas sin behörighet att genomföra förfaranden avseende dessa beteenden? |
| --- | --- | --- |

2.

Ska artikel 11.6 i rådets förordning (EG) nr 1/2003 jämförd med artikel 3.1 i samma förordning och skäl 17 i dess ingress, punkt 51 i kommissionens tillkännagivande om samarbete inom nätverket av konkurrensmyndigheter (2), principen ne bis in idem som följer av artikel 50 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna (3), och med de allmänna principerna i Europarätten tolkas så att om kommissionen efter den 1 maj 2004 inleder ett förfarande avseende åsidosättande av artikel 81 EG, och meddelar ett beslutar i det ärendet, detta innebär att:

a)

konkurrensmyndigheterna i medlemsstaterna från och med detta automatiskt för alltid fråntas sin behörighet att genomföra förfaranden avseende dessa beteenden?

| b) | konkurrensmyndigheterna i medlemsstaterna fråntas sin behörighet att avseende dessa beteenden tillämpa bestämmelser i nationell rätt med motsvarande innehåll som artikel 81 i EG fördraget (nu artikel 101 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt)? |
| --- | --- |

b)

konkurrensmyndigheterna i medlemsstaterna fråntas sin behörighet att avseende dessa beteenden tillämpa bestämmelser i nationell rätt med motsvarande innehåll som artikel 81 i EG fördraget (nu artikel 101 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt)?

---

(1)  EGT L 1, s. 1.

(2)  EUT C 101, 2004, s. 43.

(3)  EUT C 303, 2007, s. 1

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/15 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/15

---

Talan väckt den 14 januari 2010 — Europeiska kommissionen mot Republiken Portugal

(Mål C-23/10)

2010/C 100/24

Rättegångsspråk: portugisiska

Parter

Sökande: Europeiska kommissionen (ombud: A.Caeiros)

Svarande: Republiken Portugal

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att domstolen ska

| — | fastställa att Republiken Portugal har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 68 och följande artiklar i förordning (EEG) nr 2913/92 (1), artikel 290a i förordning (EEG) nr 2454/93 (2) och bilaga 38 B till denna förordning samt artiklarna 2, 6 och 9–11 i förordningarna (EEG, Euratom) nr 1552/89 (3) och (EG, Euratom) nr 1150/2000 (4) genom att de portugisiska tullmyndigheterna systematiskt har godkänt tulldeklarationer för övergång till fri omsättning av färska bananer, trots att de hade kännedom eller rimligen borde ha haft kännedom om att den deklarerade vikten inte överensstämde med bananernas verkliga vikt, och genom att inte till kommissionens förfogande ställa egna medel motsvarande inkomstbortfallet jämte dröjsmålsränta, och |
| --- | --- |

—

fastställa att Republiken Portugal har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 68 och följande artiklar i förordning (EEG) nr 2913/92 (1), artikel 290a i förordning (EEG) nr 2454/93 (2) och bilaga 38 B till denna förordning samt artiklarna 2, 6 och 9–11 i förordningarna (EEG, Euratom) nr 1552/89 (3) och (EG, Euratom) nr 1150/2000 (4) genom att de portugisiska tullmyndigheterna systematiskt har godkänt tulldeklarationer för övergång till fri omsättning av färska bananer, trots att de hade kännedom eller rimligen borde ha haft kännedom om att den deklarerade vikten inte överensstämde med bananernas verkliga vikt, och genom att inte till kommissionens förfogande ställa egna medel motsvarande inkomstbortfallet jämte dröjsmålsränta, och

| — | förplikta Republiken Portugal att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta Republiken Portugal att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

I artikel 290a i förordning nr 2454/93 föreskrivs följande: ”Undersökning av bananer med KN-nr 0803 00 19 för att kontrollera nettomassan vid import skall omfatta minst 10 % av deklarationerna per år och per tullkontor.

Undersökningen av bananerna skall genomföras vid det tillfälle då bananerna övergår till fri omsättning i enlighet med de bestämmelser som anges i bilaga 38b.”

I bilaga 38b anges följande: ”1. Vid tillämpningen av artikel 290a skall tullmyndigheterna vid det tullkontor där en deklaration för övergång till fri omsättning för färska bananer lämnas fastställa nettomassan på grundval av prov från förpackningsenheterna som tas för varje förpackningstyp och ursprungsland.”

Med beaktande av gemenskapslagstiftningen och i synnerhet ovannämnda artikel 290a i och bilaga 38b till förordning nr 2454/93, vilka utgjorde de tillämpliga bestämmelserna under den aktuella perioden, anser kommissionen att det saknas grund för de argument som de portugisiska myndigheterna har framfört angående varför de inte till kommissionens förfogande har ställt belopp motsvarande egna medel jämte dröjsmålsränta i enlighet med artikel 11 i förordning nr 1150/2000. Enligt kommissionen var ordalydelsen i ovannämnda artikel 290a i och bilaga 38b till förordning nr 2454/93 absolut och obestridligt klar i fråga om den vikt som skulle användas som referensvikt vid påförandet av gemenskapstullarna.

I ovannämnda artikel 290a i och bilaga 38b till förordning nr 2454/93 fastställs i otvetydiga ordalag vad som avses med nettomassa, det vill säga bananernas verkliga vikt, vilken ska anges i deklarationen för övergång till fri omsättning av bananerna, samt fastställs att det är den verkliga vikten som således ska användas som referensvikt vid påförandet av gemenskapstullarna.

Kommissionen hade inte någon som helst rättslig skyldighet att i serie C av Europeiska unionens officiella tidning publicera ett meddelande till importörerna om att dessa inte skulle använda vikten 18,14 kg eller en schablonmässigt bestämd genomsnittsvikt vid ifyllandet av tulldeklarationerna.

Då ordalydelsen i de ovannämnda bestämmelserna är klar vad gäller vilken vikt som ska beaktas vid tullberäkningen kunde de ekonomiska aktörer som regelbundet bedriver import av bananer och som således känner till den härpå tillämpliga lagstiftningen, med lätthet förstå att de i den tulldeklaration som skulle ges in skulle ange bananernas nettomassa, det vill säga bananernas verkliga vikt, och inte en handelsvikt som, vilket bevisats vara fallet i det stora flertalet fall, är en fiktiv vikt.

De portugisiska myndigheterna kan inte göra gällande att kommissionen har åsidosatt en eventuell skyldighet att underrätta medlemsstaterna med anledning av de uppgifter som den erhållit från de italienska myndigheterna. De portugisiska tulltjänstemän som var verksamma i lokalen för tullklarering av de importerade bananerna hade utan något som helst tvivel möjlighet att upptäcka — utan att ha erhållit några uppgifter från kommissionen — att tulldeklarationerna inte överensstämde med verkligheten med hänsyn till att den verkliga vikten i det stora flertalet fall var större än den deklarerade schablonvikten. Det ankom således enbart på de portugisiska myndigheterna att inom ramen för sina ingripande- och kontrollbefogenheter kontrollera riktigheten hos de aktuella deklarationerna.

I artikel 13 i gemenskapens tullkodex ges tullmyndigheterna befogenhet att utföra ”alla de kontroller som de anser nödvändiga för att säkerställa att tullagstiftningen tillämpas korrekt”.

De portugisiska myndigheterna visste att det hade blivit ett vedertaget bruk hos de ekonomiska aktörerna att inge tulldeklarationer för övergång till fri omsättning av bananer med angivande av handelsvikten på 18,14 kg per låda.

Under dessa omständigheter kan myndigheterna inte hävda att de enligt ovannämnda artikel 290a endast var skyldiga att granska 10 procent av deklarationerna för övergång till fri omsättning av bananer.

Tullmyndigheterna har möjlighet att utföra ytterligare kontroller beträffande bananernas vikt, utöver den miniminivå på 10 procent som krävs enligt ovannämnda artikel 290a. Denna möjlighet förvandlas till en skyldighet att utföra ytterligare kontroller när det vid de utförda kontrollerna visar sig att det finns en risk för att oriktiga deklarationer godkänns, med hänsyn till behovet av ett effektivt skydd för gemenskapens egna medel.

Om tullmyndigheterna upptäcker att den deklarerade vikten inte överensstämmer med den verkliga vikten och att det finns en risk för att oriktiga deklarationer godkänns, får de inte tillåta att bananerna övergår till fri omsättning utan att ha kontrollerat deras vikt, även om den lägsta kontrollprocenten på 10 procent redan har uppnåtts av tullmyndigheten i fråga under det aktuella året.

Den omständigheten att den schablonmässigt bestämda handelsvikten anges i deklarationen är i sig tillräcklig för att det ska finnas skäl att ifrågasätta att den deklarerade vikten är den verkliga vikten. Den motiverar därmed att tullmyndigheterna utför en kontroll för att fastställa den verkliga vikten.

Enligt artikel 8 i beslut 94/728/EG, Euratom (5), och i enlighet med det ansvar som medlemsstaterna har i fråga om att ta ut belopp som utgör gemenskapernas egna medel, ankom det på medlemsstaterna att se till att det fanns en adekvat infrastruktur för att utföra de kontroller som krävs för att bananer som ska övergå till fri omsättning ska kunna tullklareras på ett korrekt sätt, det vill säga med utgångspunkt i deras verkliga vikt.

De portugisiska myndigheternas praxis att systematiskt godkänna tulldeklarationer, trots att de hade kännedom eller rimligen borde ha haft kännedom om att den deklarerade vikten inte överensstämde med de importerade bananernas verkliga vikt, utan att utföra någon som helst kontroll, samt deras underlåtenhet att ta ansvaret för de finansiella konsekvenserna för gemenskapsbudgeten härav, är inte förenlig med vare sig ett effektivt skydd för gemenskapernas egna medel eller domstolens rättspraxis.

---

(1)  Rådets förordning (EEG) nr 2913/92 av den 12 oktober 1992 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen, EGT L 302, s. 1.

(2)  Kommissionens förordning (EEG) nr 2454/93 av den 2 juli 1993 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EEG) nr 2913/92 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen, EGT L 253, s. 1.

(3)  Rådets förordning (EEG, Euratom) nr 1552/89 av den 29 maj 1989 om genomförande av beslut 88/376/EEG, Euratom om systemet för gemenskapernas egna medel, EGT L 155, s. 1.

(4)  Rådets förordning (EG, Euratom) nr 1150/2000 av den 22 maj 2000 om genomförande av beslut 94/728/EG, Euratom om systemet för gemenskapernas egna medel, EGT L 130, s. 1.

(5)  Rådets beslut av den 31 oktober 1994 om systemet för gemenskapernas egna medel, EGT L 293, s. 9.

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/17 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/17

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Tribunal de première instance de Liège (Belgien) den 15 januari 2010 — Missionswerk Werner Heukelbach E.v. mot État belge — Service Public Fédéral Finances

(Mål C-25/10)

2010/C 100/25

Rättegångsspråk: franska

Hänskjutande domstol

Tribunal de première instance de Liège (Belgien)

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Missionswerk Werner Heukelbach E.v.

Motpart: État belge — Service Public Fédéral Finances

Tolkningsfråga

Ska artikel 18 (f.d. artikel 12 EG), artikel 45 (f.d. artikel 39 i EG), artikel 49 (f.d. artikel 43 i EG) och artikel 54 (f.d. artikel 48 i EG) i Lissabonfördraget av den 17 december 2007 tolkas så att det är förbjudet för lagstiftaren i en medlemsstat att införa och bibehålla en bestämmelse, enligt vilken rätten till beskattning med en lägre skattesats på 7 procent förbehålls ideella organisationer, ömsesidiga bolag, nationella sammanslutningar för ömsesidiga bolag, yrkesorganisationer och internationella ideella organisationer, privata stiftelser och allmännyttiga stiftelser, som är hemmahörande i den medlemsstat där arvlåtaren — med hemvist i Vallonien — faktiskt var bosatt eller hade sin arbetsplats vid tidpunkten för sin bortgång, eller i vilken denne tidigare faktiskt har varit bosatt eller haft sin arbetsplats?

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/17 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/17

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Linköpings tingsrätt (Sverige) den 19 januari 2010 — Lotta Andersson/Staten genom Kronofogdemyndigheten i Jönköping, Tillsynsmyndigheten

(Mål C-30/10)

2010/C 100/26

Rättegångsspråk: svenska

Hänskjutande domstol

Linköpings tingsrätt

Parter i målet vid den nationella domstolen

Sökande: Lotta Andersson

Svarande: Staten genom Kronofogdemyndigheten i Jönköping, Tillsynsmyndigheten

Tolkningsfråga

Är en nationell bestämmelse, som undantar en arbetstagare från förmånsrätt på grund av att han själv eller jämte nära anförvanter senare än sex månader före konkursansökningen har ägt en väsentlig andel av företaget och haft ett betydande inflytande över dess verksamhet, förenlig med artikel 10 punkten c i[...][rådets direktiv 80/987/EEG av den 20 oktober 1980 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om skydd för arbetstagarna vid arbetsgivarens insolvens, (1) i dess lydelse enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/74/EG av den 23 september 2002 om ändring av rådets direktiv 80/987/EEG, (2)]

---

(1)  EGT L 283, s. 23; svensk specialutgåva, område 5, volym 2, s. 121

(2)  EGT L 270, s. 10

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/18 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/18

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Bundesfinanzhof den 20 januari 2010 — Minerva Kulturreisen GmbH mot Finanzamt Freital

(Mål C-31/10)

2010/C 100/27

Rättegångsspråk: tyska

Hänskjutande domstol

Bundesfinanzhof

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Minerva Kulturreisen GmbH

Motpart: Finanzamt Freital

Tolkningsfråga

Gäller ”särskilda regler för resebyråer” i artikel 26 i direktiv 77/388/EEG (1) även när en resebyrå säljer operabiljetter isolerat utan att tillhandahålla ytterligare tjänster i samband därmed?

---

(1)  Rådets sjätte direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter — Gemensamt system för mervärdesskatt: enhetlig beräkningsgrund (EGT L 145, s. 1; svensk specialutgåva, område 9, volym 1 s. 28).

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/18 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/18

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Varhoven Kasatsionen sad (Bulgarien) den 20 januari 2010 — Toni Georgiev Semerdzhiev mot Del-Pi-Krasimira Mancheva

(Mål C-32/10)

2010/C 100/28

Rättegångsspråk: bulgariska

Hänskjutande domstol

Varhoven Kasatsionen sad

Parter i målet vid den nationella domstolen

| Kärande | : | Toni Georgiev Semerdzhiev |
| --- | --- | --- |
| Svarande | : | ET Del-Pi-Krasimira Mancheva
  ZAD Bulstrad |

Kärande

:

Toni Georgiev Semerdzhiev

Svarande

:

ET Del-Pi-Krasimira Mancheva

ZAD Bulstrad

Tolkningsfrågor

| 1. | Är bestämmelserna i rådets direktiv 90/314/EEG av den 13 juni 1990 (1) tillämpliga i det fall som är föremål för det vid Varhoven Kasatsionen sad, enheten för handelsrättsliga mål sammansatt av tre ledamöter, andra avdelningen, anhängiggjorda handelsrättsliga målet nr 222/2009? |
| --- | --- |

1.

Är bestämmelserna i rådets direktiv 90/314/EEG av den 13 juni 1990 (1) tillämpliga i det fall som är föremål för det vid Varhoven Kasatsionen sad, enheten för handelsrättsliga mål sammansatt av tre ledamöter, andra avdelningen, anhängiggjorda handelsrättsliga målet nr 222/2009?

| 2. | Hur ska begreppet ”andra turisttjänster” i artikel 2.1 c i direktiv 90/314/EEG tolkas, och omfattar detta begrepp en skyldighet för arrangören att försäkra konsumenten?






  — | Vilka risker ska det försäkringsavtal som arrangören och försäkringsföretaget ingår till förmån för konsumenten omfatta? |
| --- | --- | --- |

2.

Hur ska begreppet ”andra turisttjänster” i artikel 2.1 c i direktiv 90/314/EEG tolkas, och omfattar detta begrepp en skyldighet för arrangören att försäkra konsumenten?

—

Vilka risker ska det försäkringsavtal som arrangören och försäkringsföretaget ingår till förmån för konsumenten omfatta?

| — | Vilken slags försäkring ska det försäkringsavtal som arrangören och försäkringsföretaget ingår till förmån för konsumenten avse; en gruppförsäkring för alla som deltar i paketresan eller en enskild försäkring för varje enskild deltagare i paketresan? |
| --- | --- |

—

Vilken slags försäkring ska det försäkringsavtal som arrangören och försäkringsföretaget ingår till förmån för konsumenten avse; en gruppförsäkring för alla som deltar i paketresan eller en enskild försäkring för varje enskild deltagare i paketresan?

| 3. | Ska den i artikel 4.1 b iv i direktiv 90/314/EEG föreskrivna skyldigheten för arrangören att innan resan påbörjas informera konsumenten om möjligheten att teckna en försäkring som täcker kostnaden för konsumentens hemtransport i händelse av olycks- eller sjukdomsfall tolkas så, att den innebär en skyldighet för arrangören att ingå ett avtal med konsumenten om tecknande av en enskild försäkring som täcker konsumentens hemtransport i händelse av olycks- eller sjukdomsfall? |
| --- | --- |

3.

Ska den i artikel 4.1 b iv i direktiv 90/314/EEG föreskrivna skyldigheten för arrangören att innan resan påbörjas informera konsumenten om möjligheten att teckna en försäkring som täcker kostnaden för konsumentens hemtransport i händelse av olycks- eller sjukdomsfall tolkas så, att den innebär en skyldighet för arrangören att ingå ett avtal med konsumenten om tecknande av en enskild försäkring som täcker konsumentens hemtransport i händelse av olycks- eller sjukdomsfall?

| 4. | Är researrangören skyldig enligt bestämmelserna i direktiv 90/314/EEG att, innan resan påbörjas, till konsumenten överlämna försäkringsintyget i original? |
| --- | --- |

4.

Är researrangören skyldig enligt bestämmelserna i direktiv 90/314/EEG att, innan resan påbörjas, till konsumenten överlämna försäkringsintyget i original?

| 5. | Hur ska begreppet ”skada” i artikel 5.2 i direktiv 90/314/EEG som åsamkas konsumenten genom underlåtenhet att uppfylla avtalet eller genom bristande uppfyllelse av avtalet tolkas? |
| --- | --- |

5.

Hur ska begreppet ”skada” i artikel 5.2 i direktiv 90/314/EEG som åsamkas konsumenten genom underlåtenhet att uppfylla avtalet eller genom bristande uppfyllelse av avtalet tolkas?

| 6. | Utesluter begreppet ”skada” i artikel 5.2 i direktiv 90/314/EEG som åsamkas konsumenten genom underlåtenhet att uppfylla avtalet eller genom bristande uppfyllelse av avtalet, även ansvar för immateriell skada som konsumenten lider? |
| --- | --- |

6.

Utesluter begreppet ”skada” i artikel 5.2 i direktiv 90/314/EEG som åsamkas konsumenten genom underlåtenhet att uppfylla avtalet eller genom bristande uppfyllelse av avtalet, även ansvar för immateriell skada som konsumenten lider?

| 7. | Hur ska artikel 5.2 tredje och fjärde strecksatsen i direktiv 90/314/EEG tolkas när ersättningsanspråk för immateriell skada på grund av kroppsskada framställs, och skadan beror på underlåtelse att uppfylla den avtalsenliga skyldigheten enligt avtalet — eller på bristande uppfyllelse av denna skyldighet, inbegripet försummelse — att till konsumenten överlämna försäkringsintyget i original, och detta inte innehåller några begränsningar av skadeersättningen? |
| --- | --- |

7.

Hur ska artikel 5.2 tredje och fjärde strecksatsen i direktiv 90/314/EEG tolkas när ersättningsanspråk för immateriell skada på grund av kroppsskada framställs, och skadan beror på underlåtelse att uppfylla den avtalsenliga skyldigheten enligt avtalet — eller på bristande uppfyllelse av denna skyldighet, inbegripet försummelse — att till konsumenten överlämna försäkringsintyget i original, och detta inte innehåller några begränsningar av skadeersättningen?

---

(1)  Rådets direktiv 90/314/EEG av den 13 juni 1990 om paketresor, semesterpaket och andra paketarrangemang (EGT L 158, s. 59; svensk specialutgåva, område 6, volym 3, s. 53).

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/19 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/19

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Bundesgerichtshof (Tyskland) den 21 januari 2010 — Oliver Brüstle mot Greenpeace e.V.

(Mål C-34/10)

2010/C 100/29

Rättegångsspråk: tyska

Hänskjutande domstol

Bundesgerichtshof

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Oliver Brüstle

Motpart: Greenpeace e.V.

Tolkningsfrågor

| 1. | Vad avses med begreppet ”mänskliga embryon” i artikel 6.2 c i direktiv 98/44/EG (1)?






  a) | Omfattas alla utvecklingsstadier av mänskligt liv från det att äggcellen har befruktats, eller måste ytterligare villkor vara uppfyllda, som till exempel att ett visst utvecklingsstadium har nåtts? |
| --- | --- | --- |

1.

Vad avses med begreppet ”mänskliga embryon” i artikel 6.2 c i direktiv 98/44/EG (1)?

a)

Omfattas alla utvecklingsstadier av mänskligt liv från det att äggcellen har befruktats, eller måste ytterligare villkor vara uppfyllda, som till exempel att ett visst utvecklingsstadium har nåtts?

| b) | Omfattas också följande organismer:






  1. | obefruktade mänskliga äggceller i vilka en cellkärna från en mogen mänsklig cell har transplanterats in, |
| --- | --- | --- |

b)

Omfattas också följande organismer:

1.

obefruktade mänskliga äggceller i vilka en cellkärna från en mogen mänsklig cell har transplanterats in,

| 2. | obefruktade mänskliga äggceller som har stimulerats till delning och vidareutveckling genom partenogenes? |
| --- | --- |

2.

obefruktade mänskliga äggceller som har stimulerats till delning och vidareutveckling genom partenogenes?

| c) | Omfattas också stamceller som har utvunnits ur mänskliga embryon i blastocyststadiet? |
| --- | --- |

c)

Omfattas också stamceller som har utvunnits ur mänskliga embryon i blastocyststadiet?

| 2. | Vad avses med uttrycket ”användning av mänskliga embryon för industriella eller kommersiella ändamål”? Ingår här allt kommersiellt utnyttjande i den mening som avses i artikel 6.1 i direktivet, i synnerhet också användning för vetenskaplig forskning? |
| --- | --- |

2.

Vad avses med uttrycket ”användning av mänskliga embryon för industriella eller kommersiella ändamål”? Ingår här allt kommersiellt utnyttjande i den mening som avses i artikel 6.1 i direktivet, i synnerhet också användning för vetenskaplig forskning?

| 3. | Kan en teknisk lösning inte heller patenteras enligt artikel 6.2 c i direktivet, om användning av mänskliga embryon inte hör till den tekniska lösning som omfattas av patentet, men användning av mänskliga embryon är en nödvändig förutsättning för tillämpning av denna lösning,






  a) | eftersom patentet gäller en produkt för vars framställning krävs att mänskliga embryon först förstörs, eller |
| --- | --- | --- |

3.

Kan en teknisk lösning inte heller patenteras enligt artikel 6.2 c i direktivet, om användning av mänskliga embryon inte hör till den tekniska lösning som omfattas av patentet, men användning av mänskliga embryon är en nödvändig förutsättning för tillämpning av denna lösning,

a)

eftersom patentet gäller en produkt för vars framställning krävs att mänskliga embryon först förstörs, eller

| b) | eftersom patentet gäller en metod för vilken en sådan produkt behövs som utgångsmaterial? |
| --- | --- |

b)

eftersom patentet gäller en metod för vilken en sådan produkt behövs som utgångsmaterial?

---

(1)  Europaparlamentets och rådets direktiv 98/44/EG av den 6 juli 1998 om rättsligt skydd för biotekniska uppfinningar (EGT L 213, s. 13).

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/20 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/20

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Landgericht Berlin (Tyskland) den 22 januari 2010 — Landwirtschaftliches Unternehmen e.G. Sondershausen mot BVVG Bodenverwertungs- und -verwaltungs GmbH

(Mål C-37/10)

2010/C 100/30

Rättegångsspråk: tyska

Hänskjutande domstol

Landgericht Berlin

Parter i målet vid den nationella domstolen

Kärande: Landwirtschaftliches Unternehmen e.G. Sondershausen

Svarande: BVVG Bodenverwertungs- und -verwaltungs GmbH

Tolkningsfråga

Strider 5 § stycke 1 andra och tredje meningen Flächenerwerbsverodnung, i dess lydelse enligt 4 § stycke 3 punkt 1 i Ausgleichsleistungsverordnung, mot artikel 87 i EG-fördraget?

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/20 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/20

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Raad van State (Belgien) den 25 januari 2010 — 1. Vlaamse Dierenartsenvereniging VZW 2. Marc Janssens mot Belgiska staten Interevenient: Luk Vangheluwe

(Mål C-42/10)

2010/C 100/31

Rättegångsspråk: nederländska

Hänskjutande domstol

Raad van State (Belgien)

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: 1. Vlaamse Dierenartsenvereniging VZW 2. Marc Janssens

Motpart: Belgiska staten

Intervenient: Luk Vangheluwe

Tolkningsfrågor

| 1. | Utgör artiklarna 3 b, 4.2, 5 och 17 andra stycket i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 998/2003 (1) av den 26 maj 2003 om djurhälsovillkor som skall tillämpas vid transporter av sällskapsdjur utan kommersiellt syfte och om ändring av rådets direktiv 92/65/EEG och artiklarna i och bilagorna till kommissionens beslut 2003/803/EG (2) av den 26 november 2003 om upprättande av en förlaga till pass för transport av hundar, katter och illrar ett hinder för att det i nationella bestämmelser om pass till katter och illrar hänvisas till den förlaga och de kompletterande krav som anges i kommissionens ovannämnda beslut av den 26 november 203, men det även krävs att varje pass ska ha ett individuellt nummer som består av 13 siffror, nämligen BE, som är ISO-koden för Belgien, följt av utfärdarens registreringsnummer, som består av två siffror och ett följenummer med nio siffror? |
| --- | --- |

1.

Utgör artiklarna 3 b, 4.2, 5 och 17 andra stycket i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 998/2003 (1) av den 26 maj 2003 om djurhälsovillkor som skall tillämpas vid transporter av sällskapsdjur utan kommersiellt syfte och om ändring av rådets direktiv 92/65/EEG och artiklarna i och bilagorna till kommissionens beslut 2003/803/EG (2) av den 26 november 2003 om upprättande av en förlaga till pass för transport av hundar, katter och illrar ett hinder för att det i nationella bestämmelser om pass till katter och illrar hänvisas till den förlaga och de kompletterande krav som anges i kommissionens ovannämnda beslut av den 26 november 203, men det även krävs att varje pass ska ha ett individuellt nummer som består av 13 siffror, nämligen BE, som är ISO-koden för Belgien, följt av utfärdarens registreringsnummer, som består av två siffror och ett följenummer med nio siffror?

| 2. | Utgör artiklarna 3 b, 4.2, 5 och 17 andra stycket i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 998/2003 av den 26 maj 2003 om djurhälsovillkor som skall tillämpas vid transporter av sällskapsdjur utan kommersiellt syfte och om ändring av rådets direktiv 92/65/EEG och om ändring av rådets direktiv 92/65/EEG och artiklarna i och bilagorna till kommissionens beslut 2003/803/EG av den 26 november 2003 om upprättande av en förlaga till pass för transport av hundar, katter och illrar ett hinder för att nationella bestämmelser också använder förlagan för det europeiska passet för sällskapsdjur för att identifiera och registrera hundar och härmed tillåter att tredje man kan göra ändringar som påverkar identifieringen av djuret och dess ägare med hjälp av identifieringsetiketter i delarna I-III i ett av en legitimerad veterinär attesterat europeiskt pass för sällskapsdjur, med följd att tidigare identifieringsuppgifter klistras över? |
| --- | --- |

2.

Utgör artiklarna 3 b, 4.2, 5 och 17 andra stycket i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 998/2003 av den 26 maj 2003 om djurhälsovillkor som skall tillämpas vid transporter av sällskapsdjur utan kommersiellt syfte och om ändring av rådets direktiv 92/65/EEG och om ändring av rådets direktiv 92/65/EEG och artiklarna i och bilagorna till kommissionens beslut 2003/803/EG av den 26 november 2003 om upprättande av en förlaga till pass för transport av hundar, katter och illrar ett hinder för att nationella bestämmelser också använder förlagan för det europeiska passet för sällskapsdjur för att identifiera och registrera hundar och härmed tillåter att tredje man kan göra ändringar som påverkar identifieringen av djuret och dess ägare med hjälp av identifieringsetiketter i delarna I-III i ett av en legitimerad veterinär attesterat europeiskt pass för sällskapsdjur, med följd att tidigare identifieringsuppgifter klistras över?

---

(1)  EUT L 146, s. 1

(2)  EUT L 312, s. 1

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/20 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/20

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Simvoulio tis Epikratias (Grekland) den 25 januari 2010 — Nomarkhiaki Aftodiikisi Aitoloakarnanias m. fl., Elliniki Etairia gia tin Prostasia tou Perivallontos kai tis Politistikis Klironomias m.fl., och Pagkosmio Tamio gia ti Fisi — WWF Ellas mot Ipourgos Perivallontos, Khorotaxias kai Dimosion Ergon m. fl.

(Mål C-43/10)

2010/C 100/32

Rättegångsspråk: grekiska

Hänskjutande domstol

Simvoulio tis Epikratias (Grekland)

Part i målet vid den nationella domstolen

Sökande: Nomarkhiaki Aftodiikisi Aitoloakarnanias (Autonoma regionalförvaltningen i Etoloakarnania) m.fl., Elliniki Etairia gia tin Prostasia tou Perivallontos kai tis Politistikis Klironomias (grekiskt bolag för miljöskyddet och kulturarvet) m.fl. och Pagkosmio Tamio gia ti Fisi — WWF Ellas (Världsnaturfonden — WWF GREKLAND)

Motpart: Ipourgos Perivallontos, Khorotaxias kai Dimosion Ergon (Ministern för miljöfrågor, markanvändning och offentliga arbeten) m. fl.

Tolkningsfrågor

| 1. | Införs det genom bestämmelsen i artikel 13.6 i direktiv 2000/60/EG om upprättande av en ram för gemenskapsåtgärder på vattenpolitikens område (EGT L 327) endast en maximal tidsgräns (den 22 december 2009) för att upprätta förvaltningsplaner för vattenresurser eller utgör denna tidpunkt en särskild gräns för att införliva de relevanta bestämmelserna i artiklarna 3, 4, 5, 6, 9, 13 och 15 i detta direktiv?
  För det fall att Europeiska [unionens] domstol anser att det genom den aktuella bestämmelsen i direktivet endast införs en maximal tidsgräns för att upprätta förvaltningsplaner för vattenresurserna önskas dessutom svar på följande fråga: |
| --- | --- |

1.

Införs det genom bestämmelsen i artikel 13.6 i direktiv 2000/60/EG om upprättande av en ram för gemenskapsåtgärder på vattenpolitikens område (EGT L 327) endast en maximal tidsgräns (den 22 december 2009) för att upprätta förvaltningsplaner för vattenresurser eller utgör denna tidpunkt en särskild gräns för att införliva de relevanta bestämmelserna i artiklarna 3, 4, 5, 6, 9, 13 och 15 i detta direktiv?

För det fall att Europeiska [unionens] domstol anser att det genom den aktuella bestämmelsen i direktivet endast införs en maximal tidsgräns för att upprätta förvaltningsplaner för vattenresurserna önskas dessutom svar på följande fråga:

| 2. | Är en nationell lagstiftning som medger att vatten överförs från ett visst avrinningsområde till ett annat avrinningsområde utan att det ännu utarbetats några planer för de avrinningsdistrikt inom vilka de avrinningsområden befinner sig från vilka och till vilka överföringen av vatten ska ske, förenlig med bestämmelserna i artiklarna 2, 3, 4, 5, 6, 9, 13 och 15 i direktiv 2000/60/EG, särskilt mot bakgrund av att huvudenheten för förvaltningen av avrinningsområdet enligt artikel 2.15 i detta direktiv utgörs av det avrinningsdistrikt som den tillhör?
  Om föregående fråga besvaras jakande önskas dessutom svar på följande fråga: |
| --- | --- |

2.

Är en nationell lagstiftning som medger att vatten överförs från ett visst avrinningsområde till ett annat avrinningsområde utan att det ännu utarbetats några planer för de avrinningsdistrikt inom vilka de avrinningsområden befinner sig från vilka och till vilka överföringen av vatten ska ske, förenlig med bestämmelserna i artiklarna 2, 3, 4, 5, 6, 9, 13 och 15 i direktiv 2000/60/EG, särskilt mot bakgrund av att huvudenheten för förvaltningen av avrinningsområdet enligt artikel 2.15 i detta direktiv utgörs av det avrinningsdistrikt som den tillhör?

Om föregående fråga besvaras jakande önskas dessutom svar på följande fråga:

| 3. | Är överföring av vatten från ett avrinningsdistrikt till ett närbeläget avrinningsdistrikt tillåtet enligt artiklarna 2, 3, 5, 6, 9, 13 och 15 i direktiv 2000/60/EG? För det fall denna fråga besvaras jakande kan syftet med denna överföring endast vara att tillgodose behovet av vatten för civilt bruk eller kan den även vara avsedd för bevattning och för produktion av energi? Krävs det enligt de ovannämnda bestämmelserna i direktivet under alla förhållanden ett förvaltningsbeslut som motiveras av och antagits på grundval av den nödvändiga vetenskapliga undersökningen, och vari det fastställs att destinationsavrinningsdistriktet inte med sina egna vattenresurser kan tillgodose sitt vattenbehov för civilt bruk, bevattning, m.m.?
  För det fall Europeiska [unionens] domstol besvarar fråga 1) med att slå fast att det i bestämmelsen i artikel 13.6 i direktiv 2000/60/EG inte endast införs en maximal tidsgräns (den 22 december 2009) för att upprätta förvaltningsplaner för vattenresurser, utan att det införs en särskild tidsfrist för att införliva de relevanta bestämmelserna i artiklarna 3, 4, 5, 6, 9, 13 och 15 i detta direktiv önskas dessutom svar på följande fråga: |
| --- | --- |

3.

Är överföring av vatten från ett avrinningsdistrikt till ett närbeläget avrinningsdistrikt tillåtet enligt artiklarna 2, 3, 5, 6, 9, 13 och 15 i direktiv 2000/60/EG? För det fall denna fråga besvaras jakande kan syftet med denna överföring endast vara att tillgodose behovet av vatten för civilt bruk eller kan den även vara avsedd för bevattning och för produktion av energi? Krävs det enligt de ovannämnda bestämmelserna i direktivet under alla förhållanden ett förvaltningsbeslut som motiveras av och antagits på grundval av den nödvändiga vetenskapliga undersökningen, och vari det fastställs att destinationsavrinningsdistriktet inte med sina egna vattenresurser kan tillgodose sitt vattenbehov för civilt bruk, bevattning, m.m.?

För det fall Europeiska [unionens] domstol besvarar fråga 1) med att slå fast att det i bestämmelsen i artikel 13.6 i direktiv 2000/60/EG inte endast införs en maximal tidsgräns (den 22 december 2009) för att upprätta förvaltningsplaner för vattenresurser, utan att det införs en särskild tidsfrist för att införliva de relevanta bestämmelserna i artiklarna 3, 4, 5, 6, 9, 13 och 15 i detta direktiv önskas dessutom svar på följande fråga:

| 4. | Innebär en nationell lagstiftning som antagits inom den ovannämnda särskilda tidsfristen för införlivande och som medger att vatten överförs från ett visst avrinningsområde till ett annat avrinningsområde utan att det ännu utarbetats några planer för de avrinningsdistrikt inom vilka de avrinningsområden befinner sig från och till vilka överföringen av vatten ska ske, att det ifrågavarande direktivets ändamålsenliga verkan obestridligen äventyras, eller ska det vid prövningen av huruvida direktivets ändamålsenliga verkan äventyras tas hänsyn till kriterier som de gradvisa planerade ingreppen och målen för vattenöverföringen? |
| --- | --- |

4.

Innebär en nationell lagstiftning som antagits inom den ovannämnda särskilda tidsfristen för införlivande och som medger att vatten överförs från ett visst avrinningsområde till ett annat avrinningsområde utan att det ännu utarbetats några planer för de avrinningsdistrikt inom vilka de avrinningsområden befinner sig från och till vilka överföringen av vatten ska ske, att det ifrågavarande direktivets ändamålsenliga verkan obestridligen äventyras, eller ska det vid prövningen av huruvida direktivets ändamålsenliga verkan äventyras tas hänsyn till kriterier som de gradvisa planerade ingreppen och målen för vattenöverföringen?

| 5. | Är en nationell lagstiftning som antagits av ett nationellt parlament och genom vilken förvaltningsplanerna för avrinningsdistrikt godkänts förenlig med artiklarna 13, 14 och 15 i direktiv 2000/60/EG, som avser förfarandena för information till, samråd med och deltagande av allmänheten, om de relevanta nationella bestämmelserna inte föreskriver något samråd med allmänheten under förfarandet vid det nationella parlamentet och om det av uppgifterna i handlingarna inte framgår att det i direktivet föreskrivna samrådsförfarandet följts vid myndigheten? |
| --- | --- |

5.

Är en nationell lagstiftning som antagits av ett nationellt parlament och genom vilken förvaltningsplanerna för avrinningsdistrikt godkänts förenlig med artiklarna 13, 14 och 15 i direktiv 2000/60/EG, som avser förfarandena för information till, samråd med och deltagande av allmänheten, om de relevanta nationella bestämmelserna inte föreskriver något samråd med allmänheten under förfarandet vid det nationella parlamentet och om det av uppgifterna i handlingarna inte framgår att det i direktivet föreskrivna samrådsförfarandet följts vid myndigheten?

| 6. | Uppfyller en undersökning av den miljöpåverkan som följer av byggande av dammar och vattenöverföring och som har lagts fram för godkännande av det nationella parlamentet efter det att en domstol har ogiltigförklarat den rättsakt genom vilken den redan godkänts och för vilken förfarandet för offentlighet redan följts, utan att detta förfarande på nytt följts, i den mening som avses i rådets direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt (EGT L 175), i dess lydelse enligt rådets direktiv 97/11/EG av den 3 mars 1997 (EGT L 73), kraven på information till och samverkan med allmänheten enligt artiklarna 1, 2, 5, 6, 8 och 9 i det ovannämnda direktivet? |
| --- | --- |

6.

Uppfyller en undersökning av den miljöpåverkan som följer av byggande av dammar och vattenöverföring och som har lagts fram för godkännande av det nationella parlamentet efter det att en domstol har ogiltigförklarat den rättsakt genom vilken den redan godkänts och för vilken förfarandet för offentlighet redan följts, utan att detta förfarande på nytt följts, i den mening som avses i rådets direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt (EGT L 175), i dess lydelse enligt rådets direktiv 97/11/EG av den 3 mars 1997 (EGT L 73), kraven på information till och samverkan med allmänheten enligt artiklarna 1, 2, 5, 6, 8 och 9 i det ovannämnda direktivet?

| 7. | Omfattas en plan för avledning av en flod som a) innefattar byggande av fördämningar och överföring av vatten från ett avrinningsdistrikt till ett annat avrinningsdistrikt, b) omfattas av tillämpningsområdet för Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/60/EG av den 23 oktober 2000 om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på vattenpolitikens område (EGT L 327), c) avser verksamhet som föreskrivs i rådets direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt (EGT L 175) och d) kan ha en miljöpåverkan på områden som omfattas av rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter (EGT L 206), av tillämpningsområdet för Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/42/EG av den 27 juni 2001 om bedömning av vissa planers och programs miljöpåverkan (EGT L 197)?
  För det fall föregående fråga besvaras jakande önskas dessutom svar på följande fråga: |
| --- | --- |

7.

Omfattas en plan för avledning av en flod som a) innefattar byggande av fördämningar och överföring av vatten från ett avrinningsdistrikt till ett annat avrinningsdistrikt, b) omfattas av tillämpningsområdet för Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/60/EG av den 23 oktober 2000 om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på vattenpolitikens område (EGT L 327), c) avser verksamhet som föreskrivs i rådets direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt (EGT L 175) och d) kan ha en miljöpåverkan på områden som omfattas av rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter (EGT L 206), av tillämpningsområdet för Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/42/EG av den 27 juni 2001 om bedömning av vissa planers och programs miljöpåverkan (EGT L 197)?

För det fall föregående fråga besvaras jakande önskas dessutom svar på följande fråga:

| 8. | Kan rättsakter som avsåg den omtvistade verksamheten och som genom domstolsbeslut upphävts retroaktivt betraktas som förberedande formella rättsakter som antagits före den 21 juli 2004 enligt artikel 13.1 i direktiv 2001/42/EG, med följd att det inte föreligger någon skyldighet att göra en strategisk miljökonsekvensutredning?
  Om föregående fråga besvaras negativt önskas dessutom svar på följande fråga: |
| --- | --- |

8.

Kan rättsakter som avsåg den omtvistade verksamheten och som genom domstolsbeslut upphävts retroaktivt betraktas som förberedande formella rättsakter som antagits före den 21 juli 2004 enligt artikel 13.1 i direktiv 2001/42/EG, med följd att det inte föreligger någon skyldighet att göra en strategisk miljökonsekvensutredning?

Om föregående fråga besvaras negativt önskas dessutom svar på följande fråga:

| 9. | När en plan samtidigt omfattas av tillämpningsområdet för det ovannämnda direktivet och av tillämpningsområdet för direktiven 2000/60/EG och 85/337/EG, i vilka det även föreskrivs en miljökonsekvensutredning av verksamheten, är då enligt artikel 11.2 i direktiv 2001/42/EG de undersökningar som utförts på grundval av bestämmelserna i direktiv 2000/60/EG och 85/337/EG tillräckliga för att bestämmelserna i direktiv 2001/42/EG ska anses iakttagna, eller är det nödvändigt att genomföra en självständig strategisk miljökonsekvensutredning? |
| --- | --- |

9.

När en plan samtidigt omfattas av tillämpningsområdet för det ovannämnda direktivet och av tillämpningsområdet för direktiven 2000/60/EG och 85/337/EG, i vilka det även föreskrivs en miljökonsekvensutredning av verksamheten, är då enligt artikel 11.2 i direktiv 2001/42/EG de undersökningar som utförts på grundval av bestämmelserna i direktiv 2000/60/EG och 85/337/EG tillräckliga för att bestämmelserna i direktiv 2001/42/EG ska anses iakttagna, eller är det nödvändigt att genomföra en självständig strategisk miljökonsekvensutredning?

| 10. | Ska de områden som finns upptagna på de nationella listorna över områden av gemenskapsintresse och som slutligen har införts i gemenskapsförteckningen över områden av gemenskapsintresse, enligt artiklarna 3, 4 och 6 i rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter (EGT L 206), anses omfattas av det skydd som gavs enligt direktiv 92/43/EEG innan kommissionens beslut 2006/613/EG av den 19 juli 2006 om antagande av en förteckning över områden av gemenskapsintresse i den mediterrana geografiska regionen publicerades? |
| --- | --- |

10.

Ska de områden som finns upptagna på de nationella listorna över områden av gemenskapsintresse och som slutligen har införts i gemenskapsförteckningen över områden av gemenskapsintresse, enligt artiklarna 3, 4 och 6 i rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter (EGT L 206), anses omfattas av det skydd som gavs enligt direktiv 92/43/EEG innan kommissionens beslut 2006/613/EG av den 19 juli 2006 om antagande av en förteckning över områden av gemenskapsintresse i den mediterrana geografiska regionen publicerades?

| 11. | Kan de behöriga nationella myndigheterna, i den mening som avses i artiklarna 3, 4 och 6 i direktiv 92/43/EEG, utfärda ett tillstånd för att genomföra en plan för avledning av vatten, som inte direkt har samband med eller är nödvändig för att bevara ett område som ingår i ett särskilt skyddsområde, när det i alla de undersökningar som bifogats handlingarna avseende denna verksamhet har konstaterats att det helt saknas uppgifter eller att det saknas tillförlitliga och aktuella uppgifter om fågelfaunan i det området? |
| --- | --- |

11.

Kan de behöriga nationella myndigheterna, i den mening som avses i artiklarna 3, 4 och 6 i direktiv 92/43/EEG, utfärda ett tillstånd för att genomföra en plan för avledning av vatten, som inte direkt har samband med eller är nödvändig för att bevara ett område som ingår i ett särskilt skyddsområde, när det i alla de undersökningar som bifogats handlingarna avseende denna verksamhet har konstaterats att det helt saknas uppgifter eller att det saknas tillförlitliga och aktuella uppgifter om fågelfaunan i det området?

| 12. | Kan skälen till att det upprättats en plan för avledning av vatten som i huvudsak avser bevattning och i andra hand hushållens vattenbehov, enligt artiklarna 3, 4 och 6 i direktiv 92/43/EEG, anses utgöra det väsentliga allmänintresse som krävs enligt direktivet med följd att verksamheten godkänns trots dess negativa inverkan på de av det ovannämnda direktivet skyddade områdena?
  För det fall att föregående fråga besvaras jakande önskas dessutom svar på följande fråga: |
| --- | --- |

12.

Kan skälen till att det upprättats en plan för avledning av vatten som i huvudsak avser bevattning och i andra hand hushållens vattenbehov, enligt artiklarna 3, 4 och 6 i direktiv 92/43/EEG, anses utgöra det väsentliga allmänintresse som krävs enligt direktivet med följd att verksamheten godkänns trots dess negativa inverkan på de av det ovannämnda direktivet skyddade områdena?

För det fall att föregående fråga besvaras jakande önskas dessutom svar på följande fråga:

| 13. | Ska, för att avgöra lämpligheten av de kompensationsåtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att ett Natura 2000-område totalt sett förblir sammanhängande, kriterier såsom utvidgningen av denna avledning och alla de arbeten som denna kräver tas i beaktande enligt artiklarna 3, 4 och 6 i direktiv 92/43/EEG? |
| --- | --- |

13.

Ska, för att avgöra lämpligheten av de kompensationsåtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att ett Natura 2000-område totalt sett förblir sammanhängande, kriterier såsom utvidgningen av denna avledning och alla de arbeten som denna kräver tas i beaktande enligt artiklarna 3, 4 och 6 i direktiv 92/43/EEG?

| 14. | Kan de behöriga nationella myndigheterna, enligt artiklarna 3, 4 och 6 i direktiv 92/43/EEG tolkade mot bakgrund av den princip om hållbar utveckling som föreskrivs i artikel 6 i EG-fördraget, utfärda ett tillstånd för att upprätta en plan för vattenavledning inom ett Natura 2000-område, som inte direkt har samband med eller är nödvändig för att säkerställa att detta område förblir sammanhängande, om det av undersökningen av den aktuella planens miljöpåverkan framgår att den får till följd att ett naturligt flodekosystem omvandlas till ett av människan skapat flod- och sjöekosystem? |
| --- | --- |

14.

Kan de behöriga nationella myndigheterna, enligt artiklarna 3, 4 och 6 i direktiv 92/43/EEG tolkade mot bakgrund av den princip om hållbar utveckling som föreskrivs i artikel 6 i EG-fördraget, utfärda ett tillstånd för att upprätta en plan för vattenavledning inom ett Natura 2000-område, som inte direkt har samband med eller är nödvändig för att säkerställa att detta område förblir sammanhängande, om det av undersökningen av den aktuella planens miljöpåverkan framgår att den får till följd att ett naturligt flodekosystem omvandlas till ett av människan skapat flod- och sjöekosystem?

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/23 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/23

---

Talan väckt den 28 januari 2010 — Europeiska kommissionen mot Republiken Portugal

(Mål C-44/10)

2010/C 100/33

Rättegångsspråk: portugisiska

Parter

Sökande: Europeiska kommissionen (ombud: A. Alcover San Pedro och P. Guerra e Andrade)

Svarande: Republiken Portugal

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att domstolen ska

| — | fastställa att Republiken Portugal har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 5.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/1/EG (1) av den 15 januari 2008 om samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar, genom att inte inom den föreskrivna fristen vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att de behöriga myndigheterna med hjälp av tillstånd i överensstämmelse med artiklarna 6 och 8 eller på lämpligt sätt genom en förnyad bedömning av villkoren och, i förekommande fall, genom en uppdatering av villkoren, övervakar att befintliga anläggningar drivs i överensstämmelse med kraven i artiklarna 3, 7, 9, 10, 13 och artikel 14 a och b samt artikel 15.2 senast den 30 oktober 2007, och |
| --- | --- |

—

fastställa att Republiken Portugal har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 5.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/1/EG (1) av den 15 januari 2008 om samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar, genom att inte inom den föreskrivna fristen vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att de behöriga myndigheterna med hjälp av tillstånd i överensstämmelse med artiklarna 6 och 8 eller på lämpligt sätt genom en förnyad bedömning av villkoren och, i förekommande fall, genom en uppdatering av villkoren, övervakar att befintliga anläggningar drivs i överensstämmelse med kraven i artiklarna 3, 7, 9, 10, 13 och artikel 14 a och b samt artikel 15.2 senast den 30 oktober 2007, och

| — | förplikta Republiken Portugal att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta Republiken Portugal att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Av artikel 4 jämförd med artikel 5.1 i det ovannämnda direktivet följer att medlemsstaterna var skyldiga att säkerställa att tillstånd beviljades för nya eller befintliga anläggningar i enlighet med artiklarna 6 och 8 i direktivet. De skulle även göra en förnyad bedömning av, och i förekommande fall uppdatera, villkoren i tillstånden för befintliga anläggningar senast den 31 oktober 2007.

Enligt uppgifter som de portugisiska myndigheterna lämnat år 2008 har myndigheterna beträffande ett antal anläggningar underlåtit att kräva tillstånd. Av sammanlagt 632 anläggningar var 280 i drift utan att tillstånd meddelats.

Enligt aktuella uppgifter har tillstånd beviljats för 481 anläggningar av sammanlagt 577 stycken och 17 tillståndsförfaranden pågår.

---

(1)  EUT L 24, s. 8.

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/23 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/23

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Raad van State (Belgien) den 28 januari 2010 — 1. Vlaamse Dierenartsenvereniging VZW, 2. Marc Janssens mot belgiska staten

(Mål C-45/10)

2010/C 100/34

Rättegångsspråk: nederländska

Hänskjutande domstol

Raad van State (Belgien)

Parter i målet vid den nationella domstolen

| Sökande | : | Vlaamse Dierenartsenvereniging VZW
  Marc Janssens |
| --- | --- | --- |
| Svarande | : | Belgische Staat (belgiska staten) |

Sökande

:

Vlaamse Dierenartsenvereniging VZW

Marc Janssens

Svarande

:

Belgische Staat (belgiska staten)

Tolkningsfrågor

| 1. | Utgör artiklarna 3 b, 4.2, 5 och 17 andra stycket i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 998/2003 (1) av den 26 maj 2003 om djurhälsovillkor som skall tillämpas vid transporter av sällskapsdjur utan kommersiellt syfte och om ändring av rådets direktiv 92/65/EEG samt artiklarna i och bilagorna till kommissionens beslut 2003/803/EG (2) av den 26 november 2003 om upprättande av en förlaga till pass för transport av hundar, katter och illrar hinder mot att förlagan till europeiskt pass för sällskapsdjur även används som bevis för identifikation och registrering av hundar och det därvid föreskrivs att utomstående kan göra ändringar med klistermärken beträffande identifikationen av ägaren och djuret i delarna I–III i ett europeiskt pass för sällskapsdjur som en legitimerad veterinär intygat, varvid tidigare identifikationsuppgifter klistras över? |
| --- | --- |

1.

Utgör artiklarna 3 b, 4.2, 5 och 17 andra stycket i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 998/2003 (1) av den 26 maj 2003 om djurhälsovillkor som skall tillämpas vid transporter av sällskapsdjur utan kommersiellt syfte och om ändring av rådets direktiv 92/65/EEG samt artiklarna i och bilagorna till kommissionens beslut 2003/803/EG (2) av den 26 november 2003 om upprättande av en förlaga till pass för transport av hundar, katter och illrar hinder mot att förlagan till europeiskt pass för sällskapsdjur även används som bevis för identifikation och registrering av hundar och det därvid föreskrivs att utomstående kan göra ändringar med klistermärken beträffande identifikationen av ägaren och djuret i delarna I–III i ett europeiskt pass för sällskapsdjur som en legitimerad veterinär intygat, varvid tidigare identifikationsuppgifter klistras över?

| 2. | Utgör nationella bestämmelser, enligt vilka förlagan till pass för sällskapsdjur i enlighet med kommissionens beslut 2003/803/EG ... även kan användas som bevis för identifikation och registrering av hundar och det därvid föreskrivs att utomstående kan göra ändringar med klistermärken beträffande identifikationen av ägaren och djuret i delarna I–III i detta pass, tekniska föreskrifter i den mening som avses i artikel 1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 98/34/EG (3) av den 22 juni 1998 om ett informationsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter som enligt artikel 8 i detta direktiv ska meddelas kommissionen innan de utfärdas? |
| --- | --- |

2.

Utgör nationella bestämmelser, enligt vilka förlagan till pass för sällskapsdjur i enlighet med kommissionens beslut 2003/803/EG ... även kan användas som bevis för identifikation och registrering av hundar och det därvid föreskrivs att utomstående kan göra ändringar med klistermärken beträffande identifikationen av ägaren och djuret i delarna I–III i detta pass, tekniska föreskrifter i den mening som avses i artikel 1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 98/34/EG (3) av den 22 juni 1998 om ett informationsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter som enligt artikel 8 i detta direktiv ska meddelas kommissionen innan de utfärdas?

---

(1)  EUT L 146, s. 1.

(2)  EUT L 312, s. 1.

(3)  EGT L 204, s. 37.

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/24 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/24

---

Talan väckt den 28 januari 2010 — Europeiska kommissionen mot Konungariket Spanien

(Mål C-48/10)

2010/C 100/35

Rättegångsspråk: spanska

Parter

Sökande: Europeiska kommissionen (ombud: A. Alcover San Pedro)

Svarande: Konungariket Spanien

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att domstolen ska

| — | fastställa att Konungariket Spanien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 5.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/1/EG (1) av den 15 januari 2008 om samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar (IPPC-direktivet) genom att inte vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att myndigheterna med hjälp av tillstånd i överensstämmelse med artiklarna 6 och 8 eller på lämpligt sätt genom en förnyad bedömning av villkoren och, i förekommande fall, genom en uppdatering av villkoren, övervakar att befintliga anläggningar drivs i överensstämmelse med kraven i artiklarna 3, 7, 9, 10, 13 och artikel 14 a och b samt artikel 15.2 senast den 30 oktober 2007, utan att det påverkar tillämpningen av andra särskilda gemenskapsbestämmelser, och |
| --- | --- |

—

fastställa att Konungariket Spanien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 5.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/1/EG (1) av den 15 januari 2008 om samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar (IPPC-direktivet) genom att inte vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att myndigheterna med hjälp av tillstånd i överensstämmelse med artiklarna 6 och 8 eller på lämpligt sätt genom en förnyad bedömning av villkoren och, i förekommande fall, genom en uppdatering av villkoren, övervakar att befintliga anläggningar drivs i överensstämmelse med kraven i artiklarna 3, 7, 9, 10, 13 och artikel 14 a och b samt artikel 15.2 senast den 30 oktober 2007, utan att det påverkar tillämpningen av andra särskilda gemenskapsbestämmelser, och

| — | förplikta Konungariket Spanien att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta Konungariket Spanien att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Fristen för att anpassa befintliga anläggningar till kraven i IPPC-direktivet genom ett samordnat miljötillstånd löpte ut den 30 oktober 2007 enligt artikel 5.1 i direktiv 2008/1/EG.

Vid nämnda tidpunkt drevs ett flertal befintliga anläggningar i Spanien utan sådant tillstånd. Efter det att ett förfarande inleddes till följd av denna överträdelse har allt fler miljötillstånd beviljats, men överträdelsen upphörde inte inom den frist som fastställdes i det motiverade yttrandet och pågår fortfarande enligt den information som kommissionen förfogar över. Enligt de uppgifter som de nationella myndigheterna tillhandahöll i sitt svar på det motiverade yttrandet var 533 befintliga anläggningar alltjämt i drift utan det föreskrivna IPPC-tillståndet när den frist för att rätta sig efter skyldigheterna enligt artikel 5.1 i direktivet som fastställts i det motiverade yttrandet löpte ut.

Det är under dessa omständigheter uppenbart att Konungariket Spanien fortfarande inte har uppfyllt de skyldigheter som följer av nämnda bestämmelse.

---

(1)  EUT L 24, s. 8.

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/24 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/24

---

Talan väckt den 29 januari 2010 — Europeiska kommissionen mot Republiken Italien

(Mål C-50/10)

2010/C 100/36

Rättegångsspråk: italienska

Parter

Sökande: Europeiska kommissionen (ombud: A. Alcover San Pedro och C. Zadra)

Svarande: Republiken Italien

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att domstolen ska

| — | fastställa att Republiken Italien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 5.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/1/EG (1) av den 15 januari 2008 om samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar genom att inte inom den föreskrivna fristen vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att de behöriga myndigheterna med hjälp av tillstånd i överensstämmelse med artiklarna 6 och 8 eller på lämpligt sätt genom en förnyad bedömning av villkoren och, i förekommande fall, genom en uppdatering av villkoren, övervakar att befintliga anläggningar i den mening som avses i artikel 2.4 i direktivet drivs i överensstämmelse med kraven i artiklarna 3, 7, 9, 10, 13 och artikel 14 a och b samt artikel 15.2 i direktivet, och |
| --- | --- |

—

fastställa att Republiken Italien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 5.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/1/EG (1) av den 15 januari 2008 om samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar genom att inte inom den föreskrivna fristen vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att de behöriga myndigheterna med hjälp av tillstånd i överensstämmelse med artiklarna 6 och 8 eller på lämpligt sätt genom en förnyad bedömning av villkoren och, i förekommande fall, genom en uppdatering av villkoren, övervakar att befintliga anläggningar i den mening som avses i artikel 2.4 i direktivet drivs i överensstämmelse med kraven i artiklarna 3, 7, 9, 10, 13 och artikel 14 a och b samt artikel 15.2 i direktivet, och

| — | förplikta Republiken Italien att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta Republiken Italien att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Medlemsstaterna ska enligt artikel 5.1 i direktivet vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att de behöriga myndigheterna med hjälp av tillstånd i överensstämmelse med artiklarna 6 och 8 eller på lämpligt sätt genom en förnyad bedömning av villkoren och, i förekommande fall, genom en uppdatering av villkoren, övervakar att befintliga anläggningar enligt artikel 2.4 i direktivet senast den 30 oktober 2007 drivs i överensstämmelse med kraven i direktivet.

Den italienska regeringen har emellertid i januari 2010, närmare bestämt vid ingivandet av förevarande talan ännu inte uppfyllt sina skyldigheter enligt artikel 5.1 i direktivet.

---

(1)  EUT L 24, s. 8

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/25 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/25

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Symvoulio tis Epikrateias (Grekland) den 1 februari 2010 — Eleftheri Tileorasi A.E. (Alter Channel) och Konstantinos Giannikos mot Ypourgos Typou kai Meson Mazikis Enimerosis och Ethniko Symvoulio Radiotileorasis

(Mål C-52/10)

2010/C 100/37

Rättegångsspråk:grekiska

Hänskjutande domstol

Symvoulio tis Epikrateias (Grekland)

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Eleftheri Tileorasi A.E. (Alter Channel) och Konstantinos Giannikos

Motpart: Ypourgos Typou kai Meson Mazikis Enimerosis och Ethniko Symvoulio Radiotileorasis.

Tolkningsfråga

Ska artikel 1 d i rådets direktiv 89/552/EEG av den om samordning av vissa bestämmelser som fastställts i medlemsstaternas lagar och andra författningar om utförandet av sändningsverksamhet för television (EGT L 298) [svensk specialutgåva, område 6, volym 3 s. 3] i dess lydelse enligt artikel 1 c i Europaparlamentets och rådets direktiv 97/36/EG (EGT L 202) tolkas så att erläggande av ersättning, betalning eller annat vederlag utgör en nödvändig förutsättning för att reklamsyfte ska föreligga vid ”smygreklam”?

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/25 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/25

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Raad van State (Belgien) den 28 januari 2010 — Vlaamse Dierenartsenvereniging mot Belgiska staten

(Mål C-57/10)

2010/C 100/38

Rättegångsspråk: nederländska

Hänskjutande domstol

Raad van State (Belgien)

Parter i målet vid den nationella domstolen

Sökande: Vlaamse Dierenartsenvereniging

Svarande: Belgiska staten

Tolkningsfrågor

| 1. | Utgör artiklarna 3 b, 4.2, 5 och 17 andra stycket i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 998/2003 (1) av den 16 maj 2003 om djurhälsovillkor som skall tillämpas vid transporter av sällskapsdjur utan kommersiellt syfte och om ändring av rådets direktiv 92/65/EEG och artiklarna och bilagorna i kommissionens beslut 2003/803/EG (2) av den 26 november 2003 om upprättande av en förlaga till pass för transport av hundar, katter och illrar ett hinder för att det i nationella bestämmelser om pass för katter och illrar hänvisa till den förlaga och de kompletterande krav som anges i kommissionens ovannämnda beslut av den 26 november 2003, men dessutom krävs att varje pass ska ha ett individuellt nummer, bestående av tretton tecken, nämligen ”BE”, som är ISO-koden för Belgien, följt av utfärdarens kontrollnummer, som består av två siffror, och ett löpnummer med nio siffror? |
| --- | --- |

1.

Utgör artiklarna 3 b, 4.2, 5 och 17 andra stycket i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 998/2003 (1) av den 16 maj 2003 om djurhälsovillkor som skall tillämpas vid transporter av sällskapsdjur utan kommersiellt syfte och om ändring av rådets direktiv 92/65/EEG och artiklarna och bilagorna i kommissionens beslut 2003/803/EG (2) av den 26 november 2003 om upprättande av en förlaga till pass för transport av hundar, katter och illrar ett hinder för att det i nationella bestämmelser om pass för katter och illrar hänvisa till den förlaga och de kompletterande krav som anges i kommissionens ovannämnda beslut av den 26 november 2003, men dessutom krävs att varje pass ska ha ett individuellt nummer, bestående av tretton tecken, nämligen ”BE”, som är ISO-koden för Belgien, följt av utfärdarens kontrollnummer, som består av två siffror, och ett löpnummer med nio siffror?

| 2. | Är en nationell bestämmelse som, vad gäller passet för katter och illrar, hänvisar till den förlaga och de tilläggskrav som anges i kommissionens ovannämnda beslut av den 26 november 2003, men dessutom föreskriver att varje pass ska vara försett med ett individuellt nummer, som består av tretton tecken, nämligen ”BE”, som är ISO-koden för Belgien, följt av utfärdarens kontrollnummer som består av två siffror och ett löpnummer med nio siffror, en teknisk föreskrift i den mening som avses i artikel 1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 98/34/EG (3) av den 22 juni 1998 om ett informationsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter, som enligt artikel 8 i detta direktiv ska anmälas till Europeiska kommissionen innan den upprättas? |
| --- | --- |

2.

Är en nationell bestämmelse som, vad gäller passet för katter och illrar, hänvisar till den förlaga och de tilläggskrav som anges i kommissionens ovannämnda beslut av den 26 november 2003, men dessutom föreskriver att varje pass ska vara försett med ett individuellt nummer, som består av tretton tecken, nämligen ”BE”, som är ISO-koden för Belgien, följt av utfärdarens kontrollnummer som består av två siffror och ett löpnummer med nio siffror, en teknisk föreskrift i den mening som avses i artikel 1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 98/34/EG (3) av den 22 juni 1998 om ett informationsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter, som enligt artikel 8 i detta direktiv ska anmälas till Europeiska kommissionen innan den upprättas?

---

(1)  EUT L 146. s. 1

(2)  EUT L 312, s. 1

(3)  EGT L 204, s. 37

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/26 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/26

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Conseil d’État (Frankrike) den 3 februari 2010 i målen — Monsanto SAS, Monsanto Agriculture France SAS, Monsanto International SARL och Monsanto Technology LLC mot Ministre de l’Agriculture et de la Pêche — Monsanto SAS, Monsanto Agriculture France SAS, Monsanto International SARL och Monsanto Europe SA mot Ministre de l’Agriculture et de la Pêche — Association générale des producteurs de maïs (AGPM) mot Ministre de l’Agriculture et de la Pêche— SCEA de Malaprade, SCEA Coutin, Jérôme Huard, Dominique Richer, EARL de Candelon, Bernard Mir, EARL des Menirs, Marie-Jeanne Darricau och GAEC de Commenian mot Ministre de l’Agriculture et de la Pêche — Pioneer Génétique och Pioneer Semences mot Ministre de l’Agriculture et de la Pêche — Syndicat des établissements de semences agréés pour les semences de maïs (SEPROMA) mot Ministre de l’Agriculture et de la Pêche — Caussade Semences SA mot Ministre de l’Agriculture et de la Pêche Société Limagrain Verneuil Holding mot Ministre de l’Agriculture et de la Pêche — Société Maïsadour Semences mot Ministre de l’Agriculture et de la Pêche — Ragt Semences SA mot Ministre de l’Agriculture et de la Pêche — Euralis Semences SAS och Euralis Coop mot Ministre de l’Agriculture et de la Pêche

((Mål C-58/10) - (Mål C-59/10) - (Mål C-60/10) - (Mål C-61/10) - (Mål C-62/10) - (Mål C-63/10) - (Mål C-64/10) - (Mål C-65/10) - (Mål C-66/10) - (Mål C-67/10) - (Mål C-68/10))

2010/C 100/39

Rättegångsspråk: franska

Hänskjutande domstol

Conseil d'État (Frankrike)

Parter i målen vid den nationella domstolen

Klagande: Monsanto SAS, Monsanto Agriculture France SAS, Monsanto International SARL, Monsanto Technology LLC (C-58/10), Monsanto SAS, Monsanto Agriculture France SAS, Monsanto International SARL, Monsanto Europe SA (C-59/10), Association générale des producteurs de maïs (AGPM) (C-60/10), SCEA de Malaprade, SCEA Coutin, Jérôme Huard, Dominique Richer, EARL de Candelon, Bernard Mir, EARL des Menirs, Marie-Jeanne Darricau, GAEC de Commenian (C-61/10), Pioneer Génétique, Pioneer Semences (C-62/10), Syndicat des établissements de semences agréés pour les semences de maïs (SEPROMA) (C-63/10), Caussade Semences SA (C-64/10), Société Limagrain Verneuil Holding (C-65/10), Société Maïsadour Semences (C-66/10), Ragt Semences SA (C-67/10), Euralis Semences SAS, Euralis Coop (C-68/10)

Motpart: Ministre de l'Agriculture et de la Pêche

Tolkningsfrågor

| 1. | När en genetiskt modifierad organism som är ett foder har släppts ut på marknaden innan förordning (EG) nr 1829/2003 (1) offentliggjordes och detta godkännande har fortsatt att vara gällande med tillämpning av artikel 20 i denna förordning, ska, innan en begäran om ett nytt godkännande (som ska inlämnas i enlighet med denna förordning) har prövats, produkten ifråga anses tillhöra de produkter som nämns i de ovannämnda bestämmelserna i artikel 12 i direktiv 2001/18/EG (2)? Om så är fallet, är det endast artikel 34 i förordning (EG) nr 1829/2003 som ska tillämpas avseende denna genetiskt modifierade organism vad gäller nödåtgärder som kan vidtas efter att beslut om godkännande av utsläppandet på marknaden har fattats, eller kan sådana åtgärder vidtas av en medlemsstat med stöd av artikel 23 i direktivet och av de nationella bestämmelser genom vilka denna införlivats med nationell rätt? |
| --- | --- |

1.

När en genetiskt modifierad organism som är ett foder har släppts ut på marknaden innan förordning (EG) nr 1829/2003 (1) offentliggjordes och detta godkännande har fortsatt att vara gällande med tillämpning av artikel 20 i denna förordning, ska, innan en begäran om ett nytt godkännande (som ska inlämnas i enlighet med denna förordning) har prövats, produkten ifråga anses tillhöra de produkter som nämns i de ovannämnda bestämmelserna i artikel 12 i direktiv 2001/18/EG (2)? Om så är fallet, är det endast artikel 34 i förordning (EG) nr 1829/2003 som ska tillämpas avseende denna genetiskt modifierade organism vad gäller nödåtgärder som kan vidtas efter att beslut om godkännande av utsläppandet på marknaden har fattats, eller kan sådana åtgärder vidtas av en medlemsstat med stöd av artikel 23 i direktivet och av de nationella bestämmelser genom vilka denna införlivats med nationell rätt?

| 2. | För det fall att nödåtgärder endast kan vidtas inom ramen för bestämmelserna i artikel 34 i förordning (EG) nr 1829/2003: Kan en sådan åtgärd som det angripna beslutet (3) av den 5 december 2007 vidtas av en medlemsstats myndigheter med hänvisning till att förebygga en sådan risk som avses i artikel 53 i förordning (EG) nr 178/2002 (4) eller till de säkerhetsåtgärder som kan vidtas av en medlemsstat med stöd av artikel 54 i samma förordning, och i så fall under vilka omständigheter? |
| --- | --- |

2.

För det fall att nödåtgärder endast kan vidtas inom ramen för bestämmelserna i artikel 34 i förordning (EG) nr 1829/2003: Kan en sådan åtgärd som det angripna beslutet (3) av den 5 december 2007 vidtas av en medlemsstats myndigheter med hänvisning till att förebygga en sådan risk som avses i artikel 53 i förordning (EG) nr 178/2002 (4) eller till de säkerhetsåtgärder som kan vidtas av en medlemsstat med stöd av artikel 54 i samma förordning, och i så fall under vilka omständigheter?

| 3. | För det fall att myndigheterna i en medlemsstat kan ingripa med stöd av artikel 23 i direktiv 2001/18/EG eller med stöd av artikel 34 i förordning (EG) nr 1829/2003, eller med stöd av båda dessa två rättsliga grunder, uppkommer frågan, med särskilt beaktande av försiktighetsprincipen, vilka krav som bestämmelserna i artikel 23 i direktivet medför — enligt vilka bestämmelser det som villkor för att ingripa med sådana nödåtgärder som att förbjuda användningen av produkten krävs att medlemstaten har ”välgrundade skäl för att anta att en produkt som består av eller innehåller en genetiskt modifierad organism ... utgör en risk för ... miljön” — respektive vilka krav bestämmelserna i artikel 34 i förordningen medför — enligt vilka bestämmelser det för en sådan åtgärd föreskrivs som villkor att produkten ”sannolikt kommer att innebära en allvarlig risk för ... miljön” — vad gäller identifieringen av risken, utvärderingen av dess sannolikhet och uppskattningen av vilken sorts effekter den kan medföra? |
| --- | --- |

3.

För det fall att myndigheterna i en medlemsstat kan ingripa med stöd av artikel 23 i direktiv 2001/18/EG eller med stöd av artikel 34 i förordning (EG) nr 1829/2003, eller med stöd av båda dessa två rättsliga grunder, uppkommer frågan, med särskilt beaktande av försiktighetsprincipen, vilka krav som bestämmelserna i artikel 23 i direktivet medför — enligt vilka bestämmelser det som villkor för att ingripa med sådana nödåtgärder som att förbjuda användningen av produkten krävs att medlemstaten har ”välgrundade skäl för att anta att en produkt som består av eller innehåller en genetiskt modifierad organism ... utgör en risk för ... miljön” — respektive vilka krav bestämmelserna i artikel 34 i förordningen medför — enligt vilka bestämmelser det för en sådan åtgärd föreskrivs som villkor att produkten ”sannolikt kommer att innebära en allvarlig risk för ... miljön” — vad gäller identifieringen av risken, utvärderingen av dess sannolikhet och uppskattningen av vilken sorts effekter den kan medföra?

---

(1)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1829/2003 av den 22 september 2003 om genetiskt modifierade livsmedel och foder (EUT L 268, s. 1).

(2)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/18/EG av den 12 mars 2001 om avsiktlig utsättning av genetiskt modifierade organismer i miljön och om upphävande av rådets direktiv 90/220/EEG (EGT L 106, s. 1).

(3)  Beslut av den 5 december 2007 i mål C-58/10, beslut av den 7 februari 2008, ändrat genom beslut av den 13 februari 2008, i målen C-59/10–C-68/10.

(4)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 av den 28 januari 2002 om allmänna principer och krav för livsmedelslagstiftning, om inrättande av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet och om förfaranden i frågor som gäller livsmedelssäkerhet (EGT L 31, s. 1).

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/27 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/27

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Tribunal administratif (Luxembourg) den 5 februari 2010 — Brahim Samba Diouf mot Ministre du Travail, de l'Emploi et de l'Immigration

(Mål C-69/10)

2010/C 100/40

Rättegångsspråk: franska

Hänskjutande domstol

Tribunal administratif

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Brahim Samba Diouf

Motpart: Ministre du Travail, de l'Emploi et de l'Immigration

Tolkningsfrågor

| 1. | Ska artikel 39 i direktiv 2005/85/EG (1) tolkas så, att den utgör hinder för att tillämpa nationella bestämmelser av det slag som införts i Storhertigdömet Luxemburg genom artikel 20.5 i lagen av den 5 maj 2006 om rätt till asyl och kompletterande former av skydd, i dess ändrade lydelse, enligt vilken en asylsökande inte har tillgång till ett rättsmedel mot förvaltningsmyndighetens beslut om att tillämpa ett påskyndat förfarande vid prövningen av huruvida en ansökan om internationellt skydd är välgrundad? |
| --- | --- |

1.

Ska artikel 39 i direktiv 2005/85/EG (1) tolkas så, att den utgör hinder för att tillämpa nationella bestämmelser av det slag som införts i Storhertigdömet Luxemburg genom artikel 20.5 i lagen av den 5 maj 2006 om rätt till asyl och kompletterande former av skydd, i dess ändrade lydelse, enligt vilken en asylsökande inte har tillgång till ett rättsmedel mot förvaltningsmyndighetens beslut om att tillämpa ett påskyndat förfarande vid prövningen av huruvida en ansökan om internationellt skydd är välgrundad?

| 2. | Om svaret är nekande, ska den allmänna gemenskapsrättsliga principen om ett effektivt rättsmedel, vilken har utvecklats mot bakgrund av artiklarna 6 och 13 i den europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna av den 4 november 1950, tolkas så, att den utgör hinder för att tillämpa nationella bestämmelser av det slag som införts i Storhertigdömet Luxemburg genom artikel 20.5 i lagen av den 5 maj 2006 om rätt till asyl och kompletterande former av skydd, i dess ändrade lydelse, enligt vilken en asylsökande inte har tillgång till ett rättsmedel mot förvaltningsmyndighetens beslut om att tillämpa ett påskyndat förfarande vid prövningen av huruvida en ansökan om internationellt skydd är välgrundad? |
| --- | --- |

2.

Om svaret är nekande, ska den allmänna gemenskapsrättsliga principen om ett effektivt rättsmedel, vilken har utvecklats mot bakgrund av artiklarna 6 och 13 i den europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna av den 4 november 1950, tolkas så, att den utgör hinder för att tillämpa nationella bestämmelser av det slag som införts i Storhertigdömet Luxemburg genom artikel 20.5 i lagen av den 5 maj 2006 om rätt till asyl och kompletterande former av skydd, i dess ändrade lydelse, enligt vilken en asylsökande inte har tillgång till ett rättsmedel mot förvaltningsmyndighetens beslut om att tillämpa ett påskyndat förfarande vid prövningen av huruvida en ansökan om internationellt skydd är välgrundad?

---

(1)  Rådets direktiv 2005/85/EG av den 1 december 2005 om miniminormer för medlemsstaternas förfaranden för beviljande eller återkallande av flyktingstatus (EUT L 326, s. 13).

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/27 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/27

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Corte Suprema di Cassazione (Italien) den 9 februari 2010 — Marcello Costa

(Mål C-72/10)

2010/C 100/41

Rättegångsspråk: italienska

Hänskjutande domstol

Corte Suprema di Cassazione (Italien)

Part i målet vid den nationella domstolen

Marcello Costa

Tolkningsfråga

Hur ska artiklarna 43 och 49 i fördraget om Europeiska unionen tolkas med avseende på etableringsfriheten och friheten att tillhandahålla tjänster på området för vadhållning på sportevenemang för att det ska klargöras huruvida det är förenligt med de nämnda bestämmelserna i fördraget att tillämpa nationella bestämmelser om ett monopol för staten och ett system med koncessioner och tillstånd enligt vilket endast ett bestämt antal koncessioner får meddelas och i vilket föreskrivs a) ett allmänt skydd för innehavarna av koncessioner som meddelats tidigare genom ett förfarande till vilket en del av operatörerna rättsstridigt inte hade tillgång, b) bestämmelser som i praktiken säkerställer upprätthållandet av marknadsandelar som förvärvats genom ett förfarande till vilket en del av operatörerna rättsstridigt inte hade tillgång (såsom till exempel förbudet för nya koncessionshavare att inrätta vadhållningslokaler inom ett visst avstånd från redan existerande sådana), c) att koncessionen ska upphöra att gälla och säkerheter på mycket höga belopp ska tas i anspråk i vissa fall, däribland det fallet att koncessionshavaren direkt eller indirekt bedriver gränsöverskridande spelverksamhet som kan likställas med den verksamhet som omfattas av koncessionen?

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/28 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/28

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Corte Suprema di Cassazione (Italien) den 9 februari 2010 — Ugo Cifone mot Giudice delle indagini preliminari del Tribunale di Trani

(Mål C-77/10)

2010/C 100/42

Rättegångsspråk: italienska

Hänskjutande domstol

Corte Suprema di Cassazione (Italien)

Part i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Ugo Cifone

Tolkningsfråga

Hur ska artiklarna 43 och 49 i fördraget om Europeiska unionen tolkas med avseende på etableringsfriheten och friheten att tillhandahålla tjänster på området för vadhållning på sportevenemang för att det ska klargöras huruvida det är förenligt med de nämnda bestämmelserna i fördraget att tillämpa nationella bestämmelser om ett monopol för staten och ett system med koncessioner och tillstånd enligt vilket endast ett bestämt antal koncessioner får meddelas och i vilket föreskrivs a) ett allmänt skydd för innehavarna av koncessioner som meddelats tidigare genom ett förfarande till vilket en del av operatörerna rättsstridigt inte hade tillgång, b) bestämmelser som i praktiken säkerställer upprätthållandet av marknadsandelar som förvärvats genom ett förfarande till vilket en del av operatörerna rättsstridigt inte hade tillgång (såsom till exempel förbudet för nya koncessionshavare att inrätta vadhållningslokaler inom ett visst avstånd från redan existerande sådana), c) att koncessionen ska upphöra att gälla och säkerheter på mycket höga belopp ska tas i anspråk i vissa fall, däribland det fallet att koncessionshavaren direkt eller indirekt bedriver gränsöverskridande spelverksamhet som kan likställas med den verksamhet som omfattas av koncessionen?

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/28 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/28

---

Talan väckt den 11 februari 2010 — Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Grekland

(Mål C-80/10)

2010/C 100/43

Rättegångsspråk: grekiska

Parter

Sökande: Europeiska gemenskapernas kommission (ombud: F. Jimeno Fernández och A. Markouli)

Svarande: Republiken Grekland

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att domstolen ska

| — | fastställa att i synnerhet artiklarna 4.2, 4.4, 4.5, 4.7, 5.4, 5.5, 5.6, 5.7 samt 6.2 i Republiken Greklands ministerförordning nr 552 av den 25 augusti 2004, i dess lydelse enligt ändringen av den 8 september 2008, innebär ett åsidosättande av bestämmelserna i artiklarna 3.1, 3.6, 15.1, 16.1, 16.2 och 18 i förordning (EG) nr 882/2004, och |
| --- | --- |

—

fastställa att i synnerhet artiklarna 4.2, 4.4, 4.5, 4.7, 5.4, 5.5, 5.6, 5.7 samt 6.2 i Republiken Greklands ministerförordning nr 552 av den 25 augusti 2004, i dess lydelse enligt ändringen av den 8 september 2008, innebär ett åsidosättande av bestämmelserna i artiklarna 3.1, 3.6, 15.1, 16.1, 16.2 och 18 i förordning (EG) nr 882/2004, och

| — | förplikta Republiken Grekland att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta Republiken Grekland att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Kommissionen anser att den aktuella ministerförordningen om offentlig kontroll vid import av spannmål från tredjeland inte är förenlig med vissa specialbestämmelser i förordning (EG) nr 882/2004.

I den grekiska ministerförordningen föreskrivs bland annat allmänna bestämmelser beträffande hur ofta fysiska kontroller ska göras av partier med djurfoder och livsmedel med icke-animaliskt ursprung från tredje land. Dessa bestämmelser ger inte de fysiska kontroller som den behöriga myndigheten utför den grad av flexibilitet och differentiering som krävs för att genomföra systemet i artikel 16.1 och 16.2 i förordning (EG) nr 882/2004.

Dessutom fastställs allmänna bestämmelser om att varupartierna ska stå under offentlig kontroll. Enligt nämnda bestämmelser ska dessa stå under offentlig kontroll även vid rutinkontroller. Denna typ av placering under offentlig kontroll utan åtskillnad och utan att det föreligger misstanke om att varupartierna inte överrensstämmer med gällande bestämmelser eller annan tveksamhet strider mot artikel 18 i förordning (EG) nr 882/2004. Enligt ministerförordningen är det vidare tillåtet att frigöra samtliga varupartier sedan en frist om sju arbetsdagar löpt ut, även om det föreligger misstanke om att de inte är i överensstämmelse med gällande bestämmelser eller annan tveksamhet, vilket också strider mot artikel 18 i nämnda förordning.

I ministerförordningen föreskrivs också specialbestämmelser i fråga om kontroll av varupartier från tredjeland i syfte att upptäcka otillåtna genmodifierade organismer. Sådana kontroller ska genomföras med en frekvens om 50 procent för vete och 100 procent för majs. Kommissionen anser att denna frekvens är mycket hög och inte förenlig med det system som inrättas genom i synnerhet artikel 16.1 och 16.2 i förordning (EG) nr 882/20047, då dessa procentsatser är resultatet av en felaktig riskbedömning och avsaknad av differentiering.

Vidare ska kontroller av majs från Bulgarien och Rumänien i syfte att upptäcka otillåtna genmodifierade organismer ske i samtliga fall enligt ministerförordningen. Kommissionen anser att kontroller med en sådan frekvens strider mot bestämmelserna i förordning (EG) nr 882/2004, vari föreskrivs att kontroller av varupartier från andra medlemsstater ska grundas på riskerna och vara icke-diskriminerande och proportionerliga.

Republiken Grekland har inte lämnat några förklaringar eller tillräckliga uppgifter som motiverar antagandet av ovannämnda bestämmelser i ministerförordningen om offentlig kontroll vid import av spannmål från tredjeland och andra medlemsstater till europeiska unionen.

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/29 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/29

---

Överklagande ingett den 12 februari 2010 av Longevity Health Products, Inc av den dom som tribunalen (åttonde avdelningen) meddelade den 9 december 2009 i mål T-484/08, Longevity Health Products, Inc mot Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller), övrig part i förfarandet vid överklagandenämnden: Merck KGaA

(Mål C-84/10 P)

2010/C 100/44

Rättegångsspråk: tyska

Parter

Klagande: Longevity Health Products, Inc (ombud: J. Korab, Rechtsanwalt)

Övriga parter i målet: Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) (harmoniseringsbyrån), Merck KGaA

Klagandens yrkanden

Klaganden yrkar att domstolen ska

| 1. | fastställa att överklagandet kan tas upp till prövning i sak, |
| --- | --- |

1.

fastställa att överklagandet kan tas upp till prövning i sak,

| 2. | upphäva tribunalens dom av den 9 december 2009 i mål T-484/08, och |
| --- | --- |

2.

upphäva tribunalens dom av den 9 december 2009 i mål T-484/08, och

| 3. | förplikta harmoniseringsbyrån att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

3.

förplikta harmoniseringsbyrån att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Överklagandet riktar sig mot tribunalens dom genom vilken klagandens talan om ogiltigförklaring av det beslut som meddelades av harmoniseringsbyråns fjärde överklagandenämnd den 28 augusti 2008 att avslå klagandens ansökan om registrering av ordkännetecknet ”Kids Vits”, ogillades. Genom domen fastställde tribunalen det beslut som meddelades av harmoniseringsbyrån, enligt vilket det fanns en risk för förväxling med det tidigare gemenskapsordmärket ”VITS4KIDS”.

Som grund för överklagandet gör klaganden gällande rättegångsfel och att artikel 8.1 b i rådets förordning (EG) nr 40/94 av den 20 december 1993 om gemenskapsvarumärken (nedan kallad förordning 40/94) har åsidosatts.

Tribunalen har gjort sig skyldig till ett rättegångsfel eftersom tribunalen inte gav klaganden någon frist för att inkomma med en replik på motpartens svaromål, trots klagandens motivering för en sådan replik. Därigenom har tribunalen i strid med den gemenskapsrätt som gäller för förfarandet vid tribunalen och domstolen, åsidosatt klagandens rätt till försvar och klagandens rätt till ett effektivt rättsligt skydd.

Tribunalen har åsidosatt artikel 8.1 b i förordning 40/94 genom att vid bedömningen av risken för förväxling inte göra en samlad bedömning av alla relevanta omständigheter. Tribunalen har felaktigt antagit att de likheter som har konstaterats mellan de aktuella varumärkenas uttal är tillräckliga för att anse att det föreligger en risk för förväxling i varumärkesrättsligt hänseende.

Tribunalen har särskilt inte tagit tillräcklig hänsyn till att de varumärken som är föremål för prövning i huvudsak betecknar varor och tjänster som i vidast möjliga bemärkelse avser området för människors hälsa, varför en förhöjd grad av uppmärksamhet kan förväntas av den relevanta omsättningskretsen. För konsumenten är det känt att när det gäller varumärkesnamn som kan härledas ur den kemiska terminologin eller som inspireras av denna, kan minsta skillnad vara utslagsgivande. Konsumentens uppmärksamhet förstärks av det faktum att en förväxling av varor kan få mycket obehagliga följder. Redan denna omständighet visar på att en särskild grad av uppmärksamhet kan föreligga.

Inte heller har tribunalen tagit hänsyn till att varumärkena ”Kids Vits” och ”VITS4KIDS” är mycket olika varandra, eftersom namnen skiljer sig mycket åt fonetiskt. Just uttalet av ett varumärke är helt väsentligt för intrycket som en konsument har av ett varumärke, varför en risk för förväxling är utesluten redan av detta skäl. Visserligen finns det en skriftlig likhet, men orden ”Kids” och ”Vits” placeras på olika ställen i de aktuella varumärkena. Vidare kompletteras det varumärke som innehas av motparten av ett ytterligare tecken (nämligen ”4”, som väl på engelska ska uttalas ”for” i betydelsen ”för”). Dessutom bildas i sin helhet sammansatta begrepp på olika sätt för respektive varumärke, vilket endast har som syfte att säkerställa att varumärkena kan särskiljas från varandra.

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/30 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/30

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Tribunale Ordinario di Vicenza — Sezione distaccata di Schio — (Italien) den 15 februari 2010 — Electrosteel Europe sa mot Edil Centro SpA

(Mål C-87/10)

2010/C 100/45

Rättegångsspråk: italienska

Hänskjutande domstol

Tribunale Ordinario di Vicenza

Parter i målet vid den nationella domstolen

Kärande: Electrosteel Europe sa

Svarande: Edil Centro SpA

Tolkningsfråga

Ska artikel 5.1 b i förordning nr 44/200/EG (1) — i vilken anges att uppfyllelseorten vid försäljning av varor är den ort dit varorna enligt avtalet har eller skulle ha levererats — och under alla omständigheter gemenskapsrätten — tolkas så att leveransorten, vilken är av betydelse vid fastställandet av behörig domstol, är den ort till vilken de köpta varorna slutligen ska levereras eller den ort där säljaren kan överlämna varorna med befriande verkan enligt de materiella bestämmelser som är tillämpliga i det aktuella fallet, eller är flera tolkningar av nämnda bestämmelse möjliga?

---

(1)  Rådets förordning (EG) nr 44/2001 av den 22 december 2000 om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar på privaträttens område (EGT L 12, s. 1)

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/30 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/30

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Tribunale di Palermo (Italien) den 15 februari 2010 — Assessorato del Lavoro e della Previdenza Sociale mot Seasoft Spa

(Mål C-88/10)

2010/C 100/46

Rättegångsspråk: italienska

Hänskjutande domstol

Tribunale di Palermo (Italien)

Part i målet vid den nationella domstolen

Kärande: Assessorato del Lavoro e della Previdenza Sociale, della Formazione Professionale e dell'emigrazione della Regione Sicilia

Svarande: Seasoft Spa

Tolkningsfrågor

| 1. | Med hänsyn till att det i den stödordning (med nr NN/91/A/95) som regionen Sicilien införde genom artikel 10 i den regionala lagen nr 27 av den 15 maj 1991 föreskrevs ett bidragssystem för ett antal år, lägst två år och högst fem år (två år vid anställning genom utbildnings- och anställningsavtal plus högst tre år om anställningsförhållandet omvandlas från ett utbildnings- och anställningsavtal till en tillsvidareanställning), ska Europeiska kommissionen, genom beslut nr 95/C 343/11 av den 14 november 1995 varigenom tillämpningen av stödordningen godkändes, anses ha haft för avsikt att






  — | tillåta hela denna tidsmässiga och ekonomiska anpassning av förmånerna (två år + tre år), eller |
| --- | --- | --- |

1.

Med hänsyn till att det i den stödordning (med nr NN/91/A/95) som regionen Sicilien införde genom artikel 10 i den regionala lagen nr 27 av den 15 maj 1991 föreskrevs ett bidragssystem för ett antal år, lägst två år och högst fem år (två år vid anställning genom utbildnings- och anställningsavtal plus högst tre år om anställningsförhållandet omvandlas från ett utbildnings- och anställningsavtal till en tillsvidareanställning), ska Europeiska kommissionen, genom beslut nr 95/C 343/11 av den 14 november 1995 varigenom tillämpningen av stödordningen godkändes, anses ha haft för avsikt att

—

tillåta hela denna tidsmässiga och ekonomiska anpassning av förmånerna (två år + tre år), eller

| — | ansåg kommissionen att det uteslutande var beviljandet av bidrag för anställningar genom utbildnings- och anställningsavtal (under de två år som avtalen gällde) eller — alternativt — beviljandet av bidrag för att anställningen för de arbetstagare som tidigare hade anställts genom utbildnings- och anställningsavtal skulle omvandlas till en tillsvidareanställning (under tre år från omvandlingen) som kunde godkännas? |
| --- | --- |

—

ansåg kommissionen att det uteslutande var beviljandet av bidrag för anställningar genom utbildnings- och anställningsavtal (under de två år som avtalen gällde) eller — alternativt — beviljandet av bidrag för att anställningen för de arbetstagare som tidigare hade anställts genom utbildnings- och anställningsavtal skulle omvandlas till en tillsvidareanställning (under tre år från omvandlingen) som kunde godkännas?

| 2. | Ska tidsfristen för tillämpningen av det statliga stödet, vilken fastställdes till budgetåret 1997 av Europeiska kommissionen i beslut nr 95/C 343/11 av den 14 november 1995 vid godkännandet av den stödordning som infördes genom artikel 10 i den regionala lagen nr 27/91, anses avse






  — | den inledande uppskattningen av utgifter för stöd som under alla omständigheter var avsett att utbetalas under de följande åren (beroende på de olika möjliga tolkningarna av det ovannämnda godkända stödet), eller snarare |
| --- | --- | --- |

2.

Ska tidsfristen för tillämpningen av det statliga stödet, vilken fastställdes till budgetåret 1997 av Europeiska kommissionen i beslut nr 95/C 343/11 av den 14 november 1995 vid godkännandet av den stödordning som infördes genom artikel 10 i den regionala lagen nr 27/91, anses avse

—

den inledande uppskattningen av utgifter för stöd som under alla omständigheter var avsett att utbetalas under de följande åren (beroende på de olika möjliga tolkningarna av det ovannämnda godkända stödet), eller snarare

| — | ... den slutgiltiga tidsfristen för den faktiska utbetalningen av bidragen från behöriga regionala organ? |
| --- | --- |

—

... den slutgiltiga tidsfristen för den faktiska utbetalningen av bidragen från behöriga regionala organ?

| 3. | Med avseende på en anställning genom utbildnings- och anställningsavtal i den mening som avses i artikel 10 i den regionala lagen nr 27/91, som skedde exempelvis den 1 januari 1996 och således inom den tillämpningsperiod för stödet som fastställdes i beslut nr 95/C 343/11 av den 14 november 1995, kunde (och skulle) regionen Sicilien i praktiken tillämpa den aktuella stödordningen med avseende på samtliga år som godkänts (det vill säga två år + tre år), och gäller detta även när, såsom i det ovannämnda exemplet, tillämpningen av den godkända stödordningen medförde en faktisk utbetalning av bidraget fram till och med den 31 december 2001 (det vill säga år 1996 + fem år = år 2001)? |
| --- | --- |

3.

Med avseende på en anställning genom utbildnings- och anställningsavtal i den mening som avses i artikel 10 i den regionala lagen nr 27/91, som skedde exempelvis den 1 januari 1996 och således inom den tillämpningsperiod för stödet som fastställdes i beslut nr 95/C 343/11 av den 14 november 1995, kunde (och skulle) regionen Sicilien i praktiken tillämpa den aktuella stödordningen med avseende på samtliga år som godkänts (det vill säga två år + tre år), och gäller detta även när, såsom i det ovannämnda exemplet, tillämpningen av den godkända stödordningen medförde en faktisk utbetalning av bidraget fram till och med den 31 december 2001 (det vill säga år 1996 + fem år = år 2001)?

| 4. | Ska Europeiska kommissionen, genom beslut 2003/195/EG (1) av den 16 oktober 2002 (vari det i artikel 1 föreskrivs följande: ”Den stödordning som föreskrivs i artikel 11 första stycket i regionen Siciliens lag nr 16 av den 27 maj 1997 och som Italien planerar att genomföra är oförenlig med den gemensamma marknaden. Denna stödordning får därför inte genomföras.”), anses ha haft för avsikt att






  — | låta sitt godkännande inte omfatta den ”nya” stödordning som föreskrevs i artikel 11 i den regionala lagen nr 16/97, på grund av att kommissionen ansåg att denna stödordning utgjorde ett ”oberoende” system som var avsett att förlänga tillämpningsperioden för det stöd som hade införts genom artikel 10 i den regionala lagen nr 27/91 utöver tidsfristen den 31 december 1996, så att det även omfattade utgifter för anställningar eller omvandlingar som skett under åren 1997 och 1998, eller |
| --- | --- | --- |

4.

Ska Europeiska kommissionen, genom beslut 2003/195/EG (1) av den 16 oktober 2002 (vari det i artikel 1 föreskrivs följande: ”Den stödordning som föreskrivs i artikel 11 första stycket i regionen Siciliens lag nr 16 av den 27 maj 1997 och som Italien planerar att genomföra är oförenlig med den gemensamma marknaden. Denna stödordning får därför inte genomföras.”), anses ha haft för avsikt att

—

låta sitt godkännande inte omfatta den ”nya” stödordning som föreskrevs i artikel 11 i den regionala lagen nr 16/97, på grund av att kommissionen ansåg att denna stödordning utgjorde ett ”oberoende” system som var avsett att förlänga tillämpningsperioden för det stöd som hade införts genom artikel 10 i den regionala lagen nr 27/91 utöver tidsfristen den 31 december 1996, så att det även omfattade utgifter för anställningar eller omvandlingar som skett under åren 1997 och 1998, eller

| — | var i stället avsikten med beslutet att faktiskt förhindra regionen Sicilien att tillhandahålla ekonomiska medel, i syfte att förbjuda den konkreta utbetalningen av det statliga stöd som hade införts genom artikel 10 i den regionala lagen nr 27/91, även med avseende på de anställningar eller omvandlingar som skett före den 31 december 1996? |
| --- | --- |

—

var i stället avsikten med beslutet att faktiskt förhindra regionen Sicilien att tillhandahålla ekonomiska medel, i syfte att förbjuda den konkreta utbetalningen av det statliga stöd som hade införts genom artikel 10 i den regionala lagen nr 27/91, även med avseende på de anställningar eller omvandlingar som skett före den 31 december 1996?

| 5. | Om kommissionens beslut ska tolkas på det sätt som angetts i första strecksatsen i fråga 4, är då beslutet förenligt med den tolkning av artikel 87 i fördraget som kommissionen har tillämpat i liknande ärenden rörande befrielse från sociala avgifter med avseende på utbildnings- och anställningsavtal, däribland i beslut 2000/128/EG (2) av den 11 maj 1999 (vilket avsåg den italienska statens lagar och som uttryckligen åberopades i motiveringen till det negativa beslutet från år 2002) och beslut 2003/739/EG (3) av den 13 maj 2003 (vilket avsåg regionen Siciliens lagar)? |
| --- | --- |

5.

Om kommissionens beslut ska tolkas på det sätt som angetts i första strecksatsen i fråga 4, är då beslutet förenligt med den tolkning av artikel 87 i fördraget som kommissionen har tillämpat i liknande ärenden rörande befrielse från sociala avgifter med avseende på utbildnings- och anställningsavtal, däribland i beslut 2000/128/EG (2) av den 11 maj 1999 (vilket avsåg den italienska statens lagar och som uttryckligen åberopades i motiveringen till det negativa beslutet från år 2002) och beslut 2003/739/EG (3) av den 13 maj 2003 (vilket avsåg regionen Siciliens lagar)?

| 6. | Om kommissionens beslut ska tolkas på det sätt som angetts i andra strecksatsen i fråga 4, hur ska då det föregående beslutet om godkännande av stödåtgärderna tolkas, med hänsyn till att adjektivet ”ytterligare” kan ges två innebörder: ”ytterligare [anslag] i förhållande till den budget som fastställdes i kommissionens beslut” eller ”ytterligare [anslag] i förhållande till regionens planerade anslag enbart till och med budgeten för år 1996”? |
| --- | --- |

6.

Om kommissionens beslut ska tolkas på det sätt som angetts i andra strecksatsen i fråga 4, hur ska då det föregående beslutet om godkännande av stödåtgärderna tolkas, med hänsyn till att adjektivet ”ytterligare” kan ges två innebörder: ”ytterligare [anslag] i förhållande till den budget som fastställdes i kommissionens beslut” eller ”ytterligare [anslag] i förhållande till regionens planerade anslag enbart till och med budgeten för år 1996”?

| 7. | Vilket stöd ska slutligen anses lagenligt och vilket stöd ska anses rättsstridigt enligt kommissionens bedömning? |
| --- | --- |

7.

Vilket stöd ska slutligen anses lagenligt och vilket stöd ska anses rättsstridigt enligt kommissionens bedömning?

| 8. | Vilken av parterna i målet (företaget eller regionnämnden) har bevisbördan för att den budget som fastställdes av kommissionen inte har överskridits? |
| --- | --- |

8.

Vilken av parterna i målet (företaget eller regionnämnden) har bevisbördan för att den budget som fastställdes av kommissionen inte har överskridits?

| 9. | Bidrar ett eventuellt beviljande av ränta enligt lag till de bidragsberättigade företagen, för den försenade utbetalningen av de bidrag som anses lagenliga och tillåtna, till att den budget som ursprungligen godkändes genom beslut nr 95/C 343/11 av den 14 [november] 1995 eventuellt överskrids? |
| --- | --- |

9.

Bidrar ett eventuellt beviljande av ränta enligt lag till de bidragsberättigade företagen, för den försenade utbetalningen av de bidrag som anses lagenliga och tillåtna, till att den budget som ursprungligen godkändes genom beslut nr 95/C 343/11 av den 14 [november] 1995 eventuellt överskrids?

| 10. | För det fall beviljandet av ränta bidrar till att budgeten överskrids, vilken räntesats ska då tillämpas? |
| --- | --- |

10.

För det fall beviljandet av ränta bidrar till att budgeten överskrids, vilken räntesats ska då tillämpas?

---

(1)  EUT L 77, s. 57

(2)  EGT L 42, s. 1

(3)  EUT L 267, s. 29

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/32 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/32

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Vestre Landsret (Danmark) den 17 februari 2010 — Danfoss A/S och Sauer-Danfoss ApS mot Skatteministeriet

(Mål C-94/10)

2010/C 100/47

Rättegångsspråk: danska

Hänskjutande domstol

Vestre Landsret (Danmark)

Parter i målet vid den nationella domstolen

Sökande: Danfoss A/S och Sauer-Danfoss ApS

Svarande: Skatteministeriet

Tolkningsfrågor

| 1. | Utgör gemenskapsrätten ett hinder för att en medlemsstat avslår ett återbetalningskrav som riktas av ett företag på vilket en direktivstridig punktskatt har övervältrats — under sådana omständigheter som föreligger i målet vid den nationella domstolen — när avslaget motiveras med att det inte är detta företag som har betalt in skatten till staten? |
| --- | --- |

1.

Utgör gemenskapsrätten ett hinder för att en medlemsstat avslår ett återbetalningskrav som riktas av ett företag på vilket en direktivstridig punktskatt har övervältrats — under sådana omständigheter som föreligger i målet vid den nationella domstolen — när avslaget motiveras med att det inte är detta företag som har betalt in skatten till staten?

| 2. | Utgör gemenskapsrätten ett hinder för att en medlemsstat avslår ett återbetalningskrav som riktas av ett företag på vilket en direktivstridig punktskatt har övervältrats — under sådana omständigheter som föreligger i målet vid den nationella domstolen — med den motivering som medlemsstaten har anfört (nämligen att företaget inte är den direkt skadelidande och att det inte föreligger ett direkt orsakssamband mellan en eventuell förlust och det beteende som har utlöst skadeståndskravet)? |
| --- | --- |

2.

Utgör gemenskapsrätten ett hinder för att en medlemsstat avslår ett återbetalningskrav som riktas av ett företag på vilket en direktivstridig punktskatt har övervältrats — under sådana omständigheter som föreligger i målet vid den nationella domstolen — med den motivering som medlemsstaten har anfört (nämligen att företaget inte är den direkt skadelidande och att det inte föreligger ett direkt orsakssamband mellan en eventuell förlust och det beteende som har utlöst skadeståndskravet)?

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/32 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/32

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Högsta domstolen den 25 februari 2010 — Åklagarmyndigheten mot Malik Gataev och Khadizhat Gataeva

(Mål C-105/10)

2010/C 100/48

Rättegångsspråk: finländska

Hänskjutande domstol

Högsta domstolen

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Åklagarmyndigheten

Motparter: Malik Gataev och Khadizhat Gataeva

Tolkningsfrågor

| 1. | Hur ska förhållandet mellan rådets direktiv 2005/85/EG (1) (nedan kallat direktiv 2005/85) och rambeslut 2002/584/RIF (2) tolkas i ett fall där en person, som är tredjelandsmedborgare och som har begärts överlämnad på grundval av en europeisk arresteringsorder, har ansökt om asyl i den verkställande medlemsstaten och asylförfarandet pågår samtidigt som förfarandet för att verkställa arresteringsordern?






  a) | Ska rätten enligt artikel 7.1 i direktiv 2005/85, att stanna kvar i medlemsstaten under prövningen av ansökan, ges företräde eller ska artikel 7.2 i direktiv 2005/85 tolkas på så sätt att verkställandet av arresteringsordern utgör ett skäl som går före rätten enligt artikel 7.1? Kan ett överlämnande enligt rambeslutet vägras på grund av ett pågående asylförfarande trots att artiklarna 3 och 4 i rambeslutet inte innehåller några skäl, som avser ett sådant fall, att vägra att verkställa arresteringsordern? |
| --- | --- | --- |

1.

Hur ska förhållandet mellan rådets direktiv 2005/85/EG (1) (nedan kallat direktiv 2005/85) och rambeslut 2002/584/RIF (2) tolkas i ett fall där en person, som är tredjelandsmedborgare och som har begärts överlämnad på grundval av en europeisk arresteringsorder, har ansökt om asyl i den verkställande medlemsstaten och asylförfarandet pågår samtidigt som förfarandet för att verkställa arresteringsordern?

a)

Ska rätten enligt artikel 7.1 i direktiv 2005/85, att stanna kvar i medlemsstaten under prövningen av ansökan, ges företräde eller ska artikel 7.2 i direktiv 2005/85 tolkas på så sätt att verkställandet av arresteringsordern utgör ett skäl som går före rätten enligt artikel 7.1? Kan ett överlämnande enligt rambeslutet vägras på grund av ett pågående asylförfarande trots att artiklarna 3 och 4 i rambeslutet inte innehåller några skäl, som avser ett sådant fall, att vägra att verkställa arresteringsordern?

| b) | Ska artikel 7.2 i direktiv 2005/85 tolkas på så sätt att medlemsstaterna i sina nationella lagstiftningar ges ett utrymme för eget skön vid avgörandet av hur den ovan i punkt a angivna frågan ska regleras i deras interna rättsordningar? |
| --- | --- |

b)

Ska artikel 7.2 i direktiv 2005/85 tolkas på så sätt att medlemsstaterna i sina nationella lagstiftningar ges ett utrymme för eget skön vid avgörandet av hur den ovan i punkt a angivna frågan ska regleras i deras interna rättsordningar?

| c) | Hur ska artikel 7 i direktiv 2005/85, mot bakgrund av den ovanstående frågan, tolkas i ett fall där en person, som begärts överlämnad på grundval av en arresteringsorder, har ansökt om asyl på grunder som i princip är desamma som de som anförts i överklagandet av överlämnandet? |
| --- | --- |

c)

Hur ska artikel 7 i direktiv 2005/85, mot bakgrund av den ovanstående frågan, tolkas i ett fall där en person, som begärts överlämnad på grundval av en arresteringsorder, har ansökt om asyl på grunder som i princip är desamma som de som anförts i överklagandet av överlämnandet?

| d) | Ska den verkställande medlemsstaten vägra att verkställa överlämnandet om asylansökan beviljas? För detta fall hänvisas till fråga 4 (bokstäverna a–c). |
| --- | --- |

d)

Ska den verkställande medlemsstaten vägra att verkställa överlämnandet om asylansökan beviljas? För detta fall hänvisas till fråga 4 (bokstäverna a–c).

| 2. | Ska rambeslutet, mot bakgrund av dels den princip som framgår av dess artikel 1.2, dels bestämmelserna i artikel 6.1 i EU-fördraget och Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, tolkas på så sätt att överlämnande, utöver de skäl som anges i artiklarna 3 och 4 i rambeslutet och mot bakgrund av skälen 12 och 13 i samma beslut, kan vägras på andra grunder som hänför sig till de omständigheter som anges i de ovannämnda skälen?






  a) | För det fall att rambeslutet ska tolkas på detta sätt, vilka skäl kan eller ska den verkställande medlemsstaten då ange till stöd för sitt beslut? Kan den hänvisa till de principer som Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna utarbetat i sin rättspraxis avseende tolkningen av Europakonventionen? Kan medlemsstaten också stödja sig på omständigheter som innebär att skälen till att vägra utvidgas i förhållande till dem som följer av Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheternas rättspraxis? |
| --- | --- | --- |

2.

Ska rambeslutet, mot bakgrund av dels den princip som framgår av dess artikel 1.2, dels bestämmelserna i artikel 6.1 i EU-fördraget och Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, tolkas på så sätt att överlämnande, utöver de skäl som anges i artiklarna 3 och 4 i rambeslutet och mot bakgrund av skälen 12 och 13 i samma beslut, kan vägras på andra grunder som hänför sig till de omständigheter som anges i de ovannämnda skälen?

a)

För det fall att rambeslutet ska tolkas på detta sätt, vilka skäl kan eller ska den verkställande medlemsstaten då ange till stöd för sitt beslut? Kan den hänvisa till de principer som Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna utarbetat i sin rättspraxis avseende tolkningen av Europakonventionen? Kan medlemsstaten också stödja sig på omständigheter som innebär att skälen till att vägra utvidgas i förhållande till dem som följer av Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheternas rättspraxis?

| b) | För det fall att rambeslutet ska tolkas på så sätt att verkställandet av arresteringsordern också kan vägras av andra skäl än de som anges i artiklarna 3 och 4, innebär då detta att medlemsstaten enligt rambeslutet också kan vägra att verkställa en arresteringsorder som utfärdats i syfte att verkställa ett straff, av skäl som överensstämmer med innehållet i eller skälen till den dom som meddelats i den medlemsstat som utfärdat arresteringsordern eller med lagenligheten av det förfarande som lett fram till denna dom, och som föranleder en prövning i den verkställande staten av invändningar mot detta förfarande? Under vilka närmare förutsättningar eller skäl kan en sådan prövning (révision au fond) bli aktuell? |
| --- | --- |

b)

För det fall att rambeslutet ska tolkas på så sätt att verkställandet av arresteringsordern också kan vägras av andra skäl än de som anges i artiklarna 3 och 4, innebär då detta att medlemsstaten enligt rambeslutet också kan vägra att verkställa en arresteringsorder som utfärdats i syfte att verkställa ett straff, av skäl som överensstämmer med innehållet i eller skälen till den dom som meddelats i den medlemsstat som utfärdat arresteringsordern eller med lagenligheten av det förfarande som lett fram till denna dom, och som föranleder en prövning i den verkställande staten av invändningar mot detta förfarande? Under vilka närmare förutsättningar eller skäl kan en sådan prövning (révision au fond) bli aktuell?

| c) | Ska rambeslutet tolkas på så sätt att medlemsstaterna bland annat får vägra att verkställa ett överlämnande, som begärts i syfte att verkställa ett straff, när det finns grundad anledning att misstänka att den rättegång i vilken straffet utdömdes inte varit rättvis, eftersom de dömda personerna har förföljts av myndigheterna i den dömande staten, vilket lett till diskriminerande anklagelser? |
| --- | --- |

c)

Ska rambeslutet tolkas på så sätt att medlemsstaterna bland annat får vägra att verkställa ett överlämnande, som begärts i syfte att verkställa ett straff, när det finns grundad anledning att misstänka att den rättegång i vilken straffet utdömdes inte varit rättvis, eftersom de dömda personerna har förföljts av myndigheterna i den dömande staten, vilket lett till diskriminerande anklagelser?

| 3. | Kan bestämmelserna i rambeslutet tolkas på så sätt att ett överlämnande kan vägras helt i sådana fall där överlämnandet av allvarliga humanitära — till exempel hälsorelaterade — skäl, i den mening som avses i artikel 23.4 i rambeslutet, skulle kunna skjutas upp tillfälligt, när överlämnandet framstår som oproportionerligt trots att det skjutits upp tillfälligt? |
| --- | --- |

3.

Kan bestämmelserna i rambeslutet tolkas på så sätt att ett överlämnande kan vägras helt i sådana fall där överlämnandet av allvarliga humanitära — till exempel hälsorelaterade — skäl, i den mening som avses i artikel 23.4 i rambeslutet, skulle kunna skjutas upp tillfälligt, när överlämnandet framstår som oproportionerligt trots att det skjutits upp tillfälligt?

| 4. | För det fall att rambeslutet ska tolkas på så sätt att arresteringsordern kan vägras av skäl som inte direkt anges i detta beslut, vilka är då förutsättningarna för en sådan vägran i synnerhet när arresteringsordern utfärdats i syfte att verkställa ett straff?






  a) | Ska artikel 4.6 i rambeslutet tillämpas på motsvarande sätt i ett sådant fall? Kan arresteringsordern med andra ord endast vägras när den person som begärs överlämnad är medborgare eller bosatt i den verkställande medlemsstaten och denna stat åtar sig att själv verkställa straffet eller åtgärden enligt denna medlemsstats lagstiftning? |
| --- | --- | --- |

4.

För det fall att rambeslutet ska tolkas på så sätt att arresteringsordern kan vägras av skäl som inte direkt anges i detta beslut, vilka är då förutsättningarna för en sådan vägran i synnerhet när arresteringsordern utfärdats i syfte att verkställa ett straff?

a)

Ska artikel 4.6 i rambeslutet tillämpas på motsvarande sätt i ett sådant fall? Kan arresteringsordern med andra ord endast vägras när den person som begärs överlämnad är medborgare eller bosatt i den verkställande medlemsstaten och denna stat åtar sig att själv verkställa straffet eller åtgärden enligt denna medlemsstats lagstiftning?

| b) | Ska vägran i vart fall underkastas villkoret att den medlemsstat till vilken begäran om överlämnande framställts själv åtar sig att verkställa straffet eller åtgärden enligt denna medlemsstats lagstiftning? |
| --- | --- |

b)

Ska vägran i vart fall underkastas villkoret att den medlemsstat till vilken begäran om överlämnande framställts själv åtar sig att verkställa straffet eller åtgärden enligt denna medlemsstats lagstiftning?

| c) | För det fall att rambeslutet ska tolkas på så sätt att det i vissa fall är tillåtet att vägra att verkställa en arresteringsorder som utfärdats i syfte att verkställa ett straff, av skäl som överensstämmer med innehållet i eller skälen till den dom som meddelats i den medlemsstat som utfärdat arresteringsordern eller med lagenligheten av det förfarande som lett fram till denna dom, är det i så fall tillåtet att vägra en arresteringsorder när de ovan i punkterna a eller b nämnda förutsättningarna inte är uppfyllda? |
| --- | --- |

c)

För det fall att rambeslutet ska tolkas på så sätt att det i vissa fall är tillåtet att vägra att verkställa en arresteringsorder som utfärdats i syfte att verkställa ett straff, av skäl som överensstämmer med innehållet i eller skälen till den dom som meddelats i den medlemsstat som utfärdat arresteringsordern eller med lagenligheten av det förfarande som lett fram till denna dom, är det i så fall tillåtet att vägra en arresteringsorder när de ovan i punkterna a eller b nämnda förutsättningarna inte är uppfyllda?

| 5. | Vilken betydelse för verkställandet av arresteringsordern ska eller kan den omständigheten tillmätas, att den gripna personen, som är en tredjelandsmedborgare, överklagar överlämnandet och gör gällande att han eller hon i den utfärdande staten riskerar att utvisas till detta tredjeland?






  a) | Vilken betydelse har detta skäl för verkställandet av arresteringsordern med hänsyn till bestämmelserna i rambeslutet och de skyldigheter som den utfärdande staten, enligt unionsrätten — närmare bestämt enligt direktiven 2004/83/EG (3) och 2005/85, — ställer på medborgare i tredjeländer? |
| --- | --- | --- |

5.

Vilken betydelse för verkställandet av arresteringsordern ska eller kan den omständigheten tillmätas, att den gripna personen, som är en tredjelandsmedborgare, överklagar överlämnandet och gör gällande att han eller hon i den utfärdande staten riskerar att utvisas till detta tredjeland?

a)

Vilken betydelse har detta skäl för verkställandet av arresteringsordern med hänsyn till bestämmelserna i rambeslutet och de skyldigheter som den utfärdande staten, enligt unionsrätten — närmare bestämt enligt direktiven 2004/83/EG (3) och 2005/85, — ställer på medborgare i tredjeländer?

| b) | Är artikel 28.4 i rambeslutet, enligt vilken en person som har överlämnats enligt en europeisk arresteringsorder inte får utlämnas till ett tredjeland utan samtycke av den behöriga myndigheten i den medlemsstat som har överlämnat personen, relevant i detta sammanhang? Kan detta förbud även avse andra typer av avlägsnande, såsom utvisning, och under vilka förutsättningar? |
| --- | --- |

b)

Är artikel 28.4 i rambeslutet, enligt vilken en person som har överlämnats enligt en europeisk arresteringsorder inte får utlämnas till ett tredjeland utan samtycke av den behöriga myndigheten i den medlemsstat som har överlämnat personen, relevant i detta sammanhang? Kan detta förbud även avse andra typer av avlägsnande, såsom utvisning, och under vilka förutsättningar?

| 6. | Är den nationella domstolen skyldig, enligt Europeiska gemenskapernas domstols dom av den 16 juni 2005 i mål C-105/03, Pupino, punkterna 34 och 42–44, att tolka den nationella rätten i enlighet med rambeslutet, oavsett de för- eller nackdelar som uppstår för de berörda i och med en sådan tolkning, såvida det inte är fråga om situationer som nämns i punkterna 44 och 45 i denna dom? |
| --- | --- |

6.

Är den nationella domstolen skyldig, enligt Europeiska gemenskapernas domstols dom av den 16 juni 2005 i mål C-105/03, Pupino, punkterna 34 och 42–44, att tolka den nationella rätten i enlighet med rambeslutet, oavsett de för- eller nackdelar som uppstår för de berörda i och med en sådan tolkning, såvida det inte är fråga om situationer som nämns i punkterna 44 och 45 i denna dom?

---

(1)  Rådets direktiv 2005/85/EG av den 1 december 2005 om miniminormer för medlemsstaternas förfaranden för beviljande eller återkallande av flyktingstatus (EUT L 326, s. 13).

(2)  Rådets rambeslut 2002/584/RIF av den 13 juni 2002 om en europeisk arresteringsorder och överlämnande mellan medlemsstaterna (EGT L 190, s. 1).

(3)  Rådets direktiv 2004/83/EG av den 29 april 2004 om miniminormer för när tredjelandsmedborgare eller statslösa personer skall betraktas som flyktingar eller som personer som av andra skäl behöver internationellt skydd samt om dessa personers rättsliga ställning och om innehållet i det beviljade skyddet (EUT L 304, s. 12).

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/34 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/34

---

Beslut meddelat av ordföranden på domstolens tredje avdelning den 15 januari 2010 (begäran om förhandsavgörande från (Bundesgerichtshof (Tyskland)) — Sylvia Bienek mot Condor Flugdienst GmbH

(Mål C-525/08) (1)

2010/C 100/49

Rättegångsspråk: tyska

Ordföranden på tredje avdelningen har beslutat att avskriva målet.

---

(1)  EUT C 55, 07.03.2009

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/34 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/34

---

Beslut meddelat av domstolens ordförande den 15 januari 2010 — Europeiska kommissionen mot Republiken Österrike

(Mål C-313/09) (1)

2010/C 100/50

Rättegångsspråk: tyska

Domstolens ordförande har beslutat att avskriva målet.

---

(1)  EUT C 256, 24.10.2009.

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/34 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/34

---

Beslut meddelat av domstolens ordförande den 18 januari 2010 — Europeiska kommissionen mot Republiken Estland

(Mål C-328/09) (1)

2010/C 100/51

Rättegångsspråk: estniska

Domstolens ordförande har beslutat att avskriva målet.

---

(1)  EUT C 297, 05.12.2009.

---

Tribunalen

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/35 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/35

---

Tribunalens dom av den 2 mars 2010 — Arcelor mot parlamentet och rådet

(Mål T-16/04) (1)

(Miljö - Direktiv 2003/87/EG - System för handel med utsläppsrätter för växthusgaser inom gemenskapen - Talan om ogiltigförklaring - Villkoret direkt och personligen berörd ej uppfyllt - Begäran om skadestånd - Upptagande till sakprövning - Tillräckligt klar överträdelse av en överordnad rättsregel som har till syfte att ge enskilda rättigheter - Äganderätt - Frihet att utöva näringsverksamhet - Proportionalitet - Likabehandling - Etableringsfrihet - Rättssäkerhet)

2010/C 100/52

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: Arcelor SA (Luxemburg, Luxemburg) (ombud: inledningsvis advokaterna W. Deselaers, B. Meyring och B. Schmitt-Rady, därefter advokaterna W. Deselaers och B. Meyring)

Svarande: Europaparlamentet (ombud: inledningsvis K. Bradley och M. Moore, därefter L. Visaggio och I. Anagnostopoulou) och Europeiska unionens råd (ombud: inledningsvis B. Hoff-Nielsen och M. Bishop, därefter E. Karlsson och A. Westerhof Löfflerova, och slutligen A. Westerhof Löfflerova och K. Michoel)

Part som har intervenerat till stöd för svaranden: Europeiska kommissionen (ombud: U. Wölker)

Saken

Dels en talan om ogiltigförklaring till viss del av Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG av den 13 oktober 2003 om ett system för handel med utsläppsrätter för växthusgaser inom gemenskapen och om ändring av rådets direktiv 96/61/EG (EGT L 275, s. 32), dels en talan om skadestånd avseende den skada som sökanden lidit till följd av antagandet av direktivet.

Domslut

| 1. | Talan ogillas. |
| --- | --- |

1.

Talan ogillas.

| 2. | Arcelor SA ska bära sin rättegångskostnad samt Europaparlamentets och Europeiska unionens råds rättegångskostnader. |
| --- | --- |

2.

Arcelor SA ska bära sin rättegångskostnad samt Europaparlamentets och Europeiska unionens råds rättegångskostnader.

| 3. | Europeiska kommissionen ska bära sin rättegångskostnad. |
| --- | --- |

3.

Europeiska kommissionen ska bära sin rättegångskostnad.

---

(1)  EUT C 71, 20.3.2004.

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/35 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/35

---

Förstainstansrättens dom av den 2 mars 2010 — Evropaïki Dynamiki mot Europeiska sjösäkerhetsbyrån (EMSA)

(Mål T-70/05) (1)

(Offentlig upphandling av tjänster - Anbudsförfarande vid Europeiska sjösäkerhetsbyrån - Tillhandahållande av datortjänster - Förkastande av anbud - Talan om ogiltigförklaring - Tribunalens behörighet - Uppfyller inte villkoren i förfrågningsunderlaget - Likabehandling - Iakttagande av de kriterier för tilldelning som anges i kontraktshandlingarna eller i meddelandet om upphandling - Utformande av underkriterier till tilldelningskriterierna - Uppenbart oriktig bedömning - Motiveringsskyldighet)

2010/C 100/53

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Aten, Grekland) (ombud: N. Korogiannakis)

Svarande: Europeiska sjösäkerhetsbyrån (EMSA) (ombud: W. de Ruiter och J. Menze, biträdda av advokaten J. Stuyck)

Saken

Talan om ogiltigförklaring av Europeiska sjösäkerhetsbyråns beslut att förkasta sökandens anbud inom ramen för anbudsförfarande EMSA C-1/01/04, avseende kontraktet ”Godkännande av SafeSeaNet och framtida utveckling”, samt EMSA C-2/06/04, avseende kontraktet ”Specificering och utveckling av en databas, ett nätverk och ett ledningssystem avseende fartygsolyckor” och att tilldela andra anbudsgivare kontrakten

Domslut

| 1. | Europeiska sjösäkerhetsbyråns beslut att tilldela den anbudsgivare som valts i anbudsförfarande EMSA C-2/06/04 ogiltigförklaras. |
| --- | --- |

1.

Europeiska sjösäkerhetsbyråns beslut att tilldela den anbudsgivare som valts i anbudsförfarande EMSA C-2/06/04 ogiltigförklaras.

| 2. | Talan ogillas i övrigt. |
| --- | --- |

2.

Talan ogillas i övrigt.

| 3. | Vardera parten ska bära sin rättegångskostnad. |
| --- | --- |

3.

Vardera parten ska bära sin rättegångskostnad.

---

(1)  EUT C 106, 30.4.2005.

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/36 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/36

---

Tribunalens dom av den 3 mars 2010 — Bundesverband deutscher Banken mot kommissionen

(Mål T-165/05) (1)

(Statligt stöd - Överföring av offentliga tillgångar till Landesbank Hessen-Thüringen Girozentrale - Beslut vari det fastställs att den anmälda åtgärden inte utgör statligt stöd - Kriteriet avseende en privat investerare - Motiveringsskyldighet)

2010/C 100/54

Rättegångsspråk: tyska

Parter

Sökande: Bundesverband deutscher Banken eV (Berlin, Tyskland) (ombud: advokaterna H. J. Niemeyer, K. S. Scholz och J. O. Lenschow)

Svarande: Europeiska kommissionen (ombud: N. Kahn och T. Scharf)

Parter som intervenerat till stöd för svaranden: Förbundsrepubliken Tyskland (ombud: M. Lumma och C. Schulze-Bahr, båda i egenskap av ombud, biträdda av advokaten J. Witting), Land Hessen (Tyskland)(ombud: inledningsvis advokaterna H.-J. Freund och M. Holzhäuser, därefter advokaterna H.-J. Freund och S. Lehr), Landesbank Hessen-Thüringen Girozentrale (Frankfurt am Main, Tyskland) (ombud: advokaten H.-J. Freund)

Saken

Talan om ogiltigförklaring av kommissionens beslut 2006/742/EG av den 20 oktober 2004 om statligt stöd som Tyskland har genomfört till förmån för Landesbank Hessen-Thüringen — Girozentrale (EUT L 307, 2006, s. 159).

Domslut

| 1. | De handlingar som ingetts av Bundesverband deutscher Banken eV i bilagorna 9 och 10 i repliken avlägsnas från akten. |
| --- | --- |

1.

De handlingar som ingetts av Bundesverband deutscher Banken eV i bilagorna 9 och 10 i repliken avlägsnas från akten.

| 2. | Talan ogillas. |
| --- | --- |

2.

Talan ogillas.

| 3. | Bundesverband deutscher Banken ska bära sin rättegångskostnad samt ersätta Europeiska kommissionens, Land Hessens och Landesbank Hessen-Thüringen Girozentrales rättegångskostnader. |
| --- | --- |

3.

Bundesverband deutscher Banken ska bära sin rättegångskostnad samt ersätta Europeiska kommissionens, Land Hessens och Landesbank Hessen-Thüringen Girozentrales rättegångskostnader.

| 4. | Förbundsrepubliken Tyskland ska bära sin rättegångskostnad |
| --- | --- |

4.

Förbundsrepubliken Tyskland ska bära sin rättegångskostnad

---

(1)  EUT C 155, 25.6.2005.

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/36 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/36

---

Tribunalens dom av den 3 mars 2010 — Artegodan mot kommissionen

(Mål T-429/05) (1)

(Utomobligatoriskt skadeståndsansvar - Humanläkemedel - Beslut om att återkalla godkännande för försäljning - Ogiltigförklaring av beslutet genom en dom av förstainstansrätten - Tillräckligt klart åsidosättande av en bestämmelse som ger enskilda rättigheter)

2010/C 100/55

Rättegångsspråk: tyska

Parter

Sökande: Artegodan GmbH (Lüchow, Tyskland) (ombud: inledningsvis advokaten U. Doepner, därefter advokaten A. Lensing-Kramer och slutligen advokaterna U. Reese och A. Sandrock)

Svarande: Europeiska kommissionen (ombud: B. Stromsky och M. Heller)

Part som har intervenerat till stöd för svaranden: Förbundsrepubliken Tyskland (ombud: M. Lumma och U. Forsthoff)

Saken

Skadeståndstalan enligt artiklarna 235 EG och 288 andra stycket EG, om ersättning för den skada som sökanden påstår sig ha lidit till följd av att kommissionen antog beslut K(2000) 453 den 9 mars 2000 om återkallande av godkännandet för försäljning av humanläkemedel som innehåller ämnet amfepramon.

Domslut

| 1. | Talan ogillas. |
| --- | --- |

1.

Talan ogillas.

| 2. | Artegodan GmbH ska bära sina egna rättegångskostnader och ersätta kommissionens rättegångskostnader. |
| --- | --- |

2.

Artegodan GmbH ska bära sina egna rättegångskostnader och ersätta kommissionens rättegångskostnader.

| 3. | Förbundsrepubliken Tyskland ska bära sina rättegångskostnader. |
| --- | --- |

3.

Förbundsrepubliken Tyskland ska bära sina rättegångskostnader.

---

(1)  EUT C 48, 25.2.2006.

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/37 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/37

---

Tribunalens dom av den 3 mars 2010 — Bundesverband deutscher Banken mot kommissionen

(Mål T-36/06) (1)

(Statligt stöd - Överföring av offentliga tillgångar till Landesbank Hessen-Thüringen Girozentrale - Beslut vari det fastställs att den anmälda åtgärden inte utgör statligt stöd - Kriteriet avseende en privat investerare - Motiveringsskyldighet - Betydande svårigheter)

2010/C 100/56

Rättegångsspråk: tyska

Parter

Sökande: Bundesverband deutscher Banken eV (Berlin, Tyskland) (ombud: advokaterna H.-J. Niemeyer och K.-S. Scholz)

Svarande: Europeiska kommissionen (ombud: N. Khan och T. Scharf)

Saken

Talan om ogiltigförklaring av kommissionens beslut av den 6 september 2005 (K(2005) 3232 slutligt) om överföring av Hessischer Investitionsfonds, såsom passivt delägande, till Landesbank Hessen-Thüringen Girozentrale.

Domslut

| 1. | Talan ogillas. |
| --- | --- |

1.

Talan ogillas.

| 2. | Bundesverband deutscher Banken eV ska bära sin rättegångskostnad samt ersätta kommissionens, Land Hessens och Landesbank Hessen-Thüringen Girozentrales rättegångskostnader. |
| --- | --- |

2.

Bundesverband deutscher Banken eV ska bära sin rättegångskostnad samt ersätta kommissionens, Land Hessens och Landesbank Hessen-Thüringen Girozentrales rättegångskostnader.

---

(1)  EUT C 96, 22.4.2006

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/37 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/37

---

Förstainstansrättens dom av den 3 mars 2010 — Freistaat Sachsen m.fl. mot kommissionen

(Mål T-102/07 och T-120/07) (1)

(Statligt stöd - Stöd som Tyskland beviljat i form av ett kapitalandelslån och lånegarantier - Beslut i vilket stödet förklaras vara oförenligt med den gemensamma marknaden - Allmän stödordning som godkänts av kommissionen - Begreppet företag i svårigheter - Riktlinjer för statligt stöd till undsättning och omstrukturering av företag i svårigheter - Stödbeloppet - Motiveringsskyldighet)

2010/C 100/57

Rättegångsspråk: tyska

Parter

Sökande: Freistaat Sachsen (Tyskland) (ombud: advokaterna C. von Donat och G. Quardt) (mål T-102/07); MB Immobilien Verwaltungs GmbH (Neukirch, Tyskland) (ombud: inledningsvis advokaten G. Brüggen, därefter advokaterna A. Seidl, K. Lengert och W. Sommer) och MB System GmbH & Co. KG (Nordhausen, Tyskland) (ombud: advokaten G. Brüggen) (mål T-120/07)

Svarande: Europeiska kommissionen (ombud: K. Gross och T. Scharf)

Saken

Talan om ogiltigförklaring av kommissionens beslut 2007/492/EG av den 24 januari 2007 om det statliga stöd C 38/2005 (f.d. NN 52/2004) som Förbundsrepubliken Tyskland beviljat Biria-koncernen (EUT L 183, s. 27).

Domslut

| 1. | Kommissionens beslut 2007/492/EG av den 24 januari 2007 om det statliga stöd C 38/2005 (f.d. NN 52/2004) som Tyskland beviljat Biria-koncernen ogiltigförklaras. |
| --- | --- |

1.

Kommissionens beslut 2007/492/EG av den 24 januari 2007 om det statliga stöd C 38/2005 (f.d. NN 52/2004) som Tyskland beviljat Biria-koncernen ogiltigförklaras.

| 2. | Europeiska kommissionen ska ersätta rättegångskostnaderna, inbegripet kostnaderna för det interimistiska förfarandet i mål T-120/07. |
| --- | --- |

2.

Europeiska kommissionen ska ersätta rättegångskostnaderna, inbegripet kostnaderna för det interimistiska förfarandet i mål T-120/07.

---

(1)  EUT C 129, 9.6.2007.

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/38 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/38

---

Förstainstansrättens dom av den 3 mars 2010 — Lufthansa AirPlus Servicekarten mot harmoniseringsbyrån — Applus Servicios Tecnológicos (A+)

(Mål T-321/07) (1)

(Gemenskapsvarumärke - Invändningsförfarande - Ansökan om registrering som gemenskapsvarumärke av figurmärket A+ - Det tidigare gemenskapsordmärket AirPlus International - Avslagsmotivering - Risk för förväxling saknas - Tecknen liknar inte varandra - Motiveringsskyldighet - Rätten till försvar - Artikel 8.1 b och 8.5 samt artiklarna 73, 74 och 79 i förordning (EG) nr 40/94 (nu artikel 8.1 b, 8.5 och artiklarna 75, 76 och 83 i förordning (EG) nr 207/2009))

2010/C 100/58

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: Lufthansa AirPlus Servicekarten (Neu-Isenberg, Tyskland) (ombud: advokaterna G. Würtenberger, R. Kuntze och T. Wittman)

Svarande: Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) (ombud: D. Botis)

Motpart vid överklagandenämnden, som intervenerat vid förstainstansrätten: Applus Servicios Tecnológicos, SL (Barcelona, Spanien) (ombud: advokaten E. Torner Lasalle)

Saken

Talan mot det beslut som fattades av andra överklagandenämnden vid harmoniseringsbyrån den 7 juni 2007 (ärende R 310/2006-2) i ett invändningsförfarande mellan Lufthansa AirPlus Servecekarten GmbH och Applus Servicios Tecnológicos, SL

Domslut

| 1. | Talan ogillas. |
| --- | --- |

1.

Talan ogillas.

| 2. | Lufthansa AirPlus Servicekarten GmbH ska ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2.

Lufthansa AirPlus Servicekarten GmbH ska ersätta rättegångskostnaderna.

---

(1)  EUT C 269 av den 10.11.2007.

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/38 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/38

---

Tribunalens dom av den 2 mars 2010 — Doktor mot rådet

(Mål T-248/08 P) (1)

(Överklagande - Personalmål - Tjänstemän - Rekrytering - Provanställning - Förlängning av provanställningstiden - Provanställningsrapport - Uppsägning efter provanställningen - Artikel 34 i tjänsteföreskrifterna - Missuppfattning av faktiska omständigheter och bevisning - Personaldomstolens motiveringsskyldighet)

2010/C 100/59

Rättegångsspråk: franska

Parter

Klagande: Frantisek Doktor (Bratislava, Slovakien) (ombud: advokaterna S. Rodrigues och C. Bernard-Glanz)

Övrig part i målet: Europeiska unionens råd (ombud: M. Vitsentzatos och M. Bauer)

Saken

Överklagande av den dom som personaldomstolen (tredje avdelningen) meddelade den 16 april 2008 i mål F-73/07, Doktor mot rådet, (REGP 2008, s. I-A-1-0000 och s. II-A-1-0000) i vilken klagandens talan om dels ogiltigförklaring av rådets beslut att säga upp honom efter provanställningens slut, dels skadestånd ogillades

Domslut

| 1. | Talan ogillas. |
| --- | --- |

1.

Talan ogillas.

| 2. | Frantisek Doktor och Europeiska unionens råd ska bära sina egna rättegångskostnader i förevarande instans. |
| --- | --- |

2.

Frantisek Doktor och Europeiska unionens råd ska bära sina egna rättegångskostnader i förevarande instans.

---

(1)  EUT C 223, 30.8.2008.

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/39 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/39

---

Förstainstansrättens dom av den 23 februari 2010 — Özdemir mot harmoniseringsbyrån — Aktieselskabet af 21. november 2001 (James Jones)

(Mål T-11/09) (1)

(Gemenskapsvarumärke - Invändningsförfarande - Ansökan om gemenskapsordmärket James Jones - Äldre gemenskapsordmärket JACK & JONES - Relativa registreringshinder - Risk för förväxling - Artikel 8.1 b i förordning (EG) nr 40/94, nu artikel 8.1 b i förordning (EG) nr 207/2009)

2010/C 100/60

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: Özdemir (Dreieich, Tyskland) (ombud: advokaterna I. Hoes, M. Heinrich, C. Schröder, K. von Werder och J. Wittenberg)

Svarande: Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) (ombud: P. Bullock)

Motpart vid överklagandenämnden, som intervenerat vid förstainstansrätten: Aktieselskabet af 21. november 2001 (Brande, Danmark) (ombud: advokaten C. Barrett Christiansen)

Saken

Talan mot det beslut som fattats av harmoniseringsbyråns andra överklagandenämnd den 3 november 2008 (ärende R 858/2007-2) om ett invändningsförfarande mellan Aktieselskabet af 21. november 2001 och M. Rahmi Özdemir.

Domslut

| 1. | Talan ogillas. |
| --- | --- |

1.

Talan ogillas.

| 2. | Rahmi Özdemir ska ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2.

Rahmi Özdemir ska ersätta rättegångskostnaderna.

---

(1)  EUT C 55 av den 7.3.2009.

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/39 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/39

---

Tribunalens beslut av den 4 februari 2010 — Crunch Fitness International mot harmoniseringsbyrån — ILG (CRUNCH)

(Mål T-408/07) (1)

(Gemenskapsvarumärke - Upphävande - Återkallelse av ansökan om upphävande - Anledning saknas att döma i saken)

2010/C 100/61

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: Crunch Fitness International, Inc. (New York, New York, Förenta staterna) (ombud: inledningsvis av J. Barry, solicitor, därefter av H. Johnson, barrister)

Svarande: Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) (ombud: S. Laitinen och D. Botis)

Motpart vid överklagandenämnden, som intervenerat vid förstainstansrätten: ILG Ltd (Dun Laoghaire, Irland) (ombud: advokaten A. von Mühlendahl)

Saken

Talan väckt mot beslut R 1168/2005-4 som fattats av fjärde överklagandenämnden vid harmoniseringsbyrån den 30 augusti 2007 i ett upphävandeförfarande mellan ILG Ltd och Crunch Fitness International, Inc.

Avgörande

| 1. | Det finns inte längre anledning att döma i saken. |
| --- | --- |

1.

Det finns inte längre anledning att döma i saken.

| 2. | Sökanden och intervenienten ska bära sina rättegångskostnader. Sökanden och intervenienten ska var och en ersätta hälften av svarandens rättegångskostnader. |
| --- | --- |

2.

Sökanden och intervenienten ska bära sina rättegångskostnader. Sökanden och intervenienten ska var och en ersätta hälften av svarandens rättegångskostnader.

---

(1)  EUT C 8 av den 12.1 2008.

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/40 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/40

---

Tribunalens beslut av den 12 februari 2010 — Kommissionen mot Översättningscentrum

(Mål T-456/07) (1)

(Talan om ogiltigförklaring - Gemenskapens pensionssystem - Skyldighet för Översättningscentrum att betala en avgift för budgetåren 1998–2005 - Handling mot vilken talan inte kan väckas - Handling som inte har rättsverkningar för tredje man - Uppenbart att talan ska avvisas)

2010/C 100/62

Rättegångsspråk: franska

Parter

Sökande: Europeiska kommissionen (ombud: J.-F. Pasquier och D. Martin)

Svarande: Översättningscentrum för Europeiska unionens organ (Översättningscentrum) (ombud: inledningsvis advokaten G. Vandersanden och därefter advokaten L. Levi)

Saken

Talan om ogiltigförklaring av det påstådda beslutet enligt vilket Översättningscentrum underlät att betala en avgift till den allmänna budgeten, för budgetåren 1998–2005, som motsvarade den del av finansieringen av gemenskapens pensionssystem som det åligger arbetsgivaren att betala.

Avgörande

| 1. | Talan avvisas eftersom det är uppenbart att den inte kan prövas i sak. |
| --- | --- |

1.

Talan avvisas eftersom det är uppenbart att den inte kan prövas i sak.

| 2. | Europeiska kommissionen ska ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2.

Europeiska kommissionen ska ersätta rättegångskostnaderna.

---

(1)  EUT C 190, 12.8.2006 (tidigare mål C-269/06).

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/40 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/40

---

Tribunalens beslut av den 8 februari 2010 — Alisei mot kommissionen

(Mål T-481/08) (1)

(Talan om ogiltigförklaring - Yttre åtgärder och EUF - Genomförande av en revision och antagande av slutrapporten - Rättsakt som ingår i ett uteslutande avtalsrättsligt sammanhang - Obehörighet - Direkt tilldelning saknas - Avvisning - Talan om skadestånd - Uppenbart att talan ska avvisas)

2010/C 100/63

Rättegångsspråk: italienska

Parter

Sökande: Alisei (Rom, Italien) (ombud: advokaterna F. Sciaudone, R. Sciaudone, S. Gobbato, R. Rio och A. Neri)

Svarande: Europeiska kommissionen (ombud: P. van Nuffel och L. Prete)

Saken

Dels yrkande om ogiltigförklaring av kommissionens påstådda beslut i skrivelsen av den 19 augusti 2008, att återkräva en del av det förskott som utbetalats till sökanden inom ramen för projekt för utvecklingssamarbete och humanitärt bistånd som finansieras av gemenskapens budget eller Europeiska utvecklingsfonden (EUF), dels yrkande om ersättning för den skada som sökanden påstår sig ha lidit till följd av att kommissionens agerande

Avgörande

| 1. | Talan ogillas. |
| --- | --- |

1.

Talan ogillas.

| 2. | Alisei ska ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2.

Alisei ska ersätta rättegångskostnaderna.

---

(1)  EUT C 6, 10.1.2009

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/41 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/41

---

Talan väckt den 11 januari 2010 — Inuit Tapiriit Kanatami m.fl. mot parlamentet och rådet

(Mål T-18/10)

2010/C 100/64

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: Inuit Tapiriit Kanatami (Ottawa, Kanada) Nattivak Hunters & Trappers Association (Qikiqtarjuaq, Kanada) Pangnirtung Hunters’ and Trappers’ Organisation (Pangnirtung, Kanada), Jaypootie Moesesie (Qikiqtarjuaq, Kanada), Allen Kooneeliusie (Qikiqtarjuaq, Kanada), Toomasie Newkingnak (Qikiqtarjuaq, Kanada), David Kuptana (Ulukhaktok, Kanada), Karliin Aariak (Iqaluit, Kanada), Efstathios Andreas Agathos (Aten, Grekland), Canadian Seal Marketing Group (Quebec, Kanada), Ta Ma Su Seal Products (Cap-aux-Meules, Kanada), Fur Institute of Canada (Ottowa, Kanada), NuTan Furs, Inc (Catalina, Kanada), Inuit Circumpolar Conference Greenland (ICC) (Nuuk, Kanada), Johannes Egede (Nuuk, Kanada), Kalaallit Nunaanni Aalisartut Piniartullu Kattuffiat (KNAPK) (Nuuk, Kanada) (ombud: advokaterna J. Bouckaert, M. van der Woude och H. Viaene)

Svarande: Europaparlamentet och Europeiska unionens råd

Sökandenas yrkanden

Sökandena yrkar att tribunalen ska

| — | fastställa att talan kan tas upp till sakprövning, |
| --- | --- |

—

fastställa att talan kan tas upp till sakprövning,

| — | med stöd av artikel 263 FEUF ogiltigförklara förordning nr 1007/2009, |
| --- | --- |

—

med stöd av artikel 263 FEUF ogiltigförklara förordning nr 1007/2009,

| — | förplikta svaranden att ersätta sökandenas rättegångskostnader, |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta sökandenas rättegångskostnader,

| — | förplikta svaranden att bära sina egna rättegångskostnader. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att bära sina egna rättegångskostnader.

Grunder och huvudargument

Sökandena är säljagande inuiter, andra personer som på annat sätt ägnar sig åt verksamhet som rör sälprodukter, inuitiska intresseorganisationer samt andra enskilda och företag som sysslar med bearbetning av sälprodukter. De yrkar genom förevarande ansökan ogiltigförklaring av Europarlamentets och rådets förordning (EG) nr 1007/2009 av den 16 september 2009 om handel med sälprodukter (1) i vilken det föreskrivs begränsningar av saluförande av sälprodukter på marknaden i Europeiska unionen.

Sökandena anför tre grunder till stöd för sitt yrkande.

För det första hävdar sökandena att Europaparlamentet och rådet gjorde en felaktig rättstillämpning genom att använda artikel 95 EG (nu artikel 114 FEUF) som rättslig grund för antagandet av den ifrågasatta förordningen. Sökandena gör i detta avseende gällande att det följer av domstolens fasta rättspraxis att de åtgärder som anges i artikel 95 EG måste ha som syfte att förbättra villkoren för den inre marknadens sätt att fungera och att blott den omständigheten att åtgärderna har samband med den inre marknadens upprättande inte räcker för att artikel 95 EG ska vara tillämplig. Enligt sökandenas uppfattning leder inte den ifrågasatta förordningen till sådan förbättring som krävs enligt domstolens rättspraxis utan den kommer tvärtom på ett effektivt sätt eliminera varje möjlighet till att det skapas en inre marknad för sälprodukter som omfattas av förordningen.

För det andra gör sökandena gällande att svarandena har åsidosatt principerna om subsidiaritet och proportionalitet såsom de följer av artikel 5 FEU och såsom de utvecklats i protokollet om tillämpning av subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna. De hävdar att svarandena inte har visat varför det är nödvändigt med ett ingripande på unionsnivå. Sökandena påpekar att endast två medlemsstater redan hade förbjudit sälprodukter. De hävdar vidare att även om de åtgärder som Europeiska unionen vidtagit är i överensstämmelse med subsidiaritetsprincipen skulle förordningens angivna mål ha kunnat uppnås genom mindre ingripande åtgärder. Sökandena kritiserar det faktum att svarandena föredrog att i stort sett förbjuda sälprodukter i stället för att vidta mindre ingripande åtgärder, exempelvis införa krav på märkning.

För det tredje gör sökandena gällande att den ifrågasatta förordningen leder till att deras utkomstmöjligheter begränsas på ett otillbörligt sätt genom att deras ekonomiska verksamhet hänvisas till att omfatta traditionella jaktmetoder och traditionell livsföring. De hävdar att de, trots denna direkta inblandning i deras dagliga livsföring, aldrig har getts tillfälle att yttra sig vare sig vid rådet eller parlamentet. Sökandena gör dessutom gällande att svarandena inte vägde inuiternas intresse av att kunna överleva i Arktis mot några unionsmedborgares moraliska övertygelse, och att de därigenom bröt mot artikel 1 i protokoll I till Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna (Europakonventionen) och artikel 8 i Europakonventionen, jämförd med artiklarna 9 och 10 i Europakonventionen och såsom den tolkats i rättspraxis, och att de åsidosatte sökandenas grundläggande rätt att yttra sig.

---

(1)  EUT L 286, s. 36.

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/42 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/42

---

Talan väckt den 25 januari 2010 — Tyskland mot kommissionen

(Mål T-21/10)

2010/C 100/65

Rättegångsspråk: tyska

Parter

Sökande: Förbundsrepubliken Tyskland (ombud: J. Möller och advokaten C. von Donat)

Svarande: Europeiska kommissionen

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att förstainstansrätten ska

| — | ogiltigförklara kommissionens beslut K (2009) 9049 av den 13 november 2009, vilket delgetts sökanden genom skrivelse av den 16 november 2009, angående reducering av stödet från Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF) för ett samlat programdokument avseende mål 2-området Saarland (1997/1999) i Förbundsrepubliken Tyskland, vilket stöd hade beviljats genom kommissionens beslut K(97) 1123 av den 7 maj 1997 och K(1999) 4928 av den 28 december 1999, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara kommissionens beslut K (2009) 9049 av den 13 november 2009, vilket delgetts sökanden genom skrivelse av den 16 november 2009, angående reducering av stödet från Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF) för ett samlat programdokument avseende mål 2-området Saarland (1997/1999) i Förbundsrepubliken Tyskland, vilket stöd hade beviljats genom kommissionens beslut K(97) 1123 av den 7 maj 1997 och K(1999) 4928 av den 28 december 1999, och

| — | förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Kommissionen har i det omtvistade beslutet reducerat stödet från ERUF för ett samlat programdokument avseende mål 2-området Saarland (1997–1999) i Förbundsrepubliken Tyskland.

Sökanden har anfört fem grunder till stöd för sin talan.

Sökanden gör för det första gällande att det saknas rättslig grund för schablonberäkningen och extrapoleringen av finansiella korrigeringar för stödperioden 1994–1999 i det samlade programdokumentet.

Sökanden hävdar vidare att kommissionen har åsidosatt artikel 24.2 i förordning (EEG) nr 4253/88 (1) eftersom villkoren för reduktion inte var uppfyllda. Sökanden hävdar bland annat att kommissionen har missförstått begreppet ”överträdelse”. Kommissionen har dessutom påstått att fel har begåtts systematiskt, utan att först ha fastställt att de nationella myndigheter som svarar för förvaltningen av strukturstödet inte har uppfyllt sina skyldigheter enligt artikel 23 i förordning nr 4253/88. Enligt sökanden har kommissionen påstått att fel systematiskt har begåtts i förvaltningen och kontrollen av stöd från ERUF på grundval av felaktiga påståenden om de faktiska omständigheterna. Viktiga delar av dessa konstateranden om de faktiska omständigheterna är felaktiga och har bedömts felaktigt.

Sökanden har i sin tredje grund alternativt gjort gällande att reduktionerna i det omtvistade beslutet är oproportionerliga. Kommissionen har inte använt sig av sitt utrymme för eget skön enligt artikel 24.2 i förordning nr 4253/88. De schablonmässiga korrigeringar som har gjorts är större än den (potentiella) skada som gemenskapens budget har drabbats av. Sökanden anser även att kommissionens extrapolering av felen är oproportionerlig, eftersom specifika fel inte kan överföras på en helhet av annan natur.

Sökandens fjärde grund rör åsidosättande av väsentliga formföreskrifter. Kommissionen har inte motiverat det omtvistade beslutet tillräckligt och har inte tillämpat rätt förfarande när den avslutade perioden. Sökanden hävdar att det av det omtvistade beslut inte framgår hur eller varför kommissionen har bestämt de schablonbelopp som den har tillämpat. Kommissionen har dessutom ändrat de konstateranden som de utsända kontrollanterna har gjort utan att först ha gjort en ny kontroll och har inte eller inte tillräckligt beaktat de tyska myndigheternas uppgifter.

Sökanden gör slutligen i sin femte grund gällande att svaranden har åsidosatt samarbetsprincipen genom att efter att först ha bekräftat att systemen för förvaltning och kontroll var funktionsdugliga, därefter, i det omtvistade beslutet, hävda att dessa system innehåller systematiska brister.

---

(1)  Rådets förordning (EEG) nr 4253/88 av den 19 december 1988 om tillämpningsföreskrifter för förordning (EEG) nr 2052/88 om samordningen av olika strukturfonders verksamhet, dels inbördes, dels med Europeiska investeringsbankens och andra befintliga finansieringsorgans verksamhet (EGT L 374, s. 1).

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/42 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/42

---

Talan väckt den 25 januari 2010 — Esprit International mot harmoniseringsbyrån Marc O'Polo International (återgivande av bokstaven ”e” på en byxficka)

(Mål T-22/10)

2010/C 100/66

Ansökan är avfattad på tyska

Parter

Sökande: Esprit International LP (New York, Förenta staterna) (ombud: advokaten M. Treis)

Svarande: Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller)

Motpart vid överklagandenämnden: Marc O’Polo International GmbH (Stephanskirchen, Tyskland)

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara det beslut som fjärde överklagandenämnden vid Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) fattat den 19 november 2009 i ärende R 1666/2008-4, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det beslut som fjärde överklagandenämnden vid Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) fattat den 19 november 2009 i ärende R 1666/2008-4, och

| — | förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Sökande av gemenskapsvarumärke: sökanden

Sökt gemenskapsvarumärke: figurmärke som återger bokstaven ”e” på en byxficka för varor i klasserna 18 och 25 (ansökan nr 5 089 859)

Innehavare av det varumärke eller kännetecken som åberopats som hinder för registrering i invändningsförfarandet: Marc O’Polo International GmbH

Varumärke eller kännetecken som åberopats som hinder för registrering: bland annat det tyska figurmärket nr 303 03 672, som återger bokstaven ”e”, för varor i klasserna 18 och 25

Invändningsenhetens beslut: Bifall till invändningen

Överklagandenämndens beslut: Avslag på överklagandet

Grunder: Åsidosättande av artikel 8.1.b i rådets förordning nr 207/2009 (1), eftersom det inte finns någon risk för förväxling mellan de motstående varumärkena.

---

(1)  Rådets förordning (EG) nr 207/2009 av den 26 februari 2009 om gemenskapsvarumärken (EUT L 78, s. 1).

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/43 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/43

---

Talan väckt den 27 januari 2010 — CECA mot kommissionen

(Mål T-24/10)

2010/C 100/67

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: CECA SA (La Garenne Colombes, Frankrike) (ombud: J. Joshua, Barrister och advokaten E. Aliende Rodríguez)

Svarande: Europeiska kommissionen

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara artikel 1.1. och 1.2 i kommissionens beslut K(2009) 8682 av den 11 november 2009 i den del det avser sökanden och i vart fall ogiltigförklara artikel 1.1 i den del det där slås fast att sökanden har deltagit i en överträdelse på området för tennstabilisatorer mellan den 16 mars 1994 och den 31 mars 1996, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara artikel 1.1. och 1.2 i kommissionens beslut K(2009) 8682 av den 11 november 2009 i den del det avser sökanden och i vart fall ogiltigförklara artikel 1.1 i den del det där slås fast att sökanden har deltagit i en överträdelse på området för tennstabilisatorer mellan den 16 mars 1994 och den 31 mars 1996,

| — | ogiltigförklara de böter som sökanden har förpliktats betala och som anges i artikel 2, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara de böter som sökanden har förpliktats betala och som anges i artikel 2,

| — | avsevärt sätta ned böterna i enlighet med tribunalens fullständiga prövningsrätt, för det fall böterna inte ogiltigförklaras i sin helhet, och |
| --- | --- |

—

avsevärt sätta ned böterna i enlighet med tribunalens fullständiga prövningsrätt, för det fall böterna inte ogiltigförklaras i sin helhet, och

| — | förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Genom den förevarande talan yrkar sökanden att kommissionens beslut av den 11 november 2009 i ärende COMP/38.589 — värmestabilisatorer — i vilket kommissionen fann att sökanden hade deltagit i två separata överträdelser av artikel 81 EG (nu artikel 101 FEUF), en på området för tennstabilisatorer och en på området för ESBO, och förpliktade sökanden att betala böter för varje produkt.

Sökanden gör gällande följande grunder till stöd för sin talan:

| | För det första gör sökanden gällande att enligt en korrekt tillämpning av artikel 25 i förordning (EG) nr 1/2003 (1) innebär den väckta talan i målet Akzo (2) inte att preskriptionstiden har brutits och att kommissionens rätt att ålägga böter för båda överträdelserna har preskriberats enligt den tioåriga ”dubbla preskriptionsfristen”. Sökanden gör gällande att kommissionen gjorde en felaktig rättstillämpning när den fann att preskriptionstiden sköts upp under den tid målet Akzo handlades vid förstainstansrätten och att den tioårsfrist som anges i artikel 25.5 i ovannämnda förordning kunde förlängas i förevarande mål. |
| --- | --- |

För det första gör sökanden gällande att enligt en korrekt tillämpning av artikel 25 i förordning (EG) nr 1/2003 (1) innebär den väckta talan i målet Akzo (2) inte att preskriptionstiden har brutits och att kommissionens rätt att ålägga böter för båda överträdelserna har preskriberats enligt den tioåriga ”dubbla preskriptionsfristen”. Sökanden gör gällande att kommissionen gjorde en felaktig rättstillämpning när den fann att preskriptionstiden sköts upp under den tid målet Akzo handlades vid förstainstansrätten och att den tioårsfrist som anges i artikel 25.5 i ovannämnda förordning kunde förlängas i förevarande mål.

| | Sökanden gör för det andra gällande att kommissionen inte har visat på något berättigat intresse att konstatera överträdelser för vilka kommissionen inte hade behörighet att ålägga böter. Sökanden anser att artikel 7 i förordning (EG) nr 1/2003 ger kommissionen rätt att fastställa en överträdelse även om kommissionen inte ålägger böter, förutsatt att det har visats att kommissionen har ett berättigat intresse. |
| --- | --- |

Sökanden gör för det andra gällande att kommissionen inte har visat på något berättigat intresse att konstatera överträdelser för vilka kommissionen inte hade behörighet att ålägga böter. Sökanden anser att artikel 7 i förordning (EG) nr 1/2003 ger kommissionen rätt att fastställa en överträdelse även om kommissionen inte ålägger böter, förutsatt att det har visats att kommissionen har ett berättigat intresse.

| | För det tredje och oberoende av de två första grunderna yrkar sökanden att fastställelsen som avses i artikel 1.1 i det angripna beslutet ogiltigförklaras. I denna artikel anges att sökanden har deltagit i en överträdelse på området för tennstabilisatorer under perioden den 16 mars 1994 — 31 mars 1996. Sökanden gör gällande att kommissionen inte har ett berättigat intresse av att göra en sådan fastställelse. |
| --- | --- |

För det tredje och oberoende av de två första grunderna yrkar sökanden att fastställelsen som avses i artikel 1.1 i det angripna beslutet ogiltigförklaras. I denna artikel anges att sökanden har deltagit i en överträdelse på området för tennstabilisatorer under perioden den 16 mars 1994 — 31 mars 1996. Sökanden gör gällande att kommissionen inte har ett berättigat intresse av att göra en sådan fastställelse.

| | För det fjärde, och om tribunalen inte skulle ogiltigförklara böterna i sin helhet, gör sökanden gällande att kommissionen inte har visat att överträdelsen har pågått efter den 23 februari 1999 och att böterna för den andra perioden av konkurrensbegränsande samverkan ska sättas ned, för att återspegla att överträdelsen har skett under en kortare period. |
| --- | --- |

För det fjärde, och om tribunalen inte skulle ogiltigförklara böterna i sin helhet, gör sökanden gällande att kommissionen inte har visat att överträdelsen har pågått efter den 23 februari 1999 och att böterna för den andra perioden av konkurrensbegränsande samverkan ska sättas ned, för att återspegla att överträdelsen har skett under en kortare period.

---

(1)  Rådets förordning (EG) nr 1/2003 av den 16 december 2002 om tillämpning av konkurrensreglerna i artiklarna 81 och 82 i fördraget (EGT L 1, 2003, s. 1)

(2)  Förstainstansrättens dom av den 17 september 2007 i de förenade målen T-125/03 och T-253/03, Akzo Nobel Chemicals och Akcros Chemicals mot kommissionen, REG 2007, s. II-3523

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/44 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/44

---

Talan väckt den 27 januari 2010 — BASF Specialty Chemicals och BASF Lampertheim mot kommissionen

(Mål T-25/10)

2010/C 100/68

Rättegångsspråk: tyska

Parter

Sökande: BASF Specialty Chemicals Holding GmbH (Basel, Schweiz), BASF Lampertheim GmbH (Lampertheim, Tyskland) (ombud: advokaterna F. Montag och T. Wilson)

Svarande: Europeiska kommissionen

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara artikel 1.1 q och 1.2 q i kommissionens beslut K(2009) 8682 slutlig av den 11 november 2009 (ärende COMP/38589 — Värmestabilisatorer) såvitt avser BASF Specialty Chemicals Holding GmbH och artikel 1.1 r och 1.2 r såvitt avser BASF Lampertheim GmbH, samt artikel 2 punkterna 15 och 36 såvitt avser båda sökandena, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara artikel 1.1 q och 1.2 q i kommissionens beslut K(2009) 8682 slutlig av den 11 november 2009 (ärende COMP/38589 — Värmestabilisatorer) såvitt avser BASF Specialty Chemicals Holding GmbH och artikel 1.1 r och 1.2 r såvitt avser BASF Lampertheim GmbH, samt artikel 2 punkterna 15 och 36 såvitt avser båda sökandena,

| — | alternativt, minska det bötesbelopp som påförts sökandena enligt artikel 2 punkterna 15 och 36 i beslutet till ett rimligt belopp, |
| --- | --- |

—

alternativt, minska det bötesbelopp som påförts sökandena enligt artikel 2 punkterna 15 och 36 i beslutet till ett rimligt belopp,

| — | förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Sökandena har väckt talan mot kommissionens beslut K(2009) 8682 slutlig av den 11 november 2009 (ärende COMP/38589 — Värmestabilisatorer). Genom det angripna beslutet påfördes sökandena tillsammans med andra företag böter för åsidosättande av artikel 81 EG och, efter den 1 januari 1994, artikel 53 i EES-avtalet. Enligt kommissionen har sökandena deltagit i flera karteller och/eller samordnade förfaranden på området blystabilisatorer och ESBO/estrar inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, vilka bestod i prisfastställelse, uppdelning av marknader genom fördelning av försäljningskvoter, uppdelning och fördelning av kunder och utbyte av känsliga uppgifter, särskilt beträffande kunder, produktion och försäljning.

Sökandena har åberopat tre grunder till stöd för talan.

Sökandena har åberopat ett åsidosättande av artikel 25 i förordning (EG) nr 1/2003 (1), eftersom svarandens befogenhet att påföra sökandena böter hade preskriberats. Tvärtemot kommissionen anser sökandena att bestämmelserna i artikel 25.6 i förordning nr 1/2003 inte är tillämpliga på dem.

Vidare har sökandena gjort gällande att det angripna beslutet strider mot artikel 101.1 FEUF i förening med artikel 23.2 i förordning nr 1/2003, eftersom BASF Specialty Chemicals Holding GmbH inte är ansvarigt för de överträdelser som gjorts gällande borde bolaget inte ha påförts några böter. Sökandena har härvid även gjort gällande att kommissionen åsidosatte artikel 23.2 i förordning nr 1/2003 när den fastställde det bötesbelopp som påfördes BASF Lampertheim GmbH, eftersom kommissionen, vid beräkningen av det högsta bötesbeloppet — som inte får överskrida 10 procent av den totala omsättningen — avseende de perioder under vilka BASF Specialty Chemicals GmbH inte var ansvarigt, enbart borde ha beaktat den totala omsättningen för BASF Lampertheim GmbH.

Slutligen har sökandena gjort gällande att kommissionen åsidosatte artikel 23.2 och 23.3 i förordning nr 1/2003 i förening med riktlinjerna för beräkning av böter (2), eftersom kommissionen inte nedsatte böterna i tillräcklig mån. Sökandena har hävdat att kommissionen ytterligare borde ha beaktat den orimligt långa tid som förfarandet pågick och sökandenas samarbete inom ramen för meddelandet om samarbete (3). Sökandena anser i övrigt att kommissionen vid nedsättningen av böterna borde ha beaktat deras aktiva samarbete utanför tillämpningsområdet för meddelandet om samarbete.

---

(1)  Rådets förordning (EG) nr 1/2003 av den 16 december 2002 om tillämpning av konkurrensreglerna i artiklarna 81 och 82 i fördraget (EGT L 1, s. 1).

(2)  Riktlinjer för beräkning av böter som döms ut enligt artikel 23.2 a i förordning nr 1/2003 (EUT C 210, 2006, s. 2).

(3)  Kommissionens meddelande om immunitet mot böter och nedsättning av böter i kartellärenden (EGT C 45, 2002, s. 3).

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/45 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/45

---

Talan väckt den 25 januari 2010 — Alibaba Group mot harmoniseringsbyrån — allpay.net (ALIPAY)

(Mål T-26/10)

2010/C 100/69

Ansökan är avfattad på engelska

Parter

Sökande: Alibaba Group Holding Limited (Grand Cayman, Caymanöarna) (ombud: advokaten M. Graf)

Svarande: Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) (harmoniseringsbyrån)

Motpart vid överklagandenämnden: allpay.net.Limited (Hereford, Förenade kungariket)

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara det beslut som fattades av harmoniseringsbyråns första överklagandenämnd den 5 november 2009 i ärende R 1790/2008-1 i den del överklagandet avslogs, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det beslut som fattades av harmoniseringsbyråns första överklagandenämnd den 5 november 2009 i ärende R 1790/2008-1 i den del överklagandet avslogs, och

| — | förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Sökande av gemenskapsvarumärke: Sökanden

Sökt gemenskapsvarumärke: Ordmärket ”ALIPAY”, för varor och tjänster i klasserna 9, 35, 36, 38 och 42

Innehavare av det varumärke eller kännetecken som åberopats som hinder för registrering i invändningsförfarandet: Motparten vid överklagandenämnden

Varumärke eller kännetecken som åberopats som hinder för registrering: Gemenskapsordmärket ”ALLPAY”, för varor och tjänster i klasserna 9, 36, 40 och 42, det i Förenade kungariket registrerade ordmärket ”ALLPAY.NET”, för varor och tjänster i klasserna 9, 16, 36, 38 och 42, i Förenade kungariket gjorda registreringar av flera ordmärken som innehåller ordet ”ALLPAY”, för varor och tjänster i klasserna 9, 36, 40 och 42, och oregistrerade äldre varumärken eller kännetecken som innehåller ordet ”ALLPAY” och som har använts i handeln i Förenade kungariket.

Invändningsenhetens beslut: Bifall till invändningen med avseende på alla omtvistade varor och tjänster

Överklagandenämndens beslut: Delvis avslag på överklagandet

Grunder: Åsidosättande av artikel 8.1 b i rådets förordning nr 40/94 (nu artikel 8.1 b i rådets förordning nr 207/2009) eftersom överklagandenämnden felaktigt fann att det fanns en risk för förväxling mellan de berörda varumärkena

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/45 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/45

---

Talan väckt den 27 januari 2010 — AC-Treuhand AG mot kommissionen

(Mål T-27/10)

2010/C 100/70

Rättegångsspråk: tyska

Parter

Sökande: AC-Treuhand AG (Zürich, Schweiz) (ombud: advokaterna C. Steinle och I. Hermeneit)

Svarande: Europeiska kommissionen

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att förstainstansrätten ska

| — | ogiltigförklara kommissionens beslut K(2009) 8682 slutlig av den 11 november 2009 (ärende COMP/38589 — värmestabilisatorer), i den del som rör sökanden, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara kommissionens beslut K(2009) 8682 slutlig av den 11 november 2009 (ärende COMP/38589 — värmestabilisatorer), i den del som rör sökanden,

| — | i andra hand minska det bötesbelopp som sökanden åläggs att betala i artikel 2 punkterna 17 och 38 i det omtvistade beslutet och |
| --- | --- |

—

i andra hand minska det bötesbelopp som sökanden åläggs att betala i artikel 2 punkterna 17 och 38 i det omtvistade beslutet och

| — | förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Sökanden vänder sig mot kommissionens beslut K(2009) 8682 slutlig av den 11 november 2009 (ärende COMP/38589 — värmestabilisatorer). I det omtvistade beslutet åläggs sökanden och andra företag att betala böter på grund av åsidosättande av artikel 81 EG och — sedan den 1 januari 1994 — av artikel 53 i EES-avtalet. Sökanden har enligt kommissionen medverkat i ett antal överenskommelser och/eller samordnade förfaranden avseende tennstabilisatorer och ESBO/Ester inom EES, vilka har bestått i fastställda priser, uppdelning av marknaden genom leveranskvoter, uppdelning och tilldelning av kunder samt utbyte av känslig ekonomisk information angående kunder samt produktions- och leveransvolymer.

Sökanden har anfört nio grunder till stöd för sin talan.

Sökanden har inledningsvis gjort gällande att kommissionen felaktigt har utgått från att kartellen avseende tennstabilisatorer bestod fram till den 21 mars 2000 och vad avser ESBO/Ester fram till den 26 september 2000. Sökanden hävdar i detta sammanhang att denne lämnade kartellen redan vid halvårsskiftet år 1999.

Sökanden gör i andra hand gällande att kommissionen inte längre hade rätt att ålägga sökanden att betala böter. Sökanden menar att den absoluta preskriptionsfristen på 10 år gick ut vid halvårsskiftet år 1999. Vidare har preskriptionsfristen inte brutits genom talan i de förenade målen T-125/03 och T-253/03, Akzo Nobel Chemicals och Akcros Chemicals mot kommissionen.

Sökanden hävdar för det tredje att artikel 81 EG och legalitetsprincipen har åsidosatts, eftersom sökanden som konsultföretag inte kan ådömas böter enligt artikel 81 EG. Sökanden gör härvid gällande att dess beteende inte omfattas av bestämmelsens ordalydelse, och att en sådan tolkning i vilket fall som helst inte var möjlig att förutse vid tidpunkten för de faktiska omständigheterna.

Sökanden hävdar alternativt i sin fjärde, femte och sjätte grund att kommission har begått fel när den fastställde bötesbeloppet. Närmare bestämt görs det gällande att sökanden endast kunde ådömas att betala ett symboliskt bötesbelopp, då det vid tidpunkten för de faktiska omständigheterna inte kunde förutses att artikel 81 EG skulle tolkas så, att den även omfattar konsultföretag. Vidare har bötesriktlinjerna (1) åsidosatts, eftersom böterna inte borde ha bestämts schablonmässigt, utan med utgångspunkt från det honorar som sökanden erhållit för sina tjänster. Därutöver har kommission åsidosatt regeln i artikel 23.2 andra stycket i förordning (EG) nr 1/2003 (2) att bötesbeloppet inte får överskrida 10 procent av omsättningen. Sökanden hävdar i detta sammanhang även att böterna är så stora att företagets existens står på spel och att de inte är förenliga med syftet och ändamålet med denna högsta gräns.

Sökanden sista tre grunder rör processuella fel: Principen om rimlig tid för handläggning har åsidosatts (sjunde grunden), sökanden har för sent informerats om den undersökning som inletts mot denne (åttonde grunden) och det omtvistade beslutet har inte delgivits sökanden på korrekt sätt (nionde grunden).

---

(1)  Riktlinjer för beräkning av böter som döms ut enligt artikel 23.2 a i förordning nr 1 (EUT C 210, 2006, s. 2).

(2)  Rådets förordning (EG) nr 1/2003 av den 16 december 2002 om tillämpning av konkurrensreglerna i artiklarna 81 och 82 i fördraget (EGT L 1, s. 1).

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/46 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/46

---

Talan väckt den 26 januari 2010 — Hairdreams mot harmoniseringsbyrån

(Mål T-34/10)

2010/C 100/71

Ansökan är avfattad på tyska

Parter

Sökande: Hairdreams HaarhandelsgmbH (Graz, Österrike) (Ombud: advokaten G. Kresbach)

Svarande: Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller)

Motpart vid överklagandenämnden: Rüdiger Bartmann (Gladbeck, Tyskland)

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | ändra det beslut som fattades av harmoniseringsbyråns fjärde överklagandenämnd den 18 november 2009 i ärende R 656/2008-4 på så sätt att sökandens överklagande av den 22 april 2008 i sin helhet bifalls och svaranden förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna i invändningsförfarandet, överklagandeförfarandet och förevarande förfarande, |
| --- | --- |

—

ändra det beslut som fattades av harmoniseringsbyråns fjärde överklagandenämnd den 18 november 2009 i ärende R 656/2008-4 på så sätt att sökandens överklagande av den 22 april 2008 i sin helhet bifalls och svaranden förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna i invändningsförfarandet, överklagandeförfarandet och förevarande förfarande,

| — | i andra hand ogiltigförklara beslutet och återförvisa ärendet till harmoniseringsbyrån. |
| --- | --- |

—

i andra hand ogiltigförklara beslutet och återförvisa ärendet till harmoniseringsbyrån.

Grunder och huvudargument

Sökande av gemenskapsvarumärke: Sökanden

Sökt gemenskapsvarumärke: Ordmärket MAGIC LIGHT för varor i klasserna 3, 8, 10, 21, 22, 26 och 44 (ansökan nr 5 196 597)

Innehavare av det varumärke eller kännetecken som åberopats som hinder för registrering i invändningsförfarandet: Rüdiger Bartmann

Varumärke eller kännetecken som åberopats som hinder för registrering: De tyska ordmärkena MAGIC LIFE nr 30 415 611 för varor i klass 3

Invändningsenhetens beslut: Delvis bifall till invändningen

Överklagandenämndens beslut: Avslag på överklagandet

Grunder: Åsidosättande av artikel 8.1 b i förordning nr 207/2009 (1) eftersom överklagandenämnden gjorde sig skyldig till felaktig rättstillämpning vid bedömningen av förväxlingsrisken

---

(1)  Rådets förordning (EG) nr 207/2009 av den 26 februari 2009 om gemenskapsvarumärken (EUT L 78, s. 1).

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/47 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/47

---

Talan väckt den 29 januari 2010 — Bank Melli Iran mot Europeiska unionens råd

(Mål T-35/10)

2010/C 100/72

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: Bank Melli Iran (Teheran, Iran) (ombud: advokaten L. Defalque)

Svarande: Europeiska unionens råd

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara punkt 4 i avsnitt B i bilagan till rådets förordning (EG) nr 1100/2009 om restriktiva åtgärder mot Iran samt rådets beslut av den 18 november 2009, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara punkt 4 i avsnitt B i bilagan till rådets förordning (EG) nr 1100/2009 om restriktiva åtgärder mot Iran samt rådets beslut av den 18 november 2009,

| — | förplikta Europeiska unionens råd att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta Europeiska unionens råd att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

I detta mål har sökanden väckt talan om delvis ogiltigförklaring av rådets förordning (EG) nr 1100/2009 av den 17 november 2009 (1) om genomförande av artikel 7.2 i förordning (EG) nr 423/2007 om restriktiva åtgärder mot Iran (2) och om upphävande av beslut 2008/475/EG (3), såvitt denna förordning upptar sökanden i förteckningen över juridiska personer, enheter och organ vars tillgångar och ekonomiska resurser ska frysas i enlighet med nämnda artikel.

Sökanden har yrkat att punkt 4 i avsnitt B i bilagan ska ogiltigförklaras såvitt avser sökanden och har åberopat följande rättsliga grunder till stöd för talan.

Sökanden har för det första gjort gällande att den angripna förordningen och det angripna beslutet har antagits i strid med sökandens rätt till försvar och i synnerhet sökandens rätt till en rättvis rättegång, eftersom sökanden inte har erhållit någon bevisning eller handling till stöd för rådets påståenden. Sökanden har i övrigt gjort gällande att tilläggshänvisningarna till 2008 års beslut är otydliga och oklara och att det är omöjligt för sökanden att bemöta dessa, eftersom sökanden inte gavs någon rätt att yttra sig.

Sökanden har vidare gjort gällande att svaranden har åsidosatt sin skyldighet att lämna en tillräcklig motivering.

Sökanden anser för det andra att rådet inte har lämnat några enskilda och specifika skäl för att anta de angripna rättsakterna, vilket strider mot artikel 15.3 i förordning nr 423/2007.

För det tredje har sökanden hävdat att svaranden gjort en oriktig tolkning av artikel 7.2 a–c i förordning nr 423/2007, eftersom rådet, enligt sökanden, inte har förklarat på vilket sätt sökandens vanliga bankverksamhet kan läggas till grund för ståndpunkten att sökanden deltar i eller är direkt anknuten till Irans spridningskänsliga kärntekniska verksamhet.

Sökanden har i övrigt gjort gällande att förstainstansrättens dom av den 14 oktober 2009 (4), vilken sökanden har överklagat till domstolen (5), inte är lagenlig. I domen ogillade förstainstansrätten sökandens talan om ogiltigförklaring av rådets beslut 2008/475/EG av den 23 juni 2008 (6). Sökanden har härvid gjort gällande att förstainstansrätten gjorde en felaktig rättstillämpning när den slog fast att förordning nr 423/2007 och beslut 2008/475/EG i enlighet med gällande rätt hade antagits med kvalificerad majoritet och inte med enhällighet. Sökanden anser att eftersom förordning nr 423/2007 utgör den rättsliga grunden för antagandet av den förordning och det beslut som angripits i förevarande mål, är ovannämnda resonemang tillämpligt även beträffande denna talan. Sökanden anser följaktligen att rådet åsidosatte väsentliga formföreskrifter enligt fördraget genom bestämmelserna om genomförande av fördraget och genom artikel 7.2 i den gemensamma ståndpunkten 2007/140/GUSP (7).

Sökanden har i övrigt kritiserat förstainstansrättens dom med anledning av att förstainstansrätten fann att rådet har ett självständigt utrymme för skönsmässig bedömning som grundas på artikel 7.2 i förordning nr 423/2007, och förstainstansrätten godtog följaktligen inte att beslut fattade av Förenta nationernas säkerhetsråd är relevanta i detta sammanhang, vilket strider mot proportionalitetsprincipen och rätten till egendom. Sökanden anser att samma resonemang kan tillämpas på den förordning och det beslut som angripits i förevarande mål, eftersom rådet inte beaktade de beslut som fattats av Förenta nationernas säkerhetsråd och åsidosatte därmed proportionalitetsprincipen och rätten till egendom.

---

(1)  EUT L 303,18.11.2009, s. 31–36.

(2)  Rådets förordning (EG) nr 423/2007 av den 19 april 2007 om restriktiva åtgärder mot Iran (EUT L 103, 20.4.2007, s. 1–23).

(3)  Rådets beslut av den 23 juni 2008 om genomförande av artikel 7.2 i förordning (EG) nr 423/2007 om restriktiva åtgärder mot Iran (EUT L 163, 24.6.2008, s. 29–33).

(4)  Dom av den 14 oktober 2009 i mål T-390/08, Bank Melli Iran mot rådet, REG 2009, s. II-0000.

(5)  Mål C-548/09, Bank Melli Iran mot rådet.

(6)  EUT L 163, 2008, s. 29.

(7)  Rådets gemensamma ståndpunkt 2007/140/GUSP av den 27 februari 2007 om restriktiva åtgärder mot Iran (EUT L 61, 28.2.2007, s. 49–55).

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/48 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/48

---

Talan väckt den 1 februari 2010 — Internationaler Hilfsfonds mot kommissionen

(Mål T-36/10)

2010/C 100/73

Rättegångsspråk: tyska

Parter

Sökande: Internationaler Hilfsfonds e.V. (Rosbach, Tyskland) (ombud: advokaten H. Kaltenbecker)

Svarande: Europeiska kommissionen

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara kommissionens beslut av den 9 oktober och den 1 december 2009 i den del de innebär att sökanden inte ges tillgång till de handlingar som inte lämnats ut, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara kommissionens beslut av den 9 oktober och den 1 december 2009 i den del de innebär att sökanden inte ges tillgång till de handlingar som inte lämnats ut,

| — | förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Sökanden väcker talan mot kommissionens beslut av den 9 oktober 2009 om delvist avslag på sökandens ansökan om att få tillgång till icke utlämnade handlingar rörande LIEN-avtalet 97-2011, och mot kommissionens skrivelse av den 1 december 2009 varigenom sökanden underrättades om att beslut rörande dennas andra ansökan om tillgång till handlingar inte kunde fattas inom den föreskrivna fristen.

Till stöd för sin talan gör sökanden huvudsakligen gällande att kommissionen inte har rätt att avslå sökandens ansökan om tillgång till handlingar med stöd av undantagsbestämmelserna i artikel 4.3 och 4.4 i förordning (EG) nr 1049/2001 (1). Sökanden gör därvid dessutom gällande att det finns ett tungt vägande allmänt intresse av att de ännu icke utlämnade handlingarna görs tillgänliga.

---

(1)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1049/2001 av den 30 maj 2002 om allmänhetens tillgång till Europaparlamentets, rådets och kommissionens handlingar (EGT L 145, s. 43).

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/49 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/49

---

Talan väckt den 29 januari 2010 — El Corte Inglés mot harmoniseringsbyrån — Pucci International (PUCCI)

(Mål T-39/10)

2010/C 100/74

Ansökan är avfattad på engelska

Parter

Sökande: El Corte Inglés, S.A. (Madrid, Spanien) (ombud: advokaterna M. López Camba, J. Rivas Zurdo och E. Seijo Veiguela)

Svarande: Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) (harmoniseringsbyrån)

Motpart vid överklagandenämnden: Emilio Pucci International B.V. (Baarn, Nederländerna)

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara det beslut som första överklagandenämnden vid harmoniseringsbyrån fattade den 29 oktober 2009 i ärende R 173/2009-1, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det beslut som första överklagandenämnden vid harmoniseringsbyrån fattade den 29 oktober 2009 i ärende R 173/2009-1,

| — | förplikta svaranden att ersätta sökandens rättegångskostnader, och |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta sökandens rättegångskostnader, och

| — | förplikta motparten vid överklagandenämnden att ersätta sökandens rättegångskostnader. |
| --- | --- |

—

förplikta motparten vid överklagandenämnden att ersätta sökandens rättegångskostnader.

Grunder och huvudargument

Sökande av gemenskapsvarumärket: Motparten vid överklagandenämnden

Sökt gemenskapsvarumärke: Ordmärket ”PUCCI” för varor i klasserna 3, 9, 14, 18, 25 och 28

Innehavare av det varumärke eller kännetecken som åberopats som hinder för registrering i invändningsförfarandet: Sökanden

Varumärke eller kännetecken som åberopats som hinder för registrering: Det spanska registrerade figurmärket ”Emidio Tucci” för varor i klasserna 3, 9, 14, 25 och 28, det spanska registrerade ordmärket ”E. Tucci” för varor i klass 25, och ansökan om registrering som gemenskapsvarumärke av figurmärket ”Emidio Tucci”, för bland annat varor i klasserna 3, 9, 14, 25 och 28

Invändningsenhetens beslut: Avslag på invändningen i sin helhet

Överklagandenämndens beslut: Avslag på överklagandet

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/49 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/49

---

Talan väckt den 29 januari 2010 — Elf Aquitaine SA mot Europeiska kommissionen

(Mål T-40/10)

2010/C 100/75

Rättegångsspråk: franska

Parter

Sökande: Elf Aquitaine SA (Courbevoie, Frankrike) (ombud: advokaterna É. Morgan de Rivery, S. Thibault-Liger och A. Noël-Baron)

Svarande: Europeiska kommissionen

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | på grundval av artikel 263 i Fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (FEUF) i första hand ogiltigförklara beslut nr K(2009) 8682 slutligt av den 11 november 2009 i ärende COMP/38589 — Värmestabilisatorer till den del detta avser Elf Aquitaine, |
| --- | --- |

—

på grundval av artikel 263 i Fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (FEUF) i första hand ogiltigförklara beslut nr K(2009) 8682 slutligt av den 11 november 2009 i ärende COMP/38589 — Värmestabilisatorer till den del detta avser Elf Aquitaine,

| — | på grundval av artikel 263 FEUF i andra hand ogiltigförklara






  — | artikel 2.11, 2.13, 2.28 och 2.30, i europeiska kommissionens beslut nr K(2009) 8682 slutligt av den 11 november 2009 till den del i) Arkema France, CECA och Elf Aquitaine enligt detta åläggs att tillsammans och solidariskt utge två bötesbelopp med 3 864 000 euro och 7 154 000 euro samt ii) Elf Aquitaine åläggs att ensamt utge två bötesbelopp med 2 704 800 euro och 5 007 800 euro, |
| --- | --- | --- |

—

på grundval av artikel 263 FEUF i andra hand ogiltigförklara

—

artikel 2.11, 2.13, 2.28 och 2.30, i europeiska kommissionens beslut nr K(2009) 8682 slutligt av den 11 november 2009 till den del i) Arkema France, CECA och Elf Aquitaine enligt detta åläggs att tillsammans och solidariskt utge två bötesbelopp med 3 864 000 euro och 7 154 000 euro samt ii) Elf Aquitaine åläggs att ensamt utge två bötesbelopp med 2 704 800 euro och 5 007 800 euro,

| — | artikel 1.1 h och 1.2 h i europeiska kommissionens beslut nr K(2009) 8682 slutligt av den 11 november 2009 till den del det i två punkter konstateras att Elf Aquitaine har överträtt artiklarna 81 EG och 53 EES i) inom sektorn för tennstabilisatorer mellan den 16 mars 1994 och den 31 mars 1996 samt mellan den 9 september 1997 och den 21 mars 2000, samt ii) inom sektorn för epoxiderad sojabönsolja/ester mellan den 11 september 1991 et le 26 september 2000, |
| --- | --- |

—

artikel 1.1 h och 1.2 h i europeiska kommissionens beslut nr K(2009) 8682 slutligt av den 11 november 2009 till den del det i två punkter konstateras att Elf Aquitaine har överträtt artiklarna 81 EG och 53 EES i) inom sektorn för tennstabilisatorer mellan den 16 mars 1994 och den 31 mars 1996 samt mellan den 9 september 1997 och den 21 mars 2000, samt ii) inom sektorn för epoxiderad sojabönsolja/ester mellan den 11 september 1991 et le 26 september 2000,

| — | i sista hand






  — | på grundval av artikel 263 FEUF ogiltigförklara artikel 1.1 h i europeiska kommissionens beslut nr K(2009) 8682 slutligt av den 11 november 2009 till den del det konstateras att Elf Aquitaine har överträtt artiklarna 81 EG och 53 EES i) inom sektorn för tennstabilisatorer mellan den 16 mars 1994 och den 31 mars 1996, |
| --- | --- | --- |

—

i sista hand

—

på grundval av artikel 263 FEUF ogiltigförklara artikel 1.1 h i europeiska kommissionens beslut nr K(2009) 8682 slutligt av den 11 november 2009 till den del det konstateras att Elf Aquitaine har överträtt artiklarna 81 EG och 53 EES i) inom sektorn för tennstabilisatorer mellan den 16 mars 1994 och den 31 mars 1996,

| — | samt på grundval av artikel 261 FEUF sätta ned






  — | de bötesbelopp med 3 864 000 euro och 7 154 000 euro som Arkema France, CECA och Elf Aquitaine åläggs att erlägga tillsammans och solidariskt enligt artikel 2.11 och 2.28 i europeiska kommissionens beslut nr K(2009) 8682 slutligt av den 11 november 2009 |
| --- | --- | --- |

—

samt på grundval av artikel 261 FEUF sätta ned

—

de bötesbelopp med 3 864 000 euro och 7 154 000 euro som Arkema France, CECA och Elf Aquitaine åläggs att erlägga tillsammans och solidariskt enligt artikel 2.11 och 2.28 i europeiska kommissionens beslut nr K(2009) 8682 slutligt av den 11 november 2009

| — | de bötesbelopp med 2 704 800 euro och 5 007 800 euro som Elf Aquitaine åläggs att erlägga enligt artikel 2.13 och 2.30 i europeiska kommissionens beslut nr K(2009) 8682 slutligt av den 11 november 2009 |
| --- | --- |

—

de bötesbelopp med 2 704 800 euro och 5 007 800 euro som Elf Aquitaine åläggs att erlägga enligt artikel 2.13 och 2.30 i europeiska kommissionens beslut nr K(2009) 8682 slutligt av den 11 november 2009

| — | förplikta europeiska kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta europeiska kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Sökanden har i förevarande mål yrkat ogiltigförklaring av kommissionens beslut nr K(2009) 8682 slutligt av den 11 november 2009 om ett förfarande för tillämpning av artiklarna 81 i EG-fördraget och 53 i EES-fördraget (ärende COMP/38589 — Värmestabilisatorer) beträffande samverkan på marknaderna för tennstabilisatorer och värmestabilisatorer epoxiderad sojabönsolja/ester inom hela EES-området, avseende prisfastställelse, marknadsuppdelning och utbyte av känsliga affärsupplysingar, eller i andra hand ogiltigförklaring eller nedsättning av de böter som ålagts sökanden.

Ansökan grundar sig först och främst på två grunder för ogiltigförklaring av beslutet i dess helhet. Den första grunden avser åsidosättande av sökandens rätt till försvar. I den andra grunden har sökanden anfört att beslutet är behäftat med flera rättsliga fel med avseende på ansvaret för de överträdelser som begåtts av sökandens dotterbolag Arkema och CECA.

Till stöd för talan åberopas vidare i andra hand två andra grunder och i sista hand ytterligare två grunder. I den tredje grunden (andrahandsgrund) har sökanden åberopat flera rättsliga fel som åtminstone bör leda till att de fyra bötesbelopp ogiltigförklaras som ålagts sökanden i enlighet med artikel 2 i beslutet. I den fjärde grunden (andrahandsgrund) har sökanden anfört att om tribunalen bifaller talan på den tredje grunden måste den även ogiltigförklara artikel 1 i beslutet med avseende på sökanden. I den femte grunden (sistahandsgrund) har sökanden anfört att om tribunalen inte bifaller talan på den tredje grundens första del avseende åsidosättande av preskriptionsbestämmelserna, bör åtminstone artikel 1.1 h i beslutet ogiltigförklaras till den det i denna konstateras att sökanden överträtt artiklarna 81 EG och 53 EES inom sektorn för tennstabilisatorer mellan den 16 mars 1994 och den 31 mars 1996. I den sjätte grunden (sistahandsgrund) har sökanden anfört att om talan inte bifalls på de två förstahandsgrunderna och den tredje grunden som åberopats i andra hand, måste åsidosättandet av sökandens rätt till försvar åtminstone leda till en nedsättning av de fyra bötesbelopp som ålagts sökanden.

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/50 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/50

---

Talan väckt den 2 februari 2010 — SIMS — Ecole de ski internationale mot harmoniseringsbyrån — SNMSF (esf école du ski français)

(Mål T-41/10)

2010/C 100/76

Ansökan är avfattad på franska

Parter

Sökande: Syndicat international des moniteurs de ski — Ecole de ski internationale (SIMS — Ecole de ski internationale) (Albertville, Frankrike) (ombud: advokaten L. Raison-Rebufat)

Svarande: Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller).

Motpart vid överklagandenämnden: Syndicat national des moniteurs du ski français (SNMSF) (Meylan, Frankrike)

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | i sin helhet ändra och ogiltigförklara beslut nr R 235/2009-1, som fattades av harmoniseringsbyråns första överklagandenämnd den 11 november 2009, avseende sökandens överklagande av beslut nr 2557 C, som fattades av annulleringsenheten vid harmoniseringsbyrån, om avslag på ansökan om ogiltigförklaring av gemenskapsvarumärke nr 4 624 987 till följd av att artikel 7.1 h och g i förordning (EG) nr 207/2009 har åsidosatts, |
| --- | --- |

—

i sin helhet ändra och ogiltigförklara beslut nr R 235/2009-1, som fattades av harmoniseringsbyråns första överklagandenämnd den 11 november 2009, avseende sökandens överklagande av beslut nr 2557 C, som fattades av annulleringsenheten vid harmoniseringsbyrån, om avslag på ansökan om ogiltigförklaring av gemenskapsvarumärke nr 4 624 987 till följd av att artikel 7.1 h och g i förordning (EG) nr 207/2009 har åsidosatts,

| — | ogiltigförklara varumärke nr 4 624 987 på följande två grunder som avser






  — | åsidosättande av artikel 6b.1 a och c i Pariskonventionen, som det uttryckligen hänvisas till i artikel 7 h i rådets förordning nr 207/2009 av den 26 februari 2009 om gemenskapsvarumärken, och |
| --- | --- | --- |

—

ogiltigförklara varumärke nr 4 624 987 på följande två grunder som avser

—

åsidosättande av artikel 6b.1 a och c i Pariskonventionen, som det uttryckligen hänvisas till i artikel 7 h i rådets förordning nr 207/2009 av den 26 februari 2009 om gemenskapsvarumärken, och

| — | åsidosättande av artikel 52 i förordningen vari hänvisas till artikel 7.1 g i rådets förordning nr 207/2009 av den 26 februari 2009 om gemenskapsvarumärken, samt |
| --- | --- |

—

åsidosättande av artikel 52 i förordningen vari hänvisas till artikel 7.1 g i rådets förordning nr 207/2009 av den 26 februari 2009 om gemenskapsvarumärken, samt

| — | upphäva varumärke nr 4 624 987 till följd av att artikel 51.1 c i rådets förordning nr 207/2009 om gemenskapsvarumärken har åsidosatts. |
| --- | --- |

—

upphäva varumärke nr 4 624 987 till följd av att artikel 51.1 c i rådets förordning nr 207/2009 om gemenskapsvarumärken har åsidosatts.

Grunder och huvudargument

Registrerat gemenskapsvarumärke som är föremål för ansökan om ogiltighetsförklaring: Figurmärket ”esf école du ski français” för varor och tjänster i klasserna 25, 28 och 41 (gemenskapsvarumärke nr 4 624 987)

Innehavare av gemenskapsvarumärket: Syndicat national des moniteurs du ski français

Part som ansökt om ogiltighetsförklaring av gemenskapsvarumärket: Sökanden

Annulleringsenhetens beslut: Avslag på ansökan om ogiltigförklaring

Överklagandenämndens beslut: Avslag på sökandens överklagande

Grunder: Åsidosättande av artikel 7.1 h och g, samt artikel 51.1 c i förordning nr 207/2009

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/51 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/51

---

Talan väckt den 29 januari 2010 — Elementis m.fl. mot kommissionen

(Mål T-43/10)

2010/C 100/77

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: Elementis plc, Elementis Holdings Ltd, Elementis UK Ltd och Elementis Services Ltd (London, Förenade kungariket) (ombud: advokaterna T. Wessely, A. de Brousse och E. Spinelli samt A. Woods, Solicitor)

Svarande: Europeiska kommissionen

Sökandenas yrkanden

Sökandena yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara Europeiska kommissionens beslut nr K(2009) 8682 i ärende COMP/38589 av den 11 november 2009 — värmestabilisatorer — i den del det avser sökandena, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara Europeiska kommissionens beslut nr K(2009) 8682 i ärende COMP/38589 av den 11 november 2009 — värmestabilisatorer — i den del det avser sökandena,

| — | i andra hand ogiltigförklara eller avsevärt reducera de böter som sökandena har förpliktats att betala till följd av beslutet, |
| --- | --- |

—

i andra hand ogiltigförklara eller avsevärt reducera de böter som sökandena har förpliktats att betala till följd av beslutet,

| — | förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna, inklusive de kostnader som sökandena har åsamkats genom betalning av hela eller delar av bötesbeloppet, och |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna, inklusive de kostnader som sökandena har åsamkats genom betalning av hela eller delar av bötesbeloppet, och

| — | vidta varje annan åtgärd som tribunalen finner påkallad. |
| --- | --- |

—

vidta varje annan åtgärd som tribunalen finner påkallad.

Grunder och huvudargument

I sin ansökan yrkar sökandena i enlighet med artikel 263 FEUF att kommissionens beslut av den 11 november 2009 nr K(2009) 8682 i ärende COMP/38589 — värmestabilisatorer — ogiltigförklaras. Genom detta beslut gjordes ett antal bolag, däribland sökandena, ansvariga för att ha åsidosatt artikel 81 EG (nu artikel 101 FEUF) och artikel 53 i EES-avtalet, genom att ha deltagit i två fall av konkurrensbegränsande samverkan som påverkade områdena för tennstabilisatorer respektive ESBO/esterstabilisatorer inom hela EES.

Sökandenas grunder och huvudargument är följande:

| | Sökandena gör för det första gällande att kommissionen har åsidosatt gällande rätt genom att anta ett beslut om böter i strid med de begränsningar som följer av artikel 25.5 och 25.6 i rådets förordning (EG) nr 1/2003 (nedan kallad förordning nr 1/2003) om tillämpning av konkurrensreglerna i artiklarna 81 och 82 i fördraget (nu artiklarna 101 och 102 FEUF) (1). Den definitiva bortre tidsgränsen, efter vilken kommissionen enligt artikel 25.5 i förordning nr 1/2003 inte får besluta om sanktioner till följd av att konkurrensreglerna har åsidosatts, är tio år från tidpunkten överträdelsen upphörde. Sökandena gör därför gällande att beslutet, som fattades mer än elva år efter att sökandenas överträdelse upphörde (den 2 oktober 1998), strider mot nämnda bestämmelse. Vidare gör sökandena gällande att kommissionens uppfattning om böternas laglighet, trots utgången av tioårsperioden, grundar sig på dess tolkning erga omnes om upphävande av tidsbegränsningen enligt artikel 25.6 i förordning nr 1/2003. Denna uppfattning är enligt sökandena felaktig. |
| --- | --- |

Sökandena gör för det första gällande att kommissionen har åsidosatt gällande rätt genom att anta ett beslut om böter i strid med de begränsningar som följer av artikel 25.5 och 25.6 i rådets förordning (EG) nr 1/2003 (nedan kallad förordning nr 1/2003) om tillämpning av konkurrensreglerna i artiklarna 81 och 82 i fördraget (nu artiklarna 101 och 102 FEUF) (1). Den definitiva bortre tidsgränsen, efter vilken kommissionen enligt artikel 25.5 i förordning nr 1/2003 inte får besluta om sanktioner till följd av att konkurrensreglerna har åsidosatts, är tio år från tidpunkten överträdelsen upphörde. Sökandena gör därför gällande att beslutet, som fattades mer än elva år efter att sökandenas överträdelse upphörde (den 2 oktober 1998), strider mot nämnda bestämmelse. Vidare gör sökandena gällande att kommissionens uppfattning om böternas laglighet, trots utgången av tioårsperioden, grundar sig på dess tolkning erga omnes om upphävande av tidsbegränsningen enligt artikel 25.6 i förordning nr 1/2003. Denna uppfattning är enligt sökandena felaktig.

| | För det andra gör sökandena gällande att kommissionen har åsidosatt sökandenas rätt till försvar eftersom den överdrivet utdragna granskningsperioden har undergrävt sökandenas möjlighet att på ett effektivt sätt använda sin rätt till försvar i detta förfarande. |
| --- | --- |

För det andra gör sökandena gällande att kommissionen har åsidosatt sökandenas rätt till försvar eftersom den överdrivet utdragna granskningsperioden har undergrävt sökandenas möjlighet att på ett effektivt sätt använda sin rätt till försvar i detta förfarande.

| | För det tredje anför sökandena att kommissionen har gjort sig skyldig till uppenbara fel genom att felaktigt fastställa böterna i relation till i) perioden före samriskföretagets verksamhet, och ii), i avskräckande syfte, omsättningen för samriskföretaget Acros, snarare än sökandenas omsättning. Enligt sökandena ska böterna reduceras med 50 procent. |
| --- | --- |

För det tredje anför sökandena att kommissionen har gjort sig skyldig till uppenbara fel genom att felaktigt fastställa böterna i relation till i) perioden före samriskföretagets verksamhet, och ii), i avskräckande syfte, omsättningen för samriskföretaget Acros, snarare än sökandenas omsättning. Enligt sökandena ska böterna reduceras med 50 procent.

| | För det fjärde gör sökandena gällande att kommissionen har gjort sig skyldig till en uppenbart felaktig rättstillämpning och har åsidosatt rättssäkerhetsprincipen, principen om personligt ansvar samt proportionalitetsprincipen, genom att inte specificera det bötesbelopp (vilket sökandena har förpliktats att betala solidariskt) som sökandena ska betala. |
| --- | --- |

För det fjärde gör sökandena gällande att kommissionen har gjort sig skyldig till en uppenbart felaktig rättstillämpning och har åsidosatt rättssäkerhetsprincipen, principen om personligt ansvar samt proportionalitetsprincipen, genom att inte specificera det bötesbelopp (vilket sökandena har förpliktats att betala solidariskt) som sökandena ska betala.

---

(1)  EGT L 1, 2003, s. 1

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/52 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/52

---

Talan väckt den 28 januari 2010 — GEA Group mot kommissionen

(Mål T-45/10)

2010/C 100/78

Rättegångsspråk: tyska

Parter

Sökande: GEA Group AG (Bochum, Tyskland) (ombud: advokaterna A. Kallmayer, I. du Mont och G. Schiffers)

Svarande: Europeiska kommissionen

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara artikel 1.2 i beslutet, i den mån där fastställs att sökanden har överträtt artikel 101 FEUF (f.d. artikel 81.1 EG) samt artikel 53 i EES-avtalet, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara artikel 1.2 i beslutet, i den mån där fastställs att sökanden har överträtt artikel 101 FEUF (f.d. artikel 81.1 EG) samt artikel 53 i EES-avtalet, och

| — | ogiltigförklara artikel 2 i beslutet vad gäller det bötesbelopp som ålagts sökanden, eller |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara artikel 2 i beslutet vad gäller det bötesbelopp som ålagts sökanden, eller

| — | i andra hand reducera den tid som den påstådda överträdelsen pågått enligt artikel 1.2 i beslutet samt bötesbeloppet i artikel 2, samt |
| --- | --- |

—

i andra hand reducera den tid som den påstådda överträdelsen pågått enligt artikel 1.2 i beslutet samt bötesbeloppet i artikel 2, samt

| — | förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Sökanden vänder sig emot kommissionens beslut K(2009) 8682 slutlig av den 11 november 2009 i ärende COMP/38.589 — Värmestabilisatorer. I det angripna beslutet befanns sökanden tillsammans med andra företag ha gjort sig skyldig till överträdelser av artikel 81 EG och — sedan den 1 januari 1994 — artikel 53 i EES-avtalet. Enligt kommissionens uppfattning har sökanden inom EES varit delaktig i en rad avtal och/eller samordnade förfaranden genom ESBO/Ester. Detta bestod i fastställande av priser, uppdelning av marknader genom anvisning av leveranskvoter, uppdelning och tilldelning av kunder liksom utbyte av känslig ekonomisk information, särskilt rörande kunder samt produktions- och leverans- mängder. Sökanden hålls tillsammans med ytterligare två företag, samtliga varandras efterföljare avseende rättigheter och skyldigheter, gemensamt ansvariga för de konkurrensbegränsande överenskommelserna företagen anses ha medverkat i.

Till stöd för sin talan anger sökanden tre grunder.

Som första grund gör sökanden gällande att kommissionen gjort fel som funnit att sökandens rättsliga föregångare utövade ett avgörande inflytande. Sökanden gör i detta sammanhang gällande att det angripna beslutet baserats på felaktiga slutsatser beträffande sakförhållandena och felaktig användning av de rättsliga grunderna för ansvar, särskilt villkoren för presumtion för avgörande inflytande.

Som andra grund anger sökanden att kommissionens befogenhet att ålägga böter i förevarande fall har preskriberats enligt artikel 25.1 och 25.5 i EG-förordning nr 1/2003 (1). Kommissionen har beträffande detta inte kunnat visa på någon överträdelse efter åren 1996/97 och i vart fall inte under åren 1999 och 2000. Vidare anförs att kommissionens uppskjutande av processen vad gäller de förenade målen T-125/03 och T-253/03, Akzo Nobel Chemicals och Akcros Chemicals mot kommissionen, inte medfört att preskriptionstiden för sökandena avbrutits.

Som tredje grund hävdas att sökandens rätt till försvar åsidosatts. Kommissionens utredning pågick under mer än fyra år utan motivering, med följden att cirka fem år passerade innan sökanden informerades och cirka sex år innan de åberopade invändningarna meddelades. Dessutom underlät kommissionen att upplysa de berörda personerna och företagen om de fullständiga sakförhållandena. Sökandebolaget anser att kommissionen genom denna försummelse berövat det möjligheten att säkra bevis till sin fördel samt till ett effektivt försvar.

---

(1)  Rådets förordning (EG) nr 1/2003 av den 16 december 2002 om tillämpning av konkurrensreglerna i artiklarna 81 och 82 i fördraget (EUT L 1, 2003, s. 1).

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/53 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/53

---

Talan väckt den 28 januari 2010 — Faci SpA mot kommissionen

(Mål T-46/10)

2010/C 100/79

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: Faci SpA (Milano, Italien) (ombud: advokaterna S. Piccardo, S. Crosby och S. Santoro)

Svarande: Europeiska kommissionen

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara det angripna beslutet till den del det i detta beslut slås fast att sökanden ingått överenskommelse om fasta priser, om marknadsuppdelning genom försäljningskvoter och om fördelning av kunder, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det angripna beslutet till den del det i detta beslut slås fast att sökanden ingått överenskommelse om fasta priser, om marknadsuppdelning genom försäljningskvoter och om fördelning av kunder,

| — | ogiltigförklara eller kraftigt sätta ned det bötesbelopp som sökanden ålagts, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara eller kraftigt sätta ned det bötesbelopp som sökanden ålagts,

| — | ogiltigförklara beslutet till den del det innebär att det bötesbelopp som ursprungligen beräknades för Bärlocher ska sättas ned eller minska denna nedsättning kraftigt, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara beslutet till den del det innebär att det bötesbelopp som ursprungligen beräknades för Bärlocher ska sättas ned eller minska denna nedsättning kraftigt,

| — | förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Sökanden yrkar ogiltigförklaring av kommissionens beslut av den 11 november 2009 (ärende nr COMP/38.589–värmestabilisatorer) till den del kommissionen ansåg att sökandeföretaget gjort sig skyldigt till åsidosättande av artikel 81 EG (nu artikel 101 FEUF) och artikel 53 EES genom att ha ingått överenskommelse om fasta priser, om marknadsuppdelning genom försäljningskvoter och om fördelning av kunder inom sektorn för epoxiderad sojabönsolja och estrar. Sökanden yrkar i andra hand en kraftig nedsättning av det ålagda bötesbeloppet.

Till stöd för sin talan har sökanden anfört att kommissionen åsidosatte allmänna rättsprinciper, gjorde en uppenbart oriktig bedömning, åsidosatte principerna om god förvaltningssed och likabehandling, agerade utan att vara behörig, åsidosatte principen om icke snedvriden konkurrens, åsidosatte motiveringsskyldigheten och tillämpade riktlinjerna för beräkning av böter av år 2006 på ett felaktigt sätt. Sökanden har åberopat fem grunder.

| — | Kommissionen gjorde en uppenbart oriktig bedömning, eftersom den tillmätte bevisningen för tiden innan sökanden deltog i kartellen för liten betydelse och tillmätte annan bevisning för stor betydelse. Betydelsen av att en fullt funktionell och särskilt konkurrensbegränsande kartell som omfattade prisfastställelse, marknadsuppdelning, fördelning av kunder, skadevållande prissättning och till och med bestickning hade fullbordats innan sökanden började delta bedömdes därför inte korrekt när det fastställdes hur allvarlig sökandens överträdelse varit. |
| --- | --- |

—

Kommissionen gjorde en uppenbart oriktig bedömning, eftersom den tillmätte bevisningen för tiden innan sökanden deltog i kartellen för liten betydelse och tillmätte annan bevisning för stor betydelse. Betydelsen av att en fullt funktionell och särskilt konkurrensbegränsande kartell som omfattade prisfastställelse, marknadsuppdelning, fördelning av kunder, skadevållande prissättning och till och med bestickning hade fullbordats innan sökanden började delta bedömdes därför inte korrekt när det fastställdes hur allvarlig sökandens överträdelse varit.

| — | Kommissionen åsidosatte principen om likabehandling genom att behandla sökanden på samma sätt som andra företag, trots att de olika företagens överträdelser gav anledning till mycket olika behandling. Enligt kommissionens beslut skulle endast en procent av marknadsintäkterna beaktas när bötesbeloppet fastställdes, trots att sökandeföretaget gjorde sig skyldigt till färre överträdelser, att ingen av dessa var av särskilt konkurrensbegränsande slag och trots att det slogs fast att sökanden inte hade iakttagit genomförandet. Kommissionen åsidosatte vidare diskrimineringsförbudet genom att upplysa sökandeföretaget om att detta var föremål för en undersökning mycket senare än de övriga företagen, vilket var till skada för sökanden. |
| --- | --- |

—

Kommissionen åsidosatte principen om likabehandling genom att behandla sökanden på samma sätt som andra företag, trots att de olika företagens överträdelser gav anledning till mycket olika behandling. Enligt kommissionens beslut skulle endast en procent av marknadsintäkterna beaktas när bötesbeloppet fastställdes, trots att sökandeföretaget gjorde sig skyldigt till färre överträdelser, att ingen av dessa var av särskilt konkurrensbegränsande slag och trots att det slogs fast att sökanden inte hade iakttagit genomförandet. Kommissionen åsidosatte vidare diskrimineringsförbudet genom att upplysa sökandeföretaget om att detta var föremål för en undersökning mycket senare än de övriga företagen, vilket var till skada för sökanden.

| — | Kommissionen åsidosatte principen om god förvaltningssed med hänsyn till att det administrativa förfarandet tog orimligt lång tid och till att kommissionen sköt upp förfarandet för att behandla en uppkommen fråga. Principen om likabehandling åsidosattes, eftersom kommissionens agerande var till skada för sökanden, vars böter därför borde ha satts ned med väsentligt mer än en procent. |
| --- | --- |

—

Kommissionen åsidosatte principen om god förvaltningssed med hänsyn till att det administrativa förfarandet tog orimligt lång tid och till att kommissionen sköt upp förfarandet för att behandla en uppkommen fråga. Principen om likabehandling åsidosattes, eftersom kommissionens agerande var till skada för sökanden, vars böter därför borde ha satts ned med väsentligt mer än en procent.

| — | Sökanden har ifrågasatt den nedsättning av bötesbeloppet (över 95 procent) som beviljats Bärlocher, som är en verklig eller potentiell konkurrent till sökanden, på grund av bristande behörighet, åsidosättande av principen om likabehandling i vid mening och åsidosättande av motiveringsskyldigheten. Enligt sökandens mening kan nedsättningen av bötesbeloppet liknas vid bistånd som kan leda till snedvridning av konkurrensen. Dessutom eller i andra hand avslöjade kommissionen inte skälen till nedsättningen i den version av beslutet som delgavs sökanden, vilket innebär åsidosättande av motiveringsskyldigheten. |
| --- | --- |

—

Sökanden har ifrågasatt den nedsättning av bötesbeloppet (över 95 procent) som beviljats Bärlocher, som är en verklig eller potentiell konkurrent till sökanden, på grund av bristande behörighet, åsidosättande av principen om likabehandling i vid mening och åsidosättande av motiveringsskyldigheten. Enligt sökandens mening kan nedsättningen av bötesbeloppet liknas vid bistånd som kan leda till snedvridning av konkurrensen. Dessutom eller i andra hand avslöjade kommissionen inte skälen till nedsättningen i den version av beslutet som delgavs sökanden, vilket innebär åsidosättande av motiveringsskyldigheten.

| — | Genom det bötesbelopp som ålades sökanden åsidosattes riktlinjerna för beräkning av böter av år 2006 och härtill hörande principer. När kommissionen fastställde bötesbeloppet, beaktade den inte att sökandeföretaget till skillnad från andra företag inte hade varit delaktigt i särskilt konkurrensbegränsande kartellöverträdelser och att sökanden hade agerat konkurrensfrämjande på den relevanta marknaden. Allvaret i sökandens överträdelse bedömdes av misstag felaktigt genom att det antogs innefatta ett konkurrensbegränsande agerande. Dessutom bedömde kommissionen inte den roll Faci verkligen spelade, den beaktade inte att sökandeföretaget är litet, har begränsat inflytande på marknaden och, jämfört med de övriga företagen, inte har förmåga att snedvrida konkurrensen. Kommissionen underlät att rätta detta genom en hänvisning till punkt 37 i riktlinjerna för beräkning av böter av år 2006 och att tillämpa dessa på ett riktigt sätt. |
| --- | --- |

—

Genom det bötesbelopp som ålades sökanden åsidosattes riktlinjerna för beräkning av böter av år 2006 och härtill hörande principer. När kommissionen fastställde bötesbeloppet, beaktade den inte att sökandeföretaget till skillnad från andra företag inte hade varit delaktigt i särskilt konkurrensbegränsande kartellöverträdelser och att sökanden hade agerat konkurrensfrämjande på den relevanta marknaden. Allvaret i sökandens överträdelse bedömdes av misstag felaktigt genom att det antogs innefatta ett konkurrensbegränsande agerande. Dessutom bedömde kommissionen inte den roll Faci verkligen spelade, den beaktade inte att sökandeföretaget är litet, har begränsat inflytande på marknaden och, jämfört med de övriga företagen, inte har förmåga att snedvrida konkurrensen. Kommissionen underlät att rätta detta genom en hänvisning till punkt 37 i riktlinjerna för beräkning av böter av år 2006 och att tillämpa dessa på ett riktigt sätt.

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/54 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/54

---

Talan väckt den 27 januari 2010 — Akzo Nobel m.fl. mot kommissionen

(Mål T-47/10)

2010/C 100/80

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: Akzo Nobel NV(Amsterdam, Nederländerna), Akzo Nobel Chemicals Gmbh (Düren, Tyskland), Akzo Nobel Chemicals B.V. (Amersfoort, Nederländerna), Akcros Chemicals Ltd (Stratford-upon-Avon, Förenade kungariket) (ombud: advokaterna C. Swaak och Marc van der Woude)

Svarande: Europeiska kommissionen

Sökandenas yrkanden

Sökandena yrkar att tribunalen ska

| — | helt eller delvis ogiltigförklara artikel 1.1 och 1.2 i det omtvistade beslutet, och/eller |
| --- | --- |

—

helt eller delvis ogiltigförklara artikel 1.1 och 1.2 i det omtvistade beslutet, och/eller

| — | sätta ned de böter som fastställs i artikel 2.1 och 2.2 i det omtvistade beslutet, och/eller |
| --- | --- |

—

sätta ned de böter som fastställs i artikel 2.1 och 2.2 i det omtvistade beslutet, och/eller

| — | fastställa att Akzo Nobels Chemicals Gmbh och Akzo Nobel Chemicals B.V. inte kan hållas ansvariga för överträdelser före 1993, att Akzo Nobel N.V. inte kan hållas ansvarigt för överträdelsen för perioden 1987–1998, vare sig individuellt eller tillsammans med företag som ingår i Elementiskoncernen, och |
| --- | --- |

—

fastställa att Akzo Nobels Chemicals Gmbh och Akzo Nobel Chemicals B.V. inte kan hållas ansvariga för överträdelser före 1993, att Akzo Nobel N.V. inte kan hållas ansvarigt för överträdelsen för perioden 1987–1998, vare sig individuellt eller tillsammans med företag som ingår i Elementiskoncernen, och

| — | förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Sökandena yrkar ogiltigförklaring av kommissionens beslut av den 11 november 2009 (ärende nr COMP/38.589 — värmestabilisatorer) till den del kommissionen ansåg att sökandeföretagen gjort sig skyldiga till åsidosättande av artikel 81 EG (nu artikel 101 FEUF) och artikel 53 EES genom att ha ingått överenskommelse om fasta priser, om marknadsuppdelning genom försäljningskvoter och om fördelning av kunder, tillverkning och försäljning inom sektorn för stabilisatorer i tenn. Sökandena yrkar i andra hand en kraftig nedsättning av det ålagda bötesbeloppet.

Sökandena hävdar att kommissionen när den hållit dem ansvariga har gjort ett antal felaktiga rättstillämpningar och felaktiga bedömningar av omständigheterna. Sökandena anför tre grunder till stöd för sin talan.

Sökandenas första grund är att kommissionen när den undersökte de påstådda överträdelserna avseende stabilisatorer i tenn och ESBO/estrar har åsidosatt omsorgsprincipen, principen om en rimlig tidsfrist och principen om rätten till försvar. Förseningen i kommissionens utredning utgör inte ett tillfälligt upphörande i den mening som avses i artikel 25.6 i förordning 1/2003 (1). Sökandena hävdar vidare att kommissionen åsidosatte deras rätt till försvar genom att inte medge tillgång till alla handlingar i utredningen som kunde vara bevis för eller mot sökandena.

Sökandenas andra grund är att kommissionen för hela den tid överträdelsen påstås ha pågått inte har visat att det föreligger några överträdelser eller att sökandena var ansvariga för dessa. I andra hand hävdar sökandena att kommissionen för delar av denna tid inte har visat att överträdelser förekommit, vilket borde ha medfört att böterna fastställdes till ett lägre belopp. Kommissionen bröt mot den tioåriga preskriptionsregel som finns i artikel 25 i förordning 1/2003 och får på grund av preskription inte ålägga sökandena böter.

Sökandenas tredje grund är subsidiär och bara relevant om tribunalen finner att kommissionen inte på grund av preskription är förhindrad att vidta åtgärder avseende sökandena och/eller att de åsidosättanden som behandlas i den första grunden inte ska leda till att beslutet i dess helhet ogiltigförklaras. För det första var det fel av kommissionen att hålla Pure Chemicals Ltd och Akzo Nobel N.V. ansvariga för samriskföretaget Akcros handlingar, eftersom det enbart är det sistnämnda som är ansvarigt för dess konkurrensbegränsande beteende. För det andra får kommissionen på grund av preskription inte vidta åtgärder avseende Akzo Nobel Chemicals GmbH och Akzo Nobel Chemicals B.V. för tiden innan samriskföretaget hade bildats. Sökandena anför att kommissionen borde ha fördelat ansvaret mellan sökandena och (bolagen i) Elementiskoncernen för den period samriskföretaget fanns. Vid beräkningen av böterna räknade dessutom kommissionen felaktigt samriskföretagets omsättning dubbelt.

---

(1)  Rådets förordning (EG) nr 1/2003 av den 16 december 2002 om tillämpning av konkurrensreglerna i artiklarna 81 och 82 i fördraget (EGT L 1, 2003, s. 1)

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/55 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/55

---

Överklagande ingett den 2 februari 2010 av Herbert Meister av det beslut som personaldomstolen meddelade den 30 november 2009 i mål F-17/09, Meister mot harmoniseringsbyrån

(Mål T-48/10 P)

2010/C 100/81

Rättegångsspråk: tyska

Parter

Klagande: Herbert Meister (Muchamiel, Spanien) (ombud: advokaten H.-J- Zimmermann)

Övrig part i målet: Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller)

Klagandens yrkanden

Klaganden yrkar att förstainstansrätten ska

| — | upphäva det beslut som fattades av personaldomstolen den 30 november 2009 i mål F-17/09, Meister mot harmomiseringsbyrån, och |
| --- | --- |

—

upphäva det beslut som fattades av personaldomstolen den 30 november 2009 i mål F-17/09, Meister mot harmomiseringsbyrån, och

| — | förplikta harmoniseringsbyrån att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta harmoniseringsbyrån att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Överklagandet avser det beslut som personaldomstolen fattade den 30 november 2009 i mål F-17/09, Meister mot harmoniseringsbyrån i vilket förklarades att klagandens talan inte kunde tas upp till sakprövning.

Klaganden har till stöd för sitt överklagande gjort gällande att det var nödvändigt att väcka talan vid personaldomstolen, eftersom omständigheterna hade ett direkt och objektivt samband med tvisteföremålet i de förenade målen F-138/06 och F-37/08, i vilka dom ännu inte hade meddelats när talan väcktes. Att förklara att talan i mål F-17/09 inte kunde tas upp till sakprövning a limine utan muntlig förhandling strider mot artikel 6 EKMR, i vilken bestämmelse det föreskrivs en rätt till domstolsprövning. Klaganden kritiserar även personaldomstolen att den inte beviljade honom ett skyndsamt förfarande på grund av överklagandet i mål F-37/08. Klaganden gör slutligen gällande att personaldomstolen har bedömt de faktiska omständigheterna felaktigt och bristfälligt.

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/56 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/56

---

Talan väckt den 5 februari 2010 — Footwear mot harmoniseringsbyrån

(Mål T-49/10)

2010/C 100/82

Ansökan är avfattad på tyska

Parter

Sökande: The Footwear Co. Ltd (Chai Wan, Hong Kong, Kina) (ombud: advokaterna G. Griss och C. Loidl)

Svarande: Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller)

Motpart vid överklagandenämnden: Reno Schuhcentrum GmbH (Thaleischweiler-Fröschen, Tyskland)

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara det beslut som fattades av fjärde överklagandenämnden vid harmoniseringsbyrån den 4 december 2009 i ärende R 1705/2008-4, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det beslut som fattades av fjärde överklagandenämnden vid harmoniseringsbyrån den 4 december 2009 i ärende R 1705/2008-4,

| — | avslå invändningen mot registreringen av det sökta varumärket för varor i klasserna 25 och 28 i dess helhet, |
| --- | --- |

—

avslå invändningen mot registreringen av det sökta varumärket för varor i klasserna 25 och 28 i dess helhet,

| — | förplikta harmoniseringsbyrån att registrera det sökta varumärket, |
| --- | --- |

—

förplikta harmoniseringsbyrån att registrera det sökta varumärket,

| — | förplikta harmoniseringsbyrån att ersätta rättegångskostnaderna i förfarandena vid invändningsenheten och överklagandenämnden. |
| --- | --- |

—

förplikta harmoniseringsbyrån att ersätta rättegångskostnaderna i förfarandena vid invändningsenheten och överklagandenämnden.

Grunder och huvudargument

Sökande av gemenskapsvarumärke: Sökanden

Sökt gemenskapsvarumärke: Bildmärket swiss cross FOOTWEAR för varor i klasserna 25 och 28 (ansökan nr 4 686 549)

Innehavare av det varumärke eller kännetecken som åberopats som hinder för registrering i invändningsförfarandet: Reno Schuhcentrum GmbH

Varumärke eller kännetecken som åberopats som hinder för registrering: Det tyska ordmärket criss cross nr 302 29 875 för varor i klasserna 14, 18, 25 och 28

Invändningsenhetens beslut: Avslag på invändningen

Överklagandenämndens beslut: Ogiltigförklaring av invändningsenhetens beslut och återförvisning av varumärkesansökan

Grunder: Åsidosättande av artikel 8.1 b i förordning nr 207/2009 (1) eftersom det inte föreligger någon risk för förväxling mellan de motstående varumärkena

---

(1)  Rådets förordning (EG) nr 207/2009 av den 26 februari 2009 om gemenskapsvarumärken (EUT L 78, 24.3.2009, s. 1).

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/56 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/56

---

Talan väckt den 5 februari 2010 — Reisenthal mot harmoniseringsbyrån — Dynamic Promotion (spjällådor och korgar)

(Mål T-53/10)

2010/C 100/83

Ansökan är avfattad på tyska

Parter

Sökande: Peter Reisenthal (Gilching, Tyskland) (ombud: advokaten E. Aliki Busse)

Svarande: Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller).

Motpart vid överklagandenämnden: Dynamic Promotion Co. Ltd (Bangkok, Thailand)

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara dt beslut som fattades av tredje överklagandenämnden den 6 november 2009 och den 10 december 2009 i ärende R 621/2009-3, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara dt beslut som fattades av tredje överklagandenämnden den 6 november 2009 och den 10 december 2009 i ärende R 621/2009-3,

| — | i andra hand, bifalla sökandens ansökan om återställande av försutten tid, |
| --- | --- |

—

i andra hand, bifalla sökandens ansökan om återställande av försutten tid,

| — | förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Registrerad gemenskapsformgivning som är föremål för ansökan om ogiltighetsförklaring: Gemenskapsformgivningen nr 217955-0001 för ”spjällådor och korgar”

Innehavare av gemenskapsformgivningen: Dynamic Promotion

Part som ansökt om ogiltighetsförklaring av gemenskapsformgivningen: Sökanden

Annulleringsenhetens beslut: Avslag på ansökan om ogiltighetsförklaring

Överklagandenämndens beslut: Avvisning av överklagandet

Grunder: Åsidosättande av rätten att yttra sig och oriktigt utövande av överklagandenämndens utrymme för skönsmässig bedömning

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/57 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/57

---

Talan väckt den 9 februari 2010 — Geemarc Telecom mot harmoniseringsbyrån — Audioline (AMPLIDECT)

(Mål T-59/10)

2010/C 100/84

Ansökan är avfattad på engelska

Parter

Sökande: Geemarc Telecom International Ltd (Wanchai, Hong Kong) (ombud: G. Farrington, Solicitor)

Svarande: Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller).

Motpart vid överklagandenämnden: Audioline GmbH (Neuss, Tyskland)

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara det beslut som fattades av andra överklagandenämnden vid Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) den 20 november 2009 i ärende R 913/2009-2, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det beslut som fattades av andra överklagandenämnden vid Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) den 20 november 2009 i ärende R 913/2009-2, och

| — | förplikta svaranden och motparten vid överklagandenämnden att bära sina rättegångskostnader och ersätta sökandens rättegångskostnader. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden och motparten vid överklagandenämnden att bära sina rättegångskostnader och ersätta sökandens rättegångskostnader.

Grunder och huvudargument

Registrerat gemenskapsvarumärke som är föremål för ansökan om ogiltighetsförklaring: Ordmärket AMPLIDECT för varor i klasserna 9 och 16

Innehavare av gemenskapsvarumärket: Sökanden

Part som ansökt om ogiltighetsförklaring av gemenskapsvarumärket: Motparten vid överklagandenämnden

Annulleringsenhetens beslut: Avslag på ansökan om ogiltigförklaring

Överklagandenämndens beslut: Biföll överklagandet och ogiltigförklarade därmed det registrerade gemenskapsvarumärke som är föremål för ansökan om ogiltigförklaring

Grunder: Åsidosättande av artikel 7.1 b och c i rådets förordning nr 207/2009, eftersom överklagandenämnden för det första underlät att beakta att motparten vid överklagandenämnden inte inkommit med bevisning till styrkanden av att det registrerade gemenskapsvarumärke som är föremål för ansökan om ogiltigförklaring saknar särskiljningsförmåga, och för det andra underlät att beakta att det registrerade gemenskapsvarumärke som är föremål för ansökan om ogiltigförklaring hade förvärvat särskiljningsförmåga genom användning. Överklagandenämnden undersökte inte endast den bevisning och de argument som anförts av parterna inom den tidsfrist som överklagandenämnden angett.

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/57 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/57

---

Talan väckt den 10 februari 2010 — Jackson International mot harmoniseringsbyrån (ROYAL SHAKESPEARE)

(Mål T-60/10)

2010/C 100/85

Ansökan är avfattad på engelska

Parter

Sökande: Jackson International Trading Company Kurt D. Brühl Gesellschaft m.b.H. & Co. KG (Graz, Österrike) (ombud: advokaterna S. Di Natale och H.G. Zeiner)

Svarande: Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller)

Motpart vid överklagandenämnden: The Royal Shakespeare Company (Stratford-upon-Avon, Förenade kungariket)

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara det beslut första överklagandenämnden vid Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) fattade den 19 november 2009 i ärende R 317/2009-1, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det beslut första överklagandenämnden vid Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) fattade den 19 november 2009 i ärende R 317/2009-1, och

| — | förplikta svaranden och motparten vid överklagandenämnden att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden och motparten vid överklagandenämnden att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Registrerat gemenskapsvarumärke som är föremål för ansökan om ogiltighetsförklaring: Ordmärket ”ROYAL SHAKESPEARE” för varor och tjänster i klasserna 32, 33 och 42

Innehavare av gemenskapsvarumärket: Sökanden

Part som ansökt om ogiltighetsförklaring av gemenskapsvarumärket: Motparten vid överklagandenämnden

Varumärkesrätt som innehas av den som ansökt om ogiltighetsförklaring: Gemenskapsregistreringen av ordmärket ”RSC ROYAL SHAKESPEARE COMPANY” för tjänster i klass 41, figurmärket ”RSC ROYAL SHAKESPEARE COMPANY” som registrerats i Förenade kungariket för tjänster i klasserna 41, det oregistrerade varumärket ”ROYAL SHAKESPEARE COMPANY” som används i handeln i Förenade kungariket för diverse tjänster.

Annulleringsenhetens beslut: Avslag av ansökan om ogiltighetsförklaring

Överklagandenämndens beslut: Ogiltigförklaring av annulleringsenhetens beslut och därmed även av det registrerade gemenskapsvarumärket som var föremål för ansökan om ogiltighetsförklaring.

Grunder: Åsidosättande av artikel 8.5 i rådets förordning 207/2009 i den del överklagandenämnden felaktigt bedömde att villkoren i denna bestämmelse var uppfyllda.

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/58 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/58

---

Talan väckt den 8 februari 2010 — Victoria Sánchez mot parlamentet och kommissionen

(Mål T-61/10)

2010/C 100/86

Rättegångsspråk: spanska

Parter

Sökande: Fernando Marcelino Victoria Sánchez (Sevilla, Spanien) (ombud: advokaten N. Domínguez Varela)

Svarande: Europaparlamentet och Europeiska kommissionen

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | fastställa, genom dom, att Europaparlamentets och kommissionens underlåtenhet att besvara den ansökan som formulerats genom de skrivelser som ingetts den 6 oktober 2009 strider mot gemenskapsrätten, och ålägga nämnda institutioner att avhjälpa bristen. |
| --- | --- |

—

fastställa, genom dom, att Europaparlamentets och kommissionens underlåtenhet att besvara den ansökan som formulerats genom de skrivelser som ingetts den 6 oktober 2009 strider mot gemenskapsrätten, och ålägga nämnda institutioner att avhjälpa bristen.

Grunder och huvudargument

Sökanden i detta mål lämnade den 28 augusti 2008 in en petition till parlamentets petitionskommitté, genom vilken det påstods att det fanns en korruptionshärva i Spanien på området för social trygghet och folkhälsa. Kommitténs ordförande meddelade henne den 3 maj 2009 att hennes petition hade avskrivits.

Den 6 december 2009 tillställde sökanden Europaparlamentet och Europeiska kommissionen en skriftlig anmodan, i den mening som avses i artikel 265 FEUF. I skrivelsen anmodades

| — | Europaparlamentet att ogiltigförklara det beslut från petitionskommitténs ordförande som delgetts den 3 maj 2009 och att närmare undersöka de omständigheter under vilka beslutet hade antagits |
| --- | --- |

—

Europaparlamentet att ogiltigförklara det beslut från petitionskommitténs ordförande som delgetts den 3 maj 2009 och att närmare undersöka de omständigheter under vilka beslutet hade antagits

| — | Europeiska kommissionen att även inleda en undersökning av rättskipningen i Spanien. |
| --- | --- |

—

Europeiska kommissionen att även inleda en undersökning av rättskipningen i Spanien.

Eftersom sökanden inte fått något svar inom den frist som föreskrivs för detta ändamål har hon väckt denna passivitetstalan.

Till stöd för sina yrkanden åberopar sökanden att de grundläggande rättigheter som hon har avseende petitioner, likhet inför lagen och förbud mot diskriminering har kränkts. Hon hävdar även att villkoren för att slå fast de svarande institutionernas underlåtenhet i detta fall är uppfyllda.

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/59 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/59

---

Talan väckt den 11 februari 2010 — Spanien mot kommissionen

(Mål T-65/10)

2010/C 100/87

Rättegångsspråk: spanska

Parter

Sökande: Konungariket Spanien (ombud: J. Rodríguez Cárcamo)

Svarande: Europeiska kommissionen

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara kommissionens beslut K(2009) 9270 slutlig, av den 30 november 2009, om nedsättning av stödet från Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF) till Programa Operativo Andalucía Objetivo 1 (1994–1999) (verksamhetsprogrammet Andalucía, mål 1) i Spanien med tillämpning av beslut K(94) 3456, av den 9 december 1994, ERUF nr 94.11.09.001, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara kommissionens beslut K(2009) 9270 slutlig, av den 30 november 2009, om nedsättning av stödet från Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF) till Programa Operativo Andalucía Objetivo 1 (1994–1999) (verksamhetsprogrammet Andalucía, mål 1) i Spanien med tillämpning av beslut K(94) 3456, av den 9 december 1994, ERUF nr 94.11.09.001, och

| — | förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Genom förevarande talan yrkar Konungariket Spanien ogiltigförklaring av ovannämnda beslut. Denna medlemsstat anför följande grunder till stöd för sin talan:

| — | Kommissionen har åsidosatt artikel 24 i rådets förordning (EEG) nr 4253/88 av den 19 december 1988 (1) genom att i det omtvistade beslutet använda extrapoleringsmetoden. I nämnda artikel föreskrivs det inte någon möjlighet att extrapolera oegentligheter som fastställts beträffande vissa konkreta åtgärder till samtliga åtgärder som omfattas av de verksamhetsprogram som finansieras genom ERUF. Det saknas rättslig grund för kommissionens korrigering i det omtvistade beslutet. För det första framgår det av domstolens dom av den 6 april 2000 i mål C-443/97, Spanien mot kommissionen, (2) att kommissionens interna riktlinjer av den 15 oktober 1997 om finansiella nettokorrigeringar i samband med tillämpningen av artikel 24 i rådets förordning (EEG) nr 4253/88 inte kan ha rättsverkningar i förhållande till medlemsstaterna. För det andra föreskrivs det i artikel 24 i rådets förordning (EEG) nr 4253/88 av den 19 december 1988 bara en möjlighet att sätta ned stöd när det i samband med en granskning av stödet i fråga fastställs att oegentligheter har förekommit. Tillämpning av korrigeringar till följd av extrapolering strider mot denna princip. |
| --- | --- |

—

Kommissionen har åsidosatt artikel 24 i rådets förordning (EEG) nr 4253/88 av den 19 december 1988 (1) genom att i det omtvistade beslutet använda extrapoleringsmetoden. I nämnda artikel föreskrivs det inte någon möjlighet att extrapolera oegentligheter som fastställts beträffande vissa konkreta åtgärder till samtliga åtgärder som omfattas av de verksamhetsprogram som finansieras genom ERUF. Det saknas rättslig grund för kommissionens korrigering i det omtvistade beslutet. För det första framgår det av domstolens dom av den 6 april 2000 i mål C-443/97, Spanien mot kommissionen, (2) att kommissionens interna riktlinjer av den 15 oktober 1997 om finansiella nettokorrigeringar i samband med tillämpningen av artikel 24 i rådets förordning (EEG) nr 4253/88 inte kan ha rättsverkningar i förhållande till medlemsstaterna. För det andra föreskrivs det i artikel 24 i rådets förordning (EEG) nr 4253/88 av den 19 december 1988 bara en möjlighet att sätta ned stöd när det i samband med en granskning av stödet i fråga fastställs att oegentligheter har förekommit. Tillämpning av korrigeringar till följd av extrapolering strider mot denna princip.

| — | I andra hand har kommissionen åsidosatt artikel 24 i rådets förordning (EEG) nr 4253/88 av den 19 december 1988 i förening med artikel 4.3 i FEU (principen om lojalt samarbete) genom att tillämpa korrigeringen genom extrapolering trots att det inte har framkommit någon brist i systemet för förvaltning, kontroll och bokföring i samband med de ändrade kontrakten. De förvaltande organen tillämpade nämligen den spanska lagstiftningen, som domstolen inte har förklarat strida mot unionsrätten. Konungariket Spanien anser att de förvaltande myndigheternas handlande inte kan ligga till grund för en extrapolering av eventuell ineffektivitet i systemet för förvaltning så länge som myndigheterna har iakttagit nationell rätt, såvida inte domstolen har förklarat att den lag som nämnda organ tillämpar strider mot unionsrätten eller kommissionen har väckt talan mot medlemsstaten med stöd av artikel 258 FEUF. Detta gäller även om de nationella myndigheternas handlande kan leda till att kommissionen konstaterar konkreta oegentligheter eller överträdelser av unionsrätten. |
| --- | --- |

—

I andra hand har kommissionen åsidosatt artikel 24 i rådets förordning (EEG) nr 4253/88 av den 19 december 1988 i förening med artikel 4.3 i FEU (principen om lojalt samarbete) genom att tillämpa korrigeringen genom extrapolering trots att det inte har framkommit någon brist i systemet för förvaltning, kontroll och bokföring i samband med de ändrade kontrakten. De förvaltande organen tillämpade nämligen den spanska lagstiftningen, som domstolen inte har förklarat strida mot unionsrätten. Konungariket Spanien anser att de förvaltande myndigheternas handlande inte kan ligga till grund för en extrapolering av eventuell ineffektivitet i systemet för förvaltning så länge som myndigheterna har iakttagit nationell rätt, såvida inte domstolen har förklarat att den lag som nämnda organ tillämpar strider mot unionsrätten eller kommissionen har väckt talan mot medlemsstaten med stöd av artikel 258 FEUF. Detta gäller även om de nationella myndigheternas handlande kan leda till att kommissionen konstaterar konkreta oegentligheter eller överträdelser av unionsrätten.

| — | I tredje hand har kommissionen åsidosatt artikel 24 i rådets förordning (EEG) nr 4253/88 av den 19 december 1988 till följd av att de referensuppgifter som kommissionen använde vid tillämpningen av den finansiella korrigeringen genom extrapolering inte var representativa. Kommissionen utgick från ett mycket begränsat antal projekt (37 av 5 319) utan att därvid beakta samtliga delar av det aktuella verksamhetsprogrammet. Kommissionen inkluderade utgifter som de spanska myndigheterna tidigare hade dragit tillbaka. Vidare utgick den från de deklarerade utgifterna i stället för från det beviljade stödet och använde ett dataprogram som gav resultat med en tillförlitlighet på under 85 procent. Konungariket Spanien anser därför att referensuppgifterna inte uppfyller de villkor för representativitet som krävs för att de ska kunna användas som utgångspunkt för extrapolering. |
| --- | --- |

—

I tredje hand har kommissionen åsidosatt artikel 24 i rådets förordning (EEG) nr 4253/88 av den 19 december 1988 till följd av att de referensuppgifter som kommissionen använde vid tillämpningen av den finansiella korrigeringen genom extrapolering inte var representativa. Kommissionen utgick från ett mycket begränsat antal projekt (37 av 5 319) utan att därvid beakta samtliga delar av det aktuella verksamhetsprogrammet. Kommissionen inkluderade utgifter som de spanska myndigheterna tidigare hade dragit tillbaka. Vidare utgick den från de deklarerade utgifterna i stället för från det beviljade stödet och använde ett dataprogram som gav resultat med en tillförlitlighet på under 85 procent. Konungariket Spanien anser därför att referensuppgifterna inte uppfyller de villkor för representativitet som krävs för att de ska kunna användas som utgångspunkt för extrapolering.

| — | Handlandet i form av oegentligheter har preskriberats enligt artikel 3 i rådets förordning (EG, Euratom) nr 2988/95 av den 18 december 1995. (3) Konungariket Spanien anser slutligen att den omständigheten att underrättelsen till de spanska myndigheterna om att det förelåg oegentligheter delgavs i oktober 2004 men till största delen rörde omständigheter under 1997, 1998 och 1999, bör innebära att oegentligheterna har preskriberats med tillämpning av fyraårsfristen enligt artikel 3 i förordning nr 2988/95. |
| --- | --- |

—

Handlandet i form av oegentligheter har preskriberats enligt artikel 3 i rådets förordning (EG, Euratom) nr 2988/95 av den 18 december 1995. (3) Konungariket Spanien anser slutligen att den omständigheten att underrättelsen till de spanska myndigheterna om att det förelåg oegentligheter delgavs i oktober 2004 men till största delen rörde omständigheter under 1997, 1998 och 1999, bör innebära att oegentligheterna har preskriberats med tillämpning av fyraårsfristen enligt artikel 3 i förordning nr 2988/95.

---

(1)  Rådets förordning (EEG) nr 4253/88 av den 19 december 1988 om tillämpningsföreskrifter för förordning (EEG) nr 2052/88 om strukturfondernas uppgifter och effektivitet och om samordningen av deras verksamhet dels inbördes, dels med Europeiska investeringsbankens och andra befintliga finansieringsorgans verksamhet (EGT L 74, s. 1).

(2)  REG 2000, s. I-2415.

(3)  Rådets förordning (EG, Euratom) nr 2988/95 av den 18 december 1995 om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen.

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/60 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/60

---

Talan väckt den 17 februari 2010 — Spanien mot kommissionen

(Mål T-67/10)

2010/C 100/88

Rättegångsspråk: spanska

Parter

Sökande: Konungariket Spanien (ombud: M. Muñoz Pérez)

Svarande: Europeiska kommissionen

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara kommissionens beslut K(2009) 9827 slutlig av den 10 december 2009 om vidtagande av finansiella korrigeringar med avseende på den del av utvecklingsfonden vid EUGFJ som motsvarar åtgärdsprogrammet CCI 2000.ES.16.1.PO.007 (Spanien, Kastilien och León) vad beträffar åtgärden förbättrad bearbetning och saluföring av jordbruksprodukter, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara kommissionens beslut K(2009) 9827 slutlig av den 10 december 2009 om vidtagande av finansiella korrigeringar med avseende på den del av utvecklingsfonden vid EUGFJ som motsvarar åtgärdsprogrammet CCI 2000.ES.16.1.PO.007 (Spanien, Kastilien och León) vad beträffar åtgärden förbättrad bearbetning och saluföring av jordbruksprodukter, och

| — | förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Enligt Konungariket Spanien bör beslutet ogiltigförklaras av två skäl.

För det första utgör den felaktiga tillämpningen av artikel 39 i förordning (EG) nr 1260/1999 (1) ett åsidosättande, eftersom de oegentligheter som har motiverat den finansiella korrigering som vidtagits av kommissionen inte förelåg. De spanska myndigheterna hade nämligen just systematiskt utfört de lämpliga kontroller som avser uppfyllandet av de villkor för stöd som föreskrivs i artiklarna 26 och 28 i förordning (EG) nr 1257/1999 (2) och som ska utföras innan stöd beviljas. Till skillnad från vad kommissionen har påpekat i det angripna beslutet var dessutom syftet med den kontrollplan som de spanska myndigheterna antagit efter kontrollbesöket inte att efteråt göra de kontroller som inte hade utförts, utan uteslutande att pröva att dessa kontroller var effektiva.

För det andra har proportionalitetsprincipen, som slås fast i artikel 39.3 i förordning (EG) nr 1269/1999, åsidosatts beträffande riktlinjerna för de principer, kriterier och riktvärden som kommissionen ska tillämpa vid fastställandet av de finansiella korrigeringar som avses i artikel 39.3 i förordning (EG) nr 1260/1999. (3) De oegentligheter som konstaterats av kommissionen, för det fall de har förekommit, vilket bestrids av sökanden, skulle nämligen endast ha motiverat en finansiell korrigering som är proportionell mot den skada som unionens medel har kunnat förorsakas. En sådan korrigering skulle följaktligen ha understigit den korrigering på 5 procent som har beslutats.

---

(1)  Rådets förordning (EG) nr 1260/1999 av den 21 juni 1999 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna (EGT L 161, s. 1).

(2)  Rådets förordning (EG) nr 1257/1999 av den 17 maj 1999 om stöd från Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) till utveckling av landsbygden och om ändring och upphävande av vissa förordningar (EGT L 160, s. 80).

(3)  Handling K(2001) 476 av den 2 mars 2001.

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/60 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/60

---

Talan väckt den 15 februari 2010 — Sphere Time mot harmoniseringsbyrån (klockor)

(Mål T-68/10)

2010/C 100/89

Ansökan är avfattad på engelska

Parter

Sökande: Sphere Time société anonyme (Windhof, Luxemburg) (ombud: advokaten C. Jäger)

Svarande: Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller).

Motpart vid överklagandenämnden: Punch, société par actions simplifiée (Nice, Frankrike)

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara det beslut tredje överklagandenämnden vid Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) fattade den 2 december 2009 i ärende R 1130/2008-3 och förplikta svaranden att fastställa att den omtvistade gemenskapsformgivningen är giltig, samt |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det beslut tredje överklagandenämnden vid Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) fattade den 2 december 2009 i ärende R 1130/2008-3 och förplikta svaranden att fastställa att den omtvistade gemenskapsformgivningen är giltig, samt

| — | förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna i förevarande förfarande och fastställa att motparten vid överklagandenämnden ska ersätta sökandens kostnader i samband med ogiltigförklaringen och överklagandeförfarandet. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna i förevarande förfarande och fastställa att motparten vid överklagandenämnden ska ersätta sökandens kostnader i samband med ogiltigförklaringen och överklagandeförfarandet.

Grunder och huvudargument

Registrerad gemenskapsformgivning som är föremål för ansökan om ogiltighetsförklaring: En formgivning registrerad för klockor

Innehavare av gemenskapsformgivningen: Sökanden

Part som ansökt om ogiltighetsförklaring av gemenskapsformgivningen: Motparten vid överklagandenämnden

Annulleringsenhetens beslut: Ogiltigförklaring av den angripna gemenskapsformgivningen

Överklagandenämndens beslut: Avslag av överklagandet

Grunder: Åsidosättande av artiklarna 4, 5 och 6 i rådets förordning nr 6/2002 i den mån överklagandenämnden felaktigt bedömde att den angripna formgivningen saknade särskiljningsförmåga och inte var ny, åsidosättande av artikel 61.2 i rådets förordning nr 6/2002 i den mån överklagandenämnden felaktigt utvärderade de argument och bevis sökanden framställde under förfarandet, gjorde en felaktig tolkning av formgivarens frihet samt grundade sitt beslut på ett felaktigt antagande och därmed missbrukade sin makt.

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/61 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/61

---

Talan väckt den 18 februari 2010 — IRO mot kommissionen

(Mål T-69/10)

2010/C 100/90

Rättegångsspråk: italienska

Parter

Sökande: Industrie Riunite Odolesi SpA (IRO) (Via Brescia, Italien) (ombud: advokaterna A. Giardina och P. Tomassi)

Svarande: Europeiska kommissionen

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara det angripna beslutet, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det angripna beslutet,

| — | i andra hand, ogiltigförklara eller sätta ned det i det angripna beslutet påförda bötesbeloppet, |
| --- | --- |

—

i andra hand, ogiltigförklara eller sätta ned det i det angripna beslutet påförda bötesbeloppet,

| — | förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Grunderna och huvudargumenten liknar dem som framförts i mål T-55/10, SP mot kommissionen.

Sökanden gör särskilt gällande

| — | rättsstridighet och maktmissbruk eftersom kommissionen har antagit det angripna beslutet i vilket sökanden påfördes böter för att ha deltagit i en påstådd priskartell utan att undersöka alla stödjande handlingar då bilagorna med pristabeller inte bifogats, |
| --- | --- |

—

rättsstridighet och maktmissbruk eftersom kommissionen har antagit det angripna beslutet i vilket sökanden påfördes böter för att ha deltagit i en påstådd priskartell utan att undersöka alla stödjande handlingar då bilagorna med pristabeller inte bifogats,

| — | åsidosättande av handläggningsreglerna i förordning (EG) nr 1/2003 (1) genom att kommissionen efter det att förstainstansrätten hade ogiltigförklarat beslut K(2002) 5087 slutligt av den 17 december 2002 antog det angripna beslutet utan att vidta några förfarandeåtgärder, som ett meddelande om invändningar, att höra parterna eller involvera de nationella myndigheterna. Kommissionen agerande var följaktligen ofullständigt, osammanhängande och rättstridigt och innebar att de bötfällda företagens rätt till försvar åsidosattes, |
| --- | --- |

—

åsidosättande av handläggningsreglerna i förordning (EG) nr 1/2003 (1) genom att kommissionen efter det att förstainstansrätten hade ogiltigförklarat beslut K(2002) 5087 slutligt av den 17 december 2002 antog det angripna beslutet utan att vidta några förfarandeåtgärder, som ett meddelande om invändningar, att höra parterna eller involvera de nationella myndigheterna. Kommissionen agerande var följaktligen ofullständigt, osammanhängande och rättstridigt och innebar att de bötfällda företagens rätt till försvar åsidosattes,

| — | bristfällig handläggning och otillräcklig motivering då kommissionen inte på ett riktigt sätt bedömde den information som den fått under undersökningen vad gäller den relevanta marknadens storlek och effekterna av den påstådda kartellen, |
| --- | --- |

—

bristfällig handläggning och otillräcklig motivering då kommissionen inte på ett riktigt sätt bedömde den information som den fått under undersökningen vad gäller den relevanta marknadens storlek och effekterna av den påstådda kartellen,

Sökanden gör i andra hand gällande att beslutet ska ogiltigförklaras vad gäller påförda böter eller att beloppet sättas ned.

---

(1)  Rådets förordning (EG) nr 1/2003 av den 16 december 2002 om tillämpning av konkurrensreglerna i artiklarna 81 och 82 i fördraget (EGT L 1, 2003, s. 1))

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/61 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/61

---

Talan väckt den 19 februari 2010 — Feralpi Holding SpA mot Europeiska kommissionen

(Mål T-70/10)

2010/C 100/91

Rättegångsspråk: italienska

Parter

Sökande: Feralpi Holding SpA (Brescia, Italien) (ombud: advokaterna G. Roberti och I. Perego)

Svarande: Europeiska kommissionen

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara det angripna beslutet, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det angripna beslutet,

| — | ogiltigförklara eller sätta ned de böter som ålagts i det angripna beslutet, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara eller sätta ned de böter som ålagts i det angripna beslutet, och

| — | förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Feralpi Holding anför följande grunder för sin talan:

| — | Åsidosättande av kollegialitetsprincipen, då kommissionen inte underställt kommissionsledamöternas kollegium en version av det angripna beslutet som innefattar alla nödvändiga faktiska och rättsliga omständigheter. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av kollegialitetsprincipen, då kommissionen inte underställt kommissionsledamöternas kollegium en version av det angripna beslutet som innefattar alla nödvändiga faktiska och rättsliga omständigheter.

| — | Felaktig rättslig grund. Sökanden hävdar att kommissionen inte kunde grunda det angripna beslutet i den del det där slås fast att artikel 65 i förordning 1/2003 har åsidosatts, när Kol- och stålfördraget upphört att gälla. |
| --- | --- |

—

Felaktig rättslig grund. Sökanden hävdar att kommissionen inte kunde grunda det angripna beslutet i den del det där slås fast att artikel 65 i förordning 1/2003 har åsidosatts, när Kol- och stålfördraget upphört att gälla.

| — | Åsidosättande av rätten till försvar. Sökanden gör gällande att kommissionen inte tillsänt Feralpi Holding någon underrättelse om debiteringen och inte gett företaget möjlighet att utöva sin rätt till försvar. Kommissionen har vidare gett Feralpi Holding oskäliga frister och har hindrat den rätt till tillgång som tillkommer företaget. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av rätten till försvar. Sökanden gör gällande att kommissionen inte tillsänt Feralpi Holding någon underrättelse om debiteringen och inte gett företaget möjlighet att utöva sin rätt till försvar. Kommissionen har vidare gett Feralpi Holding oskäliga frister och har hindrat den rätt till tillgång som tillkommer företaget.

| — | Åsidosättande av kriterierna för att ålägga ansvar för överträdelsen. Enligt sökanden har kommissionen felaktigt hållit Feralpi Holding ansvarigt för överträdelsen, utan att ta hänsyn till de ändringar av bolagsstrukturen som gjorts i mellantiden. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av kriterierna för att ålägga ansvar för överträdelsen. Enligt sökanden har kommissionen felaktigt hållit Feralpi Holding ansvarigt för överträdelsen, utan att ta hänsyn till de ändringar av bolagsstrukturen som gjorts i mellantiden.

| — | Sökanden hävdar även att kommissionen har avgränsat den relevanta marknaden på ett felaktigt sätt och omotiverat funnit att den relevanta geografiska marknaden saknar en gemenskapsdimension, genom att inte beakta utbytbarheten mellan armeringsjärn och andra produkter från stålindustrin, såsom balkar och nät. |
| --- | --- |

—

Sökanden hävdar även att kommissionen har avgränsat den relevanta marknaden på ett felaktigt sätt och omotiverat funnit att den relevanta geografiska marknaden saknar en gemenskapsdimension, genom att inte beakta utbytbarheten mellan armeringsjärn och andra produkter från stålindustrin, såsom balkar och nät.

| — | Det görs även gällande att kommissionen kvalificerat det beteende som prövades i beslutet som en enda, sammansatt och fortgående överträdelse av gemenskapens konkurrensregler och funnit att Feralpi Holding deltagit i denna överträdelse, vilket strider mot artikel 65 KS och utgör en felaktig bedömning av de faktiska omständigheterna. |
| --- | --- |

—

Det görs även gällande att kommissionen kvalificerat det beteende som prövades i beslutet som en enda, sammansatt och fortgående överträdelse av gemenskapens konkurrensregler och funnit att Feralpi Holding deltagit i denna överträdelse, vilket strider mot artikel 65 KS och utgör en felaktig bedömning av de faktiska omständigheterna.

I sista hand anför sökanden att svaranden har beräknat bötesbeloppet felaktigt.

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/62 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/62

---

Talan väckt den 18 februari 2010 — Xeda International och Pace International mot kommissionen

(Mål T-71/10)

2010/C 100/92

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: Xeda International (Saint Andiol, Frankrike) och Pace International LLC (Seattle, Förenta staterna) (ombud: advokaterna C. Mereu och K. Van Maldegem)

Svarande: Europeiska kommissionen

Sökandenas yrkanden

Sökandena yrkar att tribunalen ska

| — | ta upp talan till sakprövning och bifalla den, |
| --- | --- |

—

ta upp talan till sakprövning och bifalla den,

| — | ogiltigförklara det omtvistade beslutet, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det omtvistade beslutet,

| — | förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna, och |
| --- | --- |

—

förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna, och

| — | vidta de ytterligare åtgärder som en god rättskipning kräver. |
| --- | --- |

—

vidta de ytterligare åtgärder som en god rättskipning kräver.

Grunder och huvudargument

Genom förevarande talan yrkar sökandena ogiltigförklaring av kommissionens beslut 2009/859/EG av den 30 november 2009 om att inte införa difenylamin i bilaga I till rådets direktiv 91/414/EEG och om återkallande av godkännanden av växtskyddsmedel som innehåller detta ämne [delgivet med nr K(2009) 9262] (EUT L 314, s. 79).

Sökandena gör gällande att det till följd av det omtvistade beslutet inte längre är tillåtet för den första sökanden att sälja difenylamin eller medel innehållande difenylamin i Europeiska unionen, och den kommer att bli av med sina registreringar i medlemsstaterna från och med den 30 maj 2010.

Sökandena hävdar att det omtvistade beslutet är rättsstridigt därför att det grundar sig på en bedömning av difenylamin som är felaktig ur ett vetenskapligt och rättsligt perspektiv. Enligt sökandena åsidosätts härigenom fördraget om Europeiska unionens funktionssätt och sekundärrätten inom Europeiska unionen.

Sammanfattningsvis gör sökandena gällande att det omtvistade beslutet förbjuder användning av difenylamin i växtskyddsmedel på grund av tre vetenskapliga överväganden som anges i skäl 5 i beslutet. Sökandena gör härvid gällande att de har vidtagit åtgärder avseende dessa överväganden eller att de inte utgjorde skäl för att inte införa ämnet.

Sökandena gör därefter gällande att kommissionen åsidosatte sökandenas rätt till försvar genom att den förhindrade dem från att utnyttja möjligheten att återkalla och lämna in nya handlingar och på så vis dra förmån av en längre utfasningsperiod, såsom var fallet gällande andra ämnen som ingick i samma tillsynsförfarande.

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/63 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/63

---

Överklagande ingett den 17 februari 2010 av Apostolov av det beslut som Europeiska unionens personaldomstol meddelade den 15 december 2009 i mål F-8/09, Apostolov mot kommissionen

(Mål T-73/10 P)

2010/C 100/93

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Klagande: Svetoslav Apostolov (Saarwellingen, Tyskland) (ombud: advokaten D. Schneider-Addae-Mensah)

Övrig part i målet: Europeiska kommissionen

Klagandens yrkanden

Klaganden yrkar att tribunalen ska

| — | upphäva det beslut som Europeiska unionens personaldomstol (första avdelningen) meddelade den 15 december 2009 i mål F-8/09, |
| --- | --- |

—

upphäva det beslut som Europeiska unionens personaldomstol (första avdelningen) meddelade den 15 december 2009 i mål F-8/09,

| — | ogiltigförklara Europeiska kommissionens beslut i dess skrivelse av den 23 oktober 2008, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara Europeiska kommissionens beslut i dess skrivelse av den 23 oktober 2008,

| — | förplikta Europeiska kommissionen och dess specialiserade organ, i huvudsak Europeiska unionens byrå för uttagningsprov för rekrytering av personal (EPSO), att räkna klagandens svar på frågorna 9, 30 och 32 i kompetensprovet den 14 december 2007 som korrekta, |
| --- | --- |

—

förplikta Europeiska kommissionen och dess specialiserade organ, i huvudsak Europeiska unionens byrå för uttagningsprov för rekrytering av personal (EPSO), att räkna klagandens svar på frågorna 9, 30 och 32 i kompetensprovet den 14 december 2007 som korrekta,

| — | i andra hand tillåta klaganden att göra kompetensprovet på nytt, |
| --- | --- |

—

i andra hand tillåta klaganden att göra kompetensprovet på nytt,

| — | i andra hand i förhållande till klagandens andra, tredje och fjärde yrkanden, återförvisa målet till Europeiska unionens personaldomstol, och |
| --- | --- |

—

i andra hand i förhållande till klagandens andra, tredje och fjärde yrkanden, återförvisa målet till Europeiska unionens personaldomstol, och

| — | förplikta Europeiska kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna i detta mål och i målet vid Europeiska unionens personaldomstol. |
| --- | --- |

—

förplikta Europeiska kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna i detta mål och i målet vid Europeiska unionens personaldomstol.

Grunder och huvudargument

Genom förevarande överklagande yrkar klaganden att det beslut som Europeiska unionens personaldomstol meddelade den 15 december 2009 i mål F-8/09, Apostolov mot kommissionen, i vilket personaldomstolen fann att klagandens talan skulle avvisas, ska upphävas. Nämnda avvisningsbeslut gällde klagandens yrkande om ogiltigförklaring av beslut fattat av Europeiska unionens byrå för uttagningsprov för rekrytering av personal (EPSO) den 21 oktober 2008 genom vilket klagandens klagomål mot beslutet av den 25 april 2008 avslogs och klaganden upplystes om att de poäng som denne erhållit i uttagningsproven som hölls i samband infordran av intresseanmälningar EPSO/CAST27/4/07 inte var tillräckliga för att ingå i databasen över lämpliga kandidater.

Till stöd för sitt överklagande anför klaganden att det fanns oklarheter vad beträffar tidsfristen för hans ansökan och att det således förelåg ett ursäktligt misstag, innebärande att de yrkanden som klaganden framställde vid personaldomstolen den 9 juli 2009 ska tas upp till prövning i sak.

Klaganden anför även att EPSO har gjort en uppenbart felaktig bedömning av vissa av klagandens svar inom ramen för uttagningsproven som hölls i samband med infordran av intresseanmälningar EPSO/CAST27/4/07. Klaganden gör vidare gällande att EPSO har valt helt fel förfarande för att testa kandidaterna så att ett korrekt urvalsförfarande säkerställs.

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/64 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/64

---

Talan väckt den 16 februari 2010 — Falco Geräte mot harmoniseringsbyrån — Delgado Sánchez (FLACO)

(Mål T-74/10)

2010/C 100/94

Ansökan är avfattad på engelska

Parter

Sökande: Falco Geräte GmbH (Gütersloh, Tyskland) (ombud: advokaten M. Wirz)

Svarande: Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) (harmoniseringsbyrån)

Motpart vid överklagandenämnden: Jesús Delgado Sánchez (Socuellamos, Spanien)

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara det beslut som fattats av harmoniseringsbyråns andra överklagandenämnd den 23 november i ärende R 86/2009-2, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det beslut som fattats av harmoniseringsbyråns andra överklagandenämnd den 23 november i ärende R 86/2009-2, och

| — | förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Sökande av gemenskapsvarumärke: Sökanden

Sökt gemenskapsvarumärke: Ordmärket ”FLACO” för varor i klasserna 7–9 och 11

Innehavare av det varumärke eller kännetecken som åberopats som hinder för registrering i invändningsförfarandet: Motparten vid överklagandenämnden

Varumärke eller kännetecken som åberopats som hinder för registrering: Spansk varumärkesregistrering av varumärket ”FLACO” för varor i klass 7

Invändningsenhetens beslut: Delvist avslag på ansökan om registrering som gemenskapsvarumärke

Överklagandenämndens beslut: Avslag på överklagandet

Grunder: Överträdelse av artikel 8.1 i rådets förordning nr 207/2009, då överklagandenämnden felaktigt beaktat en oriktig översättning av de varor som omfattas av varumärket, åberopad av motparten i invändningsförfarandet, och överträdelse av artikel 42.2 och 42.3 i rådets förordning nr 207/2009, då överklagandenämnden inte tog hänsyn till sökandens invändning av att varumärket inte använts.

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/64 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/64

---

Talan väckt den 24 februari 2010 — Tempus Vade mot harmoniseringsbyrån — Palacios Serrano (AIR FORCE)

(Mål T-81/10)

2010/C 100/95

Ansökan är avfattad på spanska

Parter

Sökande: Tempus Vade, S.L. (Madrid, Spanien) (ombud: advokaten A. Gómez López)

Svarande: Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller)

Motpart vid överklagandenämnden: Palacios Serrano (Alcobendas, Spanien)

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | fastställa att det beslut som fattats den 7 januari 2010 av harmoniseringsbyråns fjärde överklagandenämnd i ärende R 944/2006-1 — som innebar att det beslut som fattats av harmoniseringsbyråns invändningsenhet den 28 maj 2008 i invändningsförfarande nr B 1009607 upphävdes och följaktligen att ansökan om registrering som gemenskapsvarumärke nr 5 016 704 AIR FORCE, i klass 14, bifölls — strider mot förordning (EG) nr 207/2009 om gemenskapsvarumärken, |
| --- | --- |

—

fastställa att det beslut som fattats den 7 januari 2010 av harmoniseringsbyråns fjärde överklagandenämnd i ärende R 944/2006-1 — som innebar att det beslut som fattats av harmoniseringsbyråns invändningsenhet den 28 maj 2008 i invändningsförfarande nr B 1009607 upphävdes och följaktligen att ansökan om registrering som gemenskapsvarumärke nr 5 016 704 AIR FORCE, i klass 14, bifölls — strider mot förordning (EG) nr 207/2009 om gemenskapsvarumärken,

| — | fastställa att ansökan om registrering som gemenskapsvarumärke nr 5 016 704 AIR FORCE, i klass 14, ska avslås i enlighet med det förbud som föreskrivs i artikel 8.1 b och 8.5 i nämnda förordning, och |
| --- | --- |

—

fastställa att ansökan om registrering som gemenskapsvarumärke nr 5 016 704 AIR FORCE, i klass 14, ska avslås i enlighet med det förbud som föreskrivs i artikel 8.1 b och 8.5 i nämnda förordning, och

| — | förplikta svaranden och, i förekommande fall, intervenienten att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden och, i förekommande fall, intervenienten att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Sökande av gemenskapsvarumärke: Juan Palacios Serrano.

Sökt gemenskapsvarumärke: Ordmärket AIR FORCE (registreringsansökan nr 5 016 704) för varor i klass 14.

Innehavare av det varumärke eller kännetecken som åberopats som hinder för registrering i invändningsförfarandet: Sökandebolaget.

Varumärke eller kännetecken som åberopats som hinder för registrering: Gemenskapsordmärket TIME FORCE (registreringsansökan nr 395 657), för varor i klasserna 14, 18 och 25; och fyra andra gemenskapsfigurmärken som innehåller ordelementet TIME FORCE: registreringsansökan nr 398 776 för varor i klasserna 14,18 och 25; registreringsansökan nr 3 112 133 för varor i klasserna 3, 8, 9, 14, 18, 25, 34, 35 och 37 och registreringsansökningarna nr 1 998 375 och 2 533 667 för varor i klass 14.

Invändningsenhetens beslut: Bifall på invändningen i dess helhet.

Överklagandenämndens beslut: Upphävande av det omtvistade beslutet och avslag på invändningen.

Grunder: Felaktig tillämpning av artikel 8.1 b och 8.5 i förordning nr 207/2009 om gemenskapsvarumärken.

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/65 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/65

---

Talan väckt den 19 februari 2010 — Riva Fire SpA mot kommissionen

(Mål T-83/10)

2010/C 100/96

Rättegångsspråk: italienska

Parter

Sökande: Riva Fire SpA (Milano, Italien) (ombud: advokaterna M. Merola, M. Pappalardo och T. Ubaldi)

Svarande: Europeiska kommissionen

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

i första hand

| — | ogiltigförklara beslutet i sin helhet, i den mån det av prövningen i sak framgår att samtliga faktiska och rättsliga omständigheter som ligger till grund för beslutet inte lagts fram för kommissionsledamöternas kollegium, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara beslutet i sin helhet, i den mån det av prövningen i sak framgår att samtliga faktiska och rättsliga omständigheter som ligger till grund för beslutet inte lagts fram för kommissionsledamöternas kollegium,

| — | i alla händelser ogiltigförklara artikel 1 i beslutet, i den del sökanden där förklaras ha deltagit i en fortlöpande överenskommelse och/eller samordnade förfaranden beträffande armeringsjärn i balkar eller rullar, som haft till syfte eller resultat att fastställa priser och begränsa och/eller kontrollera produktion eller försäljning på den gemensamma marknaden, och |
| --- | --- |

—

i alla händelser ogiltigförklara artikel 1 i beslutet, i den del sökanden där förklaras ha deltagit i en fortlöpande överenskommelse och/eller samordnade förfaranden beträffande armeringsjärn i balkar eller rullar, som haft till syfte eller resultat att fastställa priser och begränsa och/eller kontrollera produktion eller försäljning på den gemensamma marknaden, och

| — | följdenligt ogiltigförklara artikel 2 i kommissionens beslut, i den del sökanden där åläggs böter om 26,9 miljoner euro, eller |
| --- | --- |

—

följdenligt ogiltigförklara artikel 2 i kommissionens beslut, i den del sökanden där åläggs böter om 26,9 miljoner euro, eller

i andra hand

| — | sätta ned det bötesbelopp på 26,9 miljoner euro som sökanden ska betala enligt artikel 2 i beslutet till ett lägre belopp, samt |
| --- | --- |

—

sätta ned det bötesbelopp på 26,9 miljoner euro som sökanden ska betala enligt artikel 2 i beslutet till ett lägre belopp, samt

under alla omständigheter

| — | förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Sökanden begär ogiltigförklaring av beslut K(2002) 7492 slutlig, fattat av Europeiska gemenskapernas kommission den 30 september 2009, om ett förfarande enligt artikel 65 i EKSG-fördraget (ärende COMP/37.956 — Armeringsjärn, förnyat beslut), i dess lydelse enligt Europeiska kommissionens beslut K(2009) 9912 slutlig av den 8 december 2009. Till stöd för sin talan åberopar bolaget åtta grunder.

Som anför sökanden att kommissionen inte var behörig att fastställa en överträdelse av artikel 65.1 KS avseende omständigheter som omfattas av den bestämmelsens tillämpningsområde, efter det att Kol- och stålfördraget upphört att gälla, och att ålägga påföljder för detta enligt artiklarna 7.1 och 23.2 i förordning nr 1/2003, (1) trots att de bestämmelserna enbart avser överträdelser av artiklarna 81 EG och 82 EG (nu artiklarna 101 FEUF och 102 FEUF).

Som hävdar sökanden att det omtvistade beslutet strider mot artikel 10.3 och 10.5 i förordning (EEG) nr 17/62 (2) och artikel 14.1 och 14.3 i förordning (EG) nr 1/2003, eftersom det inte framgår av beslutet huruvida kommissionen samrått med den rådgivande kommittén såsom föreskrivs i ovannämnda bestämmelser och huruvida kommittén fått all nödvändig information för att kunna göra en fullständig utvärdering av de faktiska omständigheterna kring överträdelsen, vilken bestritts av de företag som beslutet är riktat till.

Som hävdar sökanden att kommissionen har åsidosatt artikel 36.1 KS genom att den inte redovisat vilka kriterier den tillämpat för att bestämma böterna och därmed nekat dem som ålagts ansvar möjlighet att yttra sig.

I den anför sökanden att den omtvistade beslutet strider mot artiklarna 10 och 11 i kommissionens förordning (EG) nr 773/2004, (3) i dess aktuella lydelse, och mot de berörda företagens rätt till försvar, eftersom kommissionen, efter att förstainstansrätten ogiltigförklarat kommissionens ursprungliga beslut, antog ett förnyat beslut i form av det angripna beslutet, utan att sända någon ytterligare underrättelse till företagen om vad de hölls ansvariga för.

I den gör sökanden gällande att motiveringen av beslutet är bristfällig och motstridig, såtillvida som den relevanta geografiska marknaden avgränsas till Italien samtidigt som det antas att den påstådda samverkan kan påverka handeln inom gemenskapen, med hänsyn till tillämpning av principen om lex mitior.

Som anför sökanden att kommissionens bedömning, såsom denna redovisas i beslutet, i ett antal fall innehåller oriktigheter vad gäller de faktiska omständigheterna, vilket resulterat i en felaktig tillämpning av artikel 65 KS beträffande olika aspekter av den bestridda överträdelsen, bland annat syftet att fastställa grundpriser för produkten, fastställande av tilläggspriser beroende på storlek samt begränsning och kontroll av produktion och/eller försäljning.

Som hävdar sökanden att det omtvistade beslutet och felaktigt och bristfälligt motiverat (även till följd av bristande utredning) vad gäller att sökanden ålagts ansvar för överträdelsen .

Som anför sökanden att artikel 23.2 i förordning (EG) nr 1/2003 liksom kommissionens meddelande om samarbete av år 1996 och kommissionens riktlinjer för beräkning av böter av år 1998 har åsidosatts.

---

(1)  Rådets förordning (EG) nr 1/2003 av den 16 december 2002 om tillämpning av konkurrensreglerna i artiklarna 81 och 82 i fördraget (EGT L 1, s. 1).

(2)  Förordning nr 17, första förordningen om tillämpning av fördragets artiklar 85 och 86 (EGT 1962, 13, s. 204; svensk specialutgåva, område 8, volym 1, s. 8).

(3)  Kommissionens förordning (EG) nr 773/2004 av den 7 april 2004 om kommissionens förfaranden enligt artiklarna 81 och 82 i EG-fördraget (EUT L 123, s. 18).

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/66 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/66

---

Talan väckt den 18 februari 2010 — Alfa Acciai mot kommissionen

(Mål T-85/10)

2010/C 100/97

Rättegångsspråk: italienska

Parter

Sökande: Alfa Acciai SpA (Brecia, Italien) (ombud: advokaterna D. Fosselard, S. Amoruso och L. Vitolo)

Svarande: Europeiska kommissionen

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara kommissionens beslut K(2002) 7492 slutligt av den 30 september 2009 (ärende COMP/37.956 — Armeringsjärn) (beslutet) som det kompletterats och ändrats genom kommissionens beslut K(2009) 9912 slutligt av den 8 december 2009, i den del det däri fastslås att Alfa Accaiai SpA har överträtt artikel 65 KS och ska påföras böter om 7,175 miljoner euro, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara kommissionens beslut K(2002) 7492 slutligt av den 30 september 2009 (ärende COMP/37.956 — Armeringsjärn) (beslutet) som det kompletterats och ändrats genom kommissionens beslut K(2009) 9912 slutligt av den 8 december 2009, i den del det däri fastslås att Alfa Accaiai SpA har överträtt artikel 65 KS och ska påföras böter om 7,175 miljoner euro,

| — | i andra hand, ogiltigförklara artikel 2 i beslutet i vilken sökanden påförs böter, |
| --- | --- |

—

i andra hand, ogiltigförklara artikel 2 i beslutet i vilken sökanden påförs böter,

I tredje hand

| — | sätta ned bötesbeloppet, |
| --- | --- |

—

sätta ned bötesbeloppet,

| — | förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Grunderna och huvudargumenten liknar dem som framförts i målen T-70/10, Feralpi Holding Spa mot kommissionen och T-83/10, Riva Fire Spa mot kommissionen.

Sökanden gör särskilt gällande:

| | Att kommissionen saknade behörighet att bötfälla en överträdelse av artikel 65 KS efter det att fördraget upphört att gälla och i vart fall att som rättslig grund använda artiklarna 7.1 och 23.2 i förordning (EG) nr 1/2003 (1). |
| --- | --- |

Att kommissionen saknade behörighet att bötfälla en överträdelse av artikel 65 KS efter det att fördraget upphört att gälla och i vart fall att som rättslig grund använda artiklarna 7.1 och 23.2 i förordning (EG) nr 1/2003 (1).

| | Att sökandens rätt till försvar har åsidosatts under det administrativa förfarandet genom att kommissionen inte skickade ett nytt meddelande om invändningar utan begränsade sig till att genom skrivelse meddela sin avsikt att anta ett nytt beslut. Medlemsstaterna har inte hörts, än mindre deltagit i en slutlig förhandling. Sökanden har vidare inte kunnat göra sin ståndpunkt gällande vad avser antagandet av ett nytt beslut. |
| --- | --- |

Att sökandens rätt till försvar har åsidosatts under det administrativa förfarandet genom att kommissionen inte skickade ett nytt meddelande om invändningar utan begränsade sig till att genom skrivelse meddela sin avsikt att anta ett nytt beslut. Medlemsstaterna har inte hörts, än mindre deltagit i en slutlig förhandling. Sökanden har vidare inte kunnat göra sin ståndpunkt gällande vad avser antagandet av ett nytt beslut.

| | Att artikel 65 i KS har åsidosatts genom att de omständigheter som anges i beslutet inte motsvarar en enda och oavbruten kartell. |
| --- | --- |

Att artikel 65 i KS har åsidosatts genom att de omständigheter som anges i beslutet inte motsvarar en enda och oavbruten kartell.

| | Att riktlinjerna om beräkning av bötesbelopp har åsidosatts vid tillämpningen av artikel 23.2 a i förordning nr 1/2003 samt att likhetsprincipen och proportionalitetsprincipen har åsidosatts vid bedömningen av sökandens agerande och vid fastställandet av böterna. |
| --- | --- |

Att riktlinjerna om beräkning av bötesbelopp har åsidosatts vid tillämpningen av artikel 23.2 a i förordning nr 1/2003 samt att likhetsprincipen och proportionalitetsprincipen har åsidosatts vid bedömningen av sökandens agerande och vid fastställandet av böterna.

---

(1)  Rådets förordning (EG) nr 1/2003 av den 16 december 2002 om tillämpning av konkurrensreglerna i artiklarna 81 och 82 i fördraget (EGT L 1, 2003, s. 1)

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/67 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/67

---

Talan väckt den 23 februari 2010 — Chestnut Medical Technologies mot harmoniseringsbyrån (PIPELINE)

(Mål T-87/10)

2010/C 100/98

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: Chestnut Medical Technologies, Inc. (Menlo Park, Förenta staterna) (ombud: advokaterna R. Kunz-Hallstein och H. Kunz-Hallstein)

Svarande: Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) (harmoniseringsbyrån)

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara det beslut som fattats av harmoniseringsbyråns andra överklagandenämnd den 10 december 2009 i ärende R 968/2009-2, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det beslut som fattats av harmoniseringsbyråns andra överklagandenämnd den 10 december 2009 i ärende R 968/2009-2, och

| — | förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Sökt gemenskapsvarumärke: Ordmärket ”PIPELINE” för varor i klass 10

Granskarens beslut: Avslag på ansökan om registrering av gemenskapsvarumärke

Överklagandenämndens beslut: Avslag på överklagandet

Grunder: Överträdelse av artikel 7.1 c i rådets förordning nr 207/2009, då överklagandenämnden gjort fel i sin bedömning att varumärket har en deskriptiv karaktär, och överträdelse av artikel 75 i rådets förordning nr 207/2009, då överklagandenämnden åsidosatt sin skyldighet att motivera beslutet genom att inte beakta argument som framförts av sökanden.

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/67 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/67

---

Talan väckt den 24 februari 2010 — Ungern mot kommissionen

(Mål T-89/10)

2010/C 100/99

Rättegångsspråk: ungerska

Parter

Sökande: Republiken Ungern (ombud: J. Fazekas, M.Z. Fehér och K. Szíjjártó)

Svarande: Europeiska kommissionen

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att förstainstansrätten ska

| — | ogiltigförklara artikel 1.3 och 1.4 samt bilagorna I, punkt 3.3 och II till kommissionens beslut (K(2009)10151) av den 14 december 2009 om ett större projekt benämnt ”sträckningen av motorväg M43 mellan Szeged och Makó” som ingår i det operativa programmet ”Transporter” ämnat för strukturstöd från unionen via Europeiska regionala utvecklingsfonden och sammanhållningsfonden i enlighet med konvergensmålet, i den mån som nämnda bestämmelser utesluter betalningar avseende mervärdesskatt från de stödberättigande kostnaderna, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara artikel 1.3 och 1.4 samt bilagorna I, punkt 3.3 och II till kommissionens beslut (K(2009)10151) av den 14 december 2009 om ett större projekt benämnt ”sträckningen av motorväg M43 mellan Szeged och Makó” som ingår i det operativa programmet ”Transporter” ämnat för strukturstöd från unionen via Europeiska regionala utvecklingsfonden och sammanhållningsfonden i enlighet med konvergensmålet, i den mån som nämnda bestämmelser utesluter betalningar avseende mervärdesskatt från de stödberättigande kostnaderna, och

| — | förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Sökanden yrkar med sin talan delvis ogiltigförklaring av kommissionens beslut av den 14 december 2009 om ett större projekt benämnt ”sträckningen av motorväg M43 mellan Szeged och Makó” som ingår i det operativa programmet ”Transporter” ämnat för strukturstöd från unionen via Europeiska regionala utvecklingsfonden och sammanhållningsfonden i enlighet med konvergensmålet. Kommissionen godkände i nämnda beslut en utbetalning av ett bidrag från sammanhållningsfonden till nämnda större projekt. Under rubriken ”Ej stödberättigande kostnader” i bilaga I till det angripna beslutet avslog kommissionen vidare de ungerska myndigheternas yrkande att nämnda projekt även skulle omfatta betalningar avseende mervärdesskatt.

Sökanden åberopar som grund för sitt yrkande att kommissionen åsidosatte bestämmelserna i unionsrätten när den fattade det angripna beslutet, i synnerhet artikel 56.4 i förordning (EG9 nr 1083/2006 (1)) och artikel 3 i förordning (EG) nr 1084/2006 (2).

Sökanden anser att artikel 3 e i förordning nr 1084/2006 klart anger att återbetalningsbar mervärdesskatt inte berättigar till stöd från sammanhållningsfonden. Enligt sökanden följer det ovedersägligen av denna bestämmelse att icke återbetalningsbar mervärdesskatt är stödberättigande. Med hänsyn till att den person som enligt det angripna beslutet är stödberättigad för det större projektet inte utgör någon skattskyldig person enligt unionens lagstiftning eller nationella lagstiftningar om mervärdesskatt, och därmed inte kan kräva återbetalning av den erlagda skatt som övervältrats på vederbörande, hävdar sökanden följaktligen att kommissionen i det angripna beslutet inte skulle ha uteslutit utgifter avseende denna skatt från de stödberättigande kostnaderna.

Enligt sökanden gäller vidare att eftersom kommissionen inte heller ansåg de kostnader, som i förordning nr 1084/2006 utesluts från stödberättigande kostnader, ge rätt till stöd trots att dessa kostnader uttryckligen anges som stödberättigande i motsvarande nationella lagstiftning, fråntog den genom det angripna beslutet medlemsstaterna deras befogenheter enligt artikel 56.4 i förordning nr 1083/2006.

Sökanden hävdar även att kommissionens kriterium att mervärdesskatt som övervältrats på den stödberättigade är ”återbetalningsbar” genom den mervärdesskatt som faktureras tillsammans med betalningen till förvaltaren av den infrastruktur som stödmottagaren byggt upp, utgör en mycket vid tolkning av begreppet ”återbetalningsbar mervärdesskatt” i artikel 3 e i förordning nr 1084/2006 som denna bestämmelse enligt sin ordalydelse inte tillåter, och att nämnda kriterium dessutom strider mot unionslagstiftningen avseende mervärdesskatt.

Sökanden hävdar slutligen att varken förordning nr 1083/2006 eller förordning nr 1084/2006 medger en tolkning enligt vilken kommissionen vid bedömningen av vilka kostnader som ska vara stödberättigande, inklusive stödberättigande mervärdesskatt, skulle kunna grunda sitt beslut på den omständigheten att medlemsstaten kunde ha valt en annan lagstiftningslösning när det gäller projektets utförande och förvaltningen av infrastrukturen. Enligt sökanden ankommer det på medlemsstaterna att organisera förvaltningen av nationell infrastruktur och de offentliga tjänster som avser denna. Sökanden åberopar följaktligen även att så länge rekvisiten i unionslagstiftningen uppfylls måste kommissionen godta det val som medlemsstaten gjort, även om detta får konsekvenser till följd av att stödmottagaren är eller inte är skattskyldig till mervärdesskatt när det gäller klassificeringen av de stödberättigande kostnaderna.

---

(1)  Rådets förordning (EG) nr 1083/2006 av den 11 juli 2006 om allmänna bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden och Sammanhållningsfonden samt om upphävande av förordning (EG) nr 1260/1999 (EUT L 210, s. 25).

(2)  Rådets förordning (EG) nr 1084/2006 av den 11 juli 2006 om inrättande av Sammanhållningsfonden och om upphävande av förordning (EG) nr 1164/94.

---

Personaldomstolen

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/69 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/69

---

Talan väckt den 15 januari 2010 — AB mot europeiska kommissionen

(Mål F-3/10)

2010/C 100/100

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: AB (Bryssel, Belgien) (ombud: S. Pappas)

Svarande: Europeiska kommissionen

Saken och beskrivning av tvisten

Ogiltigförklaring av beslut meddelat av EG:s delegation i Laos den 4 februari 2009 genom vilket sökanden underrättades om att hans anställningsavtal som kontraktsanställd inte skulle förnyas, och av beslut meddelat av myndigheten som är behörig att sluta anställningsavtal som svar på sökandens klagomål

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att personaldomstolen ska

| — | ogiltigförklara de omtvistade besluten så att sökanden åter kan träda i tjänst på generaldirektoratet RELEX eller på europeiska avdelningen för yttre åtgärder, som kommer att inrättas den 1 april 2010, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara de omtvistade besluten så att sökanden åter kan träda i tjänst på generaldirektoratet RELEX eller på europeiska avdelningen för yttre åtgärder, som kommer att inrättas den 1 april 2010, och

| — | förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna.

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/69 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/69

---

Talan väckt den 19 januari 2010 — Garcia Lledo m.fl. mot harmoniseringsbyrån

(Mål F-7/10)

2010/C 100/101

Rättegångsspråk: franska

Parter

Sökande: Inès Garcia Lledo (Alicante, Spanien) med flera (ombud: advokaterna S. Orlandi, A. Coolen, H.-N. Louis och E. Marchal)

Svarande: Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller)

Saken och beskrivning av tvisten

Ogiltigförklaring av de beslut som fattades av harmoniseringsbyråns ordförande avseende uppsägning av sökandenas anställningsavtal som tillfälligt anställda, på grund av att de inte hade tagits upp i förteckningen över godkända sökande i ett allmänt uttagningsprov.

Sökandenas yrkanden

Sökandena yrkar att personaldomstolen ska

| — | ogiltigförklara de beslut som fattades av harmoniseringsbyråns ordförande den 12 mars 2009 avseende uppsägning av sökandenas anställningsavtal som tillfälligt anställda, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara de beslut som fattades av harmoniseringsbyråns ordförande den 12 mars 2009 avseende uppsägning av sökandenas anställningsavtal som tillfälligt anställda, och

| — | förplikta Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) att ersätta rättegångskostnaderna.

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/69 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/69

---

Talan väckt den 25 januari 2010 — Gheysens mot rådet

(Mål F-8/10)

2010/C 100/102

Rättegångsspråk: franska

Parter

Sökande: Johan Gheysens (Mechelen, Belgien) (ombud: advokaterna S. Orlandi, A. Coolen och J.-N. Louis)

Svarande: Europeiska unionens råd

Saken och beskrivning av tvisten

Talan om ogiltigförklaring av rådets beslut att inte förlänga sökandens anställningsavtal och därmed avsluta sökandens anställningsförhållande vid rådet.

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att personaldomstolen ska

| — | ogiltigförklara beslutet att inte förlänga sökandens anställningsavtal efter den 30 september 2009 och inte vidta åtgärder för att regularisera sökandens administrativa situation trots att sökanden sedan 16 år tillbaka arbetar vid institutionen, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara beslutet att inte förlänga sökandens anställningsavtal efter den 30 september 2009 och inte vidta åtgärder för att regularisera sökandens administrativa situation trots att sökanden sedan 16 år tillbaka arbetar vid institutionen, och

| — | förplikta Europeiska unionens råd att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta Europeiska unionens råd att ersätta rättegångskostnaderna.

---

| 17.4.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 100/70 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 100/70

---

Talan väckt den 29 januari 2010 — Hecq mot kommissionen

(Mål F-10/10)

2010/C 100/103

Rättegångsspråk: franska

Parter

Sökande: André Hecq (Chaumont-Gistoux, Belgien) (ombud: advokaten L. Vogel)

Svarande: Europeiska kommissionen

Saken och beskrivning av tvisten

Ogiltigförklaring av kommissionens beslut att avslå en begäran om ersättning med 100 procent för olika medicinska utgifter.

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att personaldomstolen ska

| — | ogiltigförklara det tysta beslut tillsättningsmyndigheten uppges ha fattat den 7 april 2009, genom vilket tillsättningsmyndigheten avslog sökandens begäran daterad den 7 december 2008 om ersättning i enlighet med artikel 73 i tjänsteföreskrifterna för hela kostnaden för tre medicinska utgifter, närmare bestämt ett besök hos en psykiater, den 6 oktober 2008, läkemedel som skrevs ut av nämnda psykiater, samt ett läkarbesök den 1 december 2008, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det tysta beslut tillsättningsmyndigheten uppges ha fattat den 7 april 2009, genom vilket tillsättningsmyndigheten avslog sökandens begäran daterad den 7 december 2008 om ersättning i enlighet med artikel 73 i tjänsteföreskrifterna för hela kostnaden för tre medicinska utgifter, närmare bestämt ett besök hos en psykiater, den 6 oktober 2008, läkemedel som skrevs ut av nämnda psykiater, samt ett läkarbesök den 1 december 2008,

| — | i den mån det behövs, ogiltigförklara det beslut tillsättningsmyndigheten meddelade den 20 oktober 2009, genom vilket sökandens klagomål av den 25 juni 2009 avseende nämnda tysta beslut av den 7 april 2009 avslogs, och |
| --- | --- |

—

i den mån det behövs, ogiltigförklara det beslut tillsättningsmyndigheten meddelade den 20 oktober 2009, genom vilket sökandens klagomål av den 25 juni 2009 avseende nämnda tysta beslut av den 7 april 2009 avslogs, och

| — | förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna.

---