# Den Europæiske Unions C 113/2010

| | ISSN 1725-2393
  doi:10.3000/17252393.C_2010.113.dan |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | C 113 |
| | |
| Dansk udgave | Meddelelser og oplysninger | 53. årgang1. maj 2010 |

ISSN 1725-2393

doi:10.3000/17252393.C_2010.113.dan

Den Europæiske Unions

Tidende

C 113

Dansk udgave

Meddelelser og oplysninger

53. årgang1. maj 2010

---

| Informationsnummer | Indhold | Side |
| --- | --- | --- |
| | IV   Oplysninger |
| | OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER |
| | Domstolen |
| 2010/C 113/01 | Domstolens seneste offentliggørelse i Den Europæiske Unions TidendeEUT C 100 af 17.4.2010 | 1 |

Informationsnummer

Indhold

Side

IV   Oplysninger

OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER

Domstolen

2010/C 113/01

Domstolens seneste offentliggørelse i Den Europæiske Unions TidendeEUT C 100 af 17.4.2010

Den Europæiske Unions Tidende

1

| | V   Øvrige meddelelser |
| --- | --- |
| | RETSLIGE PROCEDURER |
| | Domstolen |
| 2010/C 113/02 | Sag C-38/06: Domstolens dom (Første Afdeling) af 4. marts 2010 — Europa-Kommissionen mod Den Portugisiske Republik (Traktatbrud — toldfritagelse for indførsel af varer, der er bestemt specielt til militært brug) | 2 |
| 2010/C 113/03 | Sag C-424/07: Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 3. december 2009 — Europa-Kommissionen mod Forbundsrepublikken Tyskland (Traktatbrud — elektronisk kommunikation — direktiv 2002/19/EF — direktiv 2002/21/EF — direktiv 2002/22/EF — net og tjenester — nationale regler — nye markeder) | 3 |
| 2010/C 113/04 | Sag C-518/07: Domstolens dom (Store Afdeling) af 9. marts 2010 — Europa-Kommissionen mod Forbundsrepublikken Tyskland (Traktatbrud — direktiv 95/46/EF — beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og fri udveksling af sådanne oplysninger — artikel 28, stk. 1 — nationale tilsynsmyndigheder — uafhængighed — administrativt tilsyn, som udøves over for disse myndigheder) | 3 |
| 2010/C 113/05 | Sag C-135/08: Domstolens dom (Store Afdeling) af 2. marts 2010 — Janko Rottmann mod Freistaat Bayern (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesverwaltungsgericht — Tyskland) (Unionsborgerskab — artikel 17 EF — statsborgerskab i en medlemsstat erhvervet ved fødsel — statsborgerskab i en anden medlemsstat erhvervet ved naturalisation — fortabelse af det oprindelige statsborgerskab som følge af denne naturalisation — fortabelse med tilbagevirkende kraft af statsborgerskabet, der er erhvervet ved naturalisation, på grund af svig begået i forbindelse med erhvervelsen af dette — statsløshed med deraf følgende fortabelse af status som unionsborger) | 4 |
| 2010/C 113/06 | Forenede sager C-175/08, C-176/08, C-178/08 og C-179/08: Domstolens dom (Store Afdeling) af 2. marts 2010 — Aydin Salahadin Abdulla (sag C-175/08), Kamil Hasan (sag C-176/08), Ahmed Adem og Hamrin Mosa Rashi (sag C-178/08) og Dler Jamal (sag C-179/08) mod Bundesrepublik Deutschland (anmodninger om præjudiciel afgørelse fra Bundesverwaltungsgericht (Tyskland)) (Direktiv 2004/83/EF — minimumsstandarder for anerkendelse af flygtningestatus eller subsidiær beskyttelsesstatus — status som flygtning — artikel 2, litra c) — ophør af flygtningestatus — artikel 11 — ændring af omstændighederne — artikel 11, stk. 1, litra e) — flygtning — ikke velbegrundet frygt for forfølgelse — vurdering — artikel 11, stk. 2 — tilbagekaldelse af flygtningestatus — bevis — artikel 14, stk. 2) | 4 |
| 2010/C 113/07 | Sag C-197/08: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 4. marts 2010 — Europa-Kommissionen mod Den Franske Republik (Traktatbrud — direktiv 95/59/EF — forbrugsbeskatning af forarbejdet tobak bortset fra omsætningsafgift — artikel 9, stk. 1 — fabrikanters og importørers frie fastsættelse af maksimale detailsalgspriser for deres varer — national lovgivning, som foreskriver en minimumsdetailsalgspris for cigaretter — national lovgivning, som forbyder salg af tobaksvarer til en tilbudspris, der er i strid med hensynet til den offentlige sundhed — begrebet nationale lovgivninger om kontrol med prisniveauet eller overholdelse af fastsatte priser — begrundelse — beskyttelse af den offentlige sundhed — WHO-rammekonventionen om bekæmpelse af tobaksrygning) | 6 |
| 2010/C 113/08 | Sag C-198/08: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 4. marts 2010 — Europa-Kommissionen mod Republikken Østrig (Traktatbrud — direktiv 95/59/EF — forbrugsbeskatning af forarbejdet tobak bortset fra omsætningsafgift — artikel 9, stk. 1 — fabrikanters og importørers frie fastsættelse af maksimale detailsalgspriser for deres varer — national lovgivning, som foreskriver en minimumsdetailsalgspris for cigaretter og en minimumsdetailsalgspris for finskåren tobak — begrundelse — beskyttelse af den offentlige sundhed — WHO-rammekonventionen om bekæmpelse af tobaksrygning) | 6 |
| 2010/C 113/09 | Sag C-221/08: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 4. marts 2010 — Europa-Kommissionen mod Irland (Traktatbrud — direktiv 95/59/EF — forbrugsbeskatning af forarbejdet tobak bortset fra omsætningsafgift — artikel 9, stk. 1 — fabrikanters og importørers frie fastsættelse af maksimale detailsalgspriser for deres varer — national lovgivning, som foreskriver en minimumsdetailsalgspris for cigaretter — begrundelse — beskyttelse af den offentlige sundhed — WHO-rammekonventionen om bekæmpelse af tobaksrygning) | 7 |
| 2010/C 113/10 | Sag C-241/08: Domstolens dom (Anden Afdeling) af 4. marts 2010 — Europa-Kommissionen mod Den Franske Republik (Traktatbrud — direktiv 92/43/EØF — artikel 6, stk. 2 og 3 — ukorrekt gennemførelse — særlige bevaringsområder — et projekts betydelige konsekvenser for miljøet — visse aktiviteters ikke-forstyrrende karakter — vurdering af påvirkninger på miljøet) | 7 |
| 2010/C 113/11 | Sag C-297/08: Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 4. marts 2010 — Europa-Kommissionen mod Den Italienske Republik (Traktatbrud — miljø — direktiv 2006/12/EF — artikel 4 og 5 — håndtering af affald — håndteringsplan — tilstrækkeligt og integreret net af bortskaffelsesfaciliteter — fare for folkesundheden eller miljøet — force majeure — uro i den offentlige orden — organiseret kriminalitet) | 8 |
| 2010/C 113/12 | Sag C-378/08: Domstolens dom (Store Afdeling) af 9. marts 2010 — Raffinerie Mediterranee SpA (ERG), Polimeri Europa SpA og Syndial SpA mod Ministero dello Sviluppo economico, Ministero della Salute, Ministero Ambiente e Tutela del Territorio e del Mare, Ministero delle Infrastrutture, Ministero dei Trasporti, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell’Interno, Regione siciliana, Assessorato regionale Territorio ed Ambiente (Sicilia), Assessorato regionale Industria (Sicilia), Prefettura di Siracusa, Istituto superiore di Sanità, Commissario Delegato per Emergenza Rifiuti e Tutela Acque (Sicilia), Vice Commissario Delegato per Emergenza Rifiuti e Tutela Acque (Sicilia), Agenzia Protezione Ambiente e Servizi tecnici (APAT), Agenzia regionale Protezione Ambiente (ARPA Sicilia), Istituto centrale Ricerca scientifica e tecnologica applicata al Mare, Subcommissario per la Bonifica dei Siti contaminati, Provincia regionale di Siracusa, Consorzio ASI Sicilia orientale Zona Sud, Comune di Siracusa, Comune di Augusta, Comune di Melilli, Comune di Priolo Gargallo, Azienda Unità sanitaria locale N. 8, Sviluppo Italia Aree Produttive SpA, og Invitalia (Agenzia nazionale per l’attrazione degli investimenti e lo sviluppo d’impresa) SpA, tidligere Sviluppo Italia SpA (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunale Amministrativo Regionale della Sicilia — Italien) (Princippet om, at forureneren betaler — direktiv 2004/35/EF — miljøansvar — tidsmæssig anvendelse — tidligere forurening forvoldt før den dato, der er fastsat for gennemførelse af det pågældende direktiv, og som fortsætter efter denne dato — national lovgivning, der pålægger en flerhed af virksomheder udgifterne til genopretning af skader i relation til denne forurening — krav om en fejl eller en forsømmelse — krav om årsagssammenhæng — offentlige bygge- og anlægskontrakter) | 8 |
| 2010/C 113/13 | Forenede sager C-379/08 og C-378/08: Domstolens dom (Store Afdeling) af 9. marts 2010 — Raffinerie Mediterranee SpA (ERG) (sag C-379/08), Polimeri Europa SpA, og Syndial SpA mod Ministero dello Sviluppo economico, Ministero della Salute, Ministero Ambiente e Tutela del Territorio e del Mare, Ministero delle Infrastrutture, Ministero dei Trasporti, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell’Interno, Regione siciliana, Assessorato regionale Territorio ed Ambiente (Sicilia), Assessorato regionale Industria (Sicilia), Prefettura di Siracusa, Istituto superiore di Sanità, Commissario Delegato per Emergenza Rifiuti e Tutela Acque (Sicilia), Vice Commissario Delegato per Emergenza Rifiuti e Tutela Acque (Sicilia), Agenzia Protezione Ambiente e Servizi tecnici (APAT), Agenzia regionale Protezione Ambiente (ARPA Sicilia), Istituto centrale Ricerca scientifica e tecnologica applicata al Mare, Subcommissario per la Bonifica dei Siti contaminati, Provincia regionale di Siracusa, Consorzio ASI Sicilia orientale Zona Sud, Comune di Siracusa, Comune di Augusta, Comune di Melilli, Comune di Priolo Gargallo, Azienda Unità sanitaria locale N. 8, Sviluppo Italia Aree Produttive SpA og Invitalia (Agenzia nazionale per l’attrazione degli investimenti e lo sviluppo d’impresa) SpA, tidligere Sviluppo Italia SpA, ENI SpA (sag C-380/08) mod Ministero Ambiente e Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dello Sviluppo economico, Ministero della Salute, Regione siciliana, Istituto superiore di Sanità, Agenzia per la Protezione dell’Ambiente e per i Servizi tecnici og Commissario delegato per l’Emergenza rifiuti e la Tutela delle Acque (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunale Amministrativo Regionale della Sicilia — Italien) (Princippet om, at forureneren betaler — direktiv 2004/35/EF — miljøansvar — tidsmæssig anvendelse — tidligere forurening forvoldt før den dato, der er fastsat for gennemførelse af det pågældende direktiv, og som fortsætter efter denne dato — afhjælpende foranstaltninger — forpligtelse til at høre de berørte virksomheder — bilag II) | 10 |
| 2010/C 113/14 | Sag C-384/08: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 11. marts 2010 — Attanasio Group Srl mod Comune di Carbognano (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio — Italien) (Artikel 43 EF og 48 EF — regional lovgivning, som foreskriver obligatoriske minimumsafstande mellem vejanlæg til salg af brændstof — Domstolens kompetence og formaliteten vedrørende anmodningen om præjudiciel afgørelse — etableringsfrihed — restriktion) | 11 |
| 2010/C 113/15 | Sag C-496/08 P: Domstolens dom (Anden Afdeling) af 4. marts 2010 — Pilar Angé Serrano, Jean-Marie Bras, Adolfo Orcajo Teresa, Dominiek Decoutere, Armin Hau, Francisco Javier Solana Ramos mod Europa-Parlamentet, Rådet for Den Europæiske Union (Appel — tjenestemænd — beståelse af interne udvælgelsesprøver med henblik på overgang til en anden kategori under den tidligere gældende vedtægt — ikrafttræden af den nye vedtægt — overgangsregler om indplacering i lønklasse — ulovlighedsindsigelse — velerhvervede rettigheder — berettiget forventning — ligebehandling — princippet om god forvaltningsskik og administrationens omsorgspligt) | 11 |
| 2010/C 113/16 | Sag C-522/08: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 11. marts 2010 — Telekomunikacja Polska SA w Warszawie mod Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Naczelny Sąd Administracyjny (Republikken Polen)) (Elektronisk kommunikation — tjenesteydelser inden for telekommunikation — direktiv 2002/21/EF — direktiv 2002/22/EF — indgåelse af en kontrakt om præstation af en tjenesteydelse betinget af, at der indgås en kontrakt om præstation af andre tjenesteydelser — forbud — internet via bredbånd) | 12 |
| 2010/C 113/17 | Sag C-578/08: Domstolens dom (Anden Afdeling) af 4. marts 2010 — Rhimou Chakroun mod Minister van Buitenlandse Zaken (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Raad van State — Nederlandene) (Ret til familiesammenføring — direktiv 2003/86/EF — begrebet social bistand — begrebet familiesammenføring — familiedannelse) | 13 |
| 2010/C 113/18 | Sag C-1/09: Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 11. marts 2010 — Centre d'exportation du livre français (CELF), under likvidation og Ministre de la Culture et de la Communication mod Société internationale de diffusion et d'édition (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Conseil d'État — Frankrig) (Statsstøtte — artikel 88, stk. 3, EF — ulovlig støtte, som er blevet erklæret forenelig med fællesmarkedet — annullation af Kommissionens beslutning — nationale domstole — tilbagesøgning af en ulovligt gennemført støtte — udsættelse af sagen, indtil Kommissionen har vedtaget en ny beslutning — ekstraordinære omstændigheder, der kan begrænse tilbagesøgningspligten) | 13 |
| 2010/C 113/19 | Sag C-19/09: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 11. marts 2010 — Wood Floor Solutions Andreas Domberger GmbH mod Silva Trade SA (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Oberlandesgericht Wien — Østrig) (Retternes kompetence, anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område — forordning (EF) nr. 44/2001 — specielle kompetenceregler — artikel 5, nr. 1), litra a), og artikel 5, nr. 1), litra b), andet led — levering af tjenesteydelser — handelsagenturaftale — opfyldelse af kontrakten i flere medlemsstater) | 14 |
| 2010/C 113/20 | Sag C-258/09: Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 4. marts 2010 — Europa-Kommissionen mod Kongeriget Belgien (Traktatbrud — miljø — direktiv 2008/1/EF — integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening — manglende gennemførelse inden for den fastsatte frist) | 14 |
| 2010/C 113/21 | Sag C-361/09 P: Appel iværksat den 10. september 2009 af Hans Molter til prøvelse af kendelse afsagt den 12. august 2009 af Retten i Første Instans (Ottende Afdeling) i sag T-141/09, Hans Molter mod Forbundsrepublikken Tyskland | 15 |
| 2010/C 113/22 | Sag C-389/09: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Juzgado de lo Contencioso Administrativo no 3 de Almería (Spanien) den 2. oktober 2009 — Águeda María Sáenz Morales mod Consejería para la Igualdad y Bienestar Social | 15 |
| 2010/C 113/23 | Sag C-21/10: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Fővárosi Bíróság (Ungarn) den 13. januar 2010 — Károly Nagy mod Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal | 15 |
| 2010/C 113/24 | Sag C-33/10: Sag anlagt den 20. januar 2010 — Europa-Kommissionen mod Kongeriget Danmark | 16 |
| 2010/C 113/25 | Sag C-51/10 P: Appel iværksat den 1. februar 2010 af Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. til prøvelse af dom afsagt af Retten i Første Instans (Anden Afdeling) den 19. november 2009 i sag T-298/06 — Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) | 17 |
| 2010/C 113/26 | Sag C-53/10: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesverwaltungsgericht (Tyskland) den 2. februar 2010 — Land Hessen mod Franz Mücksch OHG, procesdeltager: Merck KG aA | 17 |
| 2010/C 113/27 | Sag C-54/10 P: Appel iværksat den 2. februar 2010 af Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. til prøvelse af dom afsagt af Retten i Første Instans den 19. november 2009 i de forenede sager T-64/07 — T-66/07, Agencja Wydawnicza Technopol mod KHIM (350) | 18 |
| 2010/C 113/28 | Sag C-55/10 P: Appel iværksat den 2. februar 2010 af Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. til prøvelse af dom afsagt af Retten i Første Instans den 19. november 2009 i de forenede sager T-200/07 — T-202/07, Agencja Wydawnicza Technopol mod KHIM (222) | 18 |
| 2010/C 113/29 | Sag C-56/10 P: Appel iværksat den 2. februar 2010 af Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. til prøvelse af dom afsagt af Retten i Første Instans den 19. november 2009 i de forenede sager T-425/07 og T-426/07, Agencja Wydawnicza Technopol mod KHIM (100) | 19 |
| 2010/C 113/30 | Sag C-70/10: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Cour d’appel de Bruxelles (Belgien) den 5. februar 2010 — Scarlet Extended SA mod Société belge des auteurs compositeurs et éditeurs | 20 |
| 2010/C 113/31 | Sag C-71/10: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Supreme Court of the United Kingdom (Det Forenede Kongerige) den 8. februar 2010 — Office of Communications mod The Information Commissioner | 20 |
| 2010/C 113/32 | Sag C-74/10 P: Appel iværksat den 9. februar 2010 af European Renewable Energies Federation ASBL (EREF) til prøvelse af kendelse afsagt den 19. november 2009 af Retten i Første Instans (Sjette Afdeling) i sag T-94/07, European Renewable Energies Federation ASBL (EREF) mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber | 21 |
| 2010/C 113/33 | Sag C-75/10 P: Appel iværksat den 9. februar 2010 af European Renewable Energies Federation ASBL (EREF) til prøvelse af kendelse afsagt den 19. november 2009 af Retten i Første Instans (Sjette Afdeling) i sag T-40/08, European Renewable Energies Federation ASBL (EREF) mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber | 21 |
| 2010/C 113/34 | Sag C-78/10: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Cour d’appel de Rouen (Frankrig) den 8. februar 2010 — Advokat Marc Berel, som mandatar for Société Port Angot Développement, Advokat Hess, som kurator for Société Port Angot Développement, Rijn Schelde Mondia France SA, Receveur principal des douanes de Rouen Port, Administration des douanes — Havre Port, Société Port Angot Développement, retlig efterfølger for SAS Manutention de produits Chimiques et miniers (Maprochim) og Asia Pulp & Paper France mod Administration des douanes de Rouen, Receveur principal des douanes du Havre og Administration des douanes du Havre | 22 |
| 2010/C 113/35 | Sag C-79/10: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesfinanzhof (Tyskland) den 11. februar 2010 — Systeme Helmholz GmbH mod Hauptzollamt Nürnberg | 23 |
| 2010/C 113/36 | Sag C-82/10: Sag anlagt den 11. februar 2010 — Europa-Kommissionen mod Irland | 23 |
| 2010/C 113/37 | Sag C-83/10: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Juzgado de lo Mercantil de Pontevedra (Spanien) den 11. februar 2010 — Aurora Sousa Rodríguez m.fl. mod Air France S.A. | 24 |
| 2010/C 113/38 | Sag C-86/10: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Arbeitsgerichts Siegburg (Tyskland) den 12. februar 2010 — Hüseyin Balaban mod Zelter GmbH | 24 |
| 2010/C 113/39 | Sag C-89/10: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Belgien) den 17. februar 2010 — Q-Beef NV mod Belgische Staat | 25 |
| 2010/C 113/40 | Sag C-90/10: Sag anlagt den 16. februar 2010 — Europa-Kommissionen mod Kongeriget Spanien | 25 |
| 2010/C 113/41 | Sag C-91/10: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Rechtbank Breda (Nederlandene) den 17. februar 2010 — VAV Autovermietung GmbH mod Inspecteur van de Belastingdienst/Douane Zuid, kantoor Roosendaal | 26 |
| 2010/C 113/42 | Sag C-92/10 P: Appel iværksat den 17. februar 2010 af Media-Saturn-Holding GmbH til prøvelse af dom afsagt af Retten (Fjerde Afdeling) den 15. december 2009 i sag T-476/08 — Media-Saturn-Holding GmbH mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) | 27 |
| 2010/C 113/43 | Sag C-95/10: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Supremo Tribunal Administrativo (Portugal) den 22. februar 2010 — Strong Segurança SA mod Município de Sintra, Securitas-Serviços og Tecnologia de Segurança | 28 |
| 2010/C 113/44 | Sag C-96/10: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Belgien) den 22. februar 2010 — Frans Bosschaert mod Belgische Staat, Slachthuizen Georges Goossens NV og Slachthuizen Goossens NV | 28 |
| 2010/C 113/45 | Sag C-97/10, Sag C-98/10, Sag C-99/10: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal d’instance de Dax (Frankrig) den 22. februar 2010 — AG2R Prévoyance mod Bourdil SARLi sagerne — AG2R Prévoyance mod Société boucalaise de boulangerie SARL — AG2R Prévoyance mod Baba-Pom SARL | 29 |
| 2010/C 113/46 | Sag C-100/10: Sag anlagt den 23. februar 2010 — Europa-Kommissionen mod Storhertugdømmet Luxembourg | 29 |
| 2010/C 113/47 | Sag C-102/10: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Judecătoria Focșani (Rumænien) den 24. februar 2010 — Frăsina Bejan mod Tudorel Mușat | 30 |
| 2010/C 113/48 | Sag C-103/10: Sag anlagt den 24. februar 2010 — Europa-Kommissionen mod Den Portugisiske Republik | 31 |
| 2010/C 113/49 | Sag C-106/10: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Supremo Tribunal Administrativo (Potrugal) den 25. februar 2010 — Lidl & Companhia mod Fazenda Pública | 32 |
| 2010/C 113/50 | Sag C-111/10: Sag anlagt den 1. marts 2010 — Europa-Kommissionen mod Rådet for Den Europæiske Union | 32 |
| 2010/C 113/51 | Sag C-112/10: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Hof van Cassatie van België (Belgien) den 1. marts 2010 — Procureur-generaal bij het Hof van Beroep te Antwerpen mod Zaza Retail BV (Philippe og Cécile Noelmans, kuratorer i konkursboet Zaza Retail BV (Belgien)); intervenient: Zaza Retail BV (Manon Cordewener, kurator i konkursboet Zaza Retail BV (Nederlandene)) | 33 |
| 2010/C 113/52 | Sag C-116/10: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg (Luxembourg) den 3. marts 2010 — État du Grand-Duché de Luxembourg og Administration de l'enregistrement et des domaines mod Pierre Feltgen (kurator for Bacino Charter Company SA under konkurs) og Bacino Charter Company SA | 33 |
| 2010/C 113/53 | Sag C-117/10: Sag anlagt den 3. marts 2010 — Europa-Kommissionen mod Rådet for Den Europæiske Union | 34 |
| 2010/C 113/54 | Sag C-118/10: Sag anlagt den 3. marts 2010 — Europa-Kommissionen mod Rådet for Den Europæiske Union | 35 |
| 2010/C 113/55 | Sag C-122/10: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Marknadsdomstolen (Sverige) den 8. marts 2010 — Konsumentombudsmannen (KO) mod Ving Sverige AB | 35 |
| 2010/C 113/56 | Sag C-127/10: Sag anlagt den 10. marts 2010 — Europa-Kommissionen mod Den Hellenske Republik | 36 |
| | Retten |
| 2010/C 113/57 | Sag T-401/06: Rettens dom af 4. marts 2010 — Brosmann Footwear (HK) m.fl. mod Rådet (Dumping — import af fodtøj med overdel af læder med oprindelse i Folkerepublikken Kina og Vietnam — status som virksomhed, der opererer under markedsøkonomiske vilkår — individuel behandling — stikprøver — EF-erhvervsgrenens støtte til klagen — definition af den omhandlede vare — ligebehandling — skade — berettiget forventning — begrundelsespligt) | 37 |
| 2010/C 113/58 | Forenede sager T-407/06 og T-408/06: Rettens dom af 4. marts 2010 — Zhejiang Aokang Shoes og Wenzhou Taima Shoes mod Rådet (Dumping — import af fodtøj med overdel af læder med oprindelse i Folkerepublikken Kina og Vietnam — status som virksomhed, der opererer under markedsøkonomiske vilkår — individuel behandling — stikprøver — ret til forsvar — ligebehandling — skade — berettiget forventning — begrundelsespligt) | 37 |
| 2010/C 113/59 | Sag T-409/06: Rettens dom af 4. marts 2010 — Sun Sang Kong Yuen Shoes Factory mod Rådet (Dumping — import af fodtøj med overdel af læder med oprindelse i Folkerepublikken Kina og Vietnam — status som virksomhed, der opererer under markedsøkonomiske vilkår — stikprøver — manglende samarbejde — ret til forsvar — skade — begrundelsespligt) | 38 |
| 2010/C 113/60 | Sag T-410/06: Rettens dom af 4. marts 2010 — Foshan City Nanhai Golden Step Industrial mod Rådet (Dumping — import af fodtøj med overdel af læder med oprindelse i Folkerepublikken Kina og Vietnam — fastsættelse af den beregnede normale værdi — eksportpris — ret til forsvar — skade — begrundelsespligt) | 39 |
| 2010/C 113/61 | Sag T-9/07: Rettens dom af 18. marts 2010 — Grupo Promer Mon Graphic mod KHIM — PepsiCo (Gengivelse af et cirkelformet reklameunderlag) (EF-design — ugyldighedssag — registreret EF-design, der gengiver et cirkelformet reklameunderlag — tidligere EF-design — ugyldighedsgrund — modstridende design — andet helhedsindtryk foreligger ikke — begrebet strider mod — det omhandlede produkt — designerens grad af frihed — informeret bruger — artikel 10 og artikel 25, stk. 1, litra d), i forordning (EF) nr. 6/2002) | 39 |
| 2010/C 113/62 | Sag T-63/07: Rettens dom af 17. marts 2010 — Mäurer + Wirtz mod KHIM — Exportaciones Aceiteras Fedeoliva (tosca de FEDEOLIVA) (EF-varemærker — indsigelsessag — ansøgning om EF-figurmærket tosca de FEDEOLIVA — det ældre EF-ordmærke og det ældre nationale ordmærke TOSCA — relative registreringshindringer — manglende hensyntagen til et argument — artikel 74, stk. 1, i forordning (EF) nr. 40/94 (nu artikel 76, stk. 1, i forordning (EF) nr. 207/2009) | 40 |
| 2010/C 113/63 | Sag T-190/07: Rettens dom af 18. marts 2010 — KEK Diavlos mod Kommissionen (Finansiel støtte inden for rammerne af informationsprogrammet for den europæiske borger (PRINCE) — projekt vedrørende forberedelsen af skoleelever til indførelse af euroen — beslutning vedrørende krav om tilbagebetaling af ydet forskud — begrundelsespligt — fejlskøn) | 40 |
| 2010/C 113/64 | Sag T-24/08: Rettens dom af 4. marts 2010 — Weldebräu mod KHIM — Kofola Holding (formen på en flaske med skrueformet hals) (EF-varemærker — indsigelsessag — ansøgning om tredimensionelt EF-varemærke — formen på en flaske med skrueformet hals — ældre tredimensionelt EF-varemærke, der består af formen på en flaske med skrueformet hals — relativ registreringshindring — ingen risiko for forveksling — artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94 (nu artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009)) | 41 |
| 2010/C 113/65 | Sag T-94/08: Rettens dom af 18. marts 2010 — Centre de coordination Carrefour mod Kommissionen (Annullationssøgsmål — statsstøtte — støtteordning til fordel for koordinationscentre, som er hjemmehørende i Belgien — ny beslutning fra Kommissionen som følge af en delvis annullation fra Domstolen — manglende søgsmålsinteresse — afvisning) | 41 |
| 2010/C 113/66 | Sag T-189/08: Rettens dom af 18. marts 2010 — Forum 187 mod Kommissionen (Annullationssøgsmål — statsstøtte — støtteordning til fordel for koordinationscentre, som er hjemmehørende i Belgien — ny beslutning fra Kommissionen som følge af en delvis annullation fra Domstolen — sammenslutning — manglende søgsmålsinteresse — afvisning) | 42 |
| 2010/C 113/67 | Sag T-477/08: Rettens dom af 4. marts 2010 — Mundipharma mod KHIM — ALK-Abelló (AVANZALENE) (EF-varemærker — indsigelsessag — ansøgning om EF-ordmærket AVANZALENE — det ældre EF-ordmærke AVANZ — risiko for forveksling — lighed mellem tegnene — artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94 (nu artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009)) | 42 |
| 2010/C 113/68 | Sag T-564/08: Rettens dom af 4. marts 2010 — Monoscoop mod KHIM (SUDOKU SAMURAI BINGO) (EF-varemærker — ansøgning om EF-ordmærket SUDOKU SAMURAI BINGO — absolut registreringshindring — beskrivende karakter — artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 40/94 (nu artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 207/2009)) | 43 |
| 2010/C 113/69 | Sag T-15/09: Rettens dom af 9. marts 2010 — Euro-Information mod KHIM (EURO AUTOMATIC CASH) (EF-varemærker — ansøgning om EURO AUTOMATIC CASH som EF-ordmærke — absolutte registreringshindringer — manglende fornødent særpræg — artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94 (nu artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009) — beskrivende karakter — artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 40/94 (nu artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 207/2009)) | 43 |
| 2010/C 113/70 | Sag T-31/09: Rettens dom af 10. marts 2010 — Baid mod KHIM (LE GOMMAGE DES FACADES) (EF-varemærker — ansøgning om EF-ordmærket LE GOMMAGE DES FACADES — absolut registreringshindring — beskrivende karakter — artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 40/94 (nu artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 207/2009) — begrundelsespligt — artikel 73, første punktum, i forordning nr. 40/94 (nu artikel 75, første punktum, i forordning nr. 207/2009)) | 44 |
| 2010/C 113/71 | Sag T-77/09: Rettens dom af 9. marts 2010 — hofherr communikation mod KHIM (NATURE WATCH) (EF-varemærker — international registrering, hvor Det Europæiske Fællesskab er designeret — ordmærket NATURE WATCH — absolutte registreringshindringer — beskrivende karakter — artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 40/94 (nu artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 207/2009)) | 44 |
| 2010/C 113/72 | Sag T-78/09: Rettens dom af 17. marts 2010 — Parlamentet mod Collée (Appel — personalesag — tjenestemænd — forfremmelse — forfremmelsesåret 2004 — proceduren for tildeling af point for fortjeneste — urigtig gengivelse af beviserne — begrundelse — bevisværdien af rapportudvalgets udtalelse — princippet om forbud mod forskelsbehandling) | 45 |
| 2010/C 113/73 | Sag T-538/08: Rettens kendelse af 3. marts 2010 — REWE-Zentral mod KHIM — KODI Diskontläden (inéa) (EF-varemærker — indsigelse — indsigelsen trukket tilbage — ufornødent at træffe afgørelse) | 45 |
| 2010/C 113/74 | Sag T-316/09: Rettens kendelse af 25. februar 2010 — Google mod KHIM (ANDROID) (EF-varemærker — afslag på registrering — begrænsning af den varefortegnelse, som varemærkeansøgningen ønskes registreret for — indsigelsen mod registreringen trukket tilbage — ufornødent at træffe afgørelse) | 46 |
| 2010/C 113/75 | Sag T-414/09: Rettens kendelse af 4. marts 2010 — Henkel mod KHIM — JLO Holding (LIVE) (EF-varemærker — begæring om fortabelse — tilbagekaldelse af begæringen om fortabelse — ufornødent at træffe afgørelse) | 46 |
| 2010/C 113/76 | Sag T-435/09 R: Kendelse afsagt af Rettens præsident den 15. marts 2010 — GL2006 Europe mod Kommissionen og OLAF (Særlige rettergangsformer — Fællesskabets programmer for forskning og teknologisk udvikling — voldgiftsbestemmelse — pålæg om tilbagesøgning — debetnotat — begæring om udsættelse af gennemførelse — økonomisk tab — ingen usædvanlige omstændigheder — ingen uopsættelighed) | 46 |
| 2010/C 113/77 | Sag T-322/09: Sag anlagt den 14. august 2009 — Al-Faqih og MIRA mod Rådet og Kommissionen | 47 |
| 2010/C 113/78 | Sag T-52/10 P: Appel iværksat den 9. februar 2010 af Giorgio Lebedef til prøvelse af Personalerettens kendelse af 30. november 2009 i sag F-54/09, Lebedef mod Kommissionen | 48 |
| 2010/C 113/79 | Sag T-58/10: Sag anlagt den 11. februar 2010 — Phoenix-Reisen og DRV mod Kommissionen | 49 |
| 2010/C 113/80 | Sag T-62/10 P: Appel iværksat den 10. februar 2010 af Brigitte Zangerl-Posselt til prøvelse af dom afsagt den 30. november 2009 af Personaleretten i sag F-83/07, Zangerl-Posselt mod Kommissionen | 49 |
| 2010/C 113/81 | Sag T-63/10: Sag anlagt den 10. februar 2010 — Jurašinović mod Rådet | 50 |
| 2010/C 113/82 | Sag T-66/10: Sag anlagt den 15. februar 2010 — Zuckerfabrik Jülich mod Kommissionen | 51 |
| 2010/C 113/83 | Sag T-72/10: Sag anlagt den 15. februar 2010 — Intermark mod KHIM — Natex International (NATY’S) | 52 |
| 2010/C 113/84 | Sag T-75/10: Sag anlagt den 17. februar 2010 — Embraer m.fl. mod Kommissionen | 52 |
| 2010/C 113/85 | Sag T-77/10: Sag anlagt den 18. februar 2010 — Certmedica International mod KHIM — Lehning Entreprise (L112) | 53 |
| 2010/C 113/86 | Sag T-78/10: Sag anlagt den 19. februar 2010 — Lehning Entreprise mod KHIM — Certmedica International (L112) | 55 |
| 2010/C 113/87 | Sag T-79/10: Sag anlagt den 22. februar 2010 — COLT Télécommunications France mod Kommissionen | 56 |
| 2010/C 113/88 | Sag T-80/10: Sag anlagt den 16. februar 2010 — Bell & Ross mod KHIM — Klockgrossisten i Norden (gengivelse af et ur) | 57 |
| 2010/C 113/89 | Sag T-84/10: Sag anlagt den 22. februar 2010 — Regione Puglia mod Kommissionen | 58 |
| 2010/C 113/90 | Sag T-86/10: Sag anlagt den 17. februar 2010 — British Sugar mod Kommissionen | 58 |
| 2010/C 113/91 | Sag T-88/10: Sag anlagt den 15. februar 2010 — Inter IKEA Systems mod KHIM — Meteor Controls (GLÄNSA) | 59 |
| 2010/C 113/92 | Sag T-90/10: Sag anlagt den 19. februar 2010 — Ferriere Nord mod Kommissionen | 60 |
| 2010/C 113/93 | Sag T-91/10: Sag anlagt den 19. februar 2010 — Lucchini mod Kommissionen | 61 |
| 2010/C 113/94 | Sag T-92/10: Sag anlagt den 17. februar 2010 — Ferriera Valsabbia og Valsabbia Investimenti mod Kommissionen | 62 |
| 2010/C 113/95 | Sag T-93/10: Sag anlagt den 17. februar 2010 — Bilbaína de Alquitranes m.fl. mod ECHA | 63 |
| 2010/C 113/96 | Sag T-94/10: Sag anlagt den 17. februar 2010 — Rütgers Germany m.fl. mod ECHA | 64 |
| 2010/C 113/97 | Sag T-95/10: Sag anlagt den 17. februar 2010 — Cindu Chemicals m.fl. mod ECHA | 65 |
| 2010/C 113/98 | Sag T-96/10: Sag anlagt den 17. februar 2010 — Rütgers Germany m.fl. mod ECHA | 66 |
| 2010/C 113/99 | Sag T-99/10: Sag anlagt den 2. marts 2010 — Meica mod KHIM — Tofutown.com (TOFUKING) | 66 |
| 2010/C 113/00 | Sag T-100/10: Sag anlagt den 3. marts 2010 — Nordzucker mod Kommissionen | 67 |
| 2010/C 113/01 | Sag T-101/10: Sag anlagt den 3. marts 2010 — Polen mod Kommissionen | 68 |
| 2010/C 113/02 | Sag T-102/10: Sag anlagt den 3. marts 2010 — Südzucker m.fl. mod Kommissionen | 69 |
| 2010/C 113/03 | Sag T-103/10 P(R): Appel iværksat den 5. marts 2010 af Europa-Parlamentet til prøvelse af kendelse afsagt af Personalerettens præsident den 18. december 2009 i sag F-92/09 R, U mod Parlamentet | 70 |
| 2010/C 113/04 | Sag T-105/10: Sag anlagt den 1. marts 2010 — BASF mod Kommissionen | 70 |
| 2010/C 113/05 | Sag T-106/10: Sag anlagt den 4. marts 2010 — Spanien mod Kommissionen | 71 |
| 2010/C 113/06 | Sag T-111/10: Sag anlagt den 3. marts 2010 — Portugal mod Kommissionen | 72 |
| 2010/C 113/07 | Sag T-112/10: Sag anlagt den 1. marts 2010 — Prionics mod Kommissionen og EFSA | 73 |
| 2010/C 113/08 | Sag T-113/10: Sag anlagt den 8. marts 2010 — Spanien mod Kommissionen | 74 |
| 2010/C 113/09 | Sag T-115/10: Sag anlagt den 4. marts 2010 — Det Forenede Kongerige mod Kommissionen | 75 |
| 2010/C 113/10 | Sag T-118/10: Sag anlagt den 5. marts 2010 — Acron mod Rådet | 76 |
| 2010/C 113/11 | Sag T-119/10: Sag anlagt den 5. marts 2010 — Nederlandene mod Kommissionen | 77 |
| 2010/C 113/12 | Sag T-310/07: Rettens kendelse af 2. marts 2010 — gardeur mod KHIM — Blue Rose (g) | 78 |
| 2010/C 113/13 | Sag T-298/08: Rettens kendelse af 2. marts 2010 — Aldi mod KHIM — Catalana de Telecomunicacions Societat Operadora de Xarxes (ALDI) | 78 |
| 2010/C 113/14 | Sag T-552/08: Rettens kendelse af 4. marts 2010 — Kommissionen mod Domótica | 78 |
| 2010/C 113/15 | Sag T-196/09: Rettens kendelse af 1. marts 2010 — TerreStar Europe mod Kommissionen | 78 |
| | Retten for EU-Personalesager |
| 2010/C 113/16 | Sag F-9/10: Sag anlagt den 29. januar 2010 — AC mod Rådet | 79 |
| 2010/C 113/17 | Sag F-12/10: Sag anlagt den 9. februar 2010 — Kerstens mod Kommissionen | 79 |

V   Øvrige meddelelser

RETSLIGE PROCEDURER

Domstolen

2010/C 113/02

Sag C-38/06: Domstolens dom (Første Afdeling) af 4. marts 2010 — Europa-Kommissionen mod Den Portugisiske Republik (Traktatbrud — toldfritagelse for indførsel af varer, der er bestemt specielt til militært brug)

2

2010/C 113/03

Sag C-424/07: Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 3. december 2009 — Europa-Kommissionen mod Forbundsrepublikken Tyskland (Traktatbrud — elektronisk kommunikation — direktiv 2002/19/EF — direktiv 2002/21/EF — direktiv 2002/22/EF — net og tjenester — nationale regler — nye markeder)

3

2010/C 113/04

Sag C-518/07: Domstolens dom (Store Afdeling) af 9. marts 2010 — Europa-Kommissionen mod Forbundsrepublikken Tyskland (Traktatbrud — direktiv 95/46/EF — beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og fri udveksling af sådanne oplysninger — artikel 28, stk. 1 — nationale tilsynsmyndigheder — uafhængighed — administrativt tilsyn, som udøves over for disse myndigheder)

3

2010/C 113/05

Sag C-135/08: Domstolens dom (Store Afdeling) af 2. marts 2010 — Janko Rottmann mod Freistaat Bayern (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesverwaltungsgericht — Tyskland) (Unionsborgerskab — artikel 17 EF — statsborgerskab i en medlemsstat erhvervet ved fødsel — statsborgerskab i en anden medlemsstat erhvervet ved naturalisation — fortabelse af det oprindelige statsborgerskab som følge af denne naturalisation — fortabelse med tilbagevirkende kraft af statsborgerskabet, der er erhvervet ved naturalisation, på grund af svig begået i forbindelse med erhvervelsen af dette — statsløshed med deraf følgende fortabelse af status som unionsborger)

4

2010/C 113/06

Forenede sager C-175/08, C-176/08, C-178/08 og C-179/08: Domstolens dom (Store Afdeling) af 2. marts 2010 — Aydin Salahadin Abdulla (sag C-175/08), Kamil Hasan (sag C-176/08), Ahmed Adem og Hamrin Mosa Rashi (sag C-178/08) og Dler Jamal (sag C-179/08) mod Bundesrepublik Deutschland (anmodninger om præjudiciel afgørelse fra Bundesverwaltungsgericht (Tyskland)) (Direktiv 2004/83/EF — minimumsstandarder for anerkendelse af flygtningestatus eller subsidiær beskyttelsesstatus — status som flygtning — artikel 2, litra c) — ophør af flygtningestatus — artikel 11 — ændring af omstændighederne — artikel 11, stk. 1, litra e) — flygtning — ikke velbegrundet frygt for forfølgelse — vurdering — artikel 11, stk. 2 — tilbagekaldelse af flygtningestatus — bevis — artikel 14, stk. 2)

4

2010/C 113/07

Sag C-197/08: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 4. marts 2010 — Europa-Kommissionen mod Den Franske Republik (Traktatbrud — direktiv 95/59/EF — forbrugsbeskatning af forarbejdet tobak bortset fra omsætningsafgift — artikel 9, stk. 1 — fabrikanters og importørers frie fastsættelse af maksimale detailsalgspriser for deres varer — national lovgivning, som foreskriver en minimumsdetailsalgspris for cigaretter — national lovgivning, som forbyder salg af tobaksvarer til en tilbudspris, der er i strid med hensynet til den offentlige sundhed — begrebet nationale lovgivninger om kontrol med prisniveauet eller overholdelse af fastsatte priser — begrundelse — beskyttelse af den offentlige sundhed — WHO-rammekonventionen om bekæmpelse af tobaksrygning)

6

2010/C 113/08

Sag C-198/08: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 4. marts 2010 — Europa-Kommissionen mod Republikken Østrig (Traktatbrud — direktiv 95/59/EF — forbrugsbeskatning af forarbejdet tobak bortset fra omsætningsafgift — artikel 9, stk. 1 — fabrikanters og importørers frie fastsættelse af maksimale detailsalgspriser for deres varer — national lovgivning, som foreskriver en minimumsdetailsalgspris for cigaretter og en minimumsdetailsalgspris for finskåren tobak — begrundelse — beskyttelse af den offentlige sundhed — WHO-rammekonventionen om bekæmpelse af tobaksrygning)

6

2010/C 113/09

Sag C-221/08: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 4. marts 2010 — Europa-Kommissionen mod Irland (Traktatbrud — direktiv 95/59/EF — forbrugsbeskatning af forarbejdet tobak bortset fra omsætningsafgift — artikel 9, stk. 1 — fabrikanters og importørers frie fastsættelse af maksimale detailsalgspriser for deres varer — national lovgivning, som foreskriver en minimumsdetailsalgspris for cigaretter — begrundelse — beskyttelse af den offentlige sundhed — WHO-rammekonventionen om bekæmpelse af tobaksrygning)

7

2010/C 113/10

Sag C-241/08: Domstolens dom (Anden Afdeling) af 4. marts 2010 — Europa-Kommissionen mod Den Franske Republik (Traktatbrud — direktiv 92/43/EØF — artikel 6, stk. 2 og 3 — ukorrekt gennemførelse — særlige bevaringsområder — et projekts betydelige konsekvenser for miljøet — visse aktiviteters ikke-forstyrrende karakter — vurdering af påvirkninger på miljøet)

7

2010/C 113/11

Sag C-297/08: Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 4. marts 2010 — Europa-Kommissionen mod Den Italienske Republik (Traktatbrud — miljø — direktiv 2006/12/EF — artikel 4 og 5 — håndtering af affald — håndteringsplan — tilstrækkeligt og integreret net af bortskaffelsesfaciliteter — fare for folkesundheden eller miljøet — force majeure — uro i den offentlige orden — organiseret kriminalitet)

8

2010/C 113/12

Sag C-378/08: Domstolens dom (Store Afdeling) af 9. marts 2010 — Raffinerie Mediterranee SpA (ERG), Polimeri Europa SpA og Syndial SpA mod Ministero dello Sviluppo economico, Ministero della Salute, Ministero Ambiente e Tutela del Territorio e del Mare, Ministero delle Infrastrutture, Ministero dei Trasporti, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell’Interno, Regione siciliana, Assessorato regionale Territorio ed Ambiente (Sicilia), Assessorato regionale Industria (Sicilia), Prefettura di Siracusa, Istituto superiore di Sanità, Commissario Delegato per Emergenza Rifiuti e Tutela Acque (Sicilia), Vice Commissario Delegato per Emergenza Rifiuti e Tutela Acque (Sicilia), Agenzia Protezione Ambiente e Servizi tecnici (APAT), Agenzia regionale Protezione Ambiente (ARPA Sicilia), Istituto centrale Ricerca scientifica e tecnologica applicata al Mare, Subcommissario per la Bonifica dei Siti contaminati, Provincia regionale di Siracusa, Consorzio ASI Sicilia orientale Zona Sud, Comune di Siracusa, Comune di Augusta, Comune di Melilli, Comune di Priolo Gargallo, Azienda Unità sanitaria locale N. 8, Sviluppo Italia Aree Produttive SpA, og Invitalia (Agenzia nazionale per l’attrazione degli investimenti e lo sviluppo d’impresa) SpA, tidligere Sviluppo Italia SpA (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunale Amministrativo Regionale della Sicilia — Italien) (Princippet om, at forureneren betaler — direktiv 2004/35/EF — miljøansvar — tidsmæssig anvendelse — tidligere forurening forvoldt før den dato, der er fastsat for gennemførelse af det pågældende direktiv, og som fortsætter efter denne dato — national lovgivning, der pålægger en flerhed af virksomheder udgifterne til genopretning af skader i relation til denne forurening — krav om en fejl eller en forsømmelse — krav om årsagssammenhæng — offentlige bygge- og anlægskontrakter)

8

2010/C 113/13

Forenede sager C-379/08 og C-378/08: Domstolens dom (Store Afdeling) af 9. marts 2010 — Raffinerie Mediterranee SpA (ERG) (sag C-379/08), Polimeri Europa SpA, og Syndial SpA mod Ministero dello Sviluppo economico, Ministero della Salute, Ministero Ambiente e Tutela del Territorio e del Mare, Ministero delle Infrastrutture, Ministero dei Trasporti, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell’Interno, Regione siciliana, Assessorato regionale Territorio ed Ambiente (Sicilia), Assessorato regionale Industria (Sicilia), Prefettura di Siracusa, Istituto superiore di Sanità, Commissario Delegato per Emergenza Rifiuti e Tutela Acque (Sicilia), Vice Commissario Delegato per Emergenza Rifiuti e Tutela Acque (Sicilia), Agenzia Protezione Ambiente e Servizi tecnici (APAT), Agenzia regionale Protezione Ambiente (ARPA Sicilia), Istituto centrale Ricerca scientifica e tecnologica applicata al Mare, Subcommissario per la Bonifica dei Siti contaminati, Provincia regionale di Siracusa, Consorzio ASI Sicilia orientale Zona Sud, Comune di Siracusa, Comune di Augusta, Comune di Melilli, Comune di Priolo Gargallo, Azienda Unità sanitaria locale N. 8, Sviluppo Italia Aree Produttive SpA og Invitalia (Agenzia nazionale per l’attrazione degli investimenti e lo sviluppo d’impresa) SpA, tidligere Sviluppo Italia SpA, ENI SpA (sag C-380/08) mod Ministero Ambiente e Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dello Sviluppo economico, Ministero della Salute, Regione siciliana, Istituto superiore di Sanità, Agenzia per la Protezione dell’Ambiente e per i Servizi tecnici og Commissario delegato per l’Emergenza rifiuti e la Tutela delle Acque (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunale Amministrativo Regionale della Sicilia — Italien) (Princippet om, at forureneren betaler — direktiv 2004/35/EF — miljøansvar — tidsmæssig anvendelse — tidligere forurening forvoldt før den dato, der er fastsat for gennemførelse af det pågældende direktiv, og som fortsætter efter denne dato — afhjælpende foranstaltninger — forpligtelse til at høre de berørte virksomheder — bilag II)

10

2010/C 113/14

Sag C-384/08: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 11. marts 2010 — Attanasio Group Srl mod Comune di Carbognano (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio — Italien) (Artikel 43 EF og 48 EF — regional lovgivning, som foreskriver obligatoriske minimumsafstande mellem vejanlæg til salg af brændstof — Domstolens kompetence og formaliteten vedrørende anmodningen om præjudiciel afgørelse — etableringsfrihed — restriktion)

11

2010/C 113/15

Sag C-496/08 P: Domstolens dom (Anden Afdeling) af 4. marts 2010 — Pilar Angé Serrano, Jean-Marie Bras, Adolfo Orcajo Teresa, Dominiek Decoutere, Armin Hau, Francisco Javier Solana Ramos mod Europa-Parlamentet, Rådet for Den Europæiske Union (Appel — tjenestemænd — beståelse af interne udvælgelsesprøver med henblik på overgang til en anden kategori under den tidligere gældende vedtægt — ikrafttræden af den nye vedtægt — overgangsregler om indplacering i lønklasse — ulovlighedsindsigelse — velerhvervede rettigheder — berettiget forventning — ligebehandling — princippet om god forvaltningsskik og administrationens omsorgspligt)

11

2010/C 113/16

Sag C-522/08: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 11. marts 2010 — Telekomunikacja Polska SA w Warszawie mod Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Naczelny Sąd Administracyjny (Republikken Polen)) (Elektronisk kommunikation — tjenesteydelser inden for telekommunikation — direktiv 2002/21/EF — direktiv 2002/22/EF — indgåelse af en kontrakt om præstation af en tjenesteydelse betinget af, at der indgås en kontrakt om præstation af andre tjenesteydelser — forbud — internet via bredbånd)

12

2010/C 113/17

Sag C-578/08: Domstolens dom (Anden Afdeling) af 4. marts 2010 — Rhimou Chakroun mod Minister van Buitenlandse Zaken (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Raad van State — Nederlandene) (Ret til familiesammenføring — direktiv 2003/86/EF — begrebet social bistand — begrebet familiesammenføring — familiedannelse)

13

2010/C 113/18

Sag C-1/09: Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 11. marts 2010 — Centre d'exportation du livre français (CELF), under likvidation og Ministre de la Culture et de la Communication mod Société internationale de diffusion et d'édition (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Conseil d'État — Frankrig) (Statsstøtte — artikel 88, stk. 3, EF — ulovlig støtte, som er blevet erklæret forenelig med fællesmarkedet — annullation af Kommissionens beslutning — nationale domstole — tilbagesøgning af en ulovligt gennemført støtte — udsættelse af sagen, indtil Kommissionen har vedtaget en ny beslutning — ekstraordinære omstændigheder, der kan begrænse tilbagesøgningspligten)

13

2010/C 113/19

Sag C-19/09: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 11. marts 2010 — Wood Floor Solutions Andreas Domberger GmbH mod Silva Trade SA (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Oberlandesgericht Wien — Østrig) (Retternes kompetence, anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område — forordning (EF) nr. 44/2001 — specielle kompetenceregler — artikel 5, nr. 1), litra a), og artikel 5, nr. 1), litra b), andet led — levering af tjenesteydelser — handelsagenturaftale — opfyldelse af kontrakten i flere medlemsstater)

14

2010/C 113/20

Sag C-258/09: Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 4. marts 2010 — Europa-Kommissionen mod Kongeriget Belgien (Traktatbrud — miljø — direktiv 2008/1/EF — integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening — manglende gennemførelse inden for den fastsatte frist)

14

2010/C 113/21

Sag C-361/09 P: Appel iværksat den 10. september 2009 af Hans Molter til prøvelse af kendelse afsagt den 12. august 2009 af Retten i Første Instans (Ottende Afdeling) i sag T-141/09, Hans Molter mod Forbundsrepublikken Tyskland

15

2010/C 113/22

Sag C-389/09: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Juzgado de lo Contencioso Administrativo no 3 de Almería (Spanien) den 2. oktober 2009 — Águeda María Sáenz Morales mod Consejería para la Igualdad y Bienestar Social

o

15

2010/C 113/23

Sag C-21/10: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Fővárosi Bíróság (Ungarn) den 13. januar 2010 — Károly Nagy mod Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal

15

2010/C 113/24

Sag C-33/10: Sag anlagt den 20. januar 2010 — Europa-Kommissionen mod Kongeriget Danmark

16

2010/C 113/25

Sag C-51/10 P: Appel iværksat den 1. februar 2010 af Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. til prøvelse af dom afsagt af Retten i Første Instans (Anden Afdeling) den 19. november 2009 i sag T-298/06 — Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

17

2010/C 113/26

Sag C-53/10: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesverwaltungsgericht (Tyskland) den 2. februar 2010 — Land Hessen mod Franz Mücksch OHG, procesdeltager: Merck KG aA

17

2010/C 113/27

Sag C-54/10 P: Appel iværksat den 2. februar 2010 af Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. til prøvelse af dom afsagt af Retten i Første Instans den 19. november 2009 i de forenede sager T-64/07 — T-66/07, Agencja Wydawnicza Technopol mod KHIM (350)

18

2010/C 113/28

Sag C-55/10 P: Appel iværksat den 2. februar 2010 af Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. til prøvelse af dom afsagt af Retten i Første Instans den 19. november 2009 i de forenede sager T-200/07 — T-202/07, Agencja Wydawnicza Technopol mod KHIM (222)

18

2010/C 113/29

Sag C-56/10 P: Appel iværksat den 2. februar 2010 af Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. til prøvelse af dom afsagt af Retten i Første Instans den 19. november 2009 i de forenede sager T-425/07 og T-426/07, Agencja Wydawnicza Technopol mod KHIM (100)

19

2010/C 113/30

Sag C-70/10: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Cour d’appel de Bruxelles (Belgien) den 5. februar 2010 — Scarlet Extended SA mod Société belge des auteurs compositeurs et éditeurs

20

2010/C 113/31

Sag C-71/10: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Supreme Court of the United Kingdom (Det Forenede Kongerige) den 8. februar 2010 — Office of Communications mod The Information Commissioner

20

2010/C 113/32

Sag C-74/10 P: Appel iværksat den 9. februar 2010 af European Renewable Energies Federation ASBL (EREF) til prøvelse af kendelse afsagt den 19. november 2009 af Retten i Første Instans (Sjette Afdeling) i sag T-94/07, European Renewable Energies Federation ASBL (EREF) mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

21

2010/C 113/33

Sag C-75/10 P: Appel iværksat den 9. februar 2010 af European Renewable Energies Federation ASBL (EREF) til prøvelse af kendelse afsagt den 19. november 2009 af Retten i Første Instans (Sjette Afdeling) i sag T-40/08, European Renewable Energies Federation ASBL (EREF) mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

21

2010/C 113/34

Sag C-78/10: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Cour d’appel de Rouen (Frankrig) den 8. februar 2010 — Advokat Marc Berel, som mandatar for Société Port Angot Développement, Advokat Hess, som kurator for Société Port Angot Développement, Rijn Schelde Mondia France SA, Receveur principal des douanes de Rouen Port, Administration des douanes — Havre Port, Société Port Angot Développement, retlig efterfølger for SAS Manutention de produits Chimiques et miniers (Maprochim) og Asia Pulp & Paper France mod Administration des douanes de Rouen, Receveur principal des douanes du Havre og Administration des douanes du Havre

22

2010/C 113/35

Sag C-79/10: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesfinanzhof (Tyskland) den 11. februar 2010 — Systeme Helmholz GmbH mod Hauptzollamt Nürnberg

23

2010/C 113/36

Sag C-82/10: Sag anlagt den 11. februar 2010 — Europa-Kommissionen mod Irland

23

2010/C 113/37

Sag C-83/10: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Juzgado de lo Mercantil de Pontevedra (Spanien) den 11. februar 2010 — Aurora Sousa Rodríguez m.fl. mod Air France S.A.

24

2010/C 113/38

Sag C-86/10: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Arbeitsgerichts Siegburg (Tyskland) den 12. februar 2010 — Hüseyin Balaban mod Zelter GmbH

24

2010/C 113/39

Sag C-89/10: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Belgien) den 17. februar 2010 — Q-Beef NV mod Belgische Staat

25

2010/C 113/40

Sag C-90/10: Sag anlagt den 16. februar 2010 — Europa-Kommissionen mod Kongeriget Spanien

25

2010/C 113/41

Sag C-91/10: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Rechtbank Breda (Nederlandene) den 17. februar 2010 — VAV Autovermietung GmbH mod Inspecteur van de Belastingdienst/Douane Zuid, kantoor Roosendaal

26

2010/C 113/42

Sag C-92/10 P: Appel iværksat den 17. februar 2010 af Media-Saturn-Holding GmbH til prøvelse af dom afsagt af Retten (Fjerde Afdeling) den 15. december 2009 i sag T-476/08 — Media-Saturn-Holding GmbH mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

27

2010/C 113/43

Sag C-95/10: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Supremo Tribunal Administrativo (Portugal) den 22. februar 2010 — Strong Segurança SA mod Município de Sintra, Securitas-Serviços og Tecnologia de Segurança

28

2010/C 113/44

Sag C-96/10: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Belgien) den 22. februar 2010 — Frans Bosschaert mod Belgische Staat, Slachthuizen Georges Goossens NV og Slachthuizen Goossens NV

28

2010/C 113/45

Sag C-97/10, Sag C-98/10, Sag C-99/10: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal d’instance de Dax (Frankrig) den 22. februar 2010 — AG2R Prévoyance mod Bourdil SARLi sagerne — AG2R Prévoyance mod Société boucalaise de boulangerie SARL — AG2R Prévoyance mod Baba-Pom SARL

29

2010/C 113/46

Sag C-100/10: Sag anlagt den 23. februar 2010 — Europa-Kommissionen mod Storhertugdømmet Luxembourg

29

2010/C 113/47

Sag C-102/10: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Judecătoria Focșani (Rumænien) den 24. februar 2010 — Frăsina Bejan mod Tudorel Mușat

30

2010/C 113/48

Sag C-103/10: Sag anlagt den 24. februar 2010 — Europa-Kommissionen mod Den Portugisiske Republik

31

2010/C 113/49

Sag C-106/10: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Supremo Tribunal Administrativo (Potrugal) den 25. februar 2010 — Lidl & Companhia mod Fazenda Pública

32

2010/C 113/50

Sag C-111/10: Sag anlagt den 1. marts 2010 — Europa-Kommissionen mod Rådet for Den Europæiske Union

32

2010/C 113/51

Sag C-112/10: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Hof van Cassatie van België (Belgien) den 1. marts 2010 — Procureur-generaal bij het Hof van Beroep te Antwerpen mod Zaza Retail BV (Philippe og Cécile Noelmans, kuratorer i konkursboet Zaza Retail BV (Belgien)); intervenient: Zaza Retail BV (Manon Cordewener, kurator i konkursboet Zaza Retail BV (Nederlandene))

33

2010/C 113/52

Sag C-116/10: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg (Luxembourg) den 3. marts 2010 — État du Grand-Duché de Luxembourg og Administration de l'enregistrement et des domaines mod Pierre Feltgen (kurator for Bacino Charter Company SA under konkurs) og Bacino Charter Company SA

33

2010/C 113/53

Sag C-117/10: Sag anlagt den 3. marts 2010 — Europa-Kommissionen mod Rådet for Den Europæiske Union

34

2010/C 113/54

Sag C-118/10: Sag anlagt den 3. marts 2010 — Europa-Kommissionen mod Rådet for Den Europæiske Union

35

2010/C 113/55

Sag C-122/10: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Marknadsdomstolen (Sverige) den 8. marts 2010 — Konsumentombudsmannen (KO) mod Ving Sverige AB

35

2010/C 113/56

Sag C-127/10: Sag anlagt den 10. marts 2010 — Europa-Kommissionen mod Den Hellenske Republik

36

Retten

2010/C 113/57

Sag T-401/06: Rettens dom af 4. marts 2010 — Brosmann Footwear (HK) m.fl. mod Rådet (Dumping — import af fodtøj med overdel af læder med oprindelse i Folkerepublikken Kina og Vietnam — status som virksomhed, der opererer under markedsøkonomiske vilkår — individuel behandling — stikprøver — EF-erhvervsgrenens støtte til klagen — definition af den omhandlede vare — ligebehandling — skade — berettiget forventning — begrundelsespligt)

37

2010/C 113/58

Forenede sager T-407/06 og T-408/06: Rettens dom af 4. marts 2010 — Zhejiang Aokang Shoes og Wenzhou Taima Shoes mod Rådet (Dumping — import af fodtøj med overdel af læder med oprindelse i Folkerepublikken Kina og Vietnam — status som virksomhed, der opererer under markedsøkonomiske vilkår — individuel behandling — stikprøver — ret til forsvar — ligebehandling — skade — berettiget forventning — begrundelsespligt)

37

2010/C 113/59

Sag T-409/06: Rettens dom af 4. marts 2010 — Sun Sang Kong Yuen Shoes Factory mod Rådet (Dumping — import af fodtøj med overdel af læder med oprindelse i Folkerepublikken Kina og Vietnam — status som virksomhed, der opererer under markedsøkonomiske vilkår — stikprøver — manglende samarbejde — ret til forsvar — skade — begrundelsespligt)

38

2010/C 113/60

Sag T-410/06: Rettens dom af 4. marts 2010 — Foshan City Nanhai Golden Step Industrial mod Rådet (Dumping — import af fodtøj med overdel af læder med oprindelse i Folkerepublikken Kina og Vietnam — fastsættelse af den beregnede normale værdi — eksportpris — ret til forsvar — skade — begrundelsespligt)

39

2010/C 113/61

Sag T-9/07: Rettens dom af 18. marts 2010 — Grupo Promer Mon Graphic mod KHIM — PepsiCo (Gengivelse af et cirkelformet reklameunderlag) (EF-design — ugyldighedssag — registreret EF-design, der gengiver et cirkelformet reklameunderlag — tidligere EF-design — ugyldighedsgrund — modstridende design — andet helhedsindtryk foreligger ikke — begrebet strider mod — det omhandlede produkt — designerens grad af frihed — informeret bruger — artikel 10 og artikel 25, stk. 1, litra d), i forordning (EF) nr. 6/2002)

39

2010/C 113/62

Sag T-63/07: Rettens dom af 17. marts 2010 — Mäurer + Wirtz mod KHIM — Exportaciones Aceiteras Fedeoliva (tosca de FEDEOLIVA) (EF-varemærker — indsigelsessag — ansøgning om EF-figurmærket tosca de FEDEOLIVA — det ældre EF-ordmærke og det ældre nationale ordmærke TOSCA — relative registreringshindringer — manglende hensyntagen til et argument — artikel 74, stk. 1, i forordning (EF) nr. 40/94 (nu artikel 76, stk. 1, i forordning (EF) nr. 207/2009)

40

2010/C 113/63

Sag T-190/07: Rettens dom af 18. marts 2010 — KEK Diavlos mod Kommissionen (Finansiel støtte inden for rammerne af informationsprogrammet for den europæiske borger (PRINCE) — projekt vedrørende forberedelsen af skoleelever til indførelse af euroen — beslutning vedrørende krav om tilbagebetaling af ydet forskud — begrundelsespligt — fejlskøn)

40

2010/C 113/64

Sag T-24/08: Rettens dom af 4. marts 2010 — Weldebräu mod KHIM — Kofola Holding (formen på en flaske med skrueformet hals) (EF-varemærker — indsigelsessag — ansøgning om tredimensionelt EF-varemærke — formen på en flaske med skrueformet hals — ældre tredimensionelt EF-varemærke, der består af formen på en flaske med skrueformet hals — relativ registreringshindring — ingen risiko for forveksling — artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94 (nu artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009))

41

2010/C 113/65

Sag T-94/08: Rettens dom af 18. marts 2010 — Centre de coordination Carrefour mod Kommissionen (Annullationssøgsmål — statsstøtte — støtteordning til fordel for koordinationscentre, som er hjemmehørende i Belgien — ny beslutning fra Kommissionen som følge af en delvis annullation fra Domstolen — manglende søgsmålsinteresse — afvisning)

41

2010/C 113/66

Sag T-189/08: Rettens dom af 18. marts 2010 — Forum 187 mod Kommissionen (Annullationssøgsmål — statsstøtte — støtteordning til fordel for koordinationscentre, som er hjemmehørende i Belgien — ny beslutning fra Kommissionen som følge af en delvis annullation fra Domstolen — sammenslutning — manglende søgsmålsinteresse — afvisning)

42

2010/C 113/67

Sag T-477/08: Rettens dom af 4. marts 2010 — Mundipharma mod KHIM — ALK-Abelló (AVANZALENE) (EF-varemærker — indsigelsessag — ansøgning om EF-ordmærket AVANZALENE — det ældre EF-ordmærke AVANZ — risiko for forveksling — lighed mellem tegnene — artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94 (nu artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009))

42

2010/C 113/68

Sag T-564/08: Rettens dom af 4. marts 2010 — Monoscoop mod KHIM (SUDOKU SAMURAI BINGO) (EF-varemærker — ansøgning om EF-ordmærket SUDOKU SAMURAI BINGO — absolut registreringshindring — beskrivende karakter — artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 40/94 (nu artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 207/2009))

43

2010/C 113/69

Sag T-15/09: Rettens dom af 9. marts 2010 — Euro-Information mod KHIM (EURO AUTOMATIC CASH) (EF-varemærker — ansøgning om EURO AUTOMATIC CASH som EF-ordmærke — absolutte registreringshindringer — manglende fornødent særpræg — artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94 (nu artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009) — beskrivende karakter — artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 40/94 (nu artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 207/2009))

43

2010/C 113/70

Sag T-31/09: Rettens dom af 10. marts 2010 — Baid mod KHIM (LE GOMMAGE DES FACADES) (EF-varemærker — ansøgning om EF-ordmærket LE GOMMAGE DES FACADES — absolut registreringshindring — beskrivende karakter — artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 40/94 (nu artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 207/2009) — begrundelsespligt — artikel 73, første punktum, i forordning nr. 40/94 (nu artikel 75, første punktum, i forordning nr. 207/2009))

44

2010/C 113/71

Sag T-77/09: Rettens dom af 9. marts 2010 — hofherr communikation mod KHIM (NATURE WATCH) (EF-varemærker — international registrering, hvor Det Europæiske Fællesskab er designeret — ordmærket NATURE WATCH — absolutte registreringshindringer — beskrivende karakter — artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 40/94 (nu artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 207/2009))

44

2010/C 113/72

Sag T-78/09: Rettens dom af 17. marts 2010 — Parlamentet mod Collée (Appel — personalesag — tjenestemænd — forfremmelse — forfremmelsesåret 2004 — proceduren for tildeling af point for fortjeneste — urigtig gengivelse af beviserne — begrundelse — bevisværdien af rapportudvalgets udtalelse — princippet om forbud mod forskelsbehandling)

45

2010/C 113/73

Sag T-538/08: Rettens kendelse af 3. marts 2010 — REWE-Zentral mod KHIM — KODI Diskontläden (inéa) (EF-varemærker — indsigelse — indsigelsen trukket tilbage — ufornødent at træffe afgørelse)

45

2010/C 113/74

Sag T-316/09: Rettens kendelse af 25. februar 2010 — Google mod KHIM (ANDROID) (EF-varemærker — afslag på registrering — begrænsning af den varefortegnelse, som varemærkeansøgningen ønskes registreret for — indsigelsen mod registreringen trukket tilbage — ufornødent at træffe afgørelse)

46

2010/C 113/75

Sag T-414/09: Rettens kendelse af 4. marts 2010 — Henkel mod KHIM — JLO Holding (LIVE) (EF-varemærker — begæring om fortabelse — tilbagekaldelse af begæringen om fortabelse — ufornødent at træffe afgørelse)

46

2010/C 113/76

Sag T-435/09 R: Kendelse afsagt af Rettens præsident den 15. marts 2010 — GL2006 Europe mod Kommissionen og OLAF (Særlige rettergangsformer — Fællesskabets programmer for forskning og teknologisk udvikling — voldgiftsbestemmelse — pålæg om tilbagesøgning — debetnotat — begæring om udsættelse af gennemførelse — økonomisk tab — ingen usædvanlige omstændigheder — ingen uopsættelighed)

46

2010/C 113/77

Sag T-322/09: Sag anlagt den 14. august 2009 — Al-Faqih og MIRA mod Rådet og Kommissionen

47

2010/C 113/78

Sag T-52/10 P: Appel iværksat den 9. februar 2010 af Giorgio Lebedef til prøvelse af Personalerettens kendelse af 30. november 2009 i sag F-54/09, Lebedef mod Kommissionen

48

2010/C 113/79

Sag T-58/10: Sag anlagt den 11. februar 2010 — Phoenix-Reisen og DRV mod Kommissionen

49

2010/C 113/80

Sag T-62/10 P: Appel iværksat den 10. februar 2010 af Brigitte Zangerl-Posselt til prøvelse af dom afsagt den 30. november 2009 af Personaleretten i sag F-83/07, Zangerl-Posselt mod Kommissionen

49

2010/C 113/81

Sag T-63/10: Sag anlagt den 10. februar 2010 — Jurašinović mod Rådet

50

2010/C 113/82

Sag T-66/10: Sag anlagt den 15. februar 2010 — Zuckerfabrik Jülich mod Kommissionen

51

2010/C 113/83

Sag T-72/10: Sag anlagt den 15. februar 2010 — Intermark mod KHIM — Natex International (NATY’S)

52

2010/C 113/84

Sag T-75/10: Sag anlagt den 17. februar 2010 — Embraer m.fl. mod Kommissionen

52

2010/C 113/85

Sag T-77/10: Sag anlagt den 18. februar 2010 — Certmedica International mod KHIM — Lehning Entreprise (L112)

53

2010/C 113/86

Sag T-78/10: Sag anlagt den 19. februar 2010 — Lehning Entreprise mod KHIM — Certmedica International (L112)

55

2010/C 113/87

Sag T-79/10: Sag anlagt den 22. februar 2010 — COLT Télécommunications France mod Kommissionen

56

2010/C 113/88

Sag T-80/10: Sag anlagt den 16. februar 2010 — Bell & Ross mod KHIM — Klockgrossisten i Norden (gengivelse af et ur)

57

2010/C 113/89

Sag T-84/10: Sag anlagt den 22. februar 2010 — Regione Puglia mod Kommissionen

58

2010/C 113/90

Sag T-86/10: Sag anlagt den 17. februar 2010 — British Sugar mod Kommissionen

58

2010/C 113/91

Sag T-88/10: Sag anlagt den 15. februar 2010 — Inter IKEA Systems mod KHIM — Meteor Controls (GLÄNSA)

59

2010/C 113/92

Sag T-90/10: Sag anlagt den 19. februar 2010 — Ferriere Nord mod Kommissionen

60

2010/C 113/93

Sag T-91/10: Sag anlagt den 19. februar 2010 — Lucchini mod Kommissionen

61

2010/C 113/94

Sag T-92/10: Sag anlagt den 17. februar 2010 — Ferriera Valsabbia og Valsabbia Investimenti mod Kommissionen

62

2010/C 113/95

Sag T-93/10: Sag anlagt den 17. februar 2010 — Bilbaína de Alquitranes m.fl. mod ECHA

63

2010/C 113/96

Sag T-94/10: Sag anlagt den 17. februar 2010 — Rütgers Germany m.fl. mod ECHA

64

2010/C 113/97

Sag T-95/10: Sag anlagt den 17. februar 2010 — Cindu Chemicals m.fl. mod ECHA

65

2010/C 113/98

Sag T-96/10: Sag anlagt den 17. februar 2010 — Rütgers Germany m.fl. mod ECHA

66

2010/C 113/99

Sag T-99/10: Sag anlagt den 2. marts 2010 — Meica mod KHIM — Tofutown.com (TOFUKING)

66

2010/C 113/00

Sag T-100/10: Sag anlagt den 3. marts 2010 — Nordzucker mod Kommissionen

67

2010/C 113/01

Sag T-101/10: Sag anlagt den 3. marts 2010 — Polen mod Kommissionen

68

2010/C 113/02

Sag T-102/10: Sag anlagt den 3. marts 2010 — Südzucker m.fl. mod Kommissionen

69

2010/C 113/03

Sag T-103/10 P(R): Appel iværksat den 5. marts 2010 af Europa-Parlamentet til prøvelse af kendelse afsagt af Personalerettens præsident den 18. december 2009 i sag F-92/09 R, U mod Parlamentet

70

2010/C 113/04

Sag T-105/10: Sag anlagt den 1. marts 2010 — BASF mod Kommissionen

70

2010/C 113/05

Sag T-106/10: Sag anlagt den 4. marts 2010 — Spanien mod Kommissionen

71

2010/C 113/06

Sag T-111/10: Sag anlagt den 3. marts 2010 — Portugal mod Kommissionen

72

2010/C 113/07

Sag T-112/10: Sag anlagt den 1. marts 2010 — Prionics mod Kommissionen og EFSA

73

2010/C 113/08

Sag T-113/10: Sag anlagt den 8. marts 2010 — Spanien mod Kommissionen

74

2010/C 113/09

Sag T-115/10: Sag anlagt den 4. marts 2010 — Det Forenede Kongerige mod Kommissionen

75

2010/C 113/10

Sag T-118/10: Sag anlagt den 5. marts 2010 — Acron mod Rådet

76

2010/C 113/11

Sag T-119/10: Sag anlagt den 5. marts 2010 — Nederlandene mod Kommissionen

77

2010/C 113/12

Sag T-310/07: Rettens kendelse af 2. marts 2010 — gardeur mod KHIM — Blue Rose (g)

78

2010/C 113/13

Sag T-298/08: Rettens kendelse af 2. marts 2010 — Aldi mod KHIM — Catalana de Telecomunicacions Societat Operadora de Xarxes (ALDI)

78

2010/C 113/14

Sag T-552/08: Rettens kendelse af 4. marts 2010 — Kommissionen mod Domótica

78

2010/C 113/15

Sag T-196/09: Rettens kendelse af 1. marts 2010 — TerreStar Europe mod Kommissionen

78

Retten for EU-Personalesager

2010/C 113/16

Sag F-9/10: Sag anlagt den 29. januar 2010 — AC mod Rådet

79

2010/C 113/17

Sag F-12/10: Sag anlagt den 9. februar 2010 — Kerstens mod Kommissionen

79

| DA | |
| --- | --- |

DA

---

IV Oplysninger

OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER

Domstolen

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/1 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/1

---

2010/C 113/01

Domstolens seneste offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende

EUT C 100 af 17.4.2010

Liste over tidligere offentliggørelser

EUT C 80 af 27.3.2010

EUT C 63 af 13.3.2010

EUT C 51 af 27.2.2010

EUT C 37 af 13.2.2010

EUT C 24 af 30.1.2010

EUT C 11 af 16.1.2010

Teksterne er tilgængelige i:

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Øvrige meddelelser

RETSLIGE PROCEDURER

Domstolen

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/2 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/2

---

Domstolens dom (Første Afdeling) af 4. marts 2010 — Europa-Kommissionen mod Den Portugisiske Republik

(Sag C-38/06) (1)

(Traktatbrud - toldfritagelse for indførsel af varer, der er bestemt specielt til militært brug)

2010/C 113/02

Processprog: portugisisk

Parter

Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved G. Wilms og M. Afonso, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Den Portugisiske Republik (ved L. Inez Fernandes, Â. Seiça Neves, J. Gomes og C. Guerra Santos, som befuldmægtigede)

Intervenienter til støtte for den anden part i sagen: Kongeriget Danmark (ved Jørgen Molde, som befuldmægtiget), Den Hellenske Republik (ved E.-M. Mamouna og K. Boskovits, som befuldmægtigede), Den Italienske Republik (ved I. Bruni, som befuldmægtiget, bistået af avvocato dello Stato G. De Bellis), Republikken Finland (ved A. Guimaraes-Purokoski, som befuldmægtiget)

Sagens genstand

Traktatbrud — tilsidesættelse af artikel 2, 9, 10 og 11 i Rådets forordning (EØF, Euratom) nr. 1552/89 af 29. maj 1989 om gennemførelse af afgørelse 88/376/EØF, Euratom om ordningen for Fællesskabernes egne indtægter (EFT L 155, s. 1) og, for tidsrummet efter den 31. maj 2000, af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000 af 22. maj 2000 om gennemførelse af afgørelse 94/728/EF, Euratom om ordningen for Fællesskabernes egne indtægter (EFT L 130, s. 1) — indførsel under toldfritagelse af krigsmateriel og goder, der kan anvendes både til militære og civile formål

Konklusion

| 1) | Den Portugisiske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til henholdsvis artikel 2 og 9-11 i Rådets forordning (EØF, Euratom) nr. 1552/89 af 29. maj 1989 om gennemførelse af afgørelse 88/376/EØF, Euratom om ordningen for Fællesskabernes egne indtægter, som ændret ved Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 1355/96 af 8. juli 1996, for perioden fra den 1. januar 1998 til den 30. maj 2000 og samme artikler i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000 af 22. maj 2000 om gennemførelse af afgørelse 94/728/EF, Euratom om ordningen for Fællesskabernes egne indtægter for perioden fra den 31. maj 2000 til den 31. december 2002, idet den har afvist at fastlægge egne indtægter for perioden fra den 1. januar 1998 til den 31. december 2002 i forbindelse med indførsel af materiel og varer, der er bestemt specielt til militært brug, og stille disse indtægter til rådighed for Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, og idet den har afvist at betale morarenter af de nævnte egne indtægter. |
| --- | --- |

1)

Den Portugisiske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til henholdsvis artikel 2 og 9-11 i Rådets forordning (EØF, Euratom) nr. 1552/89 af 29. maj 1989 om gennemførelse af afgørelse 88/376/EØF, Euratom om ordningen for Fællesskabernes egne indtægter, som ændret ved Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 1355/96 af 8. juli 1996, for perioden fra den 1. januar 1998 til den 30. maj 2000 og samme artikler i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000 af 22. maj 2000 om gennemførelse af afgørelse 94/728/EF, Euratom om ordningen for Fællesskabernes egne indtægter for perioden fra den 31. maj 2000 til den 31. december 2002, idet den har afvist at fastlægge egne indtægter for perioden fra den 1. januar 1998 til den 31. december 2002 i forbindelse med indførsel af materiel og varer, der er bestemt specielt til militært brug, og stille disse indtægter til rådighed for Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, og idet den har afvist at betale morarenter af de nævnte egne indtægter.

| 2) | Den Portugisiske Republik betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Den Portugisiske Republik betaler sagens omkostninger.

| 3) | Kongeriget Danmark, Den Hellenske Republik, Den Italienske Republik og Republikken Finland bærer deres egne omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Kongeriget Danmark, Den Hellenske Republik, Den Italienske Republik og Republikken Finland bærer deres egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 74 af 25.3.2006.

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/3 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/3

---

Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 3. december 2009 — Europa-Kommissionen mod Forbundsrepublikken Tyskland

(Sag C-424/07) (1)

(Traktatbrud - elektronisk kommunikation - direktiv 2002/19/EF - direktiv 2002/21/EF - direktiv 2002/22/EF - net og tjenester - nationale regler - nye markeder)

2010/C 113/03

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved G. Braun og A. Nijenhuis, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Forbundsrepublikken Tyskland (ved M. Lumma, som befuldmægtiget, Professor C. Koenig og Rechtsanwalt S. Loetz)

Sagens genstand

Traktatbrud — tilsidesættelse af artikel 8, stk. 4, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/19/EF af 7. marts 2002 om adgang til og samtrafik mellem elektroniske kommunikationsnet og tilhørende faciliteter (adgangsdirektivet) (EFT L 108, s. 7), artikel 6 og 7, artikel 8, stk. 1, artikel 15, stk. 3, og artikel 16 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/21/EF af 7. marts 2002 om fælles rammebestemmelser for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (rammedirektivet) (EFT L 108, s. 33) og artikel 17, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/22/EF af 7. marts 2002 om forsyningspligt og brugerrettigheder i forbindelse med elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (forsyningspligtdirektivet) (EFT L 108, s. 51) — afgrænsning, analyse og regulering af nye markeder — nationale regler, der afgrænser »nye markeder« generelt og fastsætter restriktive betingelser for så vidt angår de nationale tilsynsmyndigheders regulering af disse markeder såvel som anvendelsen af høringsproceduren fastsat i fællesskabsretten i forbindelse med foranstaltningerne til afgrænsning og analyse af disse markeder.

Konklusion

| 1) | Forbundsrepublikken Tyskland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 8, stk. 4, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/19/EF af 7. marts 2002 om adgang til og samtrafik mellem elektroniske kommunikationsnet og tilhørende faciliteter (adgangsdirektivet), artikel 6 og 7, artikel 8, stk. 1 og 2, artikel 15, stk. 3, og artikel 16 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/21/EF af 7. marts 2002 om fælles rammebestemmelser for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (rammedirektivet) og artikel 17, stk. 2 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/22/EF af 7. marts 2002 om forsyningspligt og brugerrettigheder i forbindelse med elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (forsyningspligtdirektivet), idet den har vedtaget § 9a i lov om telekommunikation (Telekommunikationsgesetz) af 22. juni 2004. |
| --- | --- |

1)

Forbundsrepublikken Tyskland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 8, stk. 4, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/19/EF af 7. marts 2002 om adgang til og samtrafik mellem elektroniske kommunikationsnet og tilhørende faciliteter (adgangsdirektivet), artikel 6 og 7, artikel 8, stk. 1 og 2, artikel 15, stk. 3, og artikel 16 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/21/EF af 7. marts 2002 om fælles rammebestemmelser for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (rammedirektivet) og artikel 17, stk. 2 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/22/EF af 7. marts 2002 om forsyningspligt og brugerrettigheder i forbindelse med elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (forsyningspligtdirektivet), idet den har vedtaget § 9a i lov om telekommunikation (Telekommunikationsgesetz) af 22. juni 2004.

| 2) | Forbundsrepublikken Tyskland betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Forbundsrepublikken Tyskland betaler sagens omkostninger.

---

(1)  EUT C 283 af 24.11.2007.

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/3 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/3

---

Domstolens dom (Store Afdeling) af 9. marts 2010 — Europa-Kommissionen mod Forbundsrepublikken Tyskland

(Sag C-518/07) (1)

(Traktatbrud - direktiv 95/46/EF - beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og fri udveksling af sådanne oplysninger - artikel 28, stk. 1 - nationale tilsynsmyndigheder - uafhængighed - administrativt tilsyn, som udøves over for disse myndigheder)

2010/C 113/04

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved C. Docksey, C. Ladenburger og H. Krämer, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Forbundsrepublikken Tyskland (ved M. Lumma og J. Möller, som befuldmægtigede)

Intervenient til støtte for sagsøgeren: Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse (ved H. Hijmans og A. Scirocco, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Traktatbrud — tilsidesættelse af artikel 28, stk. 1, andet punktum, i Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger (EFT L 281, s. 31) — medlemsstaternes forpligtelse til at sikre, at de nationale myndigheder, der har til opgave at overvåge behandlingen af personoplysninger, udøver sine funktioner i fuld uafhængighed — den omstændighed, at myndighederne i de enkelte delstater, der har til opgave at overvåge behandlingen af personoplysninger uden for den offentlige sektor, er underlagt forbundsstatens tilsyn

Konklusion

| 1) | Forbundsrepublikken Tyskland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 28, stk. 1, andet afsnit, i Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger ved at underlægge de nationale tilsynsmyndigheder, der er kompetente med hensyn til behandling af personoplysninger, der foretages i de forskellige delstater af ikke-offentlige organer og offentligretlige virksomheder, der deltager i konkurrencen på markedet (öffentlich-rechtliche Wettbewerbsunternehmen), et statsligt tilsyn og således foretage en ukorrekt gennemførelse af kravet om, at disse myndigheder skal udøve deres funktioner »i fuld uafhængighed«. |
| --- | --- |

1)

Forbundsrepublikken Tyskland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 28, stk. 1, andet afsnit, i Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger ved at underlægge de nationale tilsynsmyndigheder, der er kompetente med hensyn til behandling af personoplysninger, der foretages i de forskellige delstater af ikke-offentlige organer og offentligretlige virksomheder, der deltager i konkurrencen på markedet (öffentlich-rechtliche Wettbewerbsunternehmen), et statsligt tilsyn og således foretage en ukorrekt gennemførelse af kravet om, at disse myndigheder skal udøve deres funktioner »i fuld uafhængighed«.

| 2) | Forbundsrepublikken Tyskland betaler Europa-Kommissionens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Forbundsrepublikken Tyskland betaler Europa-Kommissionens omkostninger.

| 3) | Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse bærer sine egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 37 af 9.2.2008.

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/4 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/4

---

Domstolens dom (Store Afdeling) af 2. marts 2010 — Janko Rottmann mod Freistaat Bayern (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesverwaltungsgericht — Tyskland)

(Sag C-135/08) (1)

(Unionsborgerskab - artikel 17 EF - statsborgerskab i en medlemsstat erhvervet ved fødsel - statsborgerskab i en anden medlemsstat erhvervet ved naturalisation - fortabelse af det oprindelige statsborgerskab som følge af denne naturalisation - fortabelse med tilbagevirkende kraft af statsborgerskabet, der er erhvervet ved naturalisation, på grund af svig begået i forbindelse med erhvervelsen af dette - statsløshed med deraf følgende fortabelse af status som unionsborger)

2010/C 113/05

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Bundesverwaltungsgericht

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Janko Rottmann

Sagsøgt: Freistaat Bayern

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Bundesverwaltungsgericht — fortolkning af EF-traktatens artikel 17 — erhvervelse af statsborgerskab i en medlemsstat, der indebærer definitivt afkald på statsborgerskabet i oprindelsesmedlemsstaten — fortabelse af det nye statsborgerskab med tilbagevirkende kraft på grund af svigagtig adfærd i forbindelse med erhvervelsen af statsborgerskabet — vedkommendes statsløshed medfører fortabelse af unionsborgerskabet

Konklusion

EU-retten, navnlig artikel 17 EF, er ikke til hinder for, at en medlemsstat tilbagekalder en unionsborgers statsborgerskab i denne medlemsstat, som er erhvervet ved naturalisation, når dette er opnået svigagtigt, under forudsætning af, at denne beslutning om tilbagekaldelse overholder proportionalitetsprincippet.

---

(1)  EUT C 171 af 5.7.2008.

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/4 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/4

---

Domstolens dom (Store Afdeling) af 2. marts 2010 — Aydin Salahadin Abdulla (sag C-175/08), Kamil Hasan (sag C-176/08), Ahmed Adem og Hamrin Mosa Rashi (sag C-178/08) og Dler Jamal (sag C-179/08) mod Bundesrepublik Deutschland (anmodninger om præjudiciel afgørelse fra Bundesverwaltungsgericht (Tyskland))

(Forenede sager C-175/08, C-176/08, C-178/08 og C-179/08) (1)

(Direktiv 2004/83/EF - minimumsstandarder for anerkendelse af flygtningestatus eller subsidiær beskyttelsesstatus - status som »flygtning« - artikel 2, litra c) - ophør af flygtningestatus - artikel 11 - ændring af omstændighederne - artikel 11, stk. 1, litra e) - flygtning - ikke velbegrundet frygt for forfølgelse - vurdering - artikel 11, stk. 2 - tilbagekaldelse af flygtningestatus - bevis - artikel 14, stk. 2)

2010/C 113/06

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Bundesverwaltungsgericht

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Aydin Salahadin Abdulla (sag C-175/08), Kamil Hasan (sag C-176/08), Ahmed Adem og Hamrin Mosa Rashi (sag C-178/08) og Dler Jamal (sag C-179/08)

Sagsøgt: Bundesrepublik Deutschland

Sagens genstand

Anmodninger om præjudiciel afgørelse — Bundesverwaltungsgericht — fortolkning af artikel 11, stk. 1, litra e), i Rådets direktiv 2004/83/EF af 29. april 2004 om fastsættelse af minimumsstandarder for anerkendelse af tredjelandsstatsborgere eller statsløse som flygtninge eller som personer, der af anden grund behøver international beskyttelse, og indholdet af en sådan beskyttelse (EUT L 304, s. 12) — en national myndigheds afgørelser om at inddrage de berørte parters flygtningestatus alene på grundlag af, at deres frygt for forfølgelse er ophørt, og uden en undersøgelse af, om yderligere betingelser vedrørende den politiske situation i oprindelseslandet er opfyldt — irakiske statsborgere, som har fået inddraget deres flygtningestatus efter Saddam Husseins regimes fald

Konklusion

| 1) | Artikel 11, stk. 1, litra e), i Rådets direktiv 2004/83/EF af 29. april 2004 om fastsættelse af minimumsstandarder for anerkendelse af tredjelandsstatsborgere eller statsløse som flygtninge eller som personer, der af anden grund behøver international beskyttelse, og indholdet af en sådan beskyttelse skal fortolkes således, at:






  — | en person mister sin flygtningestatus, når en ændring af omstændighederne af væsentlig og ikke blot midlertidig karakter, der er indtrådt i det omhandlede tredjeland, har medført, at de omstændigheder, der begrundede frygten for forfølgelse af en af de i artikel 2, litra c), i direktiv 2004/83 nævnte årsager, og ifølge hvilke den pågældende er blevet anerkendt som flygtning, ikke længere består, og den pågældende heller ikke af andre grunde må frygte »forfølgelse« som omhandlet i artikel 2, litra c), i direktiv 2004/83 |
| --- | --- | --- |

1)

Artikel 11, stk. 1, litra e), i Rådets direktiv 2004/83/EF af 29. april 2004 om fastsættelse af minimumsstandarder for anerkendelse af tredjelandsstatsborgere eller statsløse som flygtninge eller som personer, der af anden grund behøver international beskyttelse, og indholdet af en sådan beskyttelse skal fortolkes således, at:

—

en person mister sin flygtningestatus, når en ændring af omstændighederne af væsentlig og ikke blot midlertidig karakter, der er indtrådt i det omhandlede tredjeland, har medført, at de omstændigheder, der begrundede frygten for forfølgelse af en af de i artikel 2, litra c), i direktiv 2004/83 nævnte årsager, og ifølge hvilke den pågældende er blevet anerkendt som flygtning, ikke længere består, og den pågældende heller ikke af andre grunde må frygte »forfølgelse« som omhandlet i artikel 2, litra c), i direktiv 2004/83

| — | ved bedømmelsen af ændringen af omstændighederne skal medlemsstatens kompetente myndigheder ved en vurdering af flygtningens individuelle situation sikre sig, at den eller de aktør(er), der yder beskyttelse, og som er omhandlet i artikel 7, stk. 1, i direktiv 2004/83, har taget rimelige skridt til at forhindre forfølgelse, at de bl.a. anvender et effektivt retssystem til afsløring, retsforfølgning og sanktionering af handlinger, der udgør forfølgelse, og at den pågældende statsborger har adgang til en sådan beskyttelse, såfremt hans flygtningestatus ophører |
| --- | --- |

—

ved bedømmelsen af ændringen af omstændighederne skal medlemsstatens kompetente myndigheder ved en vurdering af flygtningens individuelle situation sikre sig, at den eller de aktør(er), der yder beskyttelse, og som er omhandlet i artikel 7, stk. 1, i direktiv 2004/83, har taget rimelige skridt til at forhindre forfølgelse, at de bl.a. anvender et effektivt retssystem til afsløring, retsforfølgning og sanktionering af handlinger, der udgør forfølgelse, og at den pågældende statsborger har adgang til en sådan beskyttelse, såfremt hans flygtningestatus ophører

| — | de aktører, der yder beskyttelse, og som er omhandlet i artikel 7, stk. 1, litra b), i direktiv 2004/83, kan omfatte internationale organisationer, der kontroller staten eller en væsentlig del af dens område, herunder ved tilstedeværelse af en multinational styrke på dette område. |
| --- | --- |

—

de aktører, der yder beskyttelse, og som er omhandlet i artikel 7, stk. 1, litra b), i direktiv 2004/83, kan omfatte internationale organisationer, der kontroller staten eller en væsentlig del af dens område, herunder ved tilstedeværelse af en multinational styrke på dette område.

| 2) | I en situation, hvor de omstændigheder, som har ført til tildeling af flygtningestatus, ikke længere består, og hvor medlemsstatens kompetente myndigheder undersøger, om der foreligger andre omstændigheder, som kan begrunde den pågældendes frygt for at blive forfulgt enten af samme årsag som den oprindelige eller af andre af de i artikel 2, litra c), i direktiv 2004/83 nævnte årsager, skal der anvendes det samme sandsynlighedskriterium ved vurderingen af risikoen som følge af disse andre omstændigheder som det, der blev anvendt, da flygtningestatus blev tildelt. |
| --- | --- |

2)

I en situation, hvor de omstændigheder, som har ført til tildeling af flygtningestatus, ikke længere består, og hvor medlemsstatens kompetente myndigheder undersøger, om der foreligger andre omstændigheder, som kan begrunde den pågældendes frygt for at blive forfulgt enten af samme årsag som den oprindelige eller af andre af de i artikel 2, litra c), i direktiv 2004/83 nævnte årsager, skal der anvendes det samme sandsynlighedskriterium ved vurderingen af risikoen som følge af disse andre omstændigheder som det, der blev anvendt, da flygtningestatus blev tildelt.

| 3) | Artikel 4, stk. 4, i direktiv 2004/83 kan, for så vidt som den indeholder angivelser vedrørende bevisværdien af tidligere forfølgelse eller trusler om forfølgelse, finde anvendelse, når de kompetente myndigheder påtænker at ophæve en persons flygtningestatus i henhold til artikel 11, stk. 1, litra e), i direktiv 2004/83, og for så vidt som den pågældende til støtte for en fortsat velbegrundet frygt for forfølgelse påberåber sig andre omstændigheder end dem, ifølge hvilke han blev anerkendt som flygtning. Imidlertid er dette normalt kun tilfældet, når årsagen til forfølgelse er en anden end den, der blev lagt til grund, da flygtningestatus blev tildelt, og når der foreligger tidligere forfølgelse eller trusler herom, som frembyder en sammenhæng med den årsag til forfølgelse, der efterprøves på dette trin. |
| --- | --- |

3)

Artikel 4, stk. 4, i direktiv 2004/83 kan, for så vidt som den indeholder angivelser vedrørende bevisværdien af tidligere forfølgelse eller trusler om forfølgelse, finde anvendelse, når de kompetente myndigheder påtænker at ophæve en persons flygtningestatus i henhold til artikel 11, stk. 1, litra e), i direktiv 2004/83, og for så vidt som den pågældende til støtte for en fortsat velbegrundet frygt for forfølgelse påberåber sig andre omstændigheder end dem, ifølge hvilke han blev anerkendt som flygtning. Imidlertid er dette normalt kun tilfældet, når årsagen til forfølgelse er en anden end den, der blev lagt til grund, da flygtningestatus blev tildelt, og når der foreligger tidligere forfølgelse eller trusler herom, som frembyder en sammenhæng med den årsag til forfølgelse, der efterprøves på dette trin.

---

(1)  EUT C 197 af 2.8.2008 og EUT C 180 af 1.8.2009.

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/6 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/6

---

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 4. marts 2010 — Europa-Kommissionen mod Den Franske Republik

(Sag C-197/08) (1)

(Traktatbrud - direktiv 95/59/EF - forbrugsbeskatning af forarbejdet tobak bortset fra omsætningsafgift - artikel 9, stk. 1 - fabrikanters og importørers frie fastsættelse af maksimale detailsalgspriser for deres varer - national lovgivning, som foreskriver en minimumsdetailsalgspris for cigaretter - national lovgivning, som forbyder salg af tobaksvarer »til en tilbudspris, der er i strid med hensynet til den offentlige sundhed« - begrebet »nationale lovgivninger om kontrol med prisniveauet eller overholdelse af fastsatte priser« - begrundelse - beskyttelse af den offentlige sundhed - WHO-rammekonventionen om bekæmpelse af tobaksrygning)

2010/C 113/07

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved W. Mölls og R. Lyal, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Den Franske Republik (ved G. de Bergues, S. Pilczer, J.-Ch. Gracia og B. Beaupère-Manokha, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Traktatbrud — tilsidesættelse af artikel 9, stk. 1, i Rådets direktiv 95/59/EF af 27. november 1995 om forbrugsbeskatning af forarbejdet tobak bortset fra omsætningsafgift (EFT L 291, s. 40) — fastsættelse af en minimumspris — restriktion for de frie varebevægelser — beskyttelse af den offentlige sundhed — relevansen af WHO-rammekonventionen om bekæmpelse af tobaksrygning (EFT L 213, s. 8)

Konklusion

| 1) | Den Franske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 9, stk. 1, i Rådets direktiv 95/59/EF af 27. november 1995 om forbrugsbeskatning af forarbejdet tobak bortset fra omsætningsafgift, som ændret ved Rådets direktiv 2002/10/EF af 12. februar 2002, idet den har vedtaget og opretholdt et system med minimumsdetailsalgspriser for cigaretter, der overgår til frit forbrug i Frankrig, samt et forbud mod at sælge disse tobaksvarer »til en tilbudspris, der er i strid med hensynet til den offentlige sundhed«. |
| --- | --- |

1)

Den Franske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 9, stk. 1, i Rådets direktiv 95/59/EF af 27. november 1995 om forbrugsbeskatning af forarbejdet tobak bortset fra omsætningsafgift, som ændret ved Rådets direktiv 2002/10/EF af 12. februar 2002, idet den har vedtaget og opretholdt et system med minimumsdetailsalgspriser for cigaretter, der overgår til frit forbrug i Frankrig, samt et forbud mod at sælge disse tobaksvarer »til en tilbudspris, der er i strid med hensynet til den offentlige sundhed«.

| 2) | Den Franske Republik betaler sagens omkostninger |
| --- | --- |

2)

Den Franske Republik betaler sagens omkostninger

---

(1)  EUT C 183 af 19.7.2008.

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/6 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/6

---

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 4. marts 2010 — Europa-Kommissionen mod Republikken Østrig

(Sag C-198/08) (1)

(Traktatbrud - direktiv 95/59/EF - forbrugsbeskatning af forarbejdet tobak bortset fra omsætningsafgift - artikel 9, stk. 1 - fabrikanters og importørers frie fastsættelse af maksimale detailsalgspriser for deres varer - national lovgivning, som foreskriver en minimumsdetailsalgspris for cigaretter og en minimumsdetailsalgspris for finskåren tobak - begrundelse - beskyttelse af den offentlige sundhed - WHO-rammekonventionen om bekæmpelse af tobaksrygning)

2010/C 113/08

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved W. Mölls og R. Lyal som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Republikken Østrig (ved E. Riedl, J. Bauer og C. Pesendorfer, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Traktatbrud — tilsidesættelse af artikel 9, stk. 1, i Rådets direktiv 95/59/EF af 27. november 1995 om forbrugsbeskatning af forarbejdet tobak bortset fra omsætningsafgift (EFT L 291, s. 40) — offentlige myndigheders fastsættelse af minimumsdetailhandelspriser for forarbejdet tobak

Konklusion

| 1) | Republikken Østrig har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 9, stk. 1, i Rådets direktiv 95/59/EF af 27. november 1995 om forbrugsbeskatning af forarbejdet tobak bortset fra omsætningsafgift, som ændret ved Rådets direktiv 2002/10/EF af 12. februar 2002, idet den har vedtaget og opretholdt en lovgivning, hvorefter staten fastsætter minimumsdetailsalgspriser for cigaretter og for finskåren tobak til rulning af cigaretter. |
| --- | --- |

1)

Republikken Østrig har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 9, stk. 1, i Rådets direktiv 95/59/EF af 27. november 1995 om forbrugsbeskatning af forarbejdet tobak bortset fra omsætningsafgift, som ændret ved Rådets direktiv 2002/10/EF af 12. februar 2002, idet den har vedtaget og opretholdt en lovgivning, hvorefter staten fastsætter minimumsdetailsalgspriser for cigaretter og for finskåren tobak til rulning af cigaretter.

| 2) | Republikken Østrig betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Republikken Østrig betaler sagens omkostninger.

---

(1)  EUT C 197 af 2.8.2008.

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/7 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/7

---

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 4. marts 2010 — Europa-Kommissionen mod Irland

(Sag C-221/08) (1)

(Traktatbrud - direktiv 95/59/EF - forbrugsbeskatning af forarbejdet tobak bortset fra omsætningsafgift - artikel 9, stk. 1 - fabrikanters og importørers frie fastsættelse af maksimale detailsalgspriser for deres varer - national lovgivning, som foreskriver en minimumsdetailsalgspris for cigaretter - begrundelse - beskyttelse af den offentlige sundhed - WHO-rammekonventionen om bekæmpelse af tobaksrygning)

2010/C 113/09

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved R. Lyal og W. Mölls, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Irland (ved D. O'Hagan, som befuldmægtiget, og G. Hogan, SC)

Sagens genstand

Traktatbrud — tilsidesættelse af artikel 9, stk. 1, i Rådets direktiv 95/59/EF af 27. november 1995 om forbrugsbeskatning af forarbejdet tobak bortset fra omsætningsafgift (EFT L 291, s. 40) — national lov, der fastsætter minimumsdetailsalgspriser og maksimale detailsalgspriser for forarbejdet tobak

Konklusion

| 1) | Irland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 9, stk. 1, i Rådets direktiv 95/59/EF af 27. november 1995 om forbrugsbeskatning af forarbejdet tobak bortset fra omsætningsafgift, som ændret ved Rådets direktiv 2002/10/EF af 12. februar 2002, idet det har fastsat minimumsdetailsalgspriser for cigaretter. |
| --- | --- |

1)

Irland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 9, stk. 1, i Rådets direktiv 95/59/EF af 27. november 1995 om forbrugsbeskatning af forarbejdet tobak bortset fra omsætningsafgift, som ændret ved Rådets direktiv 2002/10/EF af 12. februar 2002, idet det har fastsat minimumsdetailsalgspriser for cigaretter.

| 2) | Irland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 10 EF, idet det har undladt at meddele de oplysninger, der er nødvendige for, at Europa-Kommissionen kan gennemføre sin opgave med kontrol af overholdelsen af direktiv 95/59, som ændret ved direktiv 2002/10. |
| --- | --- |

2)

Irland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 10 EF, idet det har undladt at meddele de oplysninger, der er nødvendige for, at Europa-Kommissionen kan gennemføre sin opgave med kontrol af overholdelsen af direktiv 95/59, som ændret ved direktiv 2002/10.

| 3) | I øvrigt frifindes Irland. |
| --- | --- |

3)

I øvrigt frifindes Irland.

| 4) | Irland betaler sagens omkostninger.. |
| --- | --- |

4)

Irland betaler sagens omkostninger..

---

(1)  EUT C 209 af 15.8.2008.

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/7 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/7

---

Domstolens dom (Anden Afdeling) af 4. marts 2010 — Europa-Kommissionen mod Den Franske Republik

(Sag C-241/08) (1)

(Traktatbrud - direktiv 92/43/EØF - artikel 6, stk. 2 og 3 - ukorrekt gennemførelse - særlige bevaringsområder - et projekts betydelige konsekvenser for miljøet - visse aktiviteters »ikke-forstyrrende« karakter - vurdering af påvirkninger på miljøet)

2010/C 113/10

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved D. Recchia og J.-B. Laignelot, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Den Franske Republik (ved G. de Bergues og A.-L. During, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Traktatbrud — ukorrekt gennemførelse af bestemmelserne i artikel 6, stk. 2 og 3, i Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter (EFT L 206, s. 7)

Konklusion

| 1) | Den Franske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til henholdsvis artikel 6, stk. 2, i Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter og direktivets artikel 6, stk. 3, idet den






  — | for det første generelt foreskriver, at fiskeri, akvakultur, jagt og andre jagtaktiviteter, der udøves på de vilkår og på de områder, der er tilladt i henhold til gældende love og retsforskrifter, ikke udgør aktiviteter, der er forstyrrende eller har sådanne konsekvenser, og |
| --- | --- | --- |

1)

Den Franske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til henholdsvis artikel 6, stk. 2, i Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter og direktivets artikel 6, stk. 3, idet den

—

for det første generelt foreskriver, at fiskeri, akvakultur, jagt og andre jagtaktiviteter, der udøves på de vilkår og på de områder, der er tilladt i henhold til gældende love og retsforskrifter, ikke udgør aktiviteter, der er forstyrrende eller har sådanne konsekvenser, og

| — | for det andet systematisk undtager arbejder, projekter og planer, der er fastsat i Natura 2000-aftaler, fra vurderingen af deres virkninger på lokaliteten, og |
| --- | --- |

—

for det andet systematisk undtager arbejder, projekter og planer, der er fastsat i Natura 2000-aftaler, fra vurderingen af deres virkninger på lokaliteten, og

| — | systematisk undtager programmer, arbejder, projekter og planer, der er underlagt en erklæringsordning, fra denne procedure. |
| --- | --- |

—

systematisk undtager programmer, arbejder, projekter og planer, der er underlagt en erklæringsordning, fra denne procedure.

| 2) | I øvrigt frifindes Den Franske Republik. |
| --- | --- |

2)

I øvrigt frifindes Den Franske Republik.

| 3) | Den Franske Republik betaler to tredjedele af sagens omkostninger. Europa-Kommissionen betaler en tredjedel af sagens omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Den Franske Republik betaler to tredjedele af sagens omkostninger. Europa-Kommissionen betaler en tredjedel af sagens omkostninger.

---

(1)  EUT C 197 af 2.8.2008.

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/8 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/8

---

Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 4. marts 2010 — Europa-Kommissionen mod Den Italienske Republik

(Sag C-297/08) (1)

(Traktatbrud - miljø - direktiv 2006/12/EF - artikel 4 og 5 - håndtering af affald - håndteringsplan - tilstrækkeligt og integreret net af bortskaffelsesfaciliteter - fare for folkesundheden eller miljøet - force majeure - uro i den offentlige orden - organiseret kriminalitet)

2010/C 113/11

Processprog: italiensk

Parter

Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved C. Zadra, D. Recchia og J.-B. Laignelot, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Den Italienske Republik (ved G. Palmieri, som befuldmægtiget, og avvocato dello Stato G. Aiello)

Intervenient til støtte for den anden part i sagen: Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland (ved S. Ossowski, som befuldmægtiget, og barrister K. Bacon)

Sagens genstand

Traktatbrud — tilsidesættelse af artikel 4 og 5 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/12/EF af 5. april 2006 om affald (EUT L 114, s. 9) — regionen Campania

Konklusion

| 1) | Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 4 og 5 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/12/EF af 5. april 2006 om affald, da den ikke for regionen Campanien traf alle de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at affald blev nyttiggjort eller bortskaffet, uden at menneskers sundhed blev bragt i fare og uden skade for miljøet, og navnlig ikke havde oprettet et tilstrækkeligt og integreret net af bortskaffelsesfaciliteter. |
| --- | --- |

1)

Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 4 og 5 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/12/EF af 5. april 2006 om affald, da den ikke for regionen Campanien traf alle de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at affald blev nyttiggjort eller bortskaffet, uden at menneskers sundhed blev bragt i fare og uden skade for miljøet, og navnlig ikke havde oprettet et tilstrækkeligt og integreret net af bortskaffelsesfaciliteter.

| 2) | Den Italienske Republik betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Den Italienske Republik betaler sagens omkostninger.

| 3) | Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland bærer sine egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 223 af 30.8.2008.

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/8 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/8

---

Domstolens dom (Store Afdeling) af 9. marts 2010 — Raffinerie Mediterranee SpA (ERG), Polimeri Europa SpA og Syndial SpA mod Ministero dello Sviluppo economico, Ministero della Salute, Ministero Ambiente e Tutela del Territorio e del Mare, Ministero delle Infrastrutture, Ministero dei Trasporti, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell’Interno, Regione siciliana, Assessorato regionale Territorio ed Ambiente (Sicilia), Assessorato regionale Industria (Sicilia), Prefettura di Siracusa, Istituto superiore di Sanità, Commissario Delegato per Emergenza Rifiuti e Tutela Acque (Sicilia), Vice Commissario Delegato per Emergenza Rifiuti e Tutela Acque (Sicilia), Agenzia Protezione Ambiente e Servizi tecnici (APAT), Agenzia regionale Protezione Ambiente (ARPA Sicilia), Istituto centrale Ricerca scientifica e tecnologica applicata al Mare, Subcommissario per la Bonifica dei Siti contaminati, Provincia regionale di Siracusa, Consorzio ASI Sicilia orientale Zona Sud, Comune di Siracusa, Comune di Augusta, Comune di Melilli, Comune di Priolo Gargallo, Azienda Unità sanitaria locale N. 8, Sviluppo Italia Aree Produttive SpA, og Invitalia (Agenzia nazionale per l’attrazione degli investimenti e lo sviluppo d’impresa) SpA, tidligere Sviluppo Italia SpA (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunale Amministrativo Regionale della Sicilia — Italien)

(Sag C-378/08) (1)

(Princippet om, at forureneren betaler - direktiv 2004/35/EF - miljøansvar - tidsmæssig anvendelse - tidligere forurening forvoldt før den dato, der er fastsat for gennemførelse af det pågældende direktiv, og som fortsætter efter denne dato - national lovgivning, der pålægger en flerhed af virksomheder udgifterne til genopretning af skader i relation til denne forurening - krav om en fejl eller en forsømmelse - krav om årsagssammenhæng - offentlige bygge- og anlægskontrakter)

2010/C 113/12

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Tribunale Amministrativo Regionale della Sicilia

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Raffinerie Mediterranee SpA (ERG), Polimeri Europa SpA og Syndial SpA

Sagsøgte: Ministero dello Sviluppo economico, Ministero della Salute, Ministero Ambiente e Tutela del Territorio e del Mare, Ministero delle Infrastrutture, Ministero dei Trasporti, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell’Interno, Regione siciliana, Assessorato regionale Territorio ed Ambiente (Sicilia), Assessorato regionale Industria (Sicilia), Prefettura di Siracusa, Istituto superiore di Sanità, Commissario Delegato per Emergenza Rifiuti e Tutela Acque (Sicilia), Vice Commissario Delegato per Emergenza Rifiuti e Tutela Acque (Sicilia), Agenzia Protezione Ambiente e Servizi tecnici (APAT), Agenzia regionale Protezione Ambiente (ARPA Sicilia), Istituto centrale Ricerca scientifica e tecnologica applicata al Mare, Subcommissario per la Bonifica dei Siti contaminati, Provincia regionale di Siracusa, Consorzio ASI Sicilia orientale Zona Sud, Comune di Siracusa, Comune di Augusta, Comune di Melilli, Comune di Priolo Gargallo, Azienda Unità sanitaria locale N. 8, Sviluppo Italia Aree Produttive SpA, og Invitalia (Agenzia nazionale per l’attrazione degli investimenti e lo sviluppo d’impresa) SpA, tidligere Sviluppo Italia SpA

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia (Italien) — fortolkning af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/35/EF af 21. april 2004 om miljøansvar for så vidt angår forebyggelse og afhjælpning af miljøskader (EUT L 143, s. 56) og af princippet om, at »forureneren betaler« — national lovgivning, hvorefter de offentlige myndigheder kan pålægge private virksomheder at iværksætte foranstaltninger til udbedring af miljøskader uafhængigt af gennemførelsen af en undersøgelse med det formål at fastslå, hvem der er ansvarlig for den pågældende forurening

Konklusion

Når betingelserne for tidsmæssig og/eller indholdsmæssig anvendelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/35/EF af 21. april 2004 om miljøansvar for så vidt angår forebyggelse og afhjælpning af miljøskader i en situation med miljøforurening ikke er opfyldt, henhører en sådan situation under national ret i overensstemmelse med traktatens regler, og under overholdelse af andre retsakter i den afledte ret.

Direktiv 2004/35 er ikke til hinder for en national lovgivning, der tillader den kompetente myndighed, idet den handler inden for rammerne af dette direktiv, at antage, at der foreligger en årsagssammenhæng, herunder i tilfælde af forurening af diffus karakter, mellem operatører og den konstaterede forurening, og dette på grund af deres anlægs placering i nærheden af det forurenede område. I overensstemmelse med princippet om, at forureneren betaler, skal den kompetente myndighed imidlertid med henblik på at fastslå en sådan årsagssammenhæng være i besiddelse af troværdige beviser, der kan begrunde dens formodning, såsom nærheden mellem operatørens anlæg og den konstaterede forurening og overensstemmelsen mellem forureningen og de forurenende stoffer, som operatøren anvender i sin virksomhed.

Artikel 3, stk. 1, artikel 4, stk. 5, og artikel 11, stk. 2, i direktiv 2004/35 skal fortolkes således, at når den kompetente myndighed beslutter at pålægge operatører forpligtelser, hvis aktiviteter er omfattet af dette direktivs bilag III, er den kompetente myndighed ikke forpligtet til at fastslå, om de operatører, hvis virksomhed anses for at have forårsaget de pågældende miljøskader, har handlet enten forsætligt, uagtsomt eller svigagtigt. Det påhviler derimod den pågældende myndighed for det første forudgående at undersøge den konstaterede forurenings oprindelse, og i den forbindelse råder den over en skønsmargin med hensyn til procedurer, de ressourcer, der skal anvendes, og varigheden af en sådan efterforskning. For det andet er denne myndighed i henhold til nationale bevisregler forpligtet til at fastslå en årsagssammenhæng mellem operatørernes aktiviteter, der er omfattet af afhjælpende foranstaltninger, og forureningen.

---

(1)  EUT C 301 af 22.11.2008.

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/10 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/10

---

Domstolens dom (Store Afdeling) af 9. marts 2010 — Raffinerie Mediterranee SpA (ERG) (sag C-379/08), Polimeri Europa SpA, og Syndial SpA mod Ministero dello Sviluppo economico, Ministero della Salute, Ministero Ambiente e Tutela del Territorio e del Mare, Ministero delle Infrastrutture, Ministero dei Trasporti, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell’Interno, Regione siciliana, Assessorato regionale Territorio ed Ambiente (Sicilia), Assessorato regionale Industria (Sicilia), Prefettura di Siracusa, Istituto superiore di Sanità, Commissario Delegato per Emergenza Rifiuti e Tutela Acque (Sicilia), Vice Commissario Delegato per Emergenza Rifiuti e Tutela Acque (Sicilia), Agenzia Protezione Ambiente e Servizi tecnici (APAT), Agenzia regionale Protezione Ambiente (ARPA Sicilia), Istituto centrale Ricerca scientifica e tecnologica applicata al Mare, Subcommissario per la Bonifica dei Siti contaminati, Provincia regionale di Siracusa, Consorzio ASI Sicilia orientale Zona Sud, Comune di Siracusa, Comune di Augusta, Comune di Melilli, Comune di Priolo Gargallo, Azienda Unità sanitaria locale N. 8, Sviluppo Italia Aree Produttive SpA og Invitalia (Agenzia nazionale per l’attrazione degli investimenti e lo sviluppo d’impresa) SpA, tidligere Sviluppo Italia SpA, ENI SpA (sag C-380/08) mod Ministero Ambiente e Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dello Sviluppo economico, Ministero della Salute, Regione siciliana, Istituto superiore di Sanità, Agenzia per la Protezione dell’Ambiente e per i Servizi tecnici og Commissario delegato per l’Emergenza rifiuti e la Tutela delle Acque (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunale Amministrativo Regionale della Sicilia — Italien)

(Forenede sager C-379/08 og C-378/08) (1)

(Princippet om, at forureneren betaler - direktiv 2004/35/EF - miljøansvar - tidsmæssig anvendelse - tidligere forurening forvoldt før den dato, der er fastsat for gennemførelse af det pågældende direktiv, og som fortsætter efter denne dato - afhjælpende foranstaltninger - forpligtelse til at høre de berørte virksomheder - bilag II)

2010/C 113/13

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Tribunale Amministrativo Regionale della Sicilia

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Raffinerie Mediterranee SpA (ERG), Polimeri Europa SpA og Syndial SpA (sag C-379/08) og ENI SpA (sag C-380/08)

Sagsøgte: Ministero dello Sviluppo economico, Ministero della Salute, Ministero Ambiente e Tutela del Territorio e del Mare, Ministero delle Infrastrutture, Ministero dei Trasporti, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell’Interno, Regione siciliana, Assessorato regionale Territorio ed Ambiente (Sicilia), Assessorato regionale Industria (Sicilia), Prefettura di Siracusa, Istituto superiore di Sanità, Commissario Delegato per Emergenza Rifiuti e Tutela Acque (Sicilia), Vice Commissario Delegato per Emergenza Rifiuti e Tutela Acque (Sicilia), Agenzia Protezione Ambiente e Servizi tecnici (APAT), Agenzia regionale Protezione Ambiente (ARPA Sicilia), Istituto centrale Ricerca scientifica e tecnologica applicata al Mare, Subcommissario per la Bonifica dei Siti contaminati, Provincia regionale di Siracusa, Consorzio ASI Sicilia orientale Zona Sud, Comune di Siracusa, Comune di Augusta, Comune di Melilli, Comune di Priolo Gargallo, Azienda Unità sanitaria locale N.8, Sviluppo Italia Aree Produttive SpA og Invitalia (Agenzia nazionale per l’attrazione degli investimenti e lo sviluppo d’impresa) SpA, tidligere Sviluppo Italia SpA

Procesdeltagere: ENI Divisione Exploration and Production SpA, ENI SpA og Edison SPA (sag C-379/08) og Invitalia (Agenzia nazionale per l’attrazione degli investimenti e lo sviluppo d’impresa) SpA, tidligere Sviluppo Italia SpA (sag C-380/08)

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Tribunale Amministrativo Regionale della Sicilia — fortolkning af artikel 7 og bilag II til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/35/EF af 21. april 2004 om miljøansvar for så vidt angår forebyggelse og afhjælpning af miljøskader (EUT L 142, s. 56) — udbedring af miljøskader — foranstaltninger overfor bestemte elementer i miljøet (»miljømatricer«) — national lovgivning, hvorefter de offentlige myndigheder uden at foretage en vurdering af de særlige miljøforhold på stedet kan udstede pålæg om iværksættelse af yderligere foranstaltninger udover dem, det tidligere i første omgang er besluttet at anvende efter gennemførelsen af en adækvat kontradiktorisk undersøgelse, og som allerede er godkendt, projekteret og under udførelse — område af national betydning i Priolo

Konklusion

| 1) | Artikel 7 og artikel 11, stk. 4, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/35/EF af 21. april 2004 om miljøansvar for så vidt angår forebyggelse og afhjælpning af miljøskader, sammenholdt med direktivets bilag II, skal fortolkes således, at den kompetente myndighed er bemyndiget til at foretage en væsentlig ændring af de foranstaltninger til afhjælpning af miljøskader, der er blevet besluttet efter en kontradiktorisk procedure gennemført i samarbejde med de berørte operatører, og som allerede er blevet udført, eller som er blevet påbegyndt. Imidlertid, med henblik på at træffe en sådan afgørelse:






  — | er denne myndighed forpligtet til at høre de operatører, der er blevet pålagt sådanne foranstaltninger, medmindre en miljømæssig nødsituation tvinger den kompetente myndighed til at agere øjeblikkeligt |
| --- | --- | --- |

1)

Artikel 7 og artikel 11, stk. 4, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/35/EF af 21. april 2004 om miljøansvar for så vidt angår forebyggelse og afhjælpning af miljøskader, sammenholdt med direktivets bilag II, skal fortolkes således, at den kompetente myndighed er bemyndiget til at foretage en væsentlig ændring af de foranstaltninger til afhjælpning af miljøskader, der er blevet besluttet efter en kontradiktorisk procedure gennemført i samarbejde med de berørte operatører, og som allerede er blevet udført, eller som er blevet påbegyndt. Imidlertid, med henblik på at træffe en sådan afgørelse:

—

er denne myndighed forpligtet til at høre de operatører, der er blevet pålagt sådanne foranstaltninger, medmindre en miljømæssig nødsituation tvinger den kompetente myndighed til at agere øjeblikkeligt

| — | er nævnte myndighed ligeledes forpligtet til at opfordre navnlig de personer, på hvis ejendom der skal gennemføres disse foranstaltninger, til at fremsætte deres bemærkninger, som den kompetente myndighed tager i betragtning |
| --- | --- |

—

er nævnte myndighed ligeledes forpligtet til at opfordre navnlig de personer, på hvis ejendom der skal gennemføres disse foranstaltninger, til at fremsætte deres bemærkninger, som den kompetente myndighed tager i betragtning

| — | skal denne myndighed tage de i punkt 1.3.1 i bilag II til direktiv 2004/35 omhandlede kriterier i betragtning og i sin afgørelse angive de årsager, der begrunder dette valg, og i givet fald angive de årsager, der kan begrunde, at der ikke var behov for en grundig undersøgelse med hensyn til disse kriterier, eller at en undersøgelse ikke har fundet sted eller ikke kunne finde sted, f.eks. på grund af en miljømæssig nødsituation. |
| --- | --- |

—

skal denne myndighed tage de i punkt 1.3.1 i bilag II til direktiv 2004/35 omhandlede kriterier i betragtning og i sin afgørelse angive de årsager, der begrunder dette valg, og i givet fald angive de årsager, der kan begrunde, at der ikke var behov for en grundig undersøgelse med hensyn til disse kriterier, eller at en undersøgelse ikke har fundet sted eller ikke kunne finde sted, f.eks. på grund af en miljømæssig nødsituation.

| 2) | Under omstændigheder som dem, der foreligger i hovedsagen, er direktiv 2004/35 ikke til hinder for en national lovgivning, hvorefter den kompetente myndighed kan underlægge de operatører, der er omfattet af de afhjælpende miljøforanstaltninger, den betingelse, at de for at udøve retten til at anvende deres områder skal udføre de af myndigheden krævede arbejder, selv om disse områder ikke er berørt af foranstaltningerne, enten som følge af, at de allerede er blevet »renset«, eller fordi de aldrig har været forurenet. En sådan foranstaltning kan imidlertid være begrundet i formålet om at forhindre en forværring af den miljømæssige situation der, hvor foranstaltningerne skal gennemføres, eller, i henhold til forsigtighedsprincippet, i formålet om at forhindre forekomsten eller genindtræden af andre miljøskader på operatørernes områder, der støder op til hele den kyststrækning, som er genstand for de nævnte afhjælpende foranstaltninger. |
| --- | --- |

2)

Under omstændigheder som dem, der foreligger i hovedsagen, er direktiv 2004/35 ikke til hinder for en national lovgivning, hvorefter den kompetente myndighed kan underlægge de operatører, der er omfattet af de afhjælpende miljøforanstaltninger, den betingelse, at de for at udøve retten til at anvende deres områder skal udføre de af myndigheden krævede arbejder, selv om disse områder ikke er berørt af foranstaltningerne, enten som følge af, at de allerede er blevet »renset«, eller fordi de aldrig har været forurenet. En sådan foranstaltning kan imidlertid være begrundet i formålet om at forhindre en forværring af den miljømæssige situation der, hvor foranstaltningerne skal gennemføres, eller, i henhold til forsigtighedsprincippet, i formålet om at forhindre forekomsten eller genindtræden af andre miljøskader på operatørernes områder, der støder op til hele den kyststrækning, som er genstand for de nævnte afhjælpende foranstaltninger.

---

(1)  EUT C 301 af 22.11.2008.

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/11 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/11

---

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 11. marts 2010 — Attanasio Group Srl mod Comune di Carbognano (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio — Italien)

(Sag C-384/08) (1)

(Artikel 43 EF og 48 EF - regional lovgivning, som foreskriver obligatoriske minimumsafstande mellem vejanlæg til salg af brændstof - Domstolens kompetence og formaliteten vedrørende anmodningen om præjudiciel afgørelse - etableringsfrihed - restriktion)

2010/C 113/14

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Attanasio Group Srl

Sagsøgt: Comune di Carbognano

Procesdeltager: Felgas Petroli Srl

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio — forenelighed med artikel 43 EF, 48 EF, 49 EF og 56 EF og de fællesskabsretlige principper om økonomisk konkurrence og forbud mod forskelsbehandling af national lovgivning om obligatoriske minimumsafstande mellem vejanlæg til salg af brændstof

Konklusion

Artikel 43 EF, sammenholdt med artikel 48 EF, skal fortolkes således, at en national lovgivning som den i hovedsagen omhandlede, der foreskriver obligatoriske minimumsafstande mellem vejanlæg til salg af brændstof, udgør en begrænsning af etableringsfriheden som omhandlet i EF-traktaten. Under omstændigheder som dem, der foreligger i tvisten i hovedsagen, synes denne begrænsning ikke at kunne begrundes i hensynet til færdselssikkerheden, beskyttelse af sundheden og miljøet samt rationaliseringen af den tjeneste, der ydes brugerne, hvilket det tilkommer den forelæggende ret at efterprøve.

---

(1)  EUT C 301 af 22.11.2008.

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/11 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/11

---

Domstolens dom (Anden Afdeling) af 4. marts 2010 — Pilar Angé Serrano, Jean-Marie Bras, Adolfo Orcajo Teresa, Dominiek Decoutere, Armin Hau, Francisco Javier Solana Ramos mod Europa-Parlamentet, Rådet for Den Europæiske Union

(Sag C-496/08 P) (1)

(Appel - tjenestemænd - beståelse af interne udvælgelsesprøver med henblik på overgang til en anden kategori under den tidligere gældende vedtægt - ikrafttræden af den nye vedtægt - overgangsregler om indplacering i lønklasse - ulovlighedsindsigelse - velerhvervede rettigheder - berettiget forventning - ligebehandling - princippet om god forvaltningsskik og administrationens omsorgspligt)

2010/C 113/15

Processprog: fransk

Parter

Appellanter: Pilar Angé Serrano, Jean-Marie Bras, Adolfo Orcajo Teresa, Dominiek Decoutere, Armin Hau, Francisco Javier Solana Ramos (ved avocat E. Boigelot)

De andre parter i appelsagen: Europa-Parlamentet (ved L.G. Knudsen og K. Zejdová, som befuldmægtigede), Rådet for Den Europæiske Union (ved M. Bauer og K. Zieleśkiewicz, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Appel af dom afsagt af Retten i Første Instans (Tredje Afdeling) den 18. september 2008 i sag T-47/05, Angé Serrano m.fl. mod Parlamentet, hvorved Retten forkastede appellanternes søgsmål med påstand om annullation af de individuelle afgørelser om indplacering i lønklasse, der var truffet i medfør af overgangsbestemmelserne i bilag XIII og navnlig artikel 2 i vedtægten for Tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber som ændret ved Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 723/2004 af 22. marts 2004 — ophævelse som følge af den nye vedtægts ikrafttræden af indplaceringen i lønklasse, efter appellanterne havde bestået en intern udvælgelsesprøve under den gamle vedtægt — søgsmålsinteressens fortsatte beståen trods forældelse af de anfægtede afgørelser — princippet om beskyttelse af velerhvervede rettigheder og af den berettigede forventning — ligebehandlingsprincippet

Konklusion

| 1) | Appellen forkastes. |
| --- | --- |

1)

Appellen forkastes.

| 2) | Kontraappellen forkastes. |
| --- | --- |

2)

Kontraappellen forkastes.

| 3) | Pilar Angé Serrano, Jean-Marie Bras, Adolfo Orcajo Teresa, Dominiek Decoutere, Armin Hau og Francisco Javier Solana Ramos, Europa-Parlamentet og Rådet for Den Europæiske Union bærer deres egne omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Pilar Angé Serrano, Jean-Marie Bras, Adolfo Orcajo Teresa, Dominiek Decoutere, Armin Hau og Francisco Javier Solana Ramos, Europa-Parlamentet og Rådet for Den Europæiske Union bærer deres egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 44 af 21.2.2009.

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/12 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/12

---

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 11. marts 2010 — Telekomunikacja Polska SA w Warszawie mod Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Naczelny Sąd Administracyjny (Republikken Polen))

(Sag C-522/08) (1)

(Elektronisk kommunikation - tjenesteydelser inden for telekommunikation - direktiv 2002/21/EF - direktiv 2002/22/EF - indgåelse af en kontrakt om præstation af en tjenesteydelse betinget af, at der indgås en kontrakt om præstation af andre tjenesteydelser - forbud - internet via bredbånd)

2010/C 113/16

Processprog: polsk

Den forelæggende ret

Naczelny Sąd Administracyjny

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Telekomunikacja Polska SA w Warszawie

Sagsøgt: Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Naczelny Sąd Administracyjny — fortolkning af EF-traktatens artikel 95, samt betragtning 13 tillige med artikel 5 og 8 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/19/EF af 7. marts 2002 om adgang til og samtrafik mellem elektroniske kommunikationsnet og tilhørende faciliteter (adgangsdirektivet) (EFT L 108, s. 7), bestemmelserne i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/20/EF af 7. marts 2002 om tilladelser til elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (tilladelsesdirektivet) (EFT L 108, s. 21), betragtning 1 og 28 samt artikel 1, stk. 3, og artikel 3, 7, 8, 14, 15, 16 og 19 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/21/EF af 7. marts 2002 om fælles rammebestemmelser for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (rammedirektivet) (EFT L 108, s. 33), og betragtning 26 samt artikel 16 og 17 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/22/EF af 7. marts 2002 om forsyningspligt og brugerrettigheder i forbindelse med elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (forsyningspligtdirektivet) (EFT L 108, s. 51) — national lovgivning, som forbyder enhver virksomhed, der udfører tjenesteydelser inden for telekommunikation, at gøre indgåelsen af en kontrakt om præstation af tjenesteydelser betinget af, at der købes en anden tjenesteydelse — indgåelse af en kontrakt om adgang til internettet via bredbånd gjort betinget af, at der indgås en kontrakt om præstation af en tjenesteydelse

Konklusion

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/21/EF af 7. marts 2002 om fælles rammebestemmelser for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (rammedirektivet) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/22/EF af 7. marts 2002 om forsyningspligt og brugerrettigheder i forbindelse med elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (forsyningspligtdirektivet) skal fortolkes således, at de ikke er til hinder for en national lovgivning, såsom artikel 57, stk. 1, nr. 1), i lov om telekommunikation (ustawa — Prawo telekomunikacyjne) af 16. juli 2004 i den version, der fandt anvendelse på tidspunktet for de faktiske omstændigheder i hovedsagen, som forbyder, at indgåelsen af en kontrakt om præstation af tjenesteydelser gøres betinget af, at slutbrugeren indgår en kontrakt om præstation af en anden tjenesteydelse.

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/29/EF af 11. maj 2005 om virksomheders urimelige handelspraksis over for forbrugerne på det indre marked og om ændring af Rådets direktiv 84/450/EØF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/7/EF, 98/27/EF og 2002/65/EF og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2006/2004 (direktivet om urimelig handelspraksis) skal fortolkes således, at det er til hinder for en national lovgivning, som, bortset fra visse undtagelser og uden at tage hensyn til særlige omstændigheder i hver enkelt sag, forbyder enhver tilgift, der ydes af en sælger til en forbruger.

---

(1)  EUT C 69 af 21.3.2009.

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/13 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/13

---

Domstolens dom (Anden Afdeling) af 4. marts 2010 — Rhimou Chakroun mod Minister van Buitenlandse Zaken (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Raad van State — Nederlandene)

(Sag C-578/08) (1)

(Ret til familiesammenføring - direktiv 2003/86/EF - begrebet »social bistand« - begrebet »familiesammenføring« - familiedannelse)

2010/C 113/17

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

Raad van State

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Rhimou Chakroun

Sagsøgt: Minister van Buitenlandse Zaken

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Raad van State — fortolkning af artikel 2, litra d), og artikel 7, stk. 1, litra c), i Rådets direktiv 2003/86/EF af 22. september 2003 om ret til familiesammenføring (EUT L 251, s. 12) — begreberne »social bistand« og »familiesammenføring«

Konklusion

| 1) | Udtrykket »social bistand« i artikel 7, stk. 1, indledningen og litra c), i Rådets direktiv 2003/86/EF af 22. september 2003 om ret til familiesammenføring skal fortolkes således, at det ikke tillader, at en medlemsstat vedtager bestemmelser om familiesammenføring, hvorefter denne nægtes for en referenceperson, som har ført bevis for, at han råder over faste og regelmæssige indtægter, der er tilstrækkelige til, at han kan forsørge sig selv og sine familiemedlemmer, men som, henset til den pågældendes indtægtsniveau, kan benytte sig af særlig bistand i forbindelse med særlige udgifter, der individuelt er vurderet til at være nødvendige for hans underhold, af indtægtsbaserede skattenedsættelser indrømmet af lokale myndigheder eller af indkomststøtteordninger inden for rammerne af den kommunale minimumspolitik (»minimabeleid«). |
| --- | --- |

1)

Udtrykket »social bistand« i artikel 7, stk. 1, indledningen og litra c), i Rådets direktiv 2003/86/EF af 22. september 2003 om ret til familiesammenføring skal fortolkes således, at det ikke tillader, at en medlemsstat vedtager bestemmelser om familiesammenføring, hvorefter denne nægtes for en referenceperson, som har ført bevis for, at han råder over faste og regelmæssige indtægter, der er tilstrækkelige til, at han kan forsørge sig selv og sine familiemedlemmer, men som, henset til den pågældendes indtægtsniveau, kan benytte sig af særlig bistand i forbindelse med særlige udgifter, der individuelt er vurderet til at være nødvendige for hans underhold, af indtægtsbaserede skattenedsættelser indrømmet af lokale myndigheder eller af indkomststøtteordninger inden for rammerne af den kommunale minimumspolitik (»minimabeleid«).

| 2) | Direktiv 2003/86, og navnlig dets artikel 2, indledningen og litra d), skal fortolkes således, at denne bestemmelse er til hinder for nationale bestemmelser, som med henblik på anvendelsen af indtægtsbetingelserne i artikel 7, stk. 1, indledningen og litra c), i direktiv 2003/86 foretager en sondring mellem, om den familiemæssige tilknytning er opstået før eller efter referencepersonens indrejse på værtsmedlemsstatens område. |
| --- | --- |

2)

Direktiv 2003/86, og navnlig dets artikel 2, indledningen og litra d), skal fortolkes således, at denne bestemmelse er til hinder for nationale bestemmelser, som med henblik på anvendelsen af indtægtsbetingelserne i artikel 7, stk. 1, indledningen og litra c), i direktiv 2003/86 foretager en sondring mellem, om den familiemæssige tilknytning er opstået før eller efter referencepersonens indrejse på værtsmedlemsstatens område.

---

(1)  EUT C 55 af 7.3.2009.

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/13 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/13

---

Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 11. marts 2010 — Centre d'exportation du livre français (CELF), under likvidation og Ministre de la Culture et de la Communication mod Société internationale de diffusion et d'édition (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Conseil d'État — Frankrig)

(Sag C-1/09) (1)

(Statsstøtte - artikel 88, stk. 3, EF - ulovlig støtte, som er blevet erklæret forenelig med fællesmarkedet - annullation af Kommissionens beslutning - nationale domstole - tilbagesøgning af en ulovligt gennemført støtte - udsættelse af sagen, indtil Kommissionen har vedtaget en ny beslutning - ekstraordinære omstændigheder, der kan begrænse tilbagesøgningspligten)

2010/C 113/18

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Conseil d'État

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Centre d'exportation du livre français (CELF), under likvidation og Ministre de la Culture et de la Communication

Sagsøgt: Société internationale de diffusion et d'édition

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Conseil d'État — statsstøtte — eksportsstøtte i bogsektoren — pligt til at tilbagebetale ulovligt gennemført støtte — mulighed for at udsætte tilbagebetalingen af støttebeløbet, mens en endelig afgørelse fra Kommissionen om støttens forenelighed med traktaten afventes? — lovligt at begrænse pligten til at tilbagesøge støtten på grund af en ekstraordinær omstændighed?

Konklusion

| 1) | En national ret, som på grundlag af artikel 88, stk. 3, EF skal tage stilling til en anmodning om tilbagesøgning af ulovlig statsstøtte, kan ikke udsætte sin afgørelse om denne anmodning, indtil Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber har udtalt sig om støttens forenelighed med fællesmarkedet efter annullationen af en forudgående positiv beslutning. |
| --- | --- |

1)

En national ret, som på grundlag af artikel 88, stk. 3, EF skal tage stilling til en anmodning om tilbagesøgning af ulovlig statsstøtte, kan ikke udsætte sin afgørelse om denne anmodning, indtil Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber har udtalt sig om støttens forenelighed med fællesmarkedet efter annullationen af en forudgående positiv beslutning.

| 2) | Kommissionens vedtagelse af tre på hinanden følgende beslutninger, som erklærer en støtte forenelig med fællesmarkedet, og som efterfølgende er blevet annulleret af Fællesskabets retsinstanser, kan ikke i sig selv udgøre en ekstraordinær omstændighed, som kan begrunde en begrænsning af støttemodtagerens forpligtelse til at tilbagebetale denne støtte, når den er gennemført under tilsidesættelse af artikel 88, stk. 3, EF. |
| --- | --- |

2)

Kommissionens vedtagelse af tre på hinanden følgende beslutninger, som erklærer en støtte forenelig med fællesmarkedet, og som efterfølgende er blevet annulleret af Fællesskabets retsinstanser, kan ikke i sig selv udgøre en ekstraordinær omstændighed, som kan begrunde en begrænsning af støttemodtagerens forpligtelse til at tilbagebetale denne støtte, når den er gennemført under tilsidesættelse af artikel 88, stk. 3, EF.

---

(1)  EUT C 69 af 21.3.2009.

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/14 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/14

---

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 11. marts 2010 — Wood Floor Solutions Andreas Domberger GmbH mod Silva Trade SA (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Oberlandesgericht Wien — Østrig)

(Sag C-19/09) (1)

(Retternes kompetence, anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område - forordning (EF) nr. 44/2001 - specielle kompetenceregler - artikel 5, nr. 1), litra a), og artikel 5, nr. 1), litra b), andet led - levering af tjenesteydelser - handelsagenturaftale - opfyldelse af kontrakten i flere medlemsstater)

2010/C 113/19

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Oberlandesgericht Wien

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Wood Floor Solutions Andreas Domberger GmbH

Sagsøgt: Silva Trade SA

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Oberlandesgericht Wien — fortolkning af artikel 5, nr. 1, litra a) og litra b), andet led, i Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 af 22. december 2000 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område — specielle kompetenceregler — anvendelsesområde — søgsmål med påstand om erstatning for førtidig opsigelse af aftale om levering af tjenesteydelser — tjenesteydelser leveret i henhold til en kontrakt i flere medlemsstater

Konklusion

| 1) | Artikel 5, nr. 1), litra b), andet led, i Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 af 22. december 2000 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område skal fortolkes således, at denne bestemmelse finder anvendelse i tilfælde af levering af tjenesteydelser i flere medlemsstater. |
| --- | --- |

1)

Artikel 5, nr. 1), litra b), andet led, i Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 af 22. december 2000 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område skal fortolkes således, at denne bestemmelse finder anvendelse i tilfælde af levering af tjenesteydelser i flere medlemsstater.

| 2) | Artikel 5, nr. 1), litra b), andet led, i forordning nr. 44/2001 skal fortolkes således, at i tilfælde af levering af tjenesteydelser i flere medlemsstater er den ret, på hvis område det sted, hvor tjenesteydelserne hovedsageligt leveres, befinder sig, kompetent til at bedømme alle de krav, som er baseret på kontrakten. I tilfælde af en handelsagenturaftale er dette stedet, hvor agenten hovedsageligt leverer sine tjenesteydelser, således som dette kan udledes af aftalens bestemmelser samt, hvis der ikke findes sådanne bestemmelser, det sted, hvor aftalen reelt gennemføres, og hvis det er umuligt at fastlægge stedet på dette grundlag, det sted, hvor agenten har sin bopæl. |
| --- | --- |

2)

Artikel 5, nr. 1), litra b), andet led, i forordning nr. 44/2001 skal fortolkes således, at i tilfælde af levering af tjenesteydelser i flere medlemsstater er den ret, på hvis område det sted, hvor tjenesteydelserne hovedsageligt leveres, befinder sig, kompetent til at bedømme alle de krav, som er baseret på kontrakten. I tilfælde af en handelsagenturaftale er dette stedet, hvor agenten hovedsageligt leverer sine tjenesteydelser, således som dette kan udledes af aftalens bestemmelser samt, hvis der ikke findes sådanne bestemmelser, det sted, hvor aftalen reelt gennemføres, og hvis det er umuligt at fastlægge stedet på dette grundlag, det sted, hvor agenten har sin bopæl.

---

(1)  EUT C 82 af 4.4.2009.

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/14 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/14

---

Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 4. marts 2010 — Europa-Kommissionen mod Kongeriget Belgien

(Sag C-258/09) (1)

(Traktatbrud - miljø - direktiv 2008/1/EF - integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening - manglende gennemførelse inden for den fastsatte frist)

2010/C 113/20

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved A. Alcover San Pedro og A. Marghelis, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Kongeriget Belgien (ved T. Materne, som befuldmægtiget)

Sagens genstand

Manglende vedtagelse eller meddelelse inden for den fastsatte frist af de foranstaltninger, der er nødvendige for i regionen Vallonien at efterkomme artikel 5, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/1/EF af 15. januar 2008 om integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening (EUT L 24, s. 8) — eksisterende anlæg der kan have indvirkning på udledningerne i luften, vandet og jorden samt på forureningen

Konklusion

| 1) | Kongeriget Belgien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/1/EF af 15. januar 2008 om integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening, idet det i regionen Vallonien har tilladt driften af eksisterende anlæg, der ikke er i overensstemmelse med kravene i nævnte direktivs artikel 3, 7, 9, 10, 13, artikel 14, litra a) og b), og artikel 15, stk. 2, og dette trods udløbet af fristen den 30. oktober 2007, som er fastsat i direktivets artikel 5, stk. 1. |
| --- | --- |

1)

Kongeriget Belgien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/1/EF af 15. januar 2008 om integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening, idet det i regionen Vallonien har tilladt driften af eksisterende anlæg, der ikke er i overensstemmelse med kravene i nævnte direktivs artikel 3, 7, 9, 10, 13, artikel 14, litra a) og b), og artikel 15, stk. 2, og dette trods udløbet af fristen den 30. oktober 2007, som er fastsat i direktivets artikel 5, stk. 1.

| 2) | Kongeriget Belgien betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Kongeriget Belgien betaler sagens omkostninger.

---

(1)  EUT C 220 af 12.9.2009.

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/15 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/15

---

Appel iværksat den 10. september 2009 af Hans Molter til prøvelse af kendelse afsagt den 12. august 2009 af Retten i Første Instans (Ottende Afdeling) i sag T-141/09, Hans Molter mod Forbundsrepublikken Tyskland

(Sag C-361/09 P)

2010/C 113/21

Processprog: tysk

Parter

Appellant: Hans Molter (ved Rechtsanwalt T. Damerau)

Den anden part i appelsagen: Forbundsrepublikken Tyskland

Den Europæiske Unions Domstol (Femte Afdeling) har ved kendelse af 5. februar 2010 forkastet appellen og bestemt, at Hans Molter bærer sine egen omkostninger.

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/15 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/15

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Juzgado de lo Contencioso Administrativo no 3 de Almería (Spanien) den 2. oktober 2009 — Águeda María Sáenz Morales mod Consejería para la Igualdad y Bienestar Social

(Sag C-389/09)

2010/C 113/22

Processprog: spansk

Den forelæggende ret

Juzgado de lo Contencioso Administrativo no 3 de Almería

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Águeda María Sáenz Morales

Sagsøgt: Consejería para la Igualdad y Bienestar Social

Ved kendelse af 20. januar 2010 afviste Domstolen (Sjette Afdeling) anmodningen om præjudiciel afgørelse.

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/15 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/15

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Fővárosi Bíróság (Ungarn) den 13. januar 2010 — Károly Nagy mod Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal

(Sag C-21/10)

2010/C 113/23

Processprog: ungarsk

Den forelæggende ret

Fővárosi Bíróság

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Károly Nagy

Sagsøgt: Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Kan artikel 22 i Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999 (1) og artikel 68 i Kommissionens forordning (EF) nr. 817/2004 fortolkes således, at kontrollen med oplysninger i databasen ENAR [Egységes Nyilvántartási és Azonosítási Rendszer (Enhedssystem til identificering og registreing)], såfremt der foreligger konkrete programmer for græsarealerne i landbrugsmiljøstøtten fastsat i førstnævnte artikel, i henhold til artikel 68 i forordning nr. 817/2004 (2), omfatter arealbetalinger, som forudsætter en betingelse om belægningsgrad? |
| --- | --- |

1)

Kan artikel 22 i Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999 (1) og artikel 68 i Kommissionens forordning (EF) nr. 817/2004 fortolkes således, at kontrollen med oplysninger i databasen ENAR [Egységes Nyilvántartási és Azonosítási Rendszer (Enhedssystem til identificering og registreing)], såfremt der foreligger konkrete programmer for græsarealerne i landbrugsmiljøstøtten fastsat i førstnævnte artikel, i henhold til artikel 68 i forordning nr. 817/2004 (2), omfatter arealbetalinger, som forudsætter en betingelse om belægningsgrad?

| 2) | Kan de to ovennævnte bestemmelser ligeledes fortolkes således, at krydskontroller af den integrerede drifts- og kontrolordning ligeledes skal afsluttes i tilfælde, hvor betalingskravet er belægningsgraden, men der ikke er tale om en husdyrpræmie? |
| --- | --- |

2)

Kan de to ovennævnte bestemmelser ligeledes fortolkes således, at krydskontroller af den integrerede drifts- og kontrolordning ligeledes skal afsluttes i tilfælde, hvor betalingskravet er belægningsgraden, men der ikke er tale om en husdyrpræmie?

| 3) | Kan de nævnte bestemmelser fortolkes således, at den kompetente myndighed ved vurdering af arealbetalingen som led i ENAR kan eller skal kontrollere den reelle opfyldelse af betalingsbetingelserne? |
| --- | --- |

3)

Kan de nævnte bestemmelser fortolkes således, at den kompetente myndighed ved vurdering af arealbetalingen som led i ENAR kan eller skal kontrollere den reelle opfyldelse af betalingsbetingelserne?

| 4) | I relation til fortolkningen af de nævnte bestemmelser spørges: Hvilken kontrolforpligtelse i de nævnte fællesskabsbestemmelser medfører, at de kompetente myndigheder skal foretage krydskontrol og indsamlingskontrol? Kan kontrollen begrænses til en undersøgelse af de i ENAR indeholdte oplysninger? |
| --- | --- |

4)

I relation til fortolkningen af de nævnte bestemmelser spørges: Hvilken kontrolforpligtelse i de nævnte fællesskabsbestemmelser medfører, at de kompetente myndigheder skal foretage krydskontrol og indsamlingskontrol? Kan kontrollen begrænses til en undersøgelse af de i ENAR indeholdte oplysninger?

| 5) | Er en national myndighed i medfør af disse bestemmelser pålagt en forpligtelse til at oplyse om betingelserne for at opnå betaling (som f.eks. om registreringen i ENAR)? I bekræftende fald hvordan og i hvilket omfang? |
| --- | --- |

5)

Er en national myndighed i medfør af disse bestemmelser pålagt en forpligtelse til at oplyse om betingelserne for at opnå betaling (som f.eks. om registreringen i ENAR)? I bekræftende fald hvordan og i hvilket omfang?

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999 af 17.5.1999 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) og om ændring og ophævelse af visse forordninger (EFT L 160, s. 80).

(2)  Kommissionens forordning (EF) nr. 817/2004 af 29.4.2004 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) (EUT L 153, s. 30).

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/16 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/16

---

Sag anlagt den 20. januar 2010 — Europa-Kommissionen mod Kongeriget Danmark

(Sag C-33/10)

2010/C 113/24

Processprog: dansk

Parter

Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved A. Alcover San Pedro, H. Støvlbæk, befuldmægtigede)

Sagsøgt: Kongeriget Danmark

Påstande

| — | Det fastslås, at Kongeriget Danmark har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 5, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/1/EF (1) af 15. januar 2008 om integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening, idet det ikke har truffet alle de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at alle godkendelser var blevet revurderet og om nødvendigt ajourført inden den 30. oktober 2007. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at Kongeriget Danmark har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 5, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/1/EF (1) af 15. januar 2008 om integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening, idet det ikke har truffet alle de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at alle godkendelser var blevet revurderet og om nødvendigt ajourført inden den 30. oktober 2007.

| — | Kongeriget Danmark tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kongeriget Danmark tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Direktivets artikel 5, stk. 1, pålægger medlemsstaterne at træffe foranstaltninger med henblik på at gennemføre en godkendelses- og/eller revurderingsprocedure for bestående anlæg inden den 30. oktober 2007. Fristen gælder uden undtagelser, og medlemsstaterne kan således ikke ifølge direktivet gøre særlige omstændigheder gældende som begrundelse for ikke at overholde denne forpligtelse.

Det er ikke tilstrækkeligt at der i Danmark er truffet foranstaltninger med henblik på, at alle udestående sager vedrørende opfyldelsen af direktivets artikel 5, stk. l, kan afsluttes inden udgangen af 2009. Forsinkelser som følge af kommunalreformen af l. januar 2007 kan heller ikke tillægges betydning ved vurderingen af, hvorvidt Danmark har overholdt sine forpligtelser i henhold til artikel 5, stk. l. Fristen fastsat for lovliggørelse af anlæg udløb den 30. oktober 2007 og blev meddelt medlemsstaterne allerede ved skrivelse af den 22. september 2005. Danmark har således haft flere år til at træffe de nødvendige foranstaltninger med henblik på at overholde direktivet.

Danmark har ikke bestridt den manglende overholdelse af godkendelsesvilkårene for bestående anlæg. Da det således er ubestridt, at en ikke ubetydelig del af alle otte danske anlæg fortsat drives uden godkendelse i henhold til direktivets bestemmelser, har Danmark overtrådt artikel 5, stk. 1, i direktivet.

---

(1)  EUT L 24, s. 8

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/17 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/17

---

Appel iværksat den 1. februar 2010 af Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. til prøvelse af dom afsagt af Retten i Første Instans (Anden Afdeling) den 19. november 2009 i sag T-298/06 — Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

(Sag C-51/10 P)

2010/C 113/25

Processprog: engelsk

Parter

Appellant: Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. (ved Rechtsanwälte A. von Mühlendahl og H. Hartwig)

Den anden part i appelsagen: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Appellanten har nedlagt følgende påstande

| — | Dommen afsagt af Retten i Første Instans den 19. november 2009 i sag T-298/2006 ophæves. |
| --- | --- |

—

Dommen afsagt af Retten i Første Instans den 19. november 2009 i sag T-298/2006 ophæves.

| — | Sagen hjemvises til Retten. |
| --- | --- |

—

Sagen hjemvises til Retten.

| — | Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger ved Domstolen. |
| --- | --- |

—

Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger ved Domstolen.

Anbringender og væsentligste argumenter

Appellanten har gjort gældende, at Retten i Første Instans tilsidesatte artikel 7, stk. 1, litra c), i varemærkeforordningen (1), idet den anvendte urigtige retlige kriterier, da den fastslog, at appellantens varemærke ikke kunne registreres.

Appellanten har endvidere gjort gældende, at Retten i Første Instans tilsidesatte EF-varemærkeforordningens artikel 7, stk. 1, litra c), eller dennes artikel 76 eller begge bestemmelser, idet den ikke tog behørigt hensyn til Harmoniseringskontorets praksis vedrørende registrering af varemærker, der består af cifre, eller angivelsen af indholdet i offentliggørelsen.

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20.12.1993 om EF-varemærker (EFT L 11, s. 1).

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/17 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/17

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesverwaltungsgericht (Tyskland) den 2. februar 2010 — Land Hessen mod Franz Mücksch OHG, procesdeltager: Merck KG aA

(Sag C-53/10)

2010/C 113/26

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Bundesverwaltungsgericht

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Land Hessen

Sagsøgt: Franz Mücksch OHG

Procesdeltager: Merck KG aA

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal artikel 12, stk. 1, i Rådets direktiv 96/82/EF af 9. december 1996 om kontrol med risikoen for større uheld med farlige stoffer (1), senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1137/2008 af 22. oktober 2008 (2) — herefter »Seveso II-direktivet« — fortolkes således, at de deraf følgende forpligtelser for medlemsstaterne, navnlig forpligtelsen til i deres fysiske planlægning samt ved gennemførelsen heraf at tage hensyn til behovet for på lang sigt at opretholde passende afstand mellem virksomheder omfattet af dette direktiv og offentlige bygninger, er rettet til planlægningsinstanser, der skal træffe afgørelse om arealanvendelse på grundlag af en afvejning mellem de berørte offentlige og private interesser, eller er de tillige rettet til bygningsmyndigheder, der skal træffe en bunden afgørelse om tilladelse vedrørende et projekt i et område, der allerede er sammenhængende bebygget? |
| --- | --- |

1)

Skal artikel 12, stk. 1, i Rådets direktiv 96/82/EF af 9. december 1996 om kontrol med risikoen for større uheld med farlige stoffer (1), senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1137/2008 af 22. oktober 2008 (2) — herefter »Seveso II-direktivet« — fortolkes således, at de deraf følgende forpligtelser for medlemsstaterne, navnlig forpligtelsen til i deres fysiske planlægning samt ved gennemførelsen heraf at tage hensyn til behovet for på lang sigt at opretholde passende afstand mellem virksomheder omfattet af dette direktiv og offentlige bygninger, er rettet til planlægningsinstanser, der skal træffe afgørelse om arealanvendelse på grundlag af en afvejning mellem de berørte offentlige og private interesser, eller er de tillige rettet til bygningsmyndigheder, der skal træffe en bunden afgørelse om tilladelse vedrørende et projekt i et område, der allerede er sammenhængende bebygget?

| 2) | Såfremt Seveso-II-direktivets artikel 12, stk. 1, tillige er rettet til bygningsmyndigheder, der skal træffe en bunden afgørelse om tilladelse vedrørende et projekt i et område, der allerede er sammenhængende bebygget, spørges:
  Omfatter de nævnte forpligtelser tillige et forbud mod at meddele tilladelse til at placere en offentlig bygning, der — i betragtning af byplanmæssige principper — ikke holder en passende afstand til en eksisterende virksomhed, såfremt der allerede findes flere tilsvarende offentlige bygninger i nærheden eller kun uvæsentlig længere væk fra virksomheden, såfremt den erhvervsdrivende ifølge det nye projekt ikke skal påregne yderligere krav vedrørende begrænsning af følgerne af uheld, og såfremt kravene til sunde bolig- og arbejdsforhold er opfyldt? |
| --- | --- |

2)

Såfremt Seveso-II-direktivets artikel 12, stk. 1, tillige er rettet til bygningsmyndigheder, der skal træffe en bunden afgørelse om tilladelse vedrørende et projekt i et område, der allerede er sammenhængende bebygget, spørges:

Omfatter de nævnte forpligtelser tillige et forbud mod at meddele tilladelse til at placere en offentlig bygning, der — i betragtning af byplanmæssige principper — ikke holder en passende afstand til en eksisterende virksomhed, såfremt der allerede findes flere tilsvarende offentlige bygninger i nærheden eller kun uvæsentlig længere væk fra virksomheden, såfremt den erhvervsdrivende ifølge det nye projekt ikke skal påregne yderligere krav vedrørende begrænsning af følgerne af uheld, og såfremt kravene til sunde bolig- og arbejdsforhold er opfyldt?

| 3) | Såfremt dette spørgsmål besvares benægtende, spørges:
  Tager en lovforskrift, hvorefter der obligatorisk skal meddeles tilladelse til opførelse af en offentlig bygning på de i forrige spørgsmål anførte betingelser, i tilstrækkelig grad hensyn til kravet om overholdelse af afstand? |
| --- | --- |

3)

Såfremt dette spørgsmål besvares benægtende, spørges:

Tager en lovforskrift, hvorefter der obligatorisk skal meddeles tilladelse til opførelse af en offentlig bygning på de i forrige spørgsmål anførte betingelser, i tilstrækkelig grad hensyn til kravet om overholdelse af afstand?

---

(1)  EFT 1997 L 10, s. 13.

(2)  EUT L 311, s. 1.

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/18 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/18

---

Appel iværksat den 2. februar 2010 af Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. til prøvelse af dom afsagt af Retten i Første Instans den 19. november 2009 i de forenede sager T-64/07 — T-66/07, Agencja Wydawnicza Technopol mod KHIM (350)

(Sag C-54/10 P)

2010/C 113/27

Processprog: polsk

Parter

Appellant: Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. (ved D. Rzążewska)

Den anden part i appelsagen: Kontoret for Harmonisering i Det Indre Marked (Varemærker og Design)

Appellanten har nedlagt følgende påstande

| — | Dommen afsagt af Retten i Første Instans den 19. november 2009 i de forenede sager T-64/07 — T-66/07 ophæves. |
| --- | --- |

—

Dommen afsagt af Retten i Første Instans den 19. november 2009 i de forenede sager T-64/07 — T-66/07 ophæves.

| — | Sagen hjemvises til Retten til fornyet prøvelse. |
| --- | --- |

—

Sagen hjemvises til Retten til fornyet prøvelse.

| — | Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Anbringender og væsentligste argumenter

Appellanten har kritiseret Retten i Første Instans for at have tilsidesat artikel 7, stk. 1, litra c), i EF-varemærkeforordningen (1), idet den har anvendt forkerte retlige kriterier, da den fastslog, at appellantens varemærker ikke kunne registreres.

Desuden har Retten i Første Instans tilsidesat EF-varemærkeforordningens artikel 7, stk. 1, litra c), eller artikel 76 eller begge bestemmelser, idet den ikke i tilstrækkeligt omfang har taget hensyn til Harmoniseringskontorets praksis i forhold til registrering af tegn, der består af tal eller henviser til indholdet af en offentliggørelse.

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20.12.1993 om EF-varemærker (EFT 1994 L 11, s. 1), erstattet af Rådets forordning (EF) nr. 207/2009 af 26.2.2009 om EF-varemærker (kodificeret udgave) (EUT L 78, s. 1).

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/18 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/18

---

Appel iværksat den 2. februar 2010 af Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. til prøvelse af dom afsagt af Retten i Første Instans den 19. november 2009 i de forenede sager T-200/07 — T-202/07, Agencja Wydawnicza Technopol mod KHIM (222)

(Sag C-55/10 P)

2010/C 113/28

Processprog: polsk

Parter

Appellant: Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. (ved D. Rzążewska)

Den anden part i appelsagen: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Appellanten har nedlagt følgende påstande

| — | Dommen afsagt af Retten i Første Instans den 19. november 2009 i de forenede sager T-200/07 — T-202/07 ophæves. |
| --- | --- |

—

Dommen afsagt af Retten i Første Instans den 19. november 2009 i de forenede sager T-200/07 — T-202/07 ophæves.

| — | Sagen hjemvises til Retten til fornyet prøvelse. |
| --- | --- |

—

Sagen hjemvises til Retten til fornyet prøvelse.

| — | Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Anbringender og væsentligste argumenter

Appellanten har kritiseret Retten i Første Instans for at have tilsidesat artikel 7, stk. 1, litra c), i EF-varemærkeforordningen (1), idet den har anvendt forkerte retlige kriterier, da den fastslog, at appellantens varemærker ikke kunne registreres.

Desuden har Retten i Første Instans tilsidesat EF-varemærkeforordningens artikel 7, stk. 1, litra c), eller artikel 76 eller begge bestemmelser, idet den ikke i tilstrækkeligt omfang har taget hensyn til Harmoniseringskontorets praksis i forhold til registrering af tegn, der består af tal eller henviser til indholdet af en offentliggørelse.

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20.12.1993 om EF-varemærker (EFT 1994 L 11, s. 1), erstattet af Rådets forordning (EF) nr. 207/2009 af 26.2.2009 om EF-varemærker (kodificeret udgave) (EUT L 78, s. 1).

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/19 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/19

---

Appel iværksat den 2. februar 2010 af Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. til prøvelse af dom afsagt af Retten i Første Instans den 19. november 2009 i de forenede sager T-425/07 og T-426/07, Agencja Wydawnicza Technopol mod KHIM (100)

(Sag C-56/10 P)

2010/C 113/29

Processprog: polsk

Parter

Appellant: Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. (ved D. Rzążewska)

Den anden part i appelsagen: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Appellanten har nedlagt følgende påstande

| — | Dommen afsagt af Retten i Første Instans den 19. november 2009 i de forenede sager T-425/07 og T-426/07 ophæves. |
| --- | --- |

—

Dommen afsagt af Retten i Første Instans den 19. november 2009 i de forenede sager T-425/07 og T-426/07 ophæves.

| — | Sagen hjemvises til Retten til fornyet prøvelse. |
| --- | --- |

—

Sagen hjemvises til Retten til fornyet prøvelse.

| — | Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Anbringender og væsentligste argumenter

Appellanten har kritiseret Retten i Første Instans for at have tilsidesat artikel 38, stk. 2, i EF-varemærkeforordningen (1), idet den har anvendt forkerte retlige kriterier, da den fastslog, at appelkammeret med rette krævede en erklæring om, at appellanten ikke ville påberåbe sig eneret til talbestanddelene 100 og 300.

Endvidere har Retten i Første Instans tilsidesat EF-varemærkeforordningens artikel 7, stk. 1, litra c), idet den har anvendt forkerte retlige kriterier, da den fastslog, at de bestanddele i forhold til hvilke, der blev krævet en erklæring om, at appellanten ikke ville påberåbe sig eneret, var beskrivende.

Ydermere har Retten i Første Instans tilsidesat EF-varemærkeforordningens artikel 7, stk. 1, litra c), artikel 38, stk. 2, eller artikel 76 eller alle disse bestemmelser, idet den ikke i tilstrækkeligt omfang har taget hensyn til Harmoniseringskontorets praksis i forhold til registrering af tegn, der består af tal eller henviser til indholdet af en offentliggørelse

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20.12.1993 om EF-varemærker (EFT 1994 L 11, s. 1), erstattet af Rådets forordning (EF) nr. 207/2009 af 26.2.2009 om EF-varemærker (kodificeret udgave) (EUT L 78, s. 1).

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/20 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/20

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Cour d’appel de Bruxelles (Belgien) den 5. februar 2010 — Scarlet Extended SA mod Société belge des auteurs compositeurs et éditeurs

(Sag C-70/10)

2010/C 113/30

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Cour d’appel de Bruxelles

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Scarlet Extended SA

Sagsøgt: Société belge des auteurs compositeurs et éditeurs (SABAM)

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Giver direktiv 2001/29 (1) og 2004/48 (2) sammenholdt med direktiv 95/46 (3), 2000/31 (4) og 2002/58 (5), som fortolket navnlig i henhold til artikel 8 og 10 i den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder, medlemsstaterne mulighed for at tillade en national ret, der skal behandle en sags realitet, og alene på grundlag af en retsforskrift, der bestemmer, at »[d]er kan ligeledes [af den nationale ret] nedlægges forbud om ophør over for mellemmænd, hvis tjenesteydelser anvendes af tredjemænd til at krænke ophavsretten eller en beslægtet rettighed«, at pålægge en udbyder af internetadgang over for sine kunder, helt generelt og præventivt og for internetudbyderens egen regning og uden tidsbegrænsning at indføre et system med filtrering af al indgående og udgående elektronisk kommunikation, der gennemføres ved hjælp af internetudbyderens tjenesteydelser, navnlig ved anvendelse af peer to peer software, med henblik på i udbyderens netværk at identificere omsætning af elektroniske filer, der indeholder et musikværk, kinematografisk værk eller audiovisuelt værk, som sagsøgeren hævder at have rettigheder til, og dernæst blokere overførslen af disse filer, enten på tidspunktet for opkaldet til dem eller i forbindelse med fremsendelsen af dem? |
| --- | --- |

1)

Giver direktiv 2001/29 (1) og 2004/48 (2) sammenholdt med direktiv 95/46 (3), 2000/31 (4) og 2002/58 (5), som fortolket navnlig i henhold til artikel 8 og 10 i den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder, medlemsstaterne mulighed for at tillade en national ret, der skal behandle en sags realitet, og alene på grundlag af en retsforskrift, der bestemmer, at »[d]er kan ligeledes [af den nationale ret] nedlægges forbud om ophør over for mellemmænd, hvis tjenesteydelser anvendes af tredjemænd til at krænke ophavsretten eller en beslægtet rettighed«, at pålægge en udbyder af internetadgang over for sine kunder, helt generelt og præventivt og for internetudbyderens egen regning og uden tidsbegrænsning at indføre et system med filtrering af al indgående og udgående elektronisk kommunikation, der gennemføres ved hjælp af internetudbyderens tjenesteydelser, navnlig ved anvendelse af peer to peer software, med henblik på i udbyderens netværk at identificere omsætning af elektroniske filer, der indeholder et musikværk, kinematografisk værk eller audiovisuelt værk, som sagsøgeren hævder at have rettigheder til, og dernæst blokere overførslen af disse filer, enten på tidspunktet for opkaldet til dem eller i forbindelse med fremsendelsen af dem?

| 2) | I tilfælde af et bekræftende svar på spørgsmål 1 pålægger disse direktiver da den nationale ret, der skal træffe afgørelse om en begæring om forbud over for en mellemmand, hvis tjenesteydelser anvendes af tredjemand til at krænke en ophavsret, at anvende proportionalitetsprincippet, når den skal udtale sig om effektiviteten og den afskrækkende virkning af den begærede foranstaltning? |
| --- | --- |

2)

I tilfælde af et bekræftende svar på spørgsmål 1 pålægger disse direktiver da den nationale ret, der skal træffe afgørelse om en begæring om forbud over for en mellemmand, hvis tjenesteydelser anvendes af tredjemand til at krænke en ophavsret, at anvende proportionalitetsprincippet, når den skal udtale sig om effektiviteten og den afskrækkende virkning af den begærede foranstaltning?

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/29/EF af 22.5.2001 om harmonisering af visse aspekter af ophavsret og beslægtede rettigheder i informationssamfundet (EFT L 167, s. 10).

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/48/EF 29.4.2004 om håndhævelsen af intellektuelle ejendomsrettigheder (EUT L 157, s. 45).

(3)  Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 95/46/EF af 24.10.1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger (EFT L 281, s. 31).

(4)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/31/EF af 8.6.2000 om visse retlige aspekter af informationssamfundstjenester, navnlig elektronisk handel, i det indre marked (»Direktivet om elektronisk handel«) (EFT L 178, s. 1).

(5)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/58/EF af 12.7.2002 om behandling af personoplysninger og beskyttelse af privatlivets fred i den elektroniske kommunikationssektor (»Direktiv om databeskyttelse inden for elektronisk kommunikation«) (EFT L 201, s. 37).

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/20 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/20

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Supreme Court of the United Kingdom (Det Forenede Kongerige) den 8. februar 2010 — Office of Communications mod The Information Commissioner

(Sag C-71/10)

2010/C 113/31

Processprog: engelsk

Den forelæggende ret

Supreme Court of the United Kingdom

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Office of Communications

Sagsøgt: The Information Commissioner

Præjudicielt spørgsmål

Er det inden for rammerne af Rådets direktiv 2003/4/EF (1) i en situation, hvor en offentliggørelse af miljøoplysninger, som en offentlig myndighed er i besiddelse af, vil kunne være til skade for de forskellige interesser, der varetages af mere end en undtagelse (i den foreliggende sag den offentlige sikkerhed, som varetages af artikel 4, stk. 2, litra b), og de intellektuelle ejendomsrettigheder, som varetages af artikel 4, stk. 2, litra e)), men dette ikke vil være tilfældet, når undtagelserne betragtes hver for sig, i tilstrækkelig grad til at kunne opveje offentlighedens interesse i en offentliggørelse, efter direktivet et krav, at der foretages en yderligere prøvelse, hvorunder de forskellige interesser, der varetages af de to undtagelsesbestemmelser, kumuleres og afvejes samlet over for offentlighedens interesse i en offentliggørelse?

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/4/EF af 28.1.2003 om offentlig adgang til miljøoplysninger og om ophævelse af Rådets direktiv 90/313/EØF (EUT L 41, s. 26).

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/21 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/21

---

Appel iværksat den 9. februar 2010 af European Renewable Energies Federation ASBL (EREF) til prøvelse af kendelse afsagt den 19. november 2009 af Retten i Første Instans (Sjette Afdeling) i sag T-94/07, European Renewable Energies Federation ASBL (EREF) mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

(Sag C-74/10 P)

2010/C 113/32

Processprog: engelsk

Parter

Appellant: European Renewable Energies Federation ASBL (EREF) (ved Rechtsanwalt J. Kuhbier)

Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen

Appellanten har nedlagt følgende påstande

| — | Kendelse afsagt den 19. november 2009 af Retten i Første Instans i sag T-94/07, EREF mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, ophæves. |
| --- | --- |

—

Kendelse afsagt den 19. november 2009 af Retten i Første Instans i sag T-94/07, EREF mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, ophæves.

| — | Sagen hjemvises til Retten i Første Instans (Sjette Afdeling). |
| --- | --- |

—

Sagen hjemvises til Retten i Første Instans (Sjette Afdeling).

| — | Europa-Kommissionen betaler appelsagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen betaler appelsagens omkostninger.

Anbringender og væsentligste argumenter

Appellanten har nedlagt påstand om, at Domstolen ophæver Rettens kendelse af 19. november 2009 i sag T-94/07 og hjemviser sagen til Retten til fornyet prøvelse.

Appellanten har anfægtet Rettens konklusion, hvorefter appellantens advokat, Dr. Fouquet, ikke kunne repræsentere appellanten i sagen ved Retten, og at søgsmålet derfor skulle afvises.

Retten mente ikke, at Dr. Fouquet kunne anses for en uafhængig tredjemand, eftersom hun blev udnævnt til direktør for EREF den 29. juni 2004. Appellanten har gjort gældende, at Dr. Fouquet formelt set ikke var udnævnt som direktør for EREF, eftersom en sådan udnævnelse ifølge belgisk ret kræver officiel registrering ved de kompetente belgiske myndigheder. Dr. Fouquet’s stilling som direktør for EREF var blot en stillingsbetegnelse, og indebar ikke — eller kun i meget begrænset omfang — nogen beføjelse til at repræsentere organisationen.

Appellanten har ligeledes gjort gældende, at selv om det lægges til grund, at Dr. Fouquet’s stilling som direktør skal anses for at være af formel karakter, var Rettens anvendelse af kriteriet for vurderingen af, om en advokat kan anses for en uafhængig tredjemand, forkert. Retten misforstod både Dr. Fouquet’s retlige status som repræsentant for EREF ved Retten og den faktiske fordeling af opgaver og forpligtelser mellem Dr. Fouquet og EREF. Som direktør for EREF ville Dr. Fouquet godt kunne repræsentere appellanten ved Retten ifølge tysk ret.

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/21 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/21

---

Appel iværksat den 9. februar 2010 af European Renewable Energies Federation ASBL (EREF) til prøvelse af kendelse afsagt den 19. november 2009 af Retten i Første Instans (Sjette Afdeling) i sag T-40/08, European Renewable Energies Federation ASBL (EREF) mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

(Sag C-75/10 P)

2010/C 113/33

Processprog: engelsk

Parter

Appellant: European Renewable Energies Federation ASBL (EREF) (ved Rechtsanwalt J. Kuhbier)

Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen

Appellanten har nedlagt følgende påstande

| — | Kendelse afsagt den 19. november 2009 af Retten i Første Instans i sag T-40/08, EREF mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, ophæves. |
| --- | --- |

—

Kendelse afsagt den 19. november 2009 af Retten i Første Instans i sag T-40/08, EREF mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, ophæves.

| — | Sagen hjemvises til Retten i Første Instans (Sjette Afdeling). |
| --- | --- |

—

Sagen hjemvises til Retten i Første Instans (Sjette Afdeling).

| — | Europa-Kommissionen betaler appelsagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen betaler appelsagens omkostninger.

Anbringender og væsentligste argumenter

Appellanten har nedlagt påstand om, at Domstolen ophæver Rettens kendelse af 19. november 2009 i sag T-40/08 og hjemviser sagen til Retten til fornyet prøvelse.

Appellanten har anfægtet Rettens konklusion, hvorefter appellantens advokat, Dr. Fouquet, ikke kunne repræsentere appellanten i sagen ved Retten, og at søgsmålet derfor skulle afvises.

Retten mente ikke, at Dr. Fouquet kunne anses for en uafhængig tredjemand, eftersom hun blev udnævnt til direktør for EREF den 29. juni 2004. Appellanten har gjort gældende, at Dr. Fouquet formelt set ikke var udnævnt som direktør for EREF, eftersom en sådan udnævnelse ifølge belgisk ret kræver officiel registrering ved de kompetente belgiske myndigheder. Dr. Fouquet’s stilling som direktør for EREF var blot en stillingsbetegnelse, og indebar ikke — eller kun i meget begrænset omfang — nogen beføjelse til at repræsentere organisationen.

Appellanten har ligeledes gjort gældende, at selv om det lægges til grund, at Dr. Fouquet’s stilling som direktør skal anses for at være af formel karakter, var Rettens anvendelse af kriteriet for vurderingen af, om en advokat kan anses for en uafhængig tredjemand, forkert. Retten misforstod både Dr. Fouquet’s retlige status som repræsentant for EREF ved Retten og den faktiske fordeling af opgaver og forpligtelser mellem Dr. Fouquet og EREF. Som direktør for EREF ville Dr. Fouquet godt kunne repræsentere appellanten ved Retten ifølge tysk ret.

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/22 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/22

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Cour d’appel de Rouen (Frankrig) den 8. februar 2010 — Advokat Marc Berel, som mandatar for Société Port Angot Développement, Advokat Hess, som kurator for Société Port Angot Développement, Rijn Schelde Mondia France SA, Receveur principal des douanes de Rouen Port, Administration des douanes — Havre Port, Société Port Angot Développement, retlig efterfølger for SAS Manutention de produits Chimiques et miniers (Maprochim) og Asia Pulp & Paper France mod Administration des douanes de Rouen, Receveur principal des douanes du Havre og Administration des douanes du Havre

(Sag C-78/10)

2010/C 113/34

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Cour d’appel de Rouen

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Advokat Marc Berel, som mandatar for Société Port Angot Développement, Advokat Hess, som kurator for Société Port Angot Développement, Rijn Schelde Mondia France SA, Receveur principal des douanes de Rouen Port, Administration des douanes — Havre Port, Société Port Angot Développement, retlig efterfølger for SAS Manutention de produits Chimiques et miniers (Maprochim) og Asia Pulp & Paper France

Sagsøgte: Administration des douanes de Rouen, Receveur principal des douanes du Havre og Administration des douanes du Havre

Præjudicielt spørgsmål

Er EF-toldkodeksens artikel 213, 233 og 239 (1) til hinder for, at en for toldskyld solidarisk hæftende medskyldner, der ikke har været omfattet af en beslutning om eftergivelse af denne toldskyld, kan gøre beslutningen om eftergivelse af toldskylden efter EF-toldkodeksens artikel 239 gældende over for den opkrævende myndighed under henvisning til, at denne beslutning er blevet meddelt en anden solidarisk hæftende medskyldner, med henblik på fritagelse for betaling af toldskylden?

---

(1)  Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12.10.1992 om indførelse af en EF-toldkodeks (EFT L 302, s. 1).

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/23 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/23

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesfinanzhof (Tyskland) den 11. februar 2010 — Systeme Helmholz GmbH mod Hauptzollamt Nürnberg

(Sag C-79/10)

2010/C 113/35

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Bundesfinanzhof

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Systeme Helmholz GmbH

Sagsøgt: Hauptzollamt Nürnberg

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal artikel 14, stk. 1, litra b), første punktum, i Rådets direktiv 2003/96/EF af 27. oktober 2003 om omstrukturering af EF-bestemmelserne for beskatning af energiprodukter og elektricitet (1) fortolkes således, at den omstændighed, at ikke-erhvervsmæssig privatflyvning ikke er omfattet af skattefordelen, indebærer, at alene luftfartsselskaber skal indrømmes en skattefritagelse for energiprodukter, der leveres til anvendelse som flybrændstof, eller skal skattefritagelsen udstrækkes til at omfatte al brændstof, der anvendes ved luftfart, for så vidt som flyet anvendes til erhvervsmæssige formål? |
| --- | --- |

1)

Skal artikel 14, stk. 1, litra b), første punktum, i Rådets direktiv 2003/96/EF af 27. oktober 2003 om omstrukturering af EF-bestemmelserne for beskatning af energiprodukter og elektricitet (1) fortolkes således, at den omstændighed, at ikke-erhvervsmæssig privatflyvning ikke er omfattet af skattefordelen, indebærer, at alene luftfartsselskaber skal indrømmes en skattefritagelse for energiprodukter, der leveres til anvendelse som flybrændstof, eller skal skattefritagelsen udstrækkes til at omfatte al brændstof, der anvendes ved luftfart, for så vidt som flyet anvendes til erhvervsmæssige formål?

| 2) | Skal artikel 15, stk. 1, litra j), i Rådets direktiv 2003/96/EF af 27. oktober 2003 om omstrukturering af EF-bestemmelserne for beskatning af energiprodukter og elektricitet fortolkes således, at denne bestemmelse ligeledes omfatter brændstof, som et fly forbruger under en flyvning til og fra et anlæg til fremstilling og vedligeholdelse af fly, eller gælder denne fritagelsesmulighed kun for virksomheder, der har fremstilling, udvikling, afprøvning eller vedligeholdelse af luftfartøjer som sit egentlige virksomhedsområde? |
| --- | --- |

2)

Skal artikel 15, stk. 1, litra j), i Rådets direktiv 2003/96/EF af 27. oktober 2003 om omstrukturering af EF-bestemmelserne for beskatning af energiprodukter og elektricitet fortolkes således, at denne bestemmelse ligeledes omfatter brændstof, som et fly forbruger under en flyvning til og fra et anlæg til fremstilling og vedligeholdelse af fly, eller gælder denne fritagelsesmulighed kun for virksomheder, der har fremstilling, udvikling, afprøvning eller vedligeholdelse af luftfartøjer som sit egentlige virksomhedsområde?

| 3) | Skal artikel 11, stk. 3, i Rådets direktiv 2003/96/EF af 27. oktober 2003 om omstrukturering af EF-bestemmelserne for beskatning af energiprodukter og elektricitet fortolkes således, at der i de tilfælde, hvor et fly, der både benyttes privat og erhvervsmæssigt, anvendes til vedligeholdelses- eller træningsflyvninger i henhold til artikel 14, stk. 1, litra b), i Rådets direktiv 2003/96/EF af 27. oktober 2003 om omstrukturering af EF-bestemmelserne for beskatning af energiprodukter og elektricitet, skal indrømmes en forholdsmæssig skattefritagelse — for så vidt angår den erhvervsmæssige anvendelse — for det brændstof, der forbruges ved disse flyvninger? |
| --- | --- |

3)

Skal artikel 11, stk. 3, i Rådets direktiv 2003/96/EF af 27. oktober 2003 om omstrukturering af EF-bestemmelserne for beskatning af energiprodukter og elektricitet fortolkes således, at der i de tilfælde, hvor et fly, der både benyttes privat og erhvervsmæssigt, anvendes til vedligeholdelses- eller træningsflyvninger i henhold til artikel 14, stk. 1, litra b), i Rådets direktiv 2003/96/EF af 27. oktober 2003 om omstrukturering af EF-bestemmelserne for beskatning af energiprodukter og elektricitet, skal indrømmes en forholdsmæssig skattefritagelse — for så vidt angår den erhvervsmæssige anvendelse — for det brændstof, der forbruges ved disse flyvninger?

| 4) | Såfremt spørgsmål 3 besvares benægtende, spørges: Kan det udledes af den omstændighed, at artikel 11, stk. 3, ikke finder anvendelse inden for rammerne af artikel 14, stk. 1, litra b), i Rådets direktiv 2003/96/EF af 27. oktober 2003 om omstrukturering af EF-bestemmelserne for beskatning af energiprodukter og elektricitet, at der i tilfælde af blandet anvendelse af et fly til private og erhvervsmæssige formål ikke skal indrømmes skattefritagelse for vedligeholdelses- og træningsflyvninger? |
| --- | --- |

4)

Såfremt spørgsmål 3 besvares benægtende, spørges: Kan det udledes af den omstændighed, at artikel 11, stk. 3, ikke finder anvendelse inden for rammerne af artikel 14, stk. 1, litra b), i Rådets direktiv 2003/96/EF af 27. oktober 2003 om omstrukturering af EF-bestemmelserne for beskatning af energiprodukter og elektricitet, at der i tilfælde af blandet anvendelse af et fly til private og erhvervsmæssige formål ikke skal indrømmes skattefritagelse for vedligeholdelses- og træningsflyvninger?

| 5) | Såfremt spørgsmål 3 besvares bekræftende, eller såfremt der følger en tilsvarende retsfølge af en anden bestemmelse i Rådets direktiv 2003/96/EF af 27. oktober 2003 om omstrukturering af EF-bestemmelserne for beskatning af energiprodukter og elektricitet, spørges: Hvilke kriterier og hvilken referenceperiode skal lægges til grund ved fastlæggelsen af de respektive anvendte andele ved vedligeholdelses- og træningsflyvninger i henhold til artikel 11, stk. 3, i Rådets direktiv 2003/96/EF af 27. oktober 2003 om omstrukturering af EF-bestemmelserne for beskatning af energiprodukter og elektricitet? |
| --- | --- |

5)

Såfremt spørgsmål 3 besvares bekræftende, eller såfremt der følger en tilsvarende retsfølge af en anden bestemmelse i Rådets direktiv 2003/96/EF af 27. oktober 2003 om omstrukturering af EF-bestemmelserne for beskatning af energiprodukter og elektricitet, spørges: Hvilke kriterier og hvilken referenceperiode skal lægges til grund ved fastlæggelsen af de respektive anvendte andele ved vedligeholdelses- og træningsflyvninger i henhold til artikel 11, stk. 3, i Rådets direktiv 2003/96/EF af 27. oktober 2003 om omstrukturering af EF-bestemmelserne for beskatning af energiprodukter og elektricitet?

---

(1)  EUT L 283, s. 51.

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/23 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/23

---

Sag anlagt den 11. februar 2010 — Europa-Kommissionen mod Irland

(Sag C-82/10)

2010/C 113/36

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved N.Yerrell, som befuldmægtiget)

Sagsøgt: Irland

Sagsøgerens påstande

| — | Det fastslås, at Irland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 6, 8, 9, 13, 15, 16 og 17 i Rådets første direktiv 73/239/EØF af 24. juli 1973 om samordning af de administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om adgang til udøvelse af direkte forsikringsvirksomhed bortset fra livsforsikring med senere ændringer, og artikel 22 og 23 i Rådets direktiv 92/49/EØF om samordning af love og administrative bestemmelser vedrørende direkte forsikringsvirksomhed bortset fra livsforsikring og om ændring af direktiv 73/239/EØF og 88/357, idet Irland ikke fuldt ud har anvendt Den Europæiske Unions forsikringslovgivning på samtlige forsikringsselskaber på en måde, der ikke indebærer forskelsbehandling. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at Irland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 6, 8, 9, 13, 15, 16 og 17 i Rådets første direktiv 73/239/EØF af 24. juli 1973 om samordning af de administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om adgang til udøvelse af direkte forsikringsvirksomhed bortset fra livsforsikring med senere ændringer, og artikel 22 og 23 i Rådets direktiv 92/49/EØF om samordning af love og administrative bestemmelser vedrørende direkte forsikringsvirksomhed bortset fra livsforsikring og om ændring af direktiv 73/239/EØF og 88/357, idet Irland ikke fuldt ud har anvendt Den Europæiske Unions forsikringslovgivning på samtlige forsikringsselskaber på en måde, der ikke indebærer forskelsbehandling.

| — | Irland tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Irland tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Det er Kommissionens opfattelse, at Voluntary Health Insurance Board (»VHI«) ikke kan anses for at være omfattet af fritagelsen i artikel 4 i direktiv 73/239/EØF med virkning fra den første ændring af dets vedtægtsmæssige kompetence som følge af ikrafttrædelsen af Voluntary Health Insurance (Amendment) Act 1996, og at VHI efter denne dato fuldt ud blev omfattet af kravene i Den Europæiske Unions forsikringslovgivning, herunder navnlig kravene vedrørende godkendelse, finansielt tilsyn, udfærdigelse af tekniske bestemmelser og en faktisk solvensmargen omfattende en garantifond.

VHI leverer fortsat sine ydelser uden at have opnået en godkendelse fra det irske finanstilsyn og uden at iagttage de relevante solvenskrav.

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/24 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/24

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Juzgado de lo Mercantil de Pontevedra (Spanien) den 11. februar 2010 — Aurora Sousa Rodríguez m.fl. mod Air France S.A.

(Sag C-83/10)

2010/C 113/37

Processprog: spansk

Den forelæggende ret

Juzgado de lo Mercantil de Pontevedra

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Aurora Sousa Rodríguez, Yago López Sousa, Rodrigo Puga Lueiro, Luis Rodríguez González, María del Mar Pato Barreiro, Manuel López Alonso og Yaiza Pato Rodríguez

Sagsøgt: Air France S.A.

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal begrebet »aflysning« som defineret i artikel 2, litra l) [forordning nr. 261/2004/EF] (1), fortolkes således, at det udelukkende vedrører situationer, hvor flyet ikke afgår på det planlagte tidspunkt, eller omfatter det alle omstændigheder, der medfører, at det pågældende fly, hvortil der var reservationer, afgår, men ikke når frem til bestemmelsesstedet, herunder situationer, hvor flyet er nødsaget til at vende tilbage til afgangslufthavnen af tekniske årsager? |
| --- | --- |

1)

Skal begrebet »aflysning« som defineret i artikel 2, litra l) [forordning nr. 261/2004/EF] (1), fortolkes således, at det udelukkende vedrører situationer, hvor flyet ikke afgår på det planlagte tidspunkt, eller omfatter det alle omstændigheder, der medfører, at det pågældende fly, hvortil der var reservationer, afgår, men ikke når frem til bestemmelsesstedet, herunder situationer, hvor flyet er nødsaget til at vende tilbage til afgangslufthavnen af tekniske årsager?

| 2) | Skal begrebet »yderligere kompensation« i artikel 12 i forordning nr. 261/2004/EF fortolkes således, at bestemmelsen giver den nationale domstol adgang til i tilfælde af aflysninger at tilkende erstatning for skade og tab, herunder torterstatning, som følge af misligholdelsen af en kontrakt om flytransport efter de kriterier der er fastsat i national lovgivning og retspraksis om misligholdelse af kontrakter, eller omfatter ovennævnte kompensation kun godtgørelse af passagerernes dokumenterbare udgifter, som det transporterende flyselskab ikke i tilstrækkeligt omfang har godtgjort i overensstemmelse med kravene i forordningens artikel 8 og 9, uden at de erstatningssøgende har påberåbt sig disse bestemmelser, eller kan disse to former for yderligere kompensation kombineres? |
| --- | --- |

2)

Skal begrebet »yderligere kompensation« i artikel 12 i forordning nr. 261/2004/EF fortolkes således, at bestemmelsen giver den nationale domstol adgang til i tilfælde af aflysninger at tilkende erstatning for skade og tab, herunder torterstatning, som følge af misligholdelsen af en kontrakt om flytransport efter de kriterier der er fastsat i national lovgivning og retspraksis om misligholdelse af kontrakter, eller omfatter ovennævnte kompensation kun godtgørelse af passagerernes dokumenterbare udgifter, som det transporterende flyselskab ikke i tilstrækkeligt omfang har godtgjort i overensstemmelse med kravene i forordningens artikel 8 og 9, uden at de erstatningssøgende har påberåbt sig disse bestemmelser, eller kan disse to former for yderligere kompensation kombineres?

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 261/2004 af 11.2.2004 om fælles bestemmelser om kompensation og bistand til luftfartspassagerer ved boardingafvisning og ved aflysning eller lange forsinkelser og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 295/91 (EUT L 46, s. 1).

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/24 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/24

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Arbeitsgerichts Siegburg (Tyskland) den 12. februar 2010 — Hüseyin Balaban mod Zelter GmbH

(Sag C-86/10)

2010/C 113/38

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Arbeitsgerichts Siegburg

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Hüseyin Balaban

Sagsøgt: Zelter GmbH

Præjudicielt spørgsmål

Skal artikel 6 i Rådets direktiv 2000/78/EF (1) af 27. november 2000 fortolkes således, at den er til hinder for en national lovgivning, som tillader, at der ved udvælgelsen af de medarbejdere i en virksomhed, der af økonomiske årsager skal afskediges, opstilles aldersgrupper for at sikre en afbalanceret aldersstruktur, og udvælgelsen mellem sammenlignelige medarbejdere således foretages på en sådan måde, at det talmæssige forhold mellem de medarbejdere, der skal udvælges fra den pågældende aldersgruppe, og antallet af alle sammenlignelige medarbejdere, der skal afskediges, svarer til det talmæssige forhold mellem de i den pågældende aldersgruppe beskæftigede medarbejdere og antallet af alle sammenlignelige medarbejdere i virksomheden?

---

(1)  Rådets direktiv 2000/78/EF af 27.11.2000 om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv, EFT L 303 af 2.12.2000, s. 16.

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/25 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/25

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Belgien) den 17. februar 2010 — Q-Beef NV mod Belgische Staat

(Sag C-89/10)

2010/C 113/39

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

Rechtbank van eerste aanleg te Brussel

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Q-Beef NV

Sagsøgt: Belgische Staat

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Er fællesskabsretten til hinder for, at de nationale retter anvender den forældelsesfrist på fem år, der i den nationale retsorden gælder for fordringer på staten, på fordringer om tilbagebetaling af afgifter, der er erlagt til en medlemsstat i henhold til et blandet system af støtte og afgifter, som ikke alene fremstår som delvist ulovligt, men også som delvist uforenelig, med fællesskabsretten, idet disse afgifter er blevet erlagt før ikrafttrædelsen af et nyt system med støtte og obligatoriske bidrag, der afløser det første system, og som ved Kommissionens endelige afgørelse er erklæret for forenelig med fællesskabsretten, dog ikke i det omfang disse bidrag med tilbagevirkende kraft pålægges for en periode, der ligger forud for denne beslutning? |
| --- | --- |

1)

Er fællesskabsretten til hinder for, at de nationale retter anvender den forældelsesfrist på fem år, der i den nationale retsorden gælder for fordringer på staten, på fordringer om tilbagebetaling af afgifter, der er erlagt til en medlemsstat i henhold til et blandet system af støtte og afgifter, som ikke alene fremstår som delvist ulovligt, men også som delvist uforenelig, med fællesskabsretten, idet disse afgifter er blevet erlagt før ikrafttrædelsen af et nyt system med støtte og obligatoriske bidrag, der afløser det første system, og som ved Kommissionens endelige afgørelse er erklæret for forenelig med fællesskabsretten, dog ikke i det omfang disse bidrag med tilbagevirkende kraft pålægges for en periode, der ligger forud for denne beslutning?

| 2) | Er fællesskabsretten til hinder for, at en medlemsstat med held kan gøre forældelsesfrister, som i forhold til de normale nationale forældelsesfrister er særligt gunstige, gældende i en sag som den, den nationale ret forelægger, og som en privat har anlagt mod staten til beskyttelse af rettigheder, som denne private udleder af EØF-traktaten, og hvorved disse særligt gunstige nationale forældelsesregler har til følge, at det bliver umuligt at tilbagesøge afgifter, som er erlagt til staten i henhold til et blandet system af støtte og afgifter, som ikke alene fremstår som delvist ulovligt, men også som delvist uforeneligt med fællesskabsretten, selv om uforeneligheden med fællesskabsretten først blev fastslået efter udløbet af de særligt gunstige nationale forældelsesregler af den daværende De Europæiske Fællesskabers Domstol, og uanset retsstridigheden allerede fandtes inden da? |
| --- | --- |

2)

Er fællesskabsretten til hinder for, at en medlemsstat med held kan gøre forældelsesfrister, som i forhold til de normale nationale forældelsesfrister er særligt gunstige, gældende i en sag som den, den nationale ret forelægger, og som en privat har anlagt mod staten til beskyttelse af rettigheder, som denne private udleder af EØF-traktaten, og hvorved disse særligt gunstige nationale forældelsesregler har til følge, at det bliver umuligt at tilbagesøge afgifter, som er erlagt til staten i henhold til et blandet system af støtte og afgifter, som ikke alene fremstår som delvist ulovligt, men også som delvist uforeneligt med fællesskabsretten, selv om uforeneligheden med fællesskabsretten først blev fastslået efter udløbet af de særligt gunstige nationale forældelsesregler af den daværende De Europæiske Fællesskabers Domstol, og uanset retsstridigheden allerede fandtes inden da?

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/25 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/25

---

Sag anlagt den 16. februar 2010 — Europa-Kommissionen mod Kongeriget Spanien

(Sag C-90/10)

2010/C 113/40

Processprog: spansk

Parter

Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved S. Pardo Quintillán og D. Recchia, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Kongeriget Spanien

Sagsøgerens påstande

| — | Det fastslås, at Kongeriget Spanien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 4, stk. 4, og artikel 6, stk. 1 og 2, i direktiv 92/43/EØF, idet det |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at Kongeriget Spanien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 4, stk. 4, og artikel 6, stk. 1 og 2, i direktiv 92/43/EØF, idet det

| — | ikke har opstillet bevaringsprioriteter vedrørende de særlige bevaringsområder svarende til de lokaliteter af fællesskabsbetydning i det biogeografiske område Makaronesien, der er udpeget i denne medlemsstat i beslutning 2002/11/EF (1) i overensstemmelse med artikel 4, stk. 4, direktiv 92/43/EØF (2), og |
| --- | --- |

—

ikke har opstillet bevaringsprioriteter vedrørende de særlige bevaringsområder svarende til de lokaliteter af fællesskabsbetydning i det biogeografiske område Makaronesien, der er udpeget i denne medlemsstat i beslutning 2002/11/EF (1) i overensstemmelse med artikel 4, stk. 4, direktiv 92/43/EØF (2), og

| — | ikke har truffet og iværksat de passende bevaringsforanstaltninger samt indført en beskyttelsesordning, hvorved forringelse af naturtyperne og betydelige forstyrrelser af arterne undgås, idet der etableres en retlig beskyttelse af de særlige bevaringsområder, der svarer til de områder i Spanien, der er nævnt i beslutning 2002/11/EF i overensstemmelse med artikel 6, stk. 1 og 2, i direktiv 92/43/EØF. |
| --- | --- |

—

ikke har truffet og iværksat de passende bevaringsforanstaltninger samt indført en beskyttelsesordning, hvorved forringelse af naturtyperne og betydelige forstyrrelser af arterne undgås, idet der etableres en retlig beskyttelse af de særlige bevaringsområder, der svarer til de områder i Spanien, der er nævnt i beslutning 2002/11/EF i overensstemmelse med artikel 6, stk. 1 og 2, i direktiv 92/43/EØF.

| — | Kongeriget Spanien tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kongeriget Spanien tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Kommissionen er af den opfattelse, at Kongeriget Spanien for så vidt angår de særlige bevaringsområder svarende til de lokaliteter af fællesskabsbetydning i det biogeografiske område Makaronesien, der er udpeget i denne medlemsstat i beslutning 2002/11/EF, har tilsidesat

| — | sin forpligtelse til at opstille bevaringsprioriteter i overensstemmelse med direktivets artikel 4, stk. 4 |
| --- | --- |

—

sin forpligtelse til at opstille bevaringsprioriteter i overensstemmelse med direktivets artikel 4, stk. 4

| — | sin forpligtelse til at træffe og iværksætte passende bevaringsforanstaltninger samt indføre en beskyttelsesordning, hvorved forringelse af naturtyperne og betydelige forstyrrelser af arterne undgås, idet der etableres en retlig beskyttelse af de særlige bevaringsområder i overensstemmelse med direktivets artikel 6, stk. 1 og 2. |
| --- | --- |

—

sin forpligtelse til at træffe og iværksætte passende bevaringsforanstaltninger samt indføre en beskyttelsesordning, hvorved forringelse af naturtyperne og betydelige forstyrrelser af arterne undgås, idet der etableres en retlig beskyttelse af de særlige bevaringsområder i overensstemmelse med direktivets artikel 6, stk. 1 og 2.

---

(1)  Kommissionens beslutning 2002/11/EF af 28.12.2001 om vedtagelse af listen over lokaliteter af fællesskabsbetydning i det biogeografiske område Makaronesien i henhold til Rådets direktiv 92/43/EØF (EFT L 5, s. 16).

(2)  Rådets direktiv 92/43/EØF af 21.5.1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter (EFT L 206, s. 7).

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/26 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/26

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Rechtbank Breda (Nederlandene) den 17. februar 2010 — VAV Autovermietung GmbH mod Inspecteur van de Belastingdienst/Douane Zuid, kantoor Roosendaal

(Sag C-91/10)

2010/C 113/41

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

Rechtbank Breda

Parter i hovedsagen

Sagsøger: VAV Autovermietung GmbH

Sagsøgt: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane Zuid, kantoor Roosendaal

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Er fællesskabsretten, i særdeleshed princippet om fri udveksling af tjenesteydelser som omhandlet i artikel 49 til 55 EF (nu artikel 56-62 i traktaten om Den Europæiske Unions Funktionsmåde), til hinder for en national lovbestemt ordning, hvorefter en person, som er bosat eller hjemmehørende i Nederlandene, og som bruger en bil, der er registreret og lejet i en anden medlemsstat, straks fra starten af brugen af dette køretøj på det nederlandske vejnet er forpligtet til at betale en afgift, som først skal erlægges med det fulde beløb og senere, når køretøjet ikke længere bruges på det nederlandske vejnet, bliver tilbagebetalt med afgiftens restbeløb uden rentegodtgørelse, hvorved saldoen af det skyldige og erlagte beløb svarer til varigheden af brugen i Nederlandene? |
| --- | --- |

1)

Er fællesskabsretten, i særdeleshed princippet om fri udveksling af tjenesteydelser som omhandlet i artikel 49 til 55 EF (nu artikel 56-62 i traktaten om Den Europæiske Unions Funktionsmåde), til hinder for en national lovbestemt ordning, hvorefter en person, som er bosat eller hjemmehørende i Nederlandene, og som bruger en bil, der er registreret og lejet i en anden medlemsstat, straks fra starten af brugen af dette køretøj på det nederlandske vejnet er forpligtet til at betale en afgift, som først skal erlægges med det fulde beløb og senere, når køretøjet ikke længere bruges på det nederlandske vejnet, bliver tilbagebetalt med afgiftens restbeløb uden rentegodtgørelse, hvorved saldoen af det skyldige og erlagte beløb svarer til varigheden af brugen i Nederlandene?

| 2) | Såfremt denne lovbestemte ordning må betragtes som en hindring for den fri udveksling af tjenesteydelser som omhandlet i artikel 49 til 55 EF (nu artikel 56 til 62 i traktaten om Den Europæiske Unions Funktionsmåde), kan en begrundelse herfor da udgøres af ligebehandlingen af alle de biler, der forefindes i Nederlandene og de (hermed sammenhængende og heraf forårsagede) tilfælde af misbrug og/eller tilfælde af omvendt forskelsbehandling af såvel indenlandske udlejere som deres kunder, hvorved det fulde afgiftsbeløb også straks skal indbetales, når der er tale om indenlandsk udlejning? |
| --- | --- |

2)

Såfremt denne lovbestemte ordning må betragtes som en hindring for den fri udveksling af tjenesteydelser som omhandlet i artikel 49 til 55 EF (nu artikel 56 til 62 i traktaten om Den Europæiske Unions Funktionsmåde), kan en begrundelse herfor da udgøres af ligebehandlingen af alle de biler, der forefindes i Nederlandene og de (hermed sammenhængende og heraf forårsagede) tilfælde af misbrug og/eller tilfælde af omvendt forskelsbehandling af såvel indenlandske udlejere som deres kunder, hvorved det fulde afgiftsbeløb også straks skal indbetales, når der er tale om indenlandsk udlejning?

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/27 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/27

---

Appel iværksat den 17. februar 2010 af Media-Saturn-Holding GmbH til prøvelse af dom afsagt af Retten (Fjerde Afdeling) den 15. december 2009 i sag T-476/08 — Media-Saturn-Holding GmbH mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

(Sag C-92/10 P)

2010/C 113/42

Processprog: tysk

Parter

Appellant: Media-Saturn-Holding GmbH (ved Rechtsanwälte C.-R. Haarmann og E. Warnke)

Den anden part i appelsagen: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Appellanten har nedlagt følgende påstande

| — | Dommen afsagt af Den Europæiske Unions Ret den 15. december 2009, sag T-476/08, ophæves i sin helhed. |
| --- | --- |

—

Dommen afsagt af Den Europæiske Unions Ret den 15. december 2009, sag T-476/08, ophæves i sin helhed.

| — | Afgørelse truffet den 28. august 2008 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (sag R 591/2008-4) annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelse truffet den 28. august 2008 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (sag R 591/2008-4) annulleres.

| — | Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagsomkostningerne ved appelkammeret, Den Europæiske Unions Ret og Domstolen. |
| --- | --- |

—

Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagsomkostningerne ved appelkammeret, Den Europæiske Unions Ret og Domstolen.

Anbringender og væsentligste argumenter

Den foreliggende appel er rettet mod Rettens dom, hvorved Retten forkastede det søgsmål, som appellanten havde anlagt med påstand om annullation af den afgørelse, der blev truffet den 28. august 2008 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked, og hvorved appellantens anmodning om registrering af figurmærket »BEST BUY« blev afvist. Appellanten har gjort gældende, at Retten har anvendt den absolutte registreringshindring for varemærker, som mangler fornødent særpræg, der foreskrives i artikel 7, stk. 1, litra b), i Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20. december 1993 om EF-varemærker (herefter »varemærkeforordningen«), fejlagtigt, og at den dermed har begået en retlig fejl.

Retten har for det første foretaget en fejlagtig vurdering af det manglende fornødne særpræg, idet den tog udgangspunkt i et andet varemærke end det, der faktisk var anmeldt. Ved vurderingen af det fornødne særpræg tog Retten udgangspunkt i et tegn, der var gengivet korrekt, og som indeholder ordbestanddelen »BEST BUY«, og som var genstand for en anden sag, der verserede ved Retten. Til forskel fra dette andet tegn angav Retten, at man hvad angår det af appellanten ansøgte varemærke først efter et kort øjebliks eftertanke bliver opmærksom på ordmærket »BEST BUY« på grund af den grafiske udformning af bogstavet »B«, der samtidig udgør det første bogstav i ordet »BEST« og »BUY«. Eftersom denne yderligere bestanddel i dette kendetegn — som følge af den usædvanlige og ukorrekt skrivemåde — har en minimal grad af særpræg, burde Retten ikke have lagt en tidligere afgørelse til grund, som vedrører et tegn, som savnede dette særpræg.

For det andet iagttog Retten ikke princippet, hvorefter svaret på, hvorvidt et sammensat varemærke har fornødent særpræg, skal baseres på varemærket set som en helhed. Der er ikke foretaget en sådan helhedsbedømmelse i den appellerede dom. Retten undersøgte hver bestanddel for sig — isoleret set — med henblik på at vurdere, om den omhandlede bestanddel — i sig selv — kunne give varemærket et fornødent særpræg, hvilket derefter automatisk blev besvaret benægtende, hvis denne bestanddel ifølge Retten ikke havde det fornødne særpræg. Der blev ikke foretaget nogen vurdering af varemærket i sin helhed, hvorved det ved en sådan vurdering, ikke vil kunne udelukkes, at samtlige bestanddele — som hver for sig ikke kan gives beskyttelse — set under ét kan udgøre et varemærke, der kan beskyttes.

Retten anvendte for det tredje et for snævert kriterium ved vurderingen af, om der forelå det fornødne særpræg. Den lagde til grund, at alene den omstændighed, at varemærket »for det første« opfattes som et reklameslogan, er tilstrækkelig til, at registreringshindringen i artikel 7, stk. 1, litra b), i varemærkeforordningen finder anvendelse. Denne fortolkning udgør imidlertid en tilsidesættelse af de retlige principper, der indgår i artikel 7, stk. 1, litra b) i varemærkeforordningen, således som de er præciseret af Domstolen. Den omstændighed, at et varemærke er lovprisende, udelukker netop ikke, at det ligeledes kan være egnet til at sikre de med mærket betegnede varers eller tjenesteydelsers oprindelse over for forbrugerne. Den relevante kundekreds vil meget vel både kunne opfatte et sådant varemærke som et reklameslogan og som en angivelse af varernes og tjenesteydelsernes handelsmæssige oprindelse. I denne forbindelse burde Retten i det mindste have angivet en begrundelse for, at dette dog ikke var tilfældet for så vidt angår det ansøgte varemærke.

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/28 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/28

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Supremo Tribunal Administrativo (Portugal) den 22. februar 2010 — Strong Segurança SA mod Município de Sintra, Securitas-Serviços og Tecnologia de Segurança

(Sag C-95/10)

2010/C 113/43

Processprog: portugisisk

Den forelæggende ret

Supremo Tribunal Administrativo

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Strong Segurança SA

Sagsøgt: Município de Sintra, Securitas-Serviços og Tecnologia de Segurança

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Finder artikel 47 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/18/EF af 31. marts 2004 (1) direkte anvendelse i den nationale retsorden siden 31. januar 2006, således at den giver borgerne en ret, som de kan påberåbe sig over for den portugisiske forvaltnings organer? |
| --- | --- |

1)

Finder artikel 47 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/18/EF af 31. marts 2004 (1) direkte anvendelse i den nationale retsorden siden 31. januar 2006, således at den giver borgerne en ret, som de kan påberåbe sig over for den portugisiske forvaltnings organer?

| 2) | Hvis spørgsmålet besvares bekræftende, finder artikel 47 i direktiv 2004/18/EF til trods for bestemmelsen i samme direktivs artikel 21 da anvendelse på kontrakter, der vedrører de i bilag II B anførte tjenesteydelser? |
| --- | --- |

2)

Hvis spørgsmålet besvares bekræftende, finder artikel 47 i direktiv 2004/18/EF til trods for bestemmelsen i samme direktivs artikel 21 da anvendelse på kontrakter, der vedrører de i bilag II B anførte tjenesteydelser?

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv Nr. 2004/18/EF af 31.3.2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige vareindkøbskontrakter, offentlige tjenesteydelseskontrakter og offentlige bygge- og anlægskontrakter (EUT L 134, s. 114).

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/28 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/28

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Belgien) den 22. februar 2010 — Frans Bosschaert mod Belgische Staat, Slachthuizen Georges Goossens NV og Slachthuizen Goossens NV

(Sag C-96/10)

2010/C 113/44

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

Rechtbank van eerste aanleg te Brussel

Parter i hovedsagen

| Sagsøger | : | Frans Bosschaert |
| --- | --- | --- |
| Sagsøgte | : | | Belgische Staat |

Sagsøger

:

Frans Bosschaert

Sagsøgte

:

Belgische Staat

| | Slachthuizen Georges Goossens NV |
| --- | --- |

Slachthuizen Georges Goossens NV

| | Slachthuizen Goossens NV |
| --- | --- |

Slachthuizen Goossens NV

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Er fællesskabsretten til hinder for, at de nationale retter anvender den forældelsesfrist på fem år, der i den nationale retsorden gælder for fordringer på staten, på fordringer om tilbagebetaling af afgifter, der er erlagt til en medlemsstat i henhold til et blandet system af støtte og afgifter, som ikke alene fremstår som delvist ulovligt, men også som delvist uforeneligt, med fællesskabsretten, idet disse afgifter er blevet erlagt før ikrafttrædelsen af et nyt system med støtte og obligatoriske bidrag, der afløser det første system, og som ved Kommissionens endelige afgørelse er erklæret for foreneligt med fællesskabsretten, dog ikke i det omfang disse bidrag med tilbagevirkende kraft pålægges for en periode, der ligger forud for denne beslutning? |
| --- | --- |

1)

Er fællesskabsretten til hinder for, at de nationale retter anvender den forældelsesfrist på fem år, der i den nationale retsorden gælder for fordringer på staten, på fordringer om tilbagebetaling af afgifter, der er erlagt til en medlemsstat i henhold til et blandet system af støtte og afgifter, som ikke alene fremstår som delvist ulovligt, men også som delvist uforeneligt, med fællesskabsretten, idet disse afgifter er blevet erlagt før ikrafttrædelsen af et nyt system med støtte og obligatoriske bidrag, der afløser det første system, og som ved Kommissionens endelige afgørelse er erklæret for foreneligt med fællesskabsretten, dog ikke i det omfang disse bidrag med tilbagevirkende kraft pålægges for en periode, der ligger forud for denne beslutning?

| 2) | Er fællesskabsretten til hinder for, at der, når en medlemsstat opkræver afgifter af en privatperson, som på sin side er forpligtet til at overvælte afgiften på en anden privatperson, med hvilken han gennemfører handelstransaktioner inden for en sektor, for hvilken medlemsstaten har indført et blandet system af støtte og afgifter, men dette fremstår ikke alene som delvist ulovligt, men også som delvist uforeneligt, med fællesskabsretten, derefter i henhold til nationale bestemmelser for disse privatpersoner gælder en kortere forældelsesfrist for tilbagesøgning af bidrag, der er i strid med fællesskabsretten, med hensyn til medlemsstaten, mens de har en længere forældelsesfrist med hensyn til en privat mellemmand med henblik på tilbagesøgning af de samme bidrag, således at denne mellemmand muligvis befinder sig i en situation, hvor fordringerne mod ham ikke er forældet, men fordringerne mod medlemsstaten er, og andre aktører således nok kan gøre krav gældende mod denne mellemmand, der så i givet fald må adcitere medlemsstaten, men de bidrag, som han selv har betalt direkte til medlemsstaten, ikke kan tilbagesøges fra medlemsstaten? |
| --- | --- |

2)

Er fællesskabsretten til hinder for, at der, når en medlemsstat opkræver afgifter af en privatperson, som på sin side er forpligtet til at overvælte afgiften på en anden privatperson, med hvilken han gennemfører handelstransaktioner inden for en sektor, for hvilken medlemsstaten har indført et blandet system af støtte og afgifter, men dette fremstår ikke alene som delvist ulovligt, men også som delvist uforeneligt, med fællesskabsretten, derefter i henhold til nationale bestemmelser for disse privatpersoner gælder en kortere forældelsesfrist for tilbagesøgning af bidrag, der er i strid med fællesskabsretten, med hensyn til medlemsstaten, mens de har en længere forældelsesfrist med hensyn til en privat mellemmand med henblik på tilbagesøgning af de samme bidrag, således at denne mellemmand muligvis befinder sig i en situation, hvor fordringerne mod ham ikke er forældet, men fordringerne mod medlemsstaten er, og andre aktører således nok kan gøre krav gældende mod denne mellemmand, der så i givet fald må adcitere medlemsstaten, men de bidrag, som han selv har betalt direkte til medlemsstaten, ikke kan tilbagesøges fra medlemsstaten?

| 3) | Er fællesskabsretten til hinder for, at en medlemsstat med held kan gøre forældelsesfrister, som i forhold til de normale nationale forældelsesfrister er særligt gunstige, gældende i en sag som den, den nationale ret forelægger, og som en privat har anlagt mod staten til beskyttelse af rettigheder, som denne private udleder af EØF-traktaten, og hvorved disse særligt gunstige nationale forældelsesregler har til følge, at det bliver umuligt at tilbagesøge afgifter, som er erlagt til staten i henhold til et blandet system af støtte og afgifter, som ikke alene fremstår som delvist ulovligt, men også som delvist uforeneligt med fællesskabsretten, selv om uforeneligheden med fællesskabsretten først blev fastslået efter udløbet af de særligt gunstige nationale forældelsesregler af den daværende De Europæiske Fællesskabers Domstol, og uanset retsstridigheden allerede fandtes inden da? |
| --- | --- |

3)

Er fællesskabsretten til hinder for, at en medlemsstat med held kan gøre forældelsesfrister, som i forhold til de normale nationale forældelsesfrister er særligt gunstige, gældende i en sag som den, den nationale ret forelægger, og som en privat har anlagt mod staten til beskyttelse af rettigheder, som denne private udleder af EØF-traktaten, og hvorved disse særligt gunstige nationale forældelsesregler har til følge, at det bliver umuligt at tilbagesøge afgifter, som er erlagt til staten i henhold til et blandet system af støtte og afgifter, som ikke alene fremstår som delvist ulovligt, men også som delvist uforeneligt med fællesskabsretten, selv om uforeneligheden med fællesskabsretten først blev fastslået efter udløbet af de særligt gunstige nationale forældelsesregler af den daværende De Europæiske Fællesskabers Domstol, og uanset retsstridigheden allerede fandtes inden da?

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/29 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/29

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal d’instance de Dax (Frankrig) den 22. februar 2010 — AG2R Prévoyance mod Bourdil SARLi sagerne — AG2R Prévoyance mod Société boucalaise de boulangerie SARL — AG2R Prévoyance mod Baba-Pom SARL

((Sag C-97/10) - (Sag C-98/10) - (Sag C-99/10))

2010/C 113/45

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Tribunal d’instance de Dax

Parter i hovedsagen

Sagsøger: AG2R Prévoyance

Sagsøgte: Bourdil SARL, Société boucalaise de boulangerie SARL og Baba-Pom SARL

Præjudicielt spørgsmål

Er en almindeligt gældende kollektiv overenskomst, der giver eneret til administration af en bestemt ordning med supplerende godtgørelse af sundhedsudgifter (i dette tilfælde AG2R Prévoyance), i strid med bestemmelserne i EF-traktatens artikel 82, idet aftalen ikke giver mulighed for, men udtrykkeligt udelukker enhver mulighed for fritagelse for tilslutning til denne ordning (under forudsætning af at EF-konkurrencereglerne ikke er til hinder for udførelsen af de opgaver, som Institut AG2R Prévoyance er blevet betroet)?

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/29 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/29

---

Sag anlagt den 23. februar 2010 — Europa-Kommissionen mod Storhertugdømmet Luxembourg

(Sag C-100/10)

2010/C 113/46

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved G. Braun og J. Sénéchal, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Storhertugdømmet Luxembourg

Sagsøgerens påstande

| — | Det fastslås, at Storhertugdømmet Luxembourg har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/43/EF af 17. maj 2006 om lovpligtig revision af årsregnskaber og konsoliderede regnskaber, om ændring af Rådets direktiv 78/660/EØF og 83/349/EØF og om ophævelse af Rådets direktiv 84/253/EØF (1), idet det ikke har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivet, eller under alle omstændigheder ikke har underrettet Kommissionen herom. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at Storhertugdømmet Luxembourg har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/43/EF af 17. maj 2006 om lovpligtig revision af årsregnskaber og konsoliderede regnskaber, om ændring af Rådets direktiv 78/660/EØF og 83/349/EØF og om ophævelse af Rådets direktiv 84/253/EØF (1), idet det ikke har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivet, eller under alle omstændigheder ikke har underrettet Kommissionen herom.

| — | Storhertugdømmet Luxembourg tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Storhertugdømmet Luxembourg tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Fristen for gennemførelse af direktiv 2006/43/EF udløb den 28. juni 2008. På tidspunktet for dette sagsanlæg havde sagsøgte endnu ikke truffet alle nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af direktivet eller havde under alle omstændigheder ikke underrettet Kommissionen herom.

---

(1)  EUT L 157, s. 87.

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/30 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/30

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Judecătoria Focșani (Rumænien) den 24. februar 2010 — Frăsina Bejan mod Tudorel Mușat

(Sag C-102/10)

2010/C 113/47

Processprog: rumænsk

Den forelæggende ret

Judecătoria Focșani

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Frăsina Bejan

Sagsøgt: Tudorel Mușat

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Er bestemmelserne i artikel 40a i lov nr. 136/1995 (1) og artikel 1-6, herunder navnlig artikel 3 og artikel 6, i dekret nr. 3111/2004 fra Comisia de Supraveghere a Asigurărilor (2) (forsikringstilsynet), sammenholdt med artikel 10, stk. 3, i lov nr. 136/1995 i strid med bestemmelserne i artikel 169 TEUF (tidligere artikel 153 EF)? |
| --- | --- |

1)

Er bestemmelserne i artikel 40a i lov nr. 136/1995 (1) og artikel 1-6, herunder navnlig artikel 3 og artikel 6, i dekret nr. 3111/2004 fra Comisia de Supraveghere a Asigurărilor (2) (forsikringstilsynet), sammenholdt med artikel 10, stk. 3, i lov nr. 136/1995 i strid med bestemmelserne i artikel 169 TEUF (tidligere artikel 153 EF)?

| 2) | I et tilfælde hvor en medlemsstats nationale lovgivning foreskriver, at skadelidte ikke har ret til erstatning på grundlag af aftalen om ansvarsforsikring for motorkøretøjer i følgende situationer: | ulykken er sket med fortsæt, ulykken er sket samtidigt med, at der er blevet begået forhold, som i henhold til lovbestemmelser om færdsel på offentlige veje anses for strafbare forsætlige forhold, ulykken er sket, mens gerningsmanden til den forsætlige overtrædelse forsøgte at flygte fra ordensmagten, den person, som er ansvarlig for realiseringen af skaderne, førte køretøjet uden den forsikredes samtykke, |
| --- | --- | --- |

2)

I et tilfælde hvor en medlemsstats nationale lovgivning foreskriver, at skadelidte ikke har ret til erstatning på grundlag af aftalen om ansvarsforsikring for motorkøretøjer i følgende situationer:

ulykken er sket med fortsæt, ulykken er sket samtidigt med, at der er blevet begået forhold, som i henhold til lovbestemmelser om færdsel på offentlige veje anses for strafbare forsætlige forhold, ulykken er sket, mens gerningsmanden til den forsætlige overtrædelse forsøgte at flygte fra ordensmagten, den person, som er ansvarlig for realiseringen af skaderne, førte køretøjet uden den forsikredes samtykke,

| | er sådanne bestemmelser da ikke alt for restriktive med henblik på at gennemføre det tilsigtede mål (social beskyttelse, som består i at sikre, at en skadelidt opnår erstatning ved ødelæggelse af hans ejendom), og går de ikke videre end nødvendigt med henblik på at nå dette mål? |
| --- | --- |

er sådanne bestemmelser da ikke alt for restriktive med henblik på at gennemføre det tilsigtede mål (social beskyttelse, som består i at sikre, at en skadelidt opnår erstatning ved ødelæggelse af hans ejendom), og går de ikke videre end nødvendigt med henblik på at nå dette mål?

| 3) | Dersom spørgsmål 2) besvares benægtende, bringer den pålagte restriktion ikke en skadelidt i en situation, som indebærer forskelsbehandling i forhold til statsborgere fra andre EU-medlemsstater, som kun er udelukket fra at opnå erstatning i de situationer, som er angivet i artikel 2, stk. 1, første, andet og tredje led, i Rådets andet direktiv 84/5/EØF af 30. december 1983 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om ansvarsforsikring for motorkøretøjer (3)? |
| --- | --- |

3)

Dersom spørgsmål 2) besvares benægtende, bringer den pålagte restriktion ikke en skadelidt i en situation, som indebærer forskelsbehandling i forhold til statsborgere fra andre EU-medlemsstater, som kun er udelukket fra at opnå erstatning i de situationer, som er angivet i artikel 2, stk. 1, første, andet og tredje led, i Rådets andet direktiv 84/5/EØF af 30. december 1983 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om ansvarsforsikring for motorkøretøjer (3)?

| 4) | Udgør de udelukkelser fra den forsikrede risiko, som følger af den nationale lovgivning i sådanne situationer, en begrænsning af etableringsfriheden og den frie udveksling af tjenesteydelser som omhandlet i artikel 49 TEUF (tidligere artikel 43 EF) og 56 TEUF (tidligere artikel 49 EF) sammenholdt med Rådets direktiv 92/49/EØF af 18. juni 1992 om samordning af love og administrative bestemmelser vedrørende direkte forsikringsvirksomhed bortset fra livsforsikring (4) [og om ændring af direktiv 73/239 og 88/357] (tredje skadesforsikringsdirektiv)? |
| --- | --- |

4)

Udgør de udelukkelser fra den forsikrede risiko, som følger af den nationale lovgivning i sådanne situationer, en begrænsning af etableringsfriheden og den frie udveksling af tjenesteydelser som omhandlet i artikel 49 TEUF (tidligere artikel 43 EF) og 56 TEUF (tidligere artikel 49 EF) sammenholdt med Rådets direktiv 92/49/EØF af 18. juni 1992 om samordning af love og administrative bestemmelser vedrørende direkte forsikringsvirksomhed bortset fra livsforsikring (4) [og om ændring af direktiv 73/239 og 88/357] (tredje skadesforsikringsdirektiv)?

| 5) | I en situation hvor den nationale ret i en EU-medlemsstat foreskriver, at en person, som har lidt skade ved et færdselsulykke, kan anmode den ansvarlige person om at dække udgifterne til reparation eller i givet fald at erstatte køretøjet, samt at dække alle andre udgifter i forbindelse hermed, kan den omstændighed, at forsikringsgiveren fritages for pligten til umiddelbart at betale erstatning til en person, som har lidt skade som følge af en færdselsulykke (så snart ulykken er sket), idet forsikringsgiveren derefter alt afhængig af, hvorledes tvisten løses, og hvorledes det fastlægges hvem, der er ansvarlig for skaderne, har regres med henblik på en hurtig og effektiv løsning af erstatningssager og med henblik på så vidt muligt at undgå en bekostelig retssag, som kan gøre det umuligt for parterne at gøre deres rettigheder gældende også i en situation, hvor bestemmelserne i direktiv 2003/8/EF (5) og henstilling R (81) 7 og (93) 1 ville finde anvendelse, anses for at udgøre misbrug og for at være i strid med »betragtningerne« til samtlige direktiver om ansvarsforsikring for motorkøretøjer? |
| --- | --- |

5)

I en situation hvor den nationale ret i en EU-medlemsstat foreskriver, at en person, som har lidt skade ved et færdselsulykke, kan anmode den ansvarlige person om at dække udgifterne til reparation eller i givet fald at erstatte køretøjet, samt at dække alle andre udgifter i forbindelse hermed, kan den omstændighed, at forsikringsgiveren fritages for pligten til umiddelbart at betale erstatning til en person, som har lidt skade som følge af en færdselsulykke (så snart ulykken er sket), idet forsikringsgiveren derefter alt afhængig af, hvorledes tvisten løses, og hvorledes det fastlægges hvem, der er ansvarlig for skaderne, har regres med henblik på en hurtig og effektiv løsning af erstatningssager og med henblik på så vidt muligt at undgå en bekostelig retssag, som kan gøre det umuligt for parterne at gøre deres rettigheder gældende også i en situation, hvor bestemmelserne i direktiv 2003/8/EF (5) og henstilling R (81) 7 og (93) 1 ville finde anvendelse, anses for at udgøre misbrug og for at være i strid med »betragtningerne« til samtlige direktiver om ansvarsforsikring for motorkøretøjer?

| 6) | Dersom femte spørgsmål besvares benægtende, er et sådant svar ikke i strid med »betragtning« 21 til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/14/EF (6) af 11. maj 2005 [om ændring af Rådets direktiv 72/166/EØF, 84/5/EØF, 88/357/EØF og 90/232/EØF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/26/EF] om ansvarsforsikring for motorkøretøjer? |
| --- | --- |

6)

Dersom femte spørgsmål besvares benægtende, er et sådant svar ikke i strid med »betragtning« 21 til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/14/EF (6) af 11. maj 2005 [om ændring af Rådets direktiv 72/166/EØF, 84/5/EØF, 88/357/EØF og 90/232/EØF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/26/EF] om ansvarsforsikring for motorkøretøjer?

| 7) | Kan sagsøgerens udelukkelse fra erstatning i den foreliggende sag på grundlag af aftalen om ansvarsforsikring for motorkøretøjer bringe sagsøgeren i en situation, som indebærer forskelsbehandling i forhold til andre personer, som opnår erstatning selv i en situation, hvor den for skaden ansvarlige person forbliver ukendt eller ikke er forsikret, henset til at sagsøgeren har betalt betydelige beløb for såvel en obligatorisk ansvarsforsikring for motorkøretøjer som for en fakultativ police, og hans ejendom alligevel ikke er forsikret? |
| --- | --- |

7)

Kan sagsøgerens udelukkelse fra erstatning i den foreliggende sag på grundlag af aftalen om ansvarsforsikring for motorkøretøjer bringe sagsøgeren i en situation, som indebærer forskelsbehandling i forhold til andre personer, som opnår erstatning selv i en situation, hvor den for skaden ansvarlige person forbliver ukendt eller ikke er forsikret, henset til at sagsøgeren har betalt betydelige beløb for såvel en obligatorisk ansvarsforsikring for motorkøretøjer som for en fakultativ police, og hans ejendom alligevel ikke er forsikret?

| 8) | Er det alene den nationale ret, som har kompetence til at afgøre, om et organ som det omhandlede forsikringsselskab opfylder de kriterier, som muliggør, at bestemmelserne i et direktiv, som har direkte virkning, kan gøres gældende over for dette selskab? Dersom dette spørgsmål besvares bekræftende, hvilke kriterier finder da anvendelse med henblik herpå? |
| --- | --- |

8)

Er det alene den nationale ret, som har kompetence til at afgøre, om et organ som det omhandlede forsikringsselskab opfylder de kriterier, som muliggør, at bestemmelserne i et direktiv, som har direkte virkning, kan gøres gældende over for dette selskab? Dersom dette spørgsmål besvares bekræftende, hvilke kriterier finder da anvendelse med henblik herpå?

| 9) | Kan den manglende gennemførelse af direktiv 2005/14/EF (hvis frist for gennemførelse udløb den 11.6.2007) i en EU-medlemsstats nationale lovgivning, herunder navnlig bestemmelserne i »betragtning« 20-22, være til skade for sagsøgeren, idet der herved sker en tilsidesættelse af hans grundlæggende rettighed, nemlig ejendomsretten, selv om Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/103/EF (7) [af 16. september 2009 om ansvarsforsikring for motorkøretøjer og kontrollen med forsikringspligtens overholdelse] nu har ophævet direktiv 72/166/EØF, 84/5/EØF, 90/232/EØF, 2000/26/EF og 2005/14/EF, idet de bestemmelser, som denne ret har henvist til, alle er at finde i det nye EF-direktiv, som i videre udstrækning end de ophævede bestemmelse beskytter rettighederne for en person, som har lidt skade som følge af en færdselsulykke? |
| --- | --- |

9)

Kan den manglende gennemførelse af direktiv 2005/14/EF (hvis frist for gennemførelse udløb den 11.6.2007) i en EU-medlemsstats nationale lovgivning, herunder navnlig bestemmelserne i »betragtning« 20-22, være til skade for sagsøgeren, idet der herved sker en tilsidesættelse af hans grundlæggende rettighed, nemlig ejendomsretten, selv om Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/103/EF (7) [af 16. september 2009 om ansvarsforsikring for motorkøretøjer og kontrollen med forsikringspligtens overholdelse] nu har ophævet direktiv 72/166/EØF, 84/5/EØF, 90/232/EØF, 2000/26/EF og 2005/14/EF, idet de bestemmelser, som denne ret har henvist til, alle er at finde i det nye EF-direktiv, som i videre udstrækning end de ophævede bestemmelse beskytter rettighederne for en person, som har lidt skade som følge af en færdselsulykke?

| 10) | Kan den nationale ret ex officio gøre gældende, at der er sket en tilsidesættelse af en fællesskabsbestemmelse og erklære en bestemmelse om udelukkelse fra en forsikret risiko for ugyldig i en situation, hvor skadelidte, dvs. forbrugeren, ikke er blevet oplyst om udelukkelsesbestemmelserne (situationer, hvor forsikringen ikke gælder, hvilket er i strid med bestemmelserne i direktiv 2005/14) samt i en situation, hvor forsikringsselskabet har fastsat flere udelukkelser, end hvad der er foreskrevet i rammeloven om forsikring, lov nr. 136/1995, selv om sagsøgeren for retten ikke har nedlagt påstand om, at bestemmelsen erklæres for ugyldig, og selv om den nationale lovgivning har gennemført bestemmelserne i direktiv 93/13/EF (8) ved lov nr. 193/2000 (9) — Monitorul Oficial al României (Rumæniens Moniteur officiel), del I af [10.11.2000, nr. 560] (suppleret ved lov nr. 363/2006 om urimelige vilkår i aftaler indgået mellem erhvervsdrivende og forbrugere — Monitorul Oficial af 28.12.2007, nr. 899)? |
| --- | --- |

10)

Kan den nationale ret ex officio gøre gældende, at der er sket en tilsidesættelse af en fællesskabsbestemmelse og erklære en bestemmelse om udelukkelse fra en forsikret risiko for ugyldig i en situation, hvor skadelidte, dvs. forbrugeren, ikke er blevet oplyst om udelukkelsesbestemmelserne (situationer, hvor forsikringen ikke gælder, hvilket er i strid med bestemmelserne i direktiv 2005/14) samt i en situation, hvor forsikringsselskabet har fastsat flere udelukkelser, end hvad der er foreskrevet i rammeloven om forsikring, lov nr. 136/1995, selv om sagsøgeren for retten ikke har nedlagt påstand om, at bestemmelsen erklæres for ugyldig, og selv om den nationale lovgivning har gennemført bestemmelserne i direktiv 93/13/EF (8) ved lov nr. 193/2000 (9) — Monitorul Oficial al României (Rumæniens Moniteur officiel), del I af [10.11.2000, nr. 560] (suppleret ved lov nr. 363/2006 om urimelige vilkår i aftaler indgået mellem erhvervsdrivende og forbrugere — Monitorul Oficial af 28.12.2007, nr. 899)?

---

(1)  Lov nr. 136/1995 om forsikring og genforsikring i Rumænien, Monitorul Oficial af 30.12.1995, nr. 303, del I.

(2)  Monitorul Oficial af 23.12.2004, del I.

(3)  Rådets andet direktiv 84/5/EØF af 30.12.1983 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om ansvarsforsikring for motorkøretøjer (EFT 1984 L 8, s. 17).

(4)  Rådets direktiv 92/49/EØF af 18.6.1992 om samordning af love og administrative bestemmelser vedrørende direkte forsikringsvirksomhed bortset fra livsforsikring og om ændring af direktiv 73/239/EØF og 88/357/EØF (tredje skadesforsikringsdirektiv) (EFT L 228, s. 1).

(5)  Rådets direktiv 2002/8/EF af 27.1.2003 om forbedret adgang til domstolene i grænseoverskridende tvister gennem fastsættelse af fælles mindsteregler for retshjælp i forbindelse med tvister af denne art (EFT L 26, s. 41).

(6)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/14/EF af 11.5.2005 om ændring af Rådets direktiv 72/166/EØF, 84/5/EØF, 88/357/EØF og 90/232/EØF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/26/EF om ansvarsforsikring for motorkøretøjer (EUT L 149, s. 14).

(7)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/103/EF af 16.9.2009 om ansvarsforsikring for motorkøretøjer og kontrollen med forsikringspligtens overholdelse (EUT L 263, s. 11).

(8)  Rådets direktiv 93/13/EØF af 5.4.1993 om urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler (EFT L 95, s. 29).

(9)  Lov nr. 193/2000 urimelige vilkår i aftaler indgået mellem erhvervsdrivende og forbrugere — Monitorul Oficial af 10.11.2000, nr. 560, suppleret ved lov nr. 363/2007 om bekæmpelse af erhvervsdrivendes anvendelse af urimelige praksisser over for forbrugerne og om harmonisering af bestemmelserne for at bringe dem i overensstemmelse med EU-bestemmelserne om beskyttelse af forbrugerne, Monitorul Oficial af 28.12.2007, nr. 899 del I.

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/31 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/31

---

Sag anlagt den 24. februar 2010 — Europa-Kommissionen mod Den Portugisiske Republik

(Sag C-103/10)

2010/C 113/48

Processprog: portugisisk

Parter

Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved P. Oliver og P. Andrade, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Den Portugisiske Republik

Sagsøgerens påstande

| — | Det fastslås, at Den Portugisiske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 2 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/121/EF af 18. december 2006 om ændring af Rådets direktiv 67/548/EØF om tilnærmelse af lovgivning om klassificering, emballering og etikettering af farlige stoffer med henblik på tilpasning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1907/2006 om registrering, vurdering og godkendelse af samt begrænsninger for kemikalier (REACH) og om oprettelse af et europæisk kemikalieagentur (1), idet den ikke har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivet, eller under alle omstændigheder ikke har underrettet Kommissionen herom. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at Den Portugisiske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 2 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/121/EF af 18. december 2006 om ændring af Rådets direktiv 67/548/EØF om tilnærmelse af lovgivning om klassificering, emballering og etikettering af farlige stoffer med henblik på tilpasning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1907/2006 om registrering, vurdering og godkendelse af samt begrænsninger for kemikalier (REACH) og om oprettelse af et europæisk kemikalieagentur (1), idet den ikke har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivet, eller under alle omstændigheder ikke har underrettet Kommissionen herom.

| — | Republikken Portugal tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Republikken Portugal tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Fristen for gennemførelse af direktivet udløb den 1. juni 2008.

---

(1)  EUT L 396, s. 855.

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/32 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/32

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Supremo Tribunal Administrativo (Potrugal) den 25. februar 2010 — Lidl & Companhia mod Fazenda Pública

(Sag C-106/10)

2010/C 113/49

Processprog: portugisisk

Den forelæggende ret

Supremo Tribunal Administrativo

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Lidl & Companhia

Sagsøgt: Fazenda Pública

Intervenient: Ministério Público

Præjudicielt spørgsmål

Skal artikel 78, stk. 1, litra a), sammenholdt med artikel 79, stk. 1, litra c), i direktiv 2006/112/EF (1) af 28. november 2006 fortolkes således, at bestemmelserne er til hinder for, at beløbet af den bilafgift, der er indført ved lov nr. 22-A/2007 af 29. juni 2007, medregnes i afgiftsgrundlaget for momsen i forbindelse med erhvervelser inden for Fællesskabet?

---

(1)  Rådets direktiv 2006/112/EF af 28.11.2006 om det fælles merværdiafgiftssystem — EUT L 347, s. 1.

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/32 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/32

---

Sag anlagt den 1. marts 2010 — Europa-Kommissionen mod Rådet for Den Europæiske Union

(Sag C-111/10)

2010/C 113/50

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved V. Di Bucci, L. Flynn, B. Stromsky, A. Stobiecka-Kuik, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union

Sagsøgerens påstande

| — | Rådets afgørelse af 16. december 2009 om Republikken Litauens myndigheders ydelse af statsstøtte til køb af statsejet landbrugsjord mellem den 1. januar 2010 og den 31. december 2013 (1) annulleres. |
| --- | --- |

—

Rådets afgørelse af 16. december 2009 om Republikken Litauens myndigheders ydelse af statsstøtte til køb af statsejet landbrugsjord mellem den 1. januar 2010 og den 31. december 2013 (1) annulleres.

| — | Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

| 1) | Rådet har ved at vedtage den anfægtede afgørelse omgjort Kommissionens beslutning, der er resultatet af forslaget om passende foranstaltninger i punkt 196 i EF-rammebestemmelser for statsstøtte til landbrug og skovbrug 2007-2013 (2) (herefter »landbrugsbestemmelserne fra 2007«), og Litauens ubetingede accept heraf, som pålagde sidstnævnte at bringe en eksisterende støtteordning til køb af statsejet landbrugsjord til ophør senest den 31. december 2009. Rådet har i realiteten under dække af ekstraordinære omstændigheder tilladt Litauen at opretholde den pågældende ordning indtil udløbet af landbrugsrammebestemmelserne fra 2007 den 31. december 2013. De af Rådet fremførte omstændigheder som begrundelse for afgørelsen udgør af indlysende grunde ikke ekstraordinære omstændigheder af en sådan karakter, som skulle kunne begrunde den trufne afgørelse, og tager ikke hensyn til Kommissionens beslutning vedrørende denne ordning. |
| --- | --- |

1)

Rådet har ved at vedtage den anfægtede afgørelse omgjort Kommissionens beslutning, der er resultatet af forslaget om passende foranstaltninger i punkt 196 i EF-rammebestemmelser for statsstøtte til landbrug og skovbrug 2007-2013 (2) (herefter »landbrugsbestemmelserne fra 2007«), og Litauens ubetingede accept heraf, som pålagde sidstnævnte at bringe en eksisterende støtteordning til køb af statsejet landbrugsjord til ophør senest den 31. december 2009. Rådet har i realiteten under dække af ekstraordinære omstændigheder tilladt Litauen at opretholde den pågældende ordning indtil udløbet af landbrugsrammebestemmelserne fra 2007 den 31. december 2013. De af Rådet fremførte omstændigheder som begrundelse for afgørelsen udgør af indlysende grunde ikke ekstraordinære omstændigheder af en sådan karakter, som skulle kunne begrunde den trufne afgørelse, og tager ikke hensyn til Kommissionens beslutning vedrørende denne ordning.

| 2) | Kommissionen har fremført fire anbringender til støtte for sin annullationspåstand: | For det første har Kommissionen anført, at Rådet ikke havde kompetence til at handle i henhold til artikel 108, stk. 2, tredje afsnit, TEUF, idet den støtte, der blev godkendt, udgjorde eksisterende støtte, som Litauen havde forpligtet sig til at bringe til ophør inden udgangen af 2009, da Litauen accepterede de passende foranstaltninger, som Kommissionen havde foreslået den. |
| --- | --- | --- |

2)

Kommissionen har fremført fire anbringender til støtte for sin annullationspåstand:

For det første har Kommissionen anført, at Rådet ikke havde kompetence til at handle i henhold til artikel 108, stk. 2, tredje afsnit, TEUF, idet den støtte, der blev godkendt, udgjorde eksisterende støtte, som Litauen havde forpligtet sig til at bringe til ophør inden udgangen af 2009, da Litauen accepterede de passende foranstaltninger, som Kommissionen havde foreslået den.

| | Kommissionen har endvidere gjort gældende, at Rådet har misbrugt sine beføjelser ved at forsøge at ophæve konstateringen om, at støtteforanstaltninger, som Litauen frit kunne opretholde indtil udgangen af 2009, men ikke efter denne dato, kunne opretholdes indtil 2013. |
| --- | --- |

Kommissionen har endvidere gjort gældende, at Rådet har misbrugt sine beføjelser ved at forsøge at ophæve konstateringen om, at støtteforanstaltninger, som Litauen frit kunne opretholde indtil udgangen af 2009, men ikke efter denne dato, kunne opretholdes indtil 2013.

| | For det tredje blev den anfægtede afgørelse truffet i strid med princippet om loyalitet, som gælder for medlemsstater og mellem institutionerne. Rådet har med sin beslutning frigjort Litauen for sin samarbejdsforpligtelse over for Kommissionen for så vidt angår de passende foranstaltninger, som denne medlemsstat havde accepteret vedrørende eksisterende støtte til køb af statsejet landbrugsjord inden for rammerne af samarbejdet efter artikel 108, stk. 1, TEUF. |
| --- | --- |

For det tredje blev den anfægtede afgørelse truffet i strid med princippet om loyalitet, som gælder for medlemsstater og mellem institutionerne. Rådet har med sin beslutning frigjort Litauen for sin samarbejdsforpligtelse over for Kommissionen for så vidt angår de passende foranstaltninger, som denne medlemsstat havde accepteret vedrørende eksisterende støtte til køb af statsejet landbrugsjord inden for rammerne af samarbejdet efter artikel 108, stk. 1, TEUF.

| | Endelig har Kommissionen anført, at der er anlagt et åbenbart urigtigt skøn, for så vidt som Rådet fandt, at der var tale om ekstraordinære omstændigheder, der kunne begrunde vedtagelsen af den godkendte foranstaltning. Kommissionen har gjort gældende, at for så vidt som der vitterlig forelå ekstraordinære omstændigheder, godkendes der ved den anfægtede afgørelse støtte, som enten ikke kan afhjælpe de pågældende ekstraordinære omstændigheder, eller overstiger, hvad der er nødvendigt for at løse dem, i strid med proportionalitetsprincippet. |
| --- | --- |

Endelig har Kommissionen anført, at der er anlagt et åbenbart urigtigt skøn, for så vidt som Rådet fandt, at der var tale om ekstraordinære omstændigheder, der kunne begrunde vedtagelsen af den godkendte foranstaltning. Kommissionen har gjort gældende, at for så vidt som der vitterlig forelå ekstraordinære omstændigheder, godkendes der ved den anfægtede afgørelse støtte, som enten ikke kan afhjælpe de pågældende ekstraordinære omstændigheder, eller overstiger, hvad der er nødvendigt for at løse dem, i strid med proportionalitetsprincippet.

---

(1)  2009/983/EU, EUT L 338, s. 93.

(2)  EUT 2006 C 319, s. 1.

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/33 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/33

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Hof van Cassatie van België (Belgien) den 1. marts 2010 — Procureur-generaal bij het Hof van Beroep te Antwerpen mod Zaza Retail BV (Philippe og Cécile Noelmans, kuratorer i konkursboet Zaza Retail BV (Belgien)); intervenient: Zaza Retail BV (Manon Cordewener, kurator i konkursboet Zaza Retail BV (Nederlandene))

(Sag C-112/10)

2010/C 113/51

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

Hof van Cassatie van België

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Procureur-generaal bij het Hof van Beroep te Antwerpen

Sagsøgt: Zaza Retail BV (Philippe og Cécile Noelmans, kuratorer i konkursboet Zaza Retail BV (Belgien))

Intervenient: Zaza Retail BV (Manon Cordewener, kurator i konkursboet Zaza Retail BV (Nederlandene))

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Omfatter udtrykket »bestemmelserne« i insolvensforordningens (1) artikel 3, stk. 4, litra a), også betingelser vedrørende egenskaberne ved eller interessen hos en person — såsom statsadvokaturen i en anden medlemsstat — der gør det muligt for denne person at indlede en insolvensbehandling, eller omfatter dette udtryk udelukkende de materielle betingelser for at blive undergivet insolvensbehandling? |
| --- | --- |

1)

Omfatter udtrykket »bestemmelserne« i insolvensforordningens (1) artikel 3, stk. 4, litra a), også betingelser vedrørende egenskaberne ved eller interessen hos en person — såsom statsadvokaturen i en anden medlemsstat — der gør det muligt for denne person at indlede en insolvensbehandling, eller omfatter dette udtryk udelukkende de materielle betingelser for at blive undergivet insolvensbehandling?

| 2) | Kan begrebet »kreditor« i insolvensforordningens artikel 3, stk. 4, litra b), fortolkes udvidende, således at en myndighed i en medlemsstat, — der efter sin nationale ret har kompetence til at indgive en anmodning om insolvensbehandling, og som optræder i almenhedens interesse og som repræsentant for samtlige kreditorer — i givet fald gyldigt kan indgive en anmodning om territorial insolvensbehandling i medfør af insolvensforordningens artikel 3, stk. 4, litra b)? |
| --- | --- |

2)

Kan begrebet »kreditor« i insolvensforordningens artikel 3, stk. 4, litra b), fortolkes udvidende, således at en myndighed i en medlemsstat, — der efter sin nationale ret har kompetence til at indgive en anmodning om insolvensbehandling, og som optræder i almenhedens interesse og som repræsentant for samtlige kreditorer — i givet fald gyldigt kan indgive en anmodning om territorial insolvensbehandling i medfør af insolvensforordningens artikel 3, stk. 4, litra b)?

| 3) | Såfremt begrebet »kreditor« også omfatter en myndighed i en medlemsstat, der har kompetence til at indlede en insolvensbehandling, er det da nødvendigt for at kunne anvende insolvensforordningens artikel 3, stk. 4, litra b), at denne myndighed beviser, at den handler i sådanne kreditorers interesse, som har deres bopæl, sædvanlige opholdssted eller hjemsted i denne myndigheds medlemsstat? |
| --- | --- |

3)

Såfremt begrebet »kreditor« også omfatter en myndighed i en medlemsstat, der har kompetence til at indlede en insolvensbehandling, er det da nødvendigt for at kunne anvende insolvensforordningens artikel 3, stk. 4, litra b), at denne myndighed beviser, at den handler i sådanne kreditorers interesse, som har deres bopæl, sædvanlige opholdssted eller hjemsted i denne myndigheds medlemsstat?

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 1346/2000 af 29.5.2000 om konkurs (EFT L 160, s. 1).

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/33 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/33

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg (Luxembourg) den 3. marts 2010 — État du Grand-Duché de Luxembourg og Administration de l'enregistrement et des domaines mod Pierre Feltgen (kurator for Bacino Charter Company SA under konkurs) og Bacino Charter Company SA

(Sag C-116/10)

2010/C 113/52

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: État du Grand-Duché de Luxembourg og Administration de l'enregistrement et des domaines

Sagsøgte: Pierre Feltgen (kurator for Bacino Charter Company SA under konkurs) og Bacino Charter Company SA

Præjudicielt spørgsmål

Kan tjenesteydelser, som leveres af en ejer af et fartøj, der mod vederlag stiller fartøjet med besætning til rådighed for fysiske personer med henblik på disse personers anvendelse af fartøjet til rekreative formål i internationalt farvand, fritages i henhold til artikel 15, stk. 5, i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag (1), såfremt tjenesteydelserne anses for at bestå i både udlejning af fartøjet og transport?

---

(1)  EFT L 145, s. 1.

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/34 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/34

---

Sag anlagt den 3. marts 2010 — Europa-Kommissionen mod Rådet for Den Europæiske Union

(Sag C-117/10)

2010/C 113/53

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved V. Di Bucci, L. Flynn, K. Walkerová, A. Stobiecka-Kuik, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union

Sagsøgerens påstande

| — | Rådets beslutning 2010/10/EF af 20. november 2009 om Republikken Polens myndigheders ydelse af statsstøtte til køb af landbrugsjord mellem den 1. januar 2010 og den 31. december 2013 (1) annulleres. |
| --- | --- |

—

Rådets beslutning 2010/10/EF af 20. november 2009 om Republikken Polens myndigheders ydelse af statsstøtte til køb af landbrugsjord mellem den 1. januar 2010 og den 31. december 2013 (1) annulleres.

| — | Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ved at vedtage den anfægtede beslutning har Rådet ophævet Kommissionens beslutning, som følger af forslaget om passende foranstaltninger i punkt 196 i rammebestemmelserne for landbrug fra 2007 og af Polens ubetingede tilslutning til forslaget, hvorefter Polen er forpligtet til at bringe en eksisterende støtteordning til køb af landbrugsjord til ophør senest den 31. december 2009. Under påberåbelse af at der foreligger særlige omstændigheder, har Rådet faktisk givet tilladelse til, at Polen opretholder denne ordning, indtil rammebestemmelserne for landbrug fra 2007 udløber den 31. december 2013. De af Rådet fremførte omstændigheder som begrundelse for beslutningen er af indlysende grunde ikke usædvanlige omstændigheder af en sådan karakter, at de kan begrunde den trufne beslutning, og tager ikke hensyn til Kommissionens beslutning med hensyn til denne ordning. Til støtte for påstanden om annullation har Kommissionen fremført fire anbringender:

| a) | For det første finder Kommissionen, at Rådet ikke har kompetence til at handle i medfør af artikel 88, stk. 2, tredje afsnit, EF, fordi Rådet ikke traf afgørelse vedrørende Polens begæring inden udløbet af den frist på tre måneder, der er fastsat i fjerde afsnit i denne bestemmelse, og fordi den støtte, som Rådet godkendte, under alle omstændigheder var en eksisterende støtte, som Polen havde forpligtet sig til at afskaffe ved udgangen af 2009, da Polen godkendte de passende foranstaltninger, som Kommissionen havde foreslået det. |
| --- | --- |

a)

For det første finder Kommissionen, at Rådet ikke har kompetence til at handle i medfør af artikel 88, stk. 2, tredje afsnit, EF, fordi Rådet ikke traf afgørelse vedrørende Polens begæring inden udløbet af den frist på tre måneder, der er fastsat i fjerde afsnit i denne bestemmelse, og fordi den støtte, som Rådet godkendte, under alle omstændigheder var en eksisterende støtte, som Polen havde forpligtet sig til at afskaffe ved udgangen af 2009, da Polen godkendte de passende foranstaltninger, som Kommissionen havde foreslået det.

| b) | For det andet har Rådet begået magtfordrejning, idet Rådet tilsigtede at ophæve konklusionen om, at støtteforanstaltningerne, som Polen frit kunne opretholde indtil udgangen af 2009, men ikke derefter, kunne opretholdes indtil 2013. |
| --- | --- |

b)

For det andet har Rådet begået magtfordrejning, idet Rådet tilsigtede at ophæve konklusionen om, at støtteforanstaltningerne, som Polen frit kunne opretholde indtil udgangen af 2009, men ikke derefter, kunne opretholdes indtil 2013.

| c) | Dernæst gør Kommissionen i sit tredje anbringende gældende, at den anfægtede beslutning er vedtaget i strid med princippet om loyalt samarbejde, som gælder for medlemsstater og også imellem institutionerne. Rådet har med sin beslutning fritaget Polen fra dets samarbejdsforpligtelse med Kommissionen i forbindelse med de passende foranstaltninger, som denne medlemsstat har godkendt, vedrørende eksisterende støtte til køb af landbrugsjord inden for rammerne af samarbejdet i henhold til artikel 88, stk. 1, EF. |
| --- | --- |

c)

Dernæst gør Kommissionen i sit tredje anbringende gældende, at den anfægtede beslutning er vedtaget i strid med princippet om loyalt samarbejde, som gælder for medlemsstater og også imellem institutionerne. Rådet har med sin beslutning fritaget Polen fra dets samarbejdsforpligtelse med Kommissionen i forbindelse med de passende foranstaltninger, som denne medlemsstat har godkendt, vedrørende eksisterende støtte til køb af landbrugsjord inden for rammerne af samarbejdet i henhold til artikel 88, stk. 1, EF.

| d) | Med sit sidste anbringende gør Kommissionen gældende, at Rådet har anlagt et åbenbart fejlskøn, for så vidt som Rådet fandt, at der forelå særlige omstændigheder, der kunne begrunde den godkendte foranstaltnings vedtagelse. |
| --- | --- |

d)

Med sit sidste anbringende gør Kommissionen gældende, at Rådet har anlagt et åbenbart fejlskøn, for så vidt som Rådet fandt, at der forelå særlige omstændigheder, der kunne begrunde den godkendte foranstaltnings vedtagelse.

---

(1)  EUT L 4 af 8.1.2010, s. 89.

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/35 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/35

---

Sag anlagt den 3. marts 2010 — Europa-Kommissionen mod Rådet for Den Europæiske Union

(Sag C-118/10)

2010/C 113/54

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved V. Di Bucci, L. Flynn, K. Walkerová og A. Stobiecka-Kuik, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union

Sagsøgerens påstande

| — | Rådets afgørelse 2009/991/EU af 16. december 2009 om Republikken Letlands myndigheders ydelse af statsstøtte til køb af landbrugsjord mellem den 1. januar 2010 og den 31. december 2013 (1) annulleres. |
| --- | --- |

—

Rådets afgørelse 2009/991/EU af 16. december 2009 om Republikken Letlands myndigheders ydelse af statsstøtte til køb af landbrugsjord mellem den 1. januar 2010 og den 31. december 2013 (1) annulleres.

| — | Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ved at vedtage den anfægtede afgørelse har Rådet ophævet Kommissionens beslutning, som følger af forslaget om passende foranstaltninger i punkt 196 i rammebestemmelserne for landbrug fra 2007 og af Letlands ubetingede tilslutning til forslaget, hvorefter Letland er forpligtet til at bringe en eksisterende støtteordning til køb af landbrugsjord til ophør senest den 31. december 2009. Under påberåbelse af, at der foreligger særlige omstændigheder, har Rådet faktisk givet tilladelse til, at Letland opretholder denne ordning, indtil rammebestemmelserne for landbrug fra 2007 udløber den 31. december 2013. De af Rådet fremførte omstændigheder som begrundelse for afgørelsen er af indlysende grunde ikke usædvanlige omstændigheder af en sådan karakter, at de kan begrunde den trufne afgørelse, og tager ikke hensyn til Kommissionens beslutning med hensyn til denne ordning. Til støtte for påstanden om annullation har Kommissionen fremført fire anbringender:

| a) | For det første finder Kommissionen, at Rådet ikke havde kompetence til at handle i medfør af artikel 108, stk. 2, tredje afsnit, TEUF, fordi den støtte, som Rådet godkendte, var en eksisterende støtte, som Letland havde forpligtet sig til at afskaffe ved udgangen af 2009, da Letland godkendte de passende foranstaltninger, som Kommissionen havde foreslået det. |
| --- | --- |

a)

For det første finder Kommissionen, at Rådet ikke havde kompetence til at handle i medfør af artikel 108, stk. 2, tredje afsnit, TEUF, fordi den støtte, som Rådet godkendte, var en eksisterende støtte, som Letland havde forpligtet sig til at afskaffe ved udgangen af 2009, da Letland godkendte de passende foranstaltninger, som Kommissionen havde foreslået det.

| b) | For det andet har Rådet begået magtfordrejning, idet Rådet tilsigtede at ophæve konklusionen om, at støtteforanstaltningerne, som Letland frit kunne opretholde indtil udgangen af 2009, men ikke derefter, kunne opretholdes indtil 2013. |
| --- | --- |

b)

For det andet har Rådet begået magtfordrejning, idet Rådet tilsigtede at ophæve konklusionen om, at støtteforanstaltningerne, som Letland frit kunne opretholde indtil udgangen af 2009, men ikke derefter, kunne opretholdes indtil 2013.

| c) | Dernæst gør Kommissionen i sit tredje anbringende gældende, at den anfægtede afgørelse er vedtaget i strid med princippet om loyalt samarbejde, som gælder for medlemsstater og også imellem institutionerne. Rådet har med sin afgørelse fritaget Letland fra dets samarbejdsforpligtelse med Kommissionen i forbindelse med de passende foranstaltninger, som denne medlemsstat har godkendt, vedrørende eksisterende støtte til køb af landbrugsjord inden for rammerne af samarbejdet i henhold til artikel 108, stk. 1, TEUF. |
| --- | --- |

c)

Dernæst gør Kommissionen i sit tredje anbringende gældende, at den anfægtede afgørelse er vedtaget i strid med princippet om loyalt samarbejde, som gælder for medlemsstater og også imellem institutionerne. Rådet har med sin afgørelse fritaget Letland fra dets samarbejdsforpligtelse med Kommissionen i forbindelse med de passende foranstaltninger, som denne medlemsstat har godkendt, vedrørende eksisterende støtte til køb af landbrugsjord inden for rammerne af samarbejdet i henhold til artikel 108, stk. 1, TEUF.

| d) | Med sit sidste anbringende gør Kommissionen gældende, at Rådet har anlagt et åbenbart fejlskøn, for så vidt som Rådet fandt, at der forelå særlige omstændigheder, der kunne begrunde den godkendte foranstaltnings vedtagelse. |
| --- | --- |

d)

Med sit sidste anbringende gør Kommissionen gældende, at Rådet har anlagt et åbenbart fejlskøn, for så vidt som Rådet fandt, at der forelå særlige omstændigheder, der kunne begrunde den godkendte foranstaltnings vedtagelse.

---

(1)  EUT L 339 af 22.12.2009, s. 34.

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/35 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/35

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Marknadsdomstolen (Sverige) den 8. marts 2010 — Konsumentombudsmannen (KO) mod Ving Sverige AB

(Sag C-122/10)

2010/C 113/55

Processprog: svensk

Den forelæggende ret

Marknadsdomstolen

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Konsumentombudsmannen (KO)

Sagsøgt: Ving Sverige AB

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal betingelsen »hvorved forbrugeren sættes i stand til at foretage et køb« i artikel 2, litra i), i direktiv 2005/29 om virksomheders urimelige handelspraksis over for forbrugerne på det indre marked (1) fortolkes således, at en købsopfordring foreligger, så snart oplysningerne om det annoncerede produkt og dets pris er tilstrækkelig til, at forbrugeren kan træffe en afgørelse om køb, eller stilles der krav om, at den kommercielle kommunikation også giver en faktisk mulighed for at købe produktet (eksempelvis en bestillingskupon) eller at den forekommer i forbindelse med en sådan mulighed (eksempelvis en reklame uden for en butik)? |
| --- | --- |

1)

Skal betingelsen »hvorved forbrugeren sættes i stand til at foretage et køb« i artikel 2, litra i), i direktiv 2005/29 om virksomheders urimelige handelspraksis over for forbrugerne på det indre marked (1) fortolkes således, at en købsopfordring foreligger, så snart oplysningerne om det annoncerede produkt og dets pris er tilstrækkelig til, at forbrugeren kan træffe en afgørelse om køb, eller stilles der krav om, at den kommercielle kommunikation også giver en faktisk mulighed for at købe produktet (eksempelvis en bestillingskupon) eller at den forekommer i forbindelse med en sådan mulighed (eksempelvis en reklame uden for en butik)?

| 2) | Hvis ovenstående spørgsmål besvares med, at der stilles krav om en faktisk mulighed for at købe produktet, skal en sådan da allerede antages at foreligge, hvis den kommercielle kommunikation henviser til et telefonnummer eller en internetside, hvor produktet kan bestilles? |
| --- | --- |

2)

Hvis ovenstående spørgsmål besvares med, at der stilles krav om en faktisk mulighed for at købe produktet, skal en sådan da allerede antages at foreligge, hvis den kommercielle kommunikation henviser til et telefonnummer eller en internetside, hvor produktet kan bestilles?

| 3) | Skal artikel 2, litra i), i direktiv 2005/29 fortolkes således, at betingelsen vedrørende pris er opfyldt, hvis den kommercielle kommunikation indeholder en frapris — dvs. den laveste pris, som det annoncerede produkt eller den annoncerede produktkategori kan købes for — mens det annoncererede produkt eller den annoncerede produktkategori findes i andre udformninger eller med et andet indhold til priser, som ikke angives? |
| --- | --- |

3)

Skal artikel 2, litra i), i direktiv 2005/29 fortolkes således, at betingelsen vedrørende pris er opfyldt, hvis den kommercielle kommunikation indeholder en frapris — dvs. den laveste pris, som det annoncerede produkt eller den annoncerede produktkategori kan købes for — mens det annoncererede produkt eller den annoncerede produktkategori findes i andre udformninger eller med et andet indhold til priser, som ikke angives?

| 4) | Skal artikel 2, litra i), i direktiv 2005/29 fortolkes således, at betingelsen vedrørende produktets karakteristika er opfyldt, så snart der foreligger en præsentation af produktet i ord eller billeder (»verbal or visual reference to the product«), hvilket vil sige på en måde, så produktet identificeres, men ikke derudover beskrives? |
| --- | --- |

4)

Skal artikel 2, litra i), i direktiv 2005/29 fortolkes således, at betingelsen vedrørende produktets karakteristika er opfyldt, så snart der foreligger en præsentation af produktet i ord eller billeder (»verbal or visual reference to the product«), hvilket vil sige på en måde, så produktet identificeres, men ikke derudover beskrives?

| 5) | Hvis det foregående spørgsmål besvares bekræftende, gælder dette da også, hvis det annoncerede produkt udbydes i flere udformninger, men den kommercielle kommunikation kun henviser til det under en fælles betegnelse? |
| --- | --- |

5)

Hvis det foregående spørgsmål besvares bekræftende, gælder dette da også, hvis det annoncerede produkt udbydes i flere udformninger, men den kommercielle kommunikation kun henviser til det under en fælles betegnelse?

| 6) | Skal artikel 7, stk. 4, litra a), fortolkes således, at det i sitautioner om opfordring til køb er tilstrækkeligt, at alene visse af de vigtigste karakteristika angives, og at den erhvervsdrivende i øvrigt henviser til sin internetside under forudsætning af, at der her findes væsentlige oplysninger om produktets vigtigste karakteristika, pris og øvrige forhold i overensstemmelse med betingelsen i artikel 7, stk. 4? |
| --- | --- |

6)

Skal artikel 7, stk. 4, litra a), fortolkes således, at det i sitautioner om opfordring til køb er tilstrækkeligt, at alene visse af de vigtigste karakteristika angives, og at den erhvervsdrivende i øvrigt henviser til sin internetside under forudsætning af, at der her findes væsentlige oplysninger om produktets vigtigste karakteristika, pris og øvrige forhold i overensstemmelse med betingelsen i artikel 7, stk. 4?

| 7) | Skal artikel 7, stk. 4, litra c), fortolkes således, at det er tilstrækkeligt at angive en frapris, for at betingelsen vedrørende pris skal anses for opfyldt? |
| --- | --- |

7)

Skal artikel 7, stk. 4, litra c), fortolkes således, at det er tilstrækkeligt at angive en frapris, for at betingelsen vedrørende pris skal anses for opfyldt?

---

(1)  EUT L 149, s. 22.

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/36 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/36

---

Sag anlagt den 10. marts 2010 — Europa-Kommissionen mod Den Hellenske Republik

(Sag C-127/10)

2010/C 113/56

Processprog: græsk

Parter

Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved M. Karanasou-Apostolopoulou og G. Zavvos)

Sagsøgt: Den Hellenske Republik

Sagsøgerens påstande

| — | Det fastslås, at Den Hellenske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/42/EF af 17. maj 2006 om maskiner og om ændring af direktiv 95/16/EF (1), idet den ikke har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivet, eller under alle omstændigheder ikke har underrettet Kommissionen herom. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at Den Hellenske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/42/EF af 17. maj 2006 om maskiner og om ændring af direktiv 95/16/EF (1), idet den ikke har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivet, eller under alle omstændigheder ikke har underrettet Kommissionen herom.

| — | Den Hellenske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Den Hellenske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Fristen for gennemførelse af direktiv 2006/42/EF udløb den 29. juni 2008.

---

(1)  EUT L 157 af 9.6.2006, s. 24.

---

Retten

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/37 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/37

---

Rettens dom af 4. marts 2010 — Brosmann Footwear (HK) m.fl. mod Rådet

(Sag T-401/06) (1)

(Dumping - import af fodtøj med overdel af læder med oprindelse i Folkerepublikken Kina og Vietnam - status som virksomhed, der opererer under markedsøkonomiske vilkår - individuel behandling - stikprøver - EF-erhvervsgrenens støtte til klagen - definition af den omhandlede vare - ligebehandling - skade - berettiget forventning - begrundelsespligt)

2010/C 113/57

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøgere: Brosmann Footwear (HK) Ltd (Kowloon, Kina), Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd (Zhongshan, Kina), Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd (Guangzhou, Kina) og Risen Footwear (HK) Co., Ltd (Kowloon, Kina) (ved avocats L. Ruessmann og A. Willems)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union (ved J.-P. Hix, som befuldmægtiget, bistået af avocat G. Berrisch)

Intervenienter til støtte for sagsøgte: Europa-Kommissionen (ved H. van Vliet og T. Scharf, som befuldmægtigede) og Confédération européenne de l’industrie de la chaussure (CEC) (Bruxelles, Belgien) (først ved avocats P. Vlaemminck, G. Zonnekeyn og S. Verhulst, derefter ved P. Vlaemminck og A. Hubert)

Sagens genstand

Påstand om delvis annullation af Rådets forordning (EF) nr. 1472/2006 af 5. oktober 2006 om indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af visse typer af fodtøj med overdel af læder med oprindelse i Folkerepublikken Kina og Vietnam (EUT L 275, s. 1), for så vidt som den vedrører sagsøgerne

Konklusion

| 1) | Rådet for Den Europæiske Union frifindes. |
| --- | --- |

1)

Rådet for Den Europæiske Union frifindes.

| 2) | Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd og Risen Footwear (HK) Co., Ltd bærer deres egne omkostninger og betaler Rådets omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd og Risen Footwear (HK) Co., Ltd bærer deres egne omkostninger og betaler Rådets omkostninger.

| 3) | Europa-Kommissionen og Confédération européenne de l’industrie de la chaussure (CEC) bærer deres egne omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Europa-Kommissionen og Confédération européenne de l’industrie de la chaussure (CEC) bærer deres egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 42 af 24.2.2007.

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/37 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/37

---

Rettens dom af 4. marts 2010 — Zhejiang Aokang Shoes og Wenzhou Taima Shoes mod Rådet

(Forenede sager T-407/06 og T-408/06) (1)

(Dumping - import af fodtøj med overdel af læder med oprindelse i Folkerepublikken Kina og Vietnam - status som virksomhed, der opererer under markedsøkonomiske vilkår - individuel behandling - stikprøver - ret til forsvar - ligebehandling - skade - berettiget forventning - begrundelsespligt)

2010/C 113/58

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøgere: Zhejiang Aokang Shoes Co. (Yongjia, Kina) (sag T-407/06) og Wenzhou Taima Shoes Co., Ltd (Wenzhou, Kina) (sag T-408/06) (ved solicitor I. MacVay, R. Thompson, QC, og barrister K. Beal)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union (ved J.-P. Hix, som befuldmægtiget, bistået af avocat G. Berrisch)

Intervenienter til støtte for sagsøgte: Europa-Kommissionen (ved H. van Vliet og T. Scharf, som befuldmægtigede), Confédération européenne de l’industrie de la chaussure (CEC) (Bruxelles, Belgien) (først ved avocats P. Vlaemminck, G. Zonnekeyn og S. Verhulst, derefter ved P. Vlaemminck og A. Hubert,), BA.LA. di Lanciotti Vittorio & C. Sas (Monte Urano, Italien) og de øvrige 16 intervenienter, hvis navne fremgår af bilaget (ved avocats G. Celona, P. Tabellini og C. Cavaliere)

Sagens genstand

Påstand om delvis annullation af Rådets forordning (EF) nr. 1472/2006 af 5. oktober 2006 om indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af visse typer af fodtøj med overdel af læder med oprindelse i Folkerepublikken Kina og Vietnam (EUT L 275, s. 1), for så vidt som den berører sagsøgerne

Konklusion

| 1) | Rådet for Den Europæiske Union frifindes. |
| --- | --- |

1)

Rådet for Den Europæiske Union frifindes.

| 2) | Zhejiang Aokang Shoes Co., Ltd og Wenzhou Taima Shoes Co., Ltd bærer deres egne omkostninger og betaler Rådets omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Zhejiang Aokang Shoes Co., Ltd og Wenzhou Taima Shoes Co., Ltd bærer deres egne omkostninger og betaler Rådets omkostninger.

| 3) | Europa-Kommissionen, Confédération européenne de l’industrie de la chaussure (CEC), BA.LA. di Lanciotti Vittorio & C. Sas og de 16 øvrige intervenienter, hvis navne fremgår af bilaget, bærer deres egne omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Europa-Kommissionen, Confédération européenne de l’industrie de la chaussure (CEC), BA.LA. di Lanciotti Vittorio & C. Sas og de 16 øvrige intervenienter, hvis navne fremgår af bilaget, bærer deres egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 42 af 24.2.2007.

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/38 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/38

---

Rettens dom af 4. marts 2010 — Sun Sang Kong Yuen Shoes Factory mod Rådet

(Sag T-409/06) (1)

(Dumping - import af fodtøj med overdel af læder med oprindelse i Folkerepublikken Kina og Vietnam - status som virksomhed, der opererer under markedsøkonomiske vilkår - stikprøver - manglende samarbejde - ret til forsvar - skade - begrundelsespligt)

2010/C 113/59

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Sun Sang Kong Yuen Shoes Factory (Hui Yang) Corp. Ltd (Hui Yang City, Kina) (ved solicitor I. MacVay, R. Thompson, QC, og barrister K. Beal)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union (ved J.-P. Hix, som befuldmægtiget, bistået af avocat G. Berrisch)

Intervenienter til støtte for sagsøgte: Europa-Kommissionen (ved H. van Vliet og T. Scharf, som befuldmægtigede), Confédération européenne de l’industrie de la chaussure (CEC) (Bruxelles, Belgien) (først ved avocats P. Vlaemminck, G. Zonnekeyn og S. Verhulst, derefter ved P. Vlaemminck og A. Hubert) og BA.LA. di Lanciotti Vittorio & C. Sas (Monte Urano, Italien) og de 16 øvrige intervenienter, hvis navne fremgår af bilaget til dommen (ved avocats G. Celona, P. Tabellini og C. Cavaliere)

Sagens genstand

Påstand om delvis annullation af Rådets forordning (EF) nr. 1472/2006 af 5. oktober 2006 om indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af visse typer af fodtøj med overdel af læder med oprindelse i Folkerepublikken Kina og Vietnam (EUT L 275, s. 1), for så vidt som den vedrører sagasøgeren

Konklusion

| 1) | Rådet for Den Europæiske Union frifindes. |
| --- | --- |

1)

Rådet for Den Europæiske Union frifindes.

| 2) | Sun Sang Kong Yuen Shoes Factory (Hui Yang) Corp. Ltd bærer sine egne omkostninger og betaler Rådets omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Sun Sang Kong Yuen Shoes Factory (Hui Yang) Corp. Ltd bærer sine egne omkostninger og betaler Rådets omkostninger.

| 3) | Europa-Kommissionen, Confédération européenne de l’industrie de la chaussure (CEC), BA.LA. di Lanciotti Vittorio & C. Sas og de 16 øvrige intervenienter, hvis navne fremgår af bilaget, bærer deres egne omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Europa-Kommissionen, Confédération européenne de l’industrie de la chaussure (CEC), BA.LA. di Lanciotti Vittorio & C. Sas og de 16 øvrige intervenienter, hvis navne fremgår af bilaget, bærer deres egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 42 af 24.2.2007.

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/39 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/39

---

Rettens dom af 4. marts 2010 — Foshan City Nanhai Golden Step Industrial mod Rådet

(Sag T-410/06) (1)

(Dumping - import af fodtøj med overdel af læder med oprindelse i Folkerepublikken Kina og Vietnam - fastsættelse af den beregnede normale værdi - eksportpris - ret til forsvar - skade - begrundelsespligt)

2010/C 113/60

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Foshan City Nanhai Golden Step Industrial Co., Ltd (Lishui, Kina) (ved solicitor I. MacVay, R. Thompson, QC, og barrister K. Beal)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union (ved J.-P. Hix, som befuldmægtiget, bistået af avocat G. Berrisch)

Intervenienter til støtte for sagsøgte: Europa-Kommissionen (ved H. van Vliet og T. Scharf, som befuldmægtigede) og Confédération européenne de l’industrie de la chaussure (CEC) (Bruxelles, Belgien) (først ved avocats P. Vlaemminck, G. Zonnekeyn og S. Verhulst, derefter ved P. Vlaemminck og A. Hubert)

Sagens genstand

Påstand om delvis annullation af Rådets forordning (EF) nr. 1472/2006 af 5. oktober 2006 om indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af visse typer af fodtøj med overdel af læder med oprindelse i Folkerepublikken Kina og Vietnam (EUT L 275, s. 1), for så vidt som den vedrører sagasøgeren

Konklusion

| 1) | Rådet for Den Europæiske Union frifindes. |
| --- | --- |

1)

Rådet for Den Europæiske Union frifindes.

| 2) | Foshan City Nanhai Golden Step Industrial Co., Ltd bærer sine egne omkostninger og betaler Rådets omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Foshan City Nanhai Golden Step Industrial Co., Ltd bærer sine egne omkostninger og betaler Rådets omkostninger.

| 3) | Europa-Kommissionen og Confédération européenne de l’industrie de la chaussure (CEC) bærer deres egne omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Europa-Kommissionen og Confédération européenne de l’industrie de la chaussure (CEC) bærer deres egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 42 af 24.2.2007.

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/39 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/39

---

Rettens dom af 18. marts 2010 — Grupo Promer Mon Graphic mod KHIM — PepsiCo (Gengivelse af et cirkelformet reklameunderlag)

(Sag T-9/07) (1)

(EF-design - ugyldighedssag - registreret EF-design, der gengiver et cirkelformet reklameunderlag - tidligere EF-design - ugyldighedsgrund - modstridende design - andet helhedsindtryk foreligger ikke - begrebet »strider mod« - det omhandlede produkt - designerens grad af frihed - informeret bruger - artikel 10 og artikel 25, stk. 1, litra d), i forordning (EF) nr. 6/2002)

2010/C 113/61

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Grupo Promer Mon Graphic, SA (Sabadell, Spanien) (ved avocat R. Almaraz Palmero)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved A. Folliard-Monguiral, som befuldmægtiget)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: PepsiCo, Inc. (New York, De Forenede Stater) (ved avocats E. Armijo Chávarri og A. Castán Pérez-Gómez)

Sagens genstand

Påstand om annullation af afgørelse truffet den 27. oktober 2006 af Tredje Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1001/2005-3) vedrørende en indsigelsessag mellem Grupo Promer Mon Graphic, SA og PepsiCo, Inc.

Konklusion

| 1) | Den afgørelse, der blev truffet den 27. oktober 2006 af Tredje Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (sag R 1001/2005-3), annulleres. |
| --- | --- |

1)

Den afgørelse, der blev truffet den 27. oktober 2006 af Tredje Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (sag R 1001/2005-3), annulleres.

| 2) | Harmoniseringskontoret og PepsiCo, Inc. bærer deres egne omkostninger og betaler de omkostninger, der er afholdt af Grupo Promer Mon Graphic, SA i forbindelse med sagen for Retten. |
| --- | --- |

2)

Harmoniseringskontoret og PepsiCo, Inc. bærer deres egne omkostninger og betaler de omkostninger, der er afholdt af Grupo Promer Mon Graphic, SA i forbindelse med sagen for Retten.

| 3) | Harmoniseringskontoret og PepsiCo bærer deres egne omkostninger og betaler de omkostninger, der er afholdt af Grupo Promer Mon Graphic i forbindelse med sagen for appelkammeret. |
| --- | --- |

3)

Harmoniseringskontoret og PepsiCo bærer deres egne omkostninger og betaler de omkostninger, der er afholdt af Grupo Promer Mon Graphic i forbindelse med sagen for appelkammeret.

---

(1)  EUT C 56 af 10.3.2007.

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/40 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/40

---

Rettens dom af 17. marts 2010 — Mäurer + Wirtz mod KHIM — Exportaciones Aceiteras Fedeoliva (tosca de FEDEOLIVA)

(Sag T-63/07) (1)

(EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EF-figurmærket tosca de FEDEOLIVA - det ældre EF-ordmærke og det ældre nationale ordmærke TOSCA - relative registreringshindringer - manglende hensyntagen til et argument - artikel 74, stk. 1, i forordning (EF) nr. 40/94 (nu artikel 76, stk. 1, i forordning (EF) nr. 207/2009)

2010/C 113/62

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Mäurer + Wirtz GmbH & Co. KG (Stolberg, Tyskland) (ved avocat D. Eickemeier)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved D. Botis, som befuldmægtiget)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret: (Exportaciones Aceiteras Fedeoliva, AIE (Jaén, Spanien)

Sagens genstand

Påstand om annullation af afgørelse truffet den 18. december 2006 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (sag R 761/2006-2) vedrørende en indsigelsessag mellem Mülhens GmbH & Co. KG og Exportaciones Aceiteras Fedeoliva, AIE

Konklusion

| 1) | Afgørelse truffet den 18. december 2006 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (sag R 761/2006-2) annulleres, for så vidt som den afslår den indsigelse, der var rejst på grundlag af artikel 8, stk. 5, i Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20. december 1993 om EF-varemærker (nu artikel 8, stk. 5, i Rådets forordning (EF) nr. 207/2009 af 26. februar 2009 om EF-varemærker). |
| --- | --- |

1)

Afgørelse truffet den 18. december 2006 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (sag R 761/2006-2) annulleres, for så vidt som den afslår den indsigelse, der var rejst på grundlag af artikel 8, stk. 5, i Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20. december 1993 om EF-varemærker (nu artikel 8, stk. 5, i Rådets forordning (EF) nr. 207/2009 af 26. februar 2009 om EF-varemærker).

| 2) | I øvrigt frifindes Harmoniseringskontoret. |
| --- | --- |

2)

I øvrigt frifindes Harmoniseringskontoret.

| 3) | Mäurer + Wirtz GmbH & Co. KG og Harmoniseringskontoret bærer hver deres egne omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Mäurer + Wirtz GmbH & Co. KG og Harmoniseringskontoret bærer hver deres egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 95 af 28.4.2007.

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/40 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/40

---

Rettens dom af 18. marts 2010 — KEK Diavlos mod Kommissionen

(Sag T-190/07) (1)

(Finansiel støtte inden for rammerne af informationsprogrammet for den europæiske borger (PRINCE) - projekt vedrørende forberedelsen af skoleelever til indførelse af euroen - beslutning vedrørende krav om tilbagebetaling af ydet forskud - begrundelsespligt - fejlskøn)

2010/C 113/63

Processprog: græsk

Parter

Sagsøger: KEK Diavlos (Athen, Grækenland) (ved advokat D. Chatzimichalis)

Sagsøgt): Europa-Kommissionen (ved M. Condou-Durande og S. Petrova, som befuldmægtigede, bistået af advokat E. Politis)

Sagens genstand

Påstand om annullation af Kommissionens beslutning K(2006) 465 endelig af 23. februar 2006 vedrørende krav om tilbagebetaling af et forskud plus morarenter, der var ydet i henhold til en kontrakt om finansiel støtte indgået inden for rammerne af programmet PRINCE med henblik på et projekt benævnt »The EURO — Its genuine and essential impact on schoolchildren« (Eurogenesis) vedrørende forberedelsen af skoleelever til indførelsen af euroen.

Konklusion

| 1) | Sagsøgte frifindes. |
| --- | --- |

1)

Sagsøgte frifindes.

| 2) | KEK Diavlos betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

KEK Diavlos betaler sagens omkostninger.

---

(1)  EUT C 211 af 8.9.2007.

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/41 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/41

---

Rettens dom af 4. marts 2010 — Weldebräu mod KHIM — Kofola Holding (formen på en flaske med skrueformet hals)

(Sag T-24/08) (1)

(EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om tredimensionelt EF-varemærke - formen på en flaske med skrueformet hals - ældre tredimensionelt EF-varemærke, der består af formen på en flaske med skrueformet hals - relativ registreringshindring - ingen risiko for forveksling - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94 (nu artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009))

2010/C 113/64

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Weldebräu GmbH & Co. KG (Plankstadt, Tyskland) (ved avocat W. Göpfert)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved P. Bullock, som befuldmægtiget)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Kofola Holding a.s. (Ostrava, Den Tjekkiske Republik) (ved avocats S. Hejdová og R. Charvát)

Sagens genstand

Påstand om annullation af afgørelse truffet den 15. november 2007 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1096/2006-4) vedrørende en indsigelsessag mellem Weldebräu GmbH & Co. KG og Kofola Holding a.s.

Konklusion

| 1) | Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes. |
| --- | --- |

1)

Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.

| 2) | Weldebräu GmbH & Co. KG betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Weldebräu GmbH & Co. KG betaler sagens omkostninger.

---

(1)  EUT C 64 af 8.3.2008.

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/41 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/41

---

Rettens dom af 18. marts 2010 — Centre de coordination Carrefour mod Kommissionen

(Sag T-94/08) (1)

(Annullationssøgsmål - statsstøtte - støtteordning til fordel for koordinationscentre, som er hjemmehørende i Belgien - ny beslutning fra Kommissionen som følge af en delvis annullation fra Domstolen - manglende søgsmålsinteresse - afvisning)

2010/C 113/65

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Centre de coordination Carrefour SNC (Bruxelles, Belgien) (ved avocats X. Clarebout og K. Platteau)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved J.-P. Keppenne, som befuldmægtiget)

Sagens genstand

Påstand om annullation af Kommissionens beslutning 2008/283/EF af 13. november 2007 om den støtteordning, Belgien har indført for koordinationscentre etableret i Belgien, og om ændring af beslutning 2003/757/EF (EUT 2008 L 90, s. 7), for så vidt som medlemsstaten ikke fastsætter en rimelig overgangsperiode

Konklusion

| 1) | Sagen afvises. |
| --- | --- |

1)

Sagen afvises.

| 2) | Centre de coordination Carrefour SNC betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Centre de coordination Carrefour SNC betaler sagens omkostninger.

---

(1)  EUT C 92 af 12.4.2008.

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/42 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/42

---

Rettens dom af 18. marts 2010 — Forum 187 mod Kommissionen

(Sag T-189/08) (1)

(Annullationssøgsmål - statsstøtte - støtteordning til fordel for koordinationscentre, som er hjemmehørende i Belgien - ny beslutning fra Kommissionen som følge af en delvis annullation fra Domstolen - sammenslutning - manglende søgsmålsinteresse - afvisning)

2010/C 113/66

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Forum 187 ASBL (Bruxelles, Belgien) (ved barristers A. Sutton og G. Forwood)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved N. Khan og C. Urraca Caviedes, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Påstand om annullation af Kommissionens beslutning 2008/283/EF af 13. november 2007 om den støtteordning, Belgien har indført for koordinationscentre etableret i Belgien, og om ændring af beslutning 2003/757/EF (EUT 2008 L 90, s. 7), for så vidt som medlemsstaten ikke fastsætter rimelige fremtidige overgangsperioder for koordinationscentrene omfattet af Domstolens dom af 22. juni 2006, Belgien og Forum 187 mod Kommissionen (forenede sager C-182/03 og C-217/03, Sml. I, s. 5479).

Konklusion

| 1) | Sagen afvises. |
| --- | --- |

1)

Sagen afvises.

| 2) | Forum 187 ASBL betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Forum 187 ASBL betaler sagens omkostninger.

---

(1)  EUT C 183 af 19.7.2008.

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/42 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/42

---

Rettens dom af 4. marts 2010 — Mundipharma mod KHIM — ALK-Abelló (AVANZALENE)

(Sag T-477/08) (1)

(EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EF-ordmærket AVANZALENE - det ældre EF-ordmærke AVANZ - risiko for forveksling - lighed mellem tegnene - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94 (nu artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009))

2010/C 113/67

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Mundipharma AG (Basel, Schweiz) (ved avocat F. Nielsen)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved A. Folliard-Monguiral, som befuldmægtiget)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: ALK-Abelló A/S (Hørsholm, Danmark) (ved avocat s. Palomäki Arnesen)

Sagens genstand

Påstand om annullation af afgørelse truffet den 28. august 2008 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1694/2007-4) vedrørende en indsigelsessag mellem ALK-Abelló A/S og Mundipharma AG

Konklusion

| 1) | Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes. |
| --- | --- |

1)

Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.

| 2) | Mundipharma AG betaler sagens omkostninger med undtagelse af de omkostninger, som er afholdt af ALK-Abelló A/S. |
| --- | --- |

2)

Mundipharma AG betaler sagens omkostninger med undtagelse af de omkostninger, som er afholdt af ALK-Abelló A/S.

| 3) | ALK-Abelló bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

3)

ALK-Abelló bærer sine egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 6 af 10.1.2009.

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/43 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/43

---

Rettens dom af 4. marts 2010 — Monoscoop mod KHIM (SUDOKU SAMURAI BINGO)

(Sag T-564/08) (1)

(EF-varemærker - ansøgning om EF-ordmærket SUDOKU SAMURAI BINGO - absolut registreringshindring - beskrivende karakter - artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 40/94 (nu artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 207/2009))

2010/C 113/68

Processprog: spansk

Parter

Sagsøger: Monoscoop BV (Alkmaar, Nederlandene) (ved avocat A. Canela Giménez)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved Ó. Mondéjar Ortuño, som befuldmægtiget)

Sagens genstand

Påstand om annullation af afgørelse truffet den 30. september 2008 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 816/2008-2) vedrørende en ansøgning om registrering af ordmærket SUDOKU SAMURAI BINGO som EF-varemærke

Konklusion

| 1) | Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes. |
| --- | --- |

1)

Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.

| 2) | Monoscoop BV betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Monoscoop BV betaler sagens omkostninger.

---

(1)  EUT C 44 af 21.2.2009.

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/43 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/43

---

Rettens dom af 9. marts 2010 — Euro-Information mod KHIM (EURO AUTOMATIC CASH)

(Sag T-15/09) (1)

(EF-varemærker - ansøgning om EURO AUTOMATIC CASH som EF-ordmærke - absolutte registreringshindringer - manglende fornødent særpræg - artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94 (nu artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009) - beskrivende karakter - artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 40/94 (nu artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 207/2009))

2010/C 113/69

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Européenne de traitement de l’information (Euro-Information) (Strasbourg, Frankrig) (ved avocat A. Grolée)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved A. Folliard-Monguiral, som befuldmægtiget)

Sagens genstand

Påstand om annullation af afgørelse truffet den 18. november 2008 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 70/2006-4) vedrørende en ansøgning om registrering af ordmærket EURO AUTOMATIC CASH som EF-varemærke.

Konklusion

| 1) | Afgørelse truffet den 18. november 2008 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) sag R 70/2006-4) annulleres. |
| --- | --- |

1)

Afgørelse truffet den 18. november 2008 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) sag R 70/2006-4) annulleres.

| 2) | Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) betaler fjerde femtedele af de af parterne afholdte omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) betaler fjerde femtedele af de af parterne afholdte omkostninger.

| 3) | Européenne de traitement de l’information (Euro-Information) betaler en femtedel af de af parterne afholdte omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Européenne de traitement de l’information (Euro-Information) betaler en femtedel af de af parterne afholdte omkostninger.

| 4) | Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) betaler de for sagen for Harmoniseringskontorets appelkammer nødvendige omkostninger, som Européenne de traitement de l’information (Euro-Information) har afholdt. |
| --- | --- |

4)

Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) betaler de for sagen for Harmoniseringskontorets appelkammer nødvendige omkostninger, som Européenne de traitement de l’information (Euro-Information) har afholdt.

---

(1)  EUT C 69 af 21.3.2009.

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/44 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/44

---

Rettens dom af 10. marts 2010 — Baid mod KHIM (LE GOMMAGE DES FACADES)

(Sag T-31/09) (1)

(EF-varemærker - ansøgning om EF-ordmærket LE GOMMAGE DES FACADES - absolut registreringshindring - beskrivende karakter - artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 40/94 (nu artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 207/2009) - begrundelsespligt - artikel 73, første punktum, i forordning nr. 40/94 (nu artikel 75, første punktum, i forordning nr. 207/2009))

2010/C 113/70

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Baid SARL (Paris, Frankrig) (ved avocat M. Grasset)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved A. Folliard-Monguiral, som befuldmægtiget)

Sagens genstand

Påstand om annullation af afgørelse truffet den 30. oktober 2008 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i Det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 963/2008-1) vedrørende en ansøgning om registrering af ordmærket »LE GOMMAGE DES FACADES« som EF-varemærke.

Konklusion

| 1) | Kontoret for Harmonisering i Det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes. |
| --- | --- |

1)

Kontoret for Harmonisering i Det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.

| 2) | Baid SARL betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Baid SARL betaler sagens omkostninger.

---

(1)  EUT C 69 af 21.3.2009.

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/44 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/44

---

Rettens dom af 9. marts 2010 — hofherr communikation mod KHIM (NATURE WATCH)

(Sag T-77/09) (1)

(EF-varemærker - international registrering, hvor Det Europæiske Fællesskab er designeret - ordmærket NATURE WATCH - absolutte registreringshindringer - beskrivende karakter - artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 40/94 (nu artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 207/2009))

2010/C 113/71

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: hofherr communikation GmbH (Innsbruck, Østrig) (ved avocat S. Warbek)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved J. Crespo Carrillo, som befuldmægtiget)

Sagens genstand

Påstand om annullation af afgørelse truffet den 4. december 2008 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1410/2008-1) vedrørende en international registrering, hvor Det Europæiske Fællesskab er designeret for ordmærket NATURE WATCH.

Konklusion

| 1) | Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes. |
| --- | --- |

1)

Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.

| 2) | hofherr communikation GmbH betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

hofherr communikation GmbH betaler sagens omkostninger.

---

(1)  EUT C 90 af 18.4.2009.

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/45 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/45

---

Rettens dom af 17. marts 2010 — Parlamentet mod Collée

(Sag T-78/09) (1)

(Appel - personalesag - tjenestemænd - forfremmelse - forfremmelsesåret 2004 - proceduren for tildeling af point for fortjeneste - urigtig gengivelse af beviserne - begrundelse - bevisværdien af rapportudvalgets udtalelse - princippet om forbud mod forskelsbehandling)

2010/C 113/72

Processprog: fransk

Parter

Appellant: Europa-Parlamentet (først ved C. Burgos og A. Lukošiūtė, derefter ved R. Ignătescu, som befuldmægtigede)

Den anden part i proceduren: Laurent Collée (ved avocats S. Orlandi, A. Coolen, J-N. Louis og É. Marchal)

Sagens genstand

Appel af dom afsagt af EU-Personaleretten (Tredje Afdeling) den 11. december 2008 i sag F-148/06, Collée mod Parlamentet (endnu ikke trykt i Samling af Afgørelser), med påstand om ophævelse af denne dom.

Konklusion

| 1) | Appellen forkastes. |
| --- | --- |

1)

Appellen forkastes.

| 2) | Europa-Palamentet bærer sine egne omkostninger og betaler Laurent Collées omkostninger i appelsagen. |
| --- | --- |

2)

Europa-Palamentet bærer sine egne omkostninger og betaler Laurent Collées omkostninger i appelsagen.

---

(1)  EUT C 102 af 1.5.2009.

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/45 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/45

---

Rettens kendelse af 3. marts 2010 — REWE-Zentral mod KHIM — KODI Diskontläden (inéa)

(Sag T-538/08) (1)

(EF-varemærker - indsigelse - indsigelsen trukket tilbage - ufornødent at træffe afgørelse)

2010/C 113/73

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: REWE-Zentral AG (Köln, Tyskland) (ved avocats M. Kinkeldey og A. Bognár)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved R. Manea, som befuldmægtiget)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: KODI Diskontläden GmbH (Oberhausen, Tyskland) (ved avocat J. Schmidt)

Sagens genstand

Påstand om annullation af afgørelse truffet den 6. oktober 2008 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 744/2008-4) vedrørende en indsigelsessag mellem KODI og Diskontläden GmbH og REWE-Zentral AG.

Konklusion

| 1) | Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen. |
| --- | --- |

1)

Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen.

| 2) | REWE-Zentral AG og KODI Diskontläden GmbH bærer hver deres egne omkostninger og betaler hver halvdelen af Harmoniseringskontorets omkostninger. |
| --- | --- |

2)

REWE-Zentral AG og KODI Diskontläden GmbH bærer hver deres egne omkostninger og betaler hver halvdelen af Harmoniseringskontorets omkostninger.

---

(1)  EUT C 55 af 7.3.2009.

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/46 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/46

---

Rettens kendelse af 25. februar 2010 — Google mod KHIM (ANDROID)

(Sag T-316/09) (1)

(EF-varemærker - afslag på registrering - begrænsning af den varefortegnelse, som varemærkeansøgningen ønskes registreret for - indsigelsen mod registreringen trukket tilbage - ufornødent at træffe afgørelse)

2010/C 113/74

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Google, Inc. (Mountain View, USA) (ved avocats A. Bognár og M. Kinkeldey)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved D. Botis, som befuldmægtiget)

Sagens genstand

Påstand om annullation af afgørelse truffet den 26. maj 2009 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (sag R 1622/2008-2) vedrørende en ansøgning om registrering af ordmærket ANDROID som EF-varemærke.

Konklusion

| 1) | Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen. |
| --- | --- |

1)

Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen.

| 2) | Google, Inc. og Harmoniseringskontoret bærer hver deres egne omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Google, Inc. og Harmoniseringskontoret bærer hver deres egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 244 af 10.10.2009.

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/46 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/46

---

Rettens kendelse af 4. marts 2010 — Henkel mod KHIM — JLO Holding (LIVE)

(Sag T-414/09) (1)

(EF-varemærker - begæring om fortabelse - tilbagekaldelse af begæringen om fortabelse - ufornødent at træffe afgørelse)

2010/C 113/75

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Henkel AG & Co. KGaA (Düsseldorf, Tyskland) (først ved avocat C. Milbradt, derefter ved avocats C. Milbradt og H. Van Volxem)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved B. Schmidt, som befuldmægtiget)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: JLO Holding Company, LLC (Santa Monica, De Forenede Stater) (ved avocat A. Klett)

Sagens genstand

Påstand om annullation af afgørelse truffet den 30. juli 2009 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 609/2008-1) vedrørende en sag om fortabelse mellem Henkel AG & Co. KGaA og JLO Holding Company, LLC.

Konklusion

| 1) | Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen. |
| --- | --- |

1)

Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen.

| 2) | Hver part bærer deres egne omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Hver part bærer deres egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 312 af 19.12.2009.

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/46 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/46

---

Kendelse afsagt af Rettens præsident den 15. marts 2010 — GL2006 Europe mod Kommissionen og OLAF

(Sag T-435/09 R)

(Særlige rettergangsformer - Fællesskabets programmer for forskning og teknologisk udvikling - voldgiftsbestemmelse - pålæg om tilbagesøgning - debetnotat - begæring om udsættelse af gennemførelse - økonomisk tab - ingen usædvanlige omstændigheder - ingen uopsættelighed)

2010/C 113/76

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: GL2006 Europe Ltd (Birmingham, Det Forenede Kongerige) (ved advokaterne M. Gardenal og E. Belinguier-Raiz)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved S. Delaude og N. Bambara, som befuldmægtigede, bistået af advokat R. Van der Hout)

Sagens genstand

Begæring om udsættelse af gennemførelsen af beslutningen i Kommissionens skrivelse af 10. juli 2009, hvorved Kommissionen ophævede sagsøgerens deltagelse i to fællesskabsprojekter, og af debetnotaer af 7. august 2009, hvorved Kommissionen har krævet tilbagebetaling af de beløb, som er blevet udbetalt inden for rammerne af de fællesskabsprojekter, som sagsøgeren havde deltaget i.

Konklusion

| 1) | Europa-Kommissionen anses som den eneste sagsøgte part. |
| --- | --- |

1)

Europa-Kommissionen anses som den eneste sagsøgte part.

| 2) | Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge. |
| --- | --- |

2)

Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.

| 3) | Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes. |
| --- | --- |

3)

Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/47 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/47

---

Sag anlagt den 14. august 2009 — Al-Faqih og MIRA mod Rådet og Kommissionen

(Sag T-322/09)

2010/C 113/77

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøgere: Saad Al-Faqih og Movement for Islamic Reform in Arabia (London, Det Forenede Kongerige) (ved barrister J. Jones og solicitor A. Raja)

Sagsøgte: Rådet for Den Europæiske Union og Europa-Kommissionen

Sagsøgernes påstande

| — | Hel eller delvis annullation af Rådets forordning (EF) nr. 881/2002 (1), som ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 14/2005 (2), nr. 492/2007 (3) og nr. 1190/2005 (4), og/eller annullation af Kommissionens forordning nr. 14/2005, nr. 492/2007 og nr. 1190/2005 for så vidt som de direkte eller indirekte berører sagsøgerne |
| --- | --- |

—

Hel eller delvis annullation af Rådets forordning (EF) nr. 881/2002 (1), som ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 14/2005 (2), nr. 492/2007 (3) og nr. 1190/2005 (4), og/eller annullation af Kommissionens forordning nr. 14/2005, nr. 492/2007 og nr. 1190/2005 for så vidt som de direkte eller indirekte berører sagsøgerne

| — | Rådet og/eller Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Rådet og/eller Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Med deres stævning påstår sagsøgerne i henhold til artikel 230 EF annullation af Rådets forordning nr. 881/2002 om indførelse af visse specifikke restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder, der har tilknytning til Usama bin Laden, Al-Qaida-organisationen og Taliban, som ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 14/2005 af 5. januar 2005, nr. 492/2007 af 3. maj 2007 og nr. 1190/2005 af 20. juli 2005, og/eller annullation af Kommissionens forordning (EF) nr. 14/2005, nr. 492/2007 og nr. 1190/2005, for så vidt som de direkte eller indirekte berører sagsøgerne.

Sagsøgerne var optaget på De Forenede Nationers Sanktionskomités konsoliderede liste over personer og enheder, der har tilknytning til Usama bin Laden, Al-Qaida-organisationen og Taliban, hvis midler og økonomiske ressourcer vil blive indefrosset. Europa-Kommissionen vedtog derfor forordning (EF) nr. 14/2005 og nr. 1190/2005, i hvilke sagsøgernes navne blev tilføjet bilag I til Rådets forordning (EF) nr. 881/2002, der opregner de personer, grupper og enheder, der er omfattet af indefrysning af midler og økonomiske ressourcer indenfor EU. Optagelsen af den første sagsøger, Al Faqih, blev senere ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 492/2007.

Sagsøgerne gør følgende anbringender gældende til støtte for deres påstande:

| | Sagsøgerne påstår, at indefrysningen af deres midler ved de anfægtede forordninger krænker deres grundlæggende menneskerettigheder, nemlig retten til kontradiktion og retten til en effektiv domstolsprøvelse, eftersom de ikke af Rådet og/eller Kommissionen blev oplyst om grundene til deres optagelse i bilag I til Rådets forordning (EF) nr. 881/2002 og ikke modtog noget bevis, der begrundede pålæggelsen af restriktive foranstaltninger. Sagsøgerne havde derfor ikke mulighed for at forsvare sig og anfægte optagelsesbeslutningerne i det europæiske retssystem. |
| --- | --- |

Sagsøgerne påstår, at indefrysningen af deres midler ved de anfægtede forordninger krænker deres grundlæggende menneskerettigheder, nemlig retten til kontradiktion og retten til en effektiv domstolsprøvelse, eftersom de ikke af Rådet og/eller Kommissionen blev oplyst om grundene til deres optagelse i bilag I til Rådets forordning (EF) nr. 881/2002 og ikke modtog noget bevis, der begrundede pålæggelsen af restriktive foranstaltninger. Sagsøgerne havde derfor ikke mulighed for at forsvare sig og anfægte optagelsesbeslutningerne i det europæiske retssystem.

| | Sagsøgerne gør yderligere gældende, at deres ret til respekt for ejendomsretten er blevet krænket, eftersom de tidsubegrænsede restriktioner i denne ret på grund af indefrysningen af deres midler udgør et uforholdsmæssigt og uantageligt indgreb i denne grundlæggende menneskerettighed. |
| --- | --- |

Sagsøgerne gør yderligere gældende, at deres ret til respekt for ejendomsretten er blevet krænket, eftersom de tidsubegrænsede restriktioner i denne ret på grund af indefrysningen af deres midler udgør et uforholdsmæssigt og uantageligt indgreb i denne grundlæggende menneskerettighed.

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 881/2002 af 27.5.2002 om indførelse af visse specifikke restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder, der har tilknytning til Usama bin Laden, Al-Qaida-organisationen og Taliban, og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 467/2001 om forbud mod udførsel af visse varer og tjenesteydelser til Afghanistan, om styrkelse af flyveforbuddet og om udvidelse af indefrysningen af midler og andre økonomiske ressourcer over for Taliban i Afghanistan (EFT L 139, s. 9).

(2)  Kommissionens forordning (EF) nr. 14/2005 af 5.1.2005 om 42. ændring af Rådets forordning (EF) nr. 881/2002 om indførelse af visse specifikke restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder, der har tilknytning til Usama bin Laden, Al-Qaida-organisationen og Taliban, og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 467/2001 (EUT L 5, s. 10).

(3)  Kommissionens forordning (EF) nr. 492/2007 af 3.5.2007 om 75. ændring af Rådets forordning (EF) nr. 881/2002 om indførelse af visse specifikke restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder, der har tilknytning til Usama bin Laden, Al-Qaida-organisationen og Taliban, og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 467/2001 (EUT L 116, s. 5).

(4)  Kommissionens forordning (EF) nr. 1190/2005 af 20.7.2005 om 48. ændring af Rådets forordning (EF) nr. 881/2002 om indførelse af visse specifikke restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder, der har tilknytning til Usama bin Laden, Al-Qaida-organisationen og Taliban, og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 467/2001 (EUT 193, s. 27).

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/48 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/48

---

Appel iværksat den 9. februar 2010 af Giorgio Lebedef til prøvelse af Personalerettens kendelse af 30. november 2009 i sag F-54/09, Lebedef mod Kommissionen

(Sag T-52/10 P)

2010/C 113/78

Processprog: fransk

Parter

Appellant: Giorgio Lebedef (Senningerberg, Luxembourg) (ved avocat F. Frabetti)

Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen

Appellantens påstande

| — | Ophævelse af Personalerettens kendelse af 30. november 2009, sag F-54/09, Giorgio Lebedef, bosiddende 4, Neie Wee, L-1670 Senningerberg, Luxembourg, der er tjenestemand i Europa-Kommissionen, og som bistås og repræsenteres af advokat Frédéric Frabetti, 5 rue Jean Bertels, L-1230 Luxembourg, på hvis kontor sagsøgeren har valgt adresse, i sagen mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved J. Currall og G. Berscheid, som befuldmægtigede, med valgt adresse i Luxembourg, vedrørende en påstand om annullation af afgørelse af 15.2.2008, af 1.4.2008, af 10.4.2008, af 20.5.2008 og af 14.7.2008 vedrørende en nedsættelse af appellantens ferierettigheder for 2008 med 39 dage. |
| --- | --- |

—

Ophævelse af Personalerettens kendelse af 30. november 2009, sag F-54/09, Giorgio Lebedef, bosiddende 4, Neie Wee, L-1670 Senningerberg, Luxembourg, der er tjenestemand i Europa-Kommissionen, og som bistås og repræsenteres af advokat Frédéric Frabetti, 5 rue Jean Bertels, L-1230 Luxembourg, på hvis kontor sagsøgeren har valgt adresse, i sagen mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved J. Currall og G. Berscheid, som befuldmægtigede, med valgt adresse i Luxembourg, vedrørende en påstand om annullation af afgørelse af 15.2.2008, af 1.4.2008, af 10.4.2008, af 20.5.2008 og af 14.7.2008 vedrørende en nedsættelse af appellantens ferierettigheder for 2008 med 39 dage.

| — | Appellanten gives medhold i sine påstande i første instans. |
| --- | --- |

—

Appellanten gives medhold i sine påstande i første instans.

| — | Subsidiært: Sagen hjemvises til Personaleretten til fornyet behandling. |
| --- | --- |

—

Subsidiært: Sagen hjemvises til Personaleretten til fornyet behandling.

| — | Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Anbringender og væsentligste argumenter

Med denne appel har appellanten nedlagt påstand om ophævelse af Personalerettens kendelse af 30. november 2009, afsagt i sag F-54/09, Lebedef mod Kommissionen, hvorved Personaleretten fastslog, at appellantens søgsmål var åbenbart retligt ugrundet, hvilket søgsmål appellanten havde anlagt med påstand om annullation af en række afgørelser vedrørende nedsættelse af hans årlige ferie med 39 dage i 2008.

Til støtte for sin appel har appellanten fremsat ni anbringender vedrørende:

| — | Tilsidesættelse af artikel 1, sjette afsnit, i bilag II til vedtægten og af artikel 1, stk. 2, i den rammeaftale, der regulerer relationerne mellem Kommissionen og fagforeningerne og de faglige sammenslutninger. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 1, sjette afsnit, i bilag II til vedtægten og af artikel 1, stk. 2, i den rammeaftale, der regulerer relationerne mellem Kommissionen og fagforeningerne og de faglige sammenslutninger.

| — | Fejlagtig fortolkning og anvendelse af begrebet fagforeningsfrihed. |
| --- | --- |

—

Fejlagtig fortolkning og anvendelse af begrebet fagforeningsfrihed.

| — | Faktiske omstændigheder, der ikke forelå i 2008. |
| --- | --- |

—

Faktiske omstændigheder, der ikke forelå i 2008.

| — | Tilsidesættelse af Kommissionens afgørelse af 28. april 2004 om gennemførelsesbestemmelser vedrørende fravær på grund af sygdom eller ulykke. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af Kommissionens afgørelse af 28. april 2004 om gennemførelsesbestemmelser vedrørende fravær på grund af sygdom eller ulykke.

| — | Fejlagtig fortolkning og anvendelse af begreberne »deltagelse i personalerepræsentation«, »midlertidig tjeneste med henblik på faglig repræsentation«, og »fagforeningsopgaver«. |
| --- | --- |

—

Fejlagtig fortolkning og anvendelse af begreberne »deltagelse i personalerepræsentation«, »midlertidig tjeneste med henblik på faglig repræsentation«, og »fagforeningsopgaver«.

| — | Fejlagtig gengivelse og forvanskning af de faktiske omstændigheder og af appellantens udtalelser, samt faktisk urigtige konstateringer foretaget af Personaleretten med hensyn til registrering af »ubeføjet udeblivelse« i SysPer2. |
| --- | --- |

—

Fejlagtig gengivelse og forvanskning af de faktiske omstændigheder og af appellantens udtalelser, samt faktisk urigtige konstateringer foretaget af Personaleretten med hensyn til registrering af »ubeføjet udeblivelse« i SysPer2.

| — | Urigtig fortolkning af appellantens erklæringer og urigtig retsanvendelse foretaget af Personaleretten ved fortolkning af begrebet »fravær« som defineret i vedtægtens artikel 57, 59 og 60. |
| --- | --- |

—

Urigtig fortolkning af appellantens erklæringer og urigtig retsanvendelse foretaget af Personaleretten ved fortolkning af begrebet »fravær« som defineret i vedtægtens artikel 57, 59 og 60.

| — | Urigtig retsanvendelse foretaget af Personaleretten ved anvendelsen af vedtægtens artikel 60, og |
| --- | --- |

—

Urigtig retsanvendelse foretaget af Personaleretten ved anvendelsen af vedtægtens artikel 60, og

| — | manglende begrundelse i relation til flere afgørende punkter i den appellerede kendelse. |
| --- | --- |

—

manglende begrundelse i relation til flere afgørende punkter i den appellerede kendelse.

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/49 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/49

---

Sag anlagt den 11. februar 2010 — Phoenix-Reisen og DRV mod Kommissionen

(Sag T-58/10)

2010/C 113/79

Processprog: tysk

Parter

Sagsøgere: Phoenix-Reisen GmbH (Bonn, Tyskland) og Deutscher Reiseverband eV (DRV) (Berlin, Tyskland) (ved Rechtsanwalt R. Gerharz)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgernes påstande

| — | Sagsøgtes beslutning af 20. november 2009, meddelt sagsøgerne ved skrivelse af 11. december 2009, vedrørende afslag på at skride inde over for Forbundsrepublikken Tysklands statsstøtte i form af udbetaling af støtte ved insolvens, annulleres. |
| --- | --- |

—

Sagsøgtes beslutning af 20. november 2009, meddelt sagsøgerne ved skrivelse af 11. december 2009, vedrørende afslag på at skride inde over for Forbundsrepublikken Tysklands statsstøtte i form af udbetaling af støtte ved insolvens, annulleres.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgerne anfægter Kommissionens beslutning K(2009) 8707 endelig af 19. november 2009 vedrørende statsstøtte NN 55/2009 — Tyskland, angivelig statsstøtte i form af udbetaling af støtte ved insolvens og finansiering heraf. I denne beslutning kom Kommissionen til det resultat, at den pågældende foranstaltning ikke udgør statsstøtte som omhandlet i artikel 87, stk. 1, EF.

Til støtte for påstanden gør sagsøgerne gældende, at subsidieringen af de insolvente virksomheder ikke er berettiget på grundlag af direktiv 80/987/EØF (1), idet dette alene omhandler beskyttelse af arbejdstagerne i insolvente virksomheder og ikke beskyttelse af virksomhederne selv. Sagsøgerne anfører, at de insolvente virksomheder på grundlag af retspraksis i Forbundsrepublikken Tyskland drager umiddelbar fordel af insolvensbetalingerne. Endvidere gør sagsøgerne gældende, at eksempler fra andre medlemsstater viser, at direktiv 80/987/EØF kan gennemføres, uden at der dermed ulovligt betales subsidier til konkurrenter.

---

(1)  Rådets direktiv 80/987/EØF af 20.10.1980 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om beskyttelse af arbejdstagerne i tilfælde af arbejdsgiverens insolvens (EFT L 283, s. 23).

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/49 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/49

---

Appel iværksat den 10. februar 2010 af Brigitte Zangerl-Posselt til prøvelse af dom afsagt den 30. november 2009 af Personaleretten i sag F-83/07, Zangerl-Posselt mod Kommissionen

(Sag T-62/10 P)

2010/C 113/80

Processprog: tysk

Parter

Appellant: Brigitte Zangerl-Posselt (Merzig, Tyskland) (ved Rechtsanwalt S. Paulmann)

Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen

Appellantens påstande

| — | Den appellerede dom ophæves. |
| --- | --- |

—

Den appellerede dom ophæves.

| — | Retten træffer selv afgørelse i sagen og annullerer i overensstemmelse med appellantens påstand i første instans den afgørelse — der i mellemtiden er blevet bekræftet ved afslaget af 13. december 2007 på appellantens klage — som udvælgelseskomitéen for udvælgelsesprøve EPSO/AST/27/06 traf den 25. juli 2007 om ikke at give hende adgang til udvælgelsesprøvens praktiske og mundtlige prøver. |
| --- | --- |

—

Retten træffer selv afgørelse i sagen og annullerer i overensstemmelse med appellantens påstand i første instans den afgørelse — der i mellemtiden er blevet bekræftet ved afslaget af 13. december 2007 på appellantens klage — som udvælgelseskomitéen for udvælgelsesprøve EPSO/AST/27/06 traf den 25. juli 2007 om ikke at give hende adgang til udvælgelsesprøvens praktiske og mundtlige prøver.

| — | Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger i begge instanser. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger i begge instanser.

Anbringender og væsentligste argumenter

Appellen er iværksat til prøvelse af Personalerettens dom af 30. november 2009 i sag F-83/07, Zangerl-Posselt mod Kommissionen, hvorved Europa-Kommissionen blev frifundet i appellantens søgsmål.

Appellanten gør gældende, at Personaleretten foretog en urigtig retsanvendelse ved prøvelsen af betingelserne for at få adgang til den almindelige udvælgelsesprøve EPSO/AST/27/06. Herved gøres det bl.a. gældende, at Personaleretten ved bedømmelsen af, om appellanten er i besiddelse af et eksamensbevis som omhandlet i meddelelsen om udvælgelsesprøven, har lagt afgørende vægt på den franske version af tjenestemandsvedtægtens artikel 5, stk. 3, litra a), nr. ii).

Desuden er Personalerettens bemærkninger, hvorved den forsøgte at afkræfte appellantens argumenter, behæftet med flere retlige fejl. I denne forbindelse anføres bl.a., at Personaleretten dels drog konklusioner, der ikke har støtte i sagens akter, dels foretog en urigtig gengivelse af beviserne.

Appellanten gør ligeledes gældende, at det ganske vist blev fastslået, at der forelå en indirekte forskelsbehandling på grund af alder, men at denne forskelsbehandling blev anset for berettiget med en utilstrækkelig og urigtig begrundelse.

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/50 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/50

---

Sag anlagt den 10. februar 2010 — Jurašinović mod Rådet

(Sag T-63/10)

2010/C 113/81

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Ivan Jurašinović (Angers, Frankrig) (ved avocat N. Amara-Lebret)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union

Sagsøgerens påstande

| — | Annullation af afgørelsen af 7. december 2009, hvorved sagsøgeren blev nægtet adgang til følgende dokumenter:






  — | Rådets afgørelser vedrørende udlevering til Den Internationale Straffedomstol for Det Tidligere Jugoslavien af dokumenter, som denne domstol anmodede om at få i forbindelse med Gotovina-sagen. |
| --- | --- | --- |

—

Annullation af afgørelsen af 7. december 2009, hvorved sagsøgeren blev nægtet adgang til følgende dokumenter:

—

Rådets afgørelser vedrørende udlevering til Den Internationale Straffedomstol for Det Tidligere Jugoslavien af dokumenter, som denne domstol anmodede om at få i forbindelse med Gotovina-sagen.

| — | Al korrespondance udvekslet i den forbindelse mellem EU’s institutioner og Den Internationale Straffedomstol for Det Tidligere Jugoslavien (+ eventuelle bilag) og navnlig de oprindelige anmodninger fra såvel Den Internationale Straffedomstol for Det Tidligere Jugoslavien som Gotovinas advokater. |
| --- | --- |

—

Al korrespondance udvekslet i den forbindelse mellem EU’s institutioner og Den Internationale Straffedomstol for Det Tidligere Jugoslavien (+ eventuelle bilag) og navnlig de oprindelige anmodninger fra såvel Den Internationale Straffedomstol for Det Tidligere Jugoslavien som Gotovinas advokater.

| — | Rådet for Den Europæiske Union, Generalsekretariatet tilpligtes at give aktindsigt i elektronisk form i samtlige udbedte dokumenter. |
| --- | --- |

—

Rådet for Den Europæiske Union, Generalsekretariatet tilpligtes at give aktindsigt i elektronisk form i samtlige udbedte dokumenter.

| — | Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes betale sagsøgeren et beløb på 2 000 EUR (eksklusive moms) eller 2 392 EUR (inklusive moms) med tillæg af renter svarende til ECB’s rentesats fra dagen for registreringen af stævningen. |
| --- | --- |

—

Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes betale sagsøgeren et beløb på 2 000 EUR (eksklusive moms) eller 2 392 EUR (inklusive moms) med tillæg af renter svarende til ECB’s rentesats fra dagen for registreringen af stævningen.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

I denne sag har sagsøgeren nedlagt påstand om annullation af Rådets afgørelse af 7. december 2009, hvorved sagsøgeren blev meddelt afslag på aktindsigt i Rådets afgørelser vedrørende udlevering til Den Internationale Straffedomstol for Det Tidligere Jugoslavien (ICTY) af dokumenter, som denne domstol anmodede om i forbindelse med Gotovina-sagen samt al korrespondance udvekslet i den forbindelse mellem EU’s institutioner og Den Internationale Straffedomstol for Det Tidligere Jugoslavien (+ eventuelle bilag) og navnlig de oprindelige anmodninger fra såvel Den Internationale Straffedomstol for Det Tidligere Jugoslavien som Gotovinas advokater.

Til støtte herfor gør sagsøgeren fire anbringender gældende:

| — | Rådet begik en retlig fejl ved af afslå aktindsigt i dokumenterne på grundlag af artikel 70B i ICTY’s procesreglement, selv om dette ikke finder anvendelse. |
| --- | --- |

—

Rådet begik en retlig fejl ved af afslå aktindsigt i dokumenterne på grundlag af artikel 70B i ICTY’s procesreglement, selv om dette ikke finder anvendelse.

| — | Det vil ikke være til skade for beskyttelsen af retslige procedurer og juridisk rådgivning i medfør af artikel 4, stk. 2, tredje led, i forordning nr. 1049/2001 (1), idet denne undtagelse vedrører beskyttelse af Den Europæiske Unions og medlemsstaternes retslige procedurer og ikke en retslig procedure for Den Internationale Straffedomstol for Det Tidligere Jugoslavien, som er uden for EU’s jurisdiktion. |
| --- | --- |

—

Det vil ikke være til skade for beskyttelsen af retslige procedurer og juridisk rådgivning i medfør af artikel 4, stk. 2, tredje led, i forordning nr. 1049/2001 (1), idet denne undtagelse vedrører beskyttelse af Den Europæiske Unions og medlemsstaternes retslige procedurer og ikke en retslig procedure for Den Internationale Straffedomstol for Det Tidligere Jugoslavien, som er uden for EU’s jurisdiktion.

| — | Det vil ikke være til skade for beskyttelsen af offentlige interesser vedrørende internationale forbindelser i henhold til samme forordnings artikel 4, stk. 1, litra a), tredje led. |
| --- | --- |

—

Det vil ikke være til skade for beskyttelsen af offentlige interesser vedrørende internationale forbindelser i henhold til samme forordnings artikel 4, stk. 1, litra a), tredje led.

| — | Der foreligger en tungtvejende offentlig interesse i henhold til artikel 4, stk. 2, tredje led, i forordning nr. 1049/2001, idet sagsøgeren anmodede om fremsendelse af de udbedte dokumenter med henblik på at gøre sine rettigheder gældende i sag T-465/09. Denne anmodning vedrørte adgangen til domstolsprøvelse og retten til en retfærdig rettergang for Unionens retsinstanser. Den konflikt, som disse dokumenter vedrører, blev i øvrigt afsluttet i 1995. |
| --- | --- |

—

Der foreligger en tungtvejende offentlig interesse i henhold til artikel 4, stk. 2, tredje led, i forordning nr. 1049/2001, idet sagsøgeren anmodede om fremsendelse af de udbedte dokumenter med henblik på at gøre sine rettigheder gældende i sag T-465/09. Denne anmodning vedrørte adgangen til domstolsprøvelse og retten til en retfærdig rettergang for Unionens retsinstanser. Den konflikt, som disse dokumenter vedrører, blev i øvrigt afsluttet i 1995.

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30.5.2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (EFT L 145, s. 43).

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/51 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/51

---

Sag anlagt den 15. februar 2010 — Zuckerfabrik Jülich mod Kommissionen

(Sag T-66/10)

2010/C 113/82

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Zuckerfabrik Jülich AG (Jülich, Tyskland) (ved Rechtsanwälte H.-J. Prieß og B. Sachs)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Annullation af Kommissionens forordning (EF) nr. 1193/2009 af 3. november 2009 om berigtigelse af forordning (EF) nr. 1762/2003, (EF) nr. 1775/2004, (EF) nr. 1686/2005 og (EF) nr. 164/2007 og om fastsættelse af produktionsafgifterne i sukkersektoren for produktionsåret 2002/2003, 2003/04, 2004/2005 og 2005/2006. |
| --- | --- |

—

Annullation af Kommissionens forordning (EF) nr. 1193/2009 af 3. november 2009 om berigtigelse af forordning (EF) nr. 1762/2003, (EF) nr. 1775/2004, (EF) nr. 1686/2005 og (EF) nr. 164/2007 og om fastsættelse af produktionsafgifterne i sukkersektoren for produktionsåret 2002/2003, 2003/04, 2004/2005 og 2005/2006.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført seks søgsmålsgrunde

Den første søgsmålsgrund er, at der foreligger en tilsidesættelse af artikel 233 EF (artikel 266 TEUF) analogt, idet Kommissionen ikke har overholdt kravene i Domstolens dom af 8. maj 2008, Zuckerfabrik Jülich (forenede sager C-5/06 og C-23/06 — C-36/06, Sml. I, s. 3231). I denne dom fastslog Domstolen, hvordan parametrene for »det overskud, der kan eksporteres« og »den samlede mængde eksportforpligtelser« skal fastlægges i beregningen af produktionsafgifterne for produktionsårene fra 2002/2003 til 2005/2006 i sukkersektoren. Sagsøgeren finder, at Kommissionen i den anfægtede forordning også har ændret det tredje parameter »det samlede restitutionsbeløb«, selv om dette ikke var spørgsmålet i Zuckerfabrik Jülich-sagen.

Den anden søgsmålsgrund er, at Kommissionen har tilsidesat artikel 15, stk. 1, litra d), i forordning (EF) nr. 1260/2001 (1) samt forordningens betydning og formål. I den forbindelse har sagsøgeren bl.a. fremført, at ved beregningen af det samlede restitutionsbeløb har Kommissionen medregnet restitutionsbeløbet for eksport, som der ikke er blevet ansøgt om og indbetalt. Desuden fører en fast sats for månedlig eksport til unøjagtige beregninger. Herved gør sagsøgeren gældende, at Domstolen i Zuckerfabrik Jülich-sagen forbød, at det samlede tab blev fastsat til et beløb, der er større end de med restitutioner forbundne omkostninger.

For det tredje har Kommissionen tilsidesat forbuddet mod at give retsakter tilbagevirkende kraft, idet Kommissionen ved den anfægtede forordning ændrede det samlede restitutionsbeløb med tilbagevirkning.

Den fjerde søgsmålsgrund er, at Kommissionen den 3. november 2009 ikke længere havde kompetence til at vedtage en forordning om produktionsafgiftsbeløbet for produktionsårene fra 2002/2003 til 2005/2006, da forordning nr. 1260/2001, som Kommissionen har henvist til som retsgrundlag, ikke længere var i kraft ved forordningens vedtagelse, ligesom der ikke fandtes andet retsgrundlag i sekundær ret, og det efter reglerne i EF-traktaten var Rådet og ikke Kommissionen, der havde kompetence.

Den femte søgsmålsgrund er, at der foreligger en tilsidesættelse af artikel 37, stk. 2, EF, idet der på baggrund af denne bestemmelse skulle have været anvendt en anden fremgangsmåde til vedtagelse af forordningen.

Endelig foreligger der en tilsidesættelse af begrundelsespligten i artikel 253 EF (artikel 296, stk. 2, TEUF), idet Kommissionen har begrundet den anfægtede forordning ved at angive, at den opfyldte Domstolens dom i Zuckerfabrik Jülich-sagen, men ifølge sagsøgeren overholder Kommissionen ikke denne doms krav.

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 1260/2001 af 19.6.2001 om den fælles markedsordning for sukker (EFT L 178, s. 1).

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/52 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/52

---

Sag anlagt den 15. februar 2010 — Intermark mod KHIM — Natex International (NATY’S)

(Sag T-72/10)

2010/C 113/83

Stævningen er affattet på ungarsk

Parter

Sagsøger: Intermark Srl (Stei, Rumænien) (ved ügyvéd A.M. László)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Natex International Trade SpA (Pioltello, Italien)

Sagsøgerens påstande

| — | Sagsøgtes afgørelse ændres og registreringsansøgningen afslås i sin helhed i forhold til samtlige varer. |
| --- | --- |

—

Sagsøgtes afgørelse ændres og registreringsansøgningen afslås i sin helhed i forhold til samtlige varer.

| — | Sagsøgte tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Sagsøgte tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: Natex International Trade SpA

Det omhandlede EF-varemærke: ordmærket »NATY’S« for varer i klasse 29, 30 og 32 (registreringsansøgning nr. 5 810 627)

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Intermark Srl

Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Figurmærket »Naty« for varer og tjenesteydelser i klasse 30 og 35 (EF-varemærke nr. 4 149 456)

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Delvist medhold i indsigelsen

Appelkammerets afgørelse: Klagen forkastet

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009 (1), idet der foreligger risiko for forveksling af de omtvistede varemærker.

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 207/2009 af 26.2.2009 om EF-varemærker (EUT L 78, s. 1).

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/52 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/52

---

Sag anlagt den 17. februar 2010 — Embraer m.fl. mod Kommissionen

(Sag T-75/10)

2010/C 113/84

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøgere: Empresa Brasileira de Aeronáutica, SA (Embraer) (São José dos Campos, Brasilien), Embraer Aviation Europe SAS (EAE) (Villepinte, Frankrig) og Indústria Aeronáutica de Portugal SA (OGMA) (Alverca do Ribatejo, Portugal) (ved solicitors U. O’Dwyer og A. Martin)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgernes påstande

| — | Den anfægtede beslutning annulleres. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede beslutning annulleres.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgerne har nedlagt påstand om annullation af Kommissionens beslutning K(2009) 4541 endelig udg. af 17. juni 2009 (1), hvorved støtten til forsknings- og udviklingstilskuddene i forbindelse med udformning og fremstilling af et flyprodukt fra Det Forenede Kongeriges myndigheder til Bombardier (Short Brothers) (N 654/2008), blev erklæret forenelig med fællesmarkedet. Kommissionens beslutning blev vedtaget efter en indledende undersøgelse inden for rammerne af artikel 108, stk. 3, TEUF. Sagsøgerne er konkurrenter til støttemodtageren og indgav en klage over den påtænkte støtte og anmodede Kommissionen om at indlede en formel undersøgelsesprocedure.

Sagsøgerne har gjort følgende anbringender gældende til støtte for påstanden om annullation:

| | Sagsøgerne har for det første gjort gældende, at Kommissionen stødte på alvorlige vanskeligheder ved den indledende undersøgelse af, om den påtænkte støtte var forenelig med fællesmarkedet, og derfor var forpligtet til at indlede den formelle undersøgelsesprocedure efter artikel 108, stk. 2, TEUF. Sagsøgerne har videre anført, at Kommissionens undladelse af at indlede den formelle procedure fratog sagsøgerne og andre berørte parter retten til at blive hørt i forbindelse med Kommissionens vurdering. Dette udgør efter sagsøgernes opfattelse en formmangel i strid med Traktaten.
  De alvorlige vanskeligheder, som Kommissionen stødte på, kommer til udtryk ved følgende:






  — | Varigheden af og omstændighederne ved den indledende undersøgelsesprocedure. |
| --- | --- | --- |

Sagsøgerne har for det første gjort gældende, at Kommissionen stødte på alvorlige vanskeligheder ved den indledende undersøgelse af, om den påtænkte støtte var forenelig med fællesmarkedet, og derfor var forpligtet til at indlede den formelle undersøgelsesprocedure efter artikel 108, stk. 2, TEUF. Sagsøgerne har videre anført, at Kommissionens undladelse af at indlede den formelle procedure fratog sagsøgerne og andre berørte parter retten til at blive hørt i forbindelse med Kommissionens vurdering. Dette udgør efter sagsøgernes opfattelse en formmangel i strid med Traktaten.

De alvorlige vanskeligheder, som Kommissionen stødte på, kommer til udtryk ved følgende:

—

Varigheden af og omstændighederne ved den indledende undersøgelsesprocedure.

| — | Kommissionens undladelse af at identificere markedet for vinger til luftfartøjer med 100-149 sæder som et relevant produktmarked. |
| --- | --- |

—

Kommissionens undladelse af at identificere markedet for vinger til luftfartøjer med 100-149 sæder som et relevant produktmarked.

| — | Kommissionens undladelse af at analysere statsstøttens virkninger for konkurrencen for luftfartøjer med 100-149 sæder. |
| --- | --- |

—

Kommissionens undladelse af at analysere statsstøttens virkninger for konkurrencen for luftfartøjer med 100-149 sæder.

| — | Kommissionens analyse af statsstøttens virkninger for konkurrencen for færdigbyggede luftfartøjer med 100-149 sæder, som var utilstrækkelig og mangelfuld. |
| --- | --- |

—

Kommissionens analyse af statsstøttens virkninger for konkurrencen for færdigbyggede luftfartøjer med 100-149 sæder, som var utilstrækkelig og mangelfuld.

| | Sagsøgerne har for det andet gjort gældende, at Kommissionens identificering af et angiveligt marked for luftfartøjsstrukturer og undladelse af at identificere det relevante marked for vinger på luftfartøjer med 100-149 sæder udgør et åbenbart urigtigt skøn vedrørende støttens forenelighed med fællesmarkedet, foretaget i henhold til artikel 107, stk.3, litra c). |
| --- | --- |

Sagsøgerne har for det andet gjort gældende, at Kommissionens identificering af et angiveligt marked for luftfartøjsstrukturer og undladelse af at identificere det relevante marked for vinger på luftfartøjer med 100-149 sæder udgør et åbenbart urigtigt skøn vedrørende støttens forenelighed med fællesmarkedet, foretaget i henhold til artikel 107, stk.3, litra c).

| | Sagsøgerne har for det tredje gjort gældende, at Kommissionens undladelse af at analysere statsstøttens virkninger for det relevante marked for vinger til luftfartøjer med 100-149 sæder udgør et åbenbart urigtigt skøn vedrørende støttens forenelighed med fællesmarkedet, foretaget i henhold til artikel 107, stk. 3, litra c). |
| --- | --- |

Sagsøgerne har for det tredje gjort gældende, at Kommissionens undladelse af at analysere statsstøttens virkninger for det relevante marked for vinger til luftfartøjer med 100-149 sæder udgør et åbenbart urigtigt skøn vedrørende støttens forenelighed med fællesmarkedet, foretaget i henhold til artikel 107, stk. 3, litra c).

| | Sagsøgerne har for det fjerde gjort gældende, at Kommissionens mangelfulde og fejlbehæftede analyse af virkningen af statsstøtten for markedet for færdigbyggede luftfartøjer med 100-149 sæder udgør et åbenbart urigtigt skøn vedrørende støttens forenelighed med fællesmarkedet, foretaget i henhold til artikel 107, stk.3, litra c). |
| --- | --- |

Sagsøgerne har for det fjerde gjort gældende, at Kommissionens mangelfulde og fejlbehæftede analyse af virkningen af statsstøtten for markedet for færdigbyggede luftfartøjer med 100-149 sæder udgør et åbenbart urigtigt skøn vedrørende støttens forenelighed med fællesmarkedet, foretaget i henhold til artikel 107, stk.3, litra c).

---

(1)  EUT C 298, s. 2.

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/53 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/53

---

Sag anlagt den 18. februar 2010 — Certmedica International mod KHIM — Lehning Entreprise (L112)

(Sag T-77/10)

2010/C 113/85

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Certmedica International GmbH (Aschaffenburg, Tyskland) (ved Rechtsanwalt P. Pfortner)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Lehning Entreprise SARL (Sainte Barbe, Frankrig)

Sagsøgerens påstande

| — | Afgørelse truffet den 9. december 2009 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 934/2009-2), som blev meddelt sagsøgeren den 21. december 2009, annulleres i det omfang, EF-varemærket »L112« (EU 002349728) blev erklæret ugyldigt for varerne »Farmaceutiske og veterinærmedicinske præparater; medicinske produkter til indvortes brug; næringstilsætningsmidler til medicinske formål« i klasse 5.
  Subsidiært annulleres afgørelse truffet den 9. december 2009 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 934/2009-2), som blev meddelt sagsøgeren den 21. december 2009, i det omfang EF-varemærket »L112« (EU 002349728) blev erklæret ugyldigt for varerne »medicinske produkter til indvortes brug; næringstilsætningsmidler til medicinske formål« i klasse 5.
  Mere subsidiært annulleres afgørelse truffet den 9. december 2009 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 934/2009-2), som blev meddelt sagsøgeren den 21. december 2009, i det omfang EF-varemærket »L112« (EU 002349728) blev erklæret ugyldigt for varerne »medicinske produkter til indvortes brug« i klasse 5. |
| --- | --- |

—

Afgørelse truffet den 9. december 2009 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 934/2009-2), som blev meddelt sagsøgeren den 21. december 2009, annulleres i det omfang, EF-varemærket »L112« (EU 002349728) blev erklæret ugyldigt for varerne »Farmaceutiske og veterinærmedicinske præparater; medicinske produkter til indvortes brug; næringstilsætningsmidler til medicinske formål« i klasse 5.

Subsidiært annulleres afgørelse truffet den 9. december 2009 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 934/2009-2), som blev meddelt sagsøgeren den 21. december 2009, i det omfang EF-varemærket »L112« (EU 002349728) blev erklæret ugyldigt for varerne »medicinske produkter til indvortes brug; næringstilsætningsmidler til medicinske formål« i klasse 5.

Mere subsidiært annulleres afgørelse truffet den 9. december 2009 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 934/2009-2), som blev meddelt sagsøgeren den 21. december 2009, i det omfang EF-varemærket »L112« (EU 002349728) blev erklæret ugyldigt for varerne »medicinske produkter til indvortes brug« i klasse 5.

| — | Der gives fuldstændigt afslag på den begæring om ugyldighed af EF-varemærket »L112« (EU 002349728), som støttede ret på det franske varemærke »L.114« (F 1 312 700), og EF-varemærket »L112« registreres for følgende varer:

  »Klasse 5:
  Farmaceutiske og veterinærmedicinske præparater samt præparater til sundhedspleje; medicinske produkter til indvortes brug; næringstilsætningsmidler til medicinske formål; diætetiske fødevarekoncentrater fremstillet på basis af skaldyr (såsom Chitosan).
  Klasse 29:
  Fødevarekoncentrater fremstillet på basis af skaldyr (såsom Chitosan)«
  Subsidiært gives der afslag på den begæring om ugyldighed af EF-varemærket »L112« (EU 002349728), som støttede ret på det franske varemærke »L.114« (F 1 312 700), i det omfang EF-varemærket »L112« blev begæret erklæret ugyldigt for varerne »medicinske produkter til indvortes brug; næringstilsætningsmidler til medicinske formål« i klasse 5, og EF-varemærket »L112« registreres for følgende varer:

  »Klasse 5:
  Præparater til sundhedspleje; medicinske produkter til indvortes brug; næringstilsætningsmidler til medicinske formål; diætetiske fødevarekoncentrater fremstillet på basis af skaldyr (såsom Chitosan).
  Klasse 29:
  Fødevarekoncentrater fremstillet på basis af skaldyr (såsom Chitosan)«
  Mere subsidiært gives der afslag på den begæring om ugyldighed af EF-varemærket »L112« (EU 002349728), som støttede ret på det franske varemærke »L.114« (F 1 312 700), i det omfang EF-varemærket »L112« blev begæret erklæret ugyldigt for varerne »medicinske produkter til indvortes brug« i klasse 5, og EF-varemærket »L112« registreres for følgende varer:

  »Klasse 5:
  Præparater til sundhedspleje; medicinske produkter til indvortes brug; diætetiske fødevarekoncentrater fremstillet på basis af skaldyr (såsom Chitosan).
  Klasse 29:
  Fødevarekoncentrater fremstillet på basis af skaldyr (såsom Chitosan)« |
| --- | --- |

—

Der gives fuldstændigt afslag på den begæring om ugyldighed af EF-varemærket »L112« (EU 002349728), som støttede ret på det franske varemærke »L.114« (F 1 312 700), og EF-varemærket »L112« registreres for følgende varer:

»Klasse 5:

Klasse 29:

Subsidiært gives der afslag på den begæring om ugyldighed af EF-varemærket »L112« (EU 002349728), som støttede ret på det franske varemærke »L.114« (F 1 312 700), i det omfang EF-varemærket »L112« blev begæret erklæret ugyldigt for varerne »medicinske produkter til indvortes brug; næringstilsætningsmidler til medicinske formål« i klasse 5, og EF-varemærket »L112« registreres for følgende varer:

medicinske produkter til indvortes brug; næringstilsætningsmidler til medicinske formål

»Klasse 5:

Klasse 29:

Mere subsidiært gives der afslag på den begæring om ugyldighed af EF-varemærket »L112« (EU 002349728), som støttede ret på det franske varemærke »L.114« (F 1 312 700), i det omfang EF-varemærket »L112« blev begæret erklæret ugyldigt for varerne »medicinske produkter til indvortes brug« i klasse 5, og EF-varemærket »L112« registreres for følgende varer:

medicinske produkter til indvortes brug

»Klasse 5:

Klasse 29:

| — | Indgiveren af ugyldigsbegæringen tilpligtes at betale alle sagsøgerens omkostninger i forbindelse med ugyldighedssagen og appelsagen.
  Subsidiært tilpligtes indgiveren af ugyldighedsbegæringen kun at betale sagens omkostninger, i det omfang EF-varemærket »L112« (EU 002349728) blev erklæret ugyldigt for varerne »farmaceutiske præparater« (20 %).
  Mere subsidiært tilpligtes indgiveren af ugyldighedsbegæringen kun at betale sagens omkostninger, i det omfang EF-varemærket »L112« (EU 002349728) blev erklæret ugyldigt for varerne »farmaceutiske præparater; næringstilsætningsmidler til medicinske formål« (30 %). |
| --- | --- |

—

Indgiveren af ugyldigsbegæringen tilpligtes at betale alle sagsøgerens omkostninger i forbindelse med ugyldighedssagen og appelsagen.

Subsidiært tilpligtes indgiveren af ugyldighedsbegæringen kun at betale sagens omkostninger, i det omfang EF-varemærket »L112« (EU 002349728) blev erklæret ugyldigt for varerne »farmaceutiske præparater« (20 %).

farmaceutiske præparater

Mere subsidiært tilpligtes indgiveren af ugyldighedsbegæringen kun at betale sagens omkostninger, i det omfang EF-varemærket »L112« (EU 002349728) blev erklæret ugyldigt for varerne »farmaceutiske præparater; næringstilsætningsmidler til medicinske formål« (30 %).

farmaceutiske præparater; næringstilsætningsmidler til medicinske formål

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Det registrerede EF-varemærke, der begæres erklæret ugyldigt: EF-varemærke nr. 2 349 728 for varer i klasse 5 og 29

Det registrerede EF-varemærke, der begæres erklæret ugyldigt:

Indehaver af EF-varemærket: Certmedica International GmbH

Indehaver af EF-varemærket:

Indgiveren af begæringen om, at EF-varemærket erklæres ugyldigt: Lehning Entreprise SARL

Indgiveren af begæringen om, at EF-varemærket erklæres ugyldigt:

Varemærkerettigheder påberåbt af indgiveren af ugyldighedsbegæringen: Det franske ordmærke »L.114« (varemærkenr. 1 312 700), idet ugyldighedsbegæringen kun vedrørte visse varer i klasse 5

Varemærkerettigheder påberåbt af indgiveren af ugyldighedsbegæringen:

Annullationsafdelingens afgørelse: Medhold i ugyldighedserklæringen, og det pågældende EF-varemærke erklæret delvist ugyldigt

Annullationsafdelingens afgørelse:

Appelkammerets afgørelse: Delvis medhold i sagsøgerens klage

Appelkammerets afgørelse:

Søgsmålsgrunde:

Søgsmålsgrunde:

| — | Manglende bevis for indgiveren af ugyldighedsbegæringens brug af det franske varemærke »L.114«. |
| --- | --- |

—

Manglende bevis for indgiveren af ugyldighedsbegæringens brug af det franske varemærke »L.114«.

| — | Manglende lighed mellem varerne i klasse 5. |
| --- | --- |

—

Manglende lighed mellem varerne i klasse 5.

| — | Appelkammeret vurderede ligheden mellem tegnene fejlagtigt. |
| --- | --- |

—

Appelkammeret vurderede ligheden mellem tegnene fejlagtigt.

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/55 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/55

---

Sag anlagt den 19. februar 2010 — Lehning Entreprise mod KHIM — Certmedica International (L112)

(Sag T-78/10)

2010/C 113/86

Stævningen er affattet på fransk

Parter

Sagsøger: Lehning Entreprise (Sainte-Barbe, Frankrig) (ved avocat P. Demoly)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Certmedica International GmbH (Aschaffenburg, Tyskland)

Sagsøgerens påstande

| — | I betragtning af ligheden mellem de omhandlede tegn og varer foreligger der en risiko for forveksling mellem de omtvistede varemærker L.114 og L112 for samtlige varer i klasse 5, som er omfattet af registreringsansøgningen. Den anfægtede afgørelse skal følgelig ophæves, for så vidt der hermed blev givet afslag på sagsøgers ugyldighedsbegæring vedrørende følgende varer: »præparater til sundhedspleje« og »diætetiske kostkoncentrater fremstillet på basis af krebsdyr (så som kitosan)«, og den øvrige del af afgørelsen stadfæstes. |
| --- | --- |

—

I betragtning af ligheden mellem de omhandlede tegn og varer foreligger der en risiko for forveksling mellem de omtvistede varemærker L.114 og L112 for samtlige varer i klasse 5, som er omfattet af registreringsansøgningen. Den anfægtede afgørelse skal følgelig ophæves, for så vidt der hermed blev givet afslag på sagsøgers ugyldighedsbegæring vedrørende følgende varer: »præparater til sundhedspleje« og »diætetiske kostkoncentrater fremstillet på basis af krebsdyr (så som kitosan)«, og den øvrige del af afgørelsen stadfæstes.

| — | Under hensyn til sagens faktiske omstændigheder vil det endelig være særlig uretfærdigt at tilpligte sagsøger at bære de ikke-godtgørelsesberettigede omkostninger, som virksomheden har afholdt i forbindelse med denne åbenbart ubegrundede procedure. Selskabet Certmedica Internationale GmbH bør derfor tilpligtes at betale de omkostninger, som sagsøger har afholdt siden indsigelsessagens blev indledt. |
| --- | --- |

—

Under hensyn til sagens faktiske omstændigheder vil det endelig være særlig uretfærdigt at tilpligte sagsøger at bære de ikke-godtgørelsesberettigede omkostninger, som virksomheden har afholdt i forbindelse med denne åbenbart ubegrundede procedure. Selskabet Certmedica Internationale GmbH bør derfor tilpligtes at betale de omkostninger, som sagsøger har afholdt siden indsigelsessagens blev indledt.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Det registrerede EF-varemærke, der begæres erklæret ugyldigt: ordmærket »L112« for varer i klasse 5 og 29 (EF-varemærke nr. 2 349 728)

Indehaver af EF-varemærket: Certmedica International GmbH

Indgiveren af begæringen om, at EF-varemærket erklæres ugyldigt: Lehning Entreprise

Varemærkerettigheder påberåbt af indgiveren af ugyldighedsbegæringen: Det nationale mærke »L.114«, som er registreret i Frankrig for varer i klasse 5 (nr. 1 312 700)

Annullationsafdelingens afgørelse: Delvis medhold i begæringen om, at det omhandlede varemærke erklæres ugyldigt for varer i klasse 5

Appelkammerets afgørelse: Delvis medhold i den klage, som er indgivet af Certmedica International

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, 52 og 53 i Rådets forordning (EF) nr. 207/2009 om EF-varemærker, eftersom der foreligger en risiko for forveksling mellem de omtvistede varemærker for så vidt angår »præparater til sundhedspleje« og »diætetiske næringsmidler fremstillet på basis af krebsdyr (så som kitosan)«

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/56 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/56

---

Sag anlagt den 22. februar 2010 — COLT Télécommunications France mod Kommissionen

(Sag T-79/10)

2010/C 113/87

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: COLT Télécommunications France SAS (Paris, Frankrig) (ved avocat M. Debroux)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Kommissionen tilpligtes i medfør af foranstaltninger med henblik på sagens tilrettelæggelse, jf. artikel 49, 64 og 65 i Rettens procesreglement, at fremlægge visse dokumenter omtalt i Kommissionens beslutning K(2009) 7426 endelig udg. (statsstøtte N 331/2008 — Frankrig). |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes i medfør af foranstaltninger med henblik på sagens tilrettelæggelse, jf. artikel 49, 64 og 65 i Rettens procesreglement, at fremlægge visse dokumenter omtalt i Kommissionens beslutning K(2009) 7426 endelig udg. (statsstøtte N 331/2008 — Frankrig).

| — | Beslutningen annulleres, for så vidt det er fastslået, at »den meddelte foranstaltning ikke udgør statsstøtte i henhold til traktatens artikel 87, stk. 1«. |
| --- | --- |

—

Beslutningen annulleres, for så vidt det er fastslået, at »den meddelte foranstaltning ikke udgør statsstøtte i henhold til traktatens artikel 87, stk. 1«.

| — | Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren har nedlagt påstand om annullation af Kommissionens beslutning K(2009) 7426 endelig udg. af 30. september 2009, hvorefter der ikke foreligger statsstøtte i forbindelse med kompensationen af public service-udgifter på 59 mio. EUR, som de franske myndigheder har tildelt en virksomhedssammenslutning med henblik på at oprette og drive et elektronisk telekommunikationsnet med meget høj hastighed (projekt THD 92) i departementet Hauts-de-Seine.

Sagsøgeren har til støtte for søgsmålet påberåbt sig et enkelt anbringende om Kommissionens manglende indledning af den formelle undersøgelsesprocedure i henhold til artikel 108, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF). Dette anbringende er delt i syv led.

| — | Anbringendets første led er støttet på, at den særligt lange sagsoplysning af beslutningen (15 måneder) i sig selv godtgør, at spørgsmålet er komplekst, og at det var nødvendigt at indlede en formel undersøgelsesprocedure. |
| --- | --- |

—

Anbringendets første led er støttet på, at den særligt lange sagsoplysning af beslutningen (15 måneder) i sig selv godtgør, at spørgsmålet er komplekst, og at det var nødvendigt at indlede en formel undersøgelsesprocedure.

| — | Med anbringendets andet led har sagsøgeren gjort gældende, at tidsplanen for udviklingen af nettets to faser i det mindste burde have fået Kommissionen til at fastslå, at den første fase i netudviklingen, der vedrørte meget tætte og rentable områder, ikke nødvendiggjorde offentlig støtte. |
| --- | --- |

—

Med anbringendets andet led har sagsøgeren gjort gældende, at tidsplanen for udviklingen af nettets to faser i det mindste burde have fået Kommissionen til at fastslå, at den første fase i netudviklingen, der vedrørte meget tætte og rentable områder, ikke nødvendiggjorde offentlig støtte.

| — | Anbringendets tredje led er støttet på en godtgørelse af, at beslutningens metodologi for at definere de angiveligt »ikke-rentable områder« er meget kritisabel og modsiger konklusionerne fra ARCEP, den franske sektormyndighed. Disse modsigelser og metodologiske fejl burde have fået Kommissionen til at indlede en grundig undersøgelse. |
| --- | --- |

—

Anbringendets tredje led er støttet på en godtgørelse af, at beslutningens metodologi for at definere de angiveligt »ikke-rentable områder« er meget kritisabel og modsiger konklusionerne fra ARCEP, den franske sektormyndighed. Disse modsigelser og metodologiske fejl burde have fået Kommissionen til at indlede en grundig undersøgelse.

| — | Anbringendets fjerde led er støttet på de konkurrerende operatørers talrige og begrundede indvendinger, som ligeledes burde have fået Kommissionen til at indlede en grundig undersøgelse. |
| --- | --- |

—

Anbringendets fjerde led er støttet på de konkurrerende operatørers talrige og begrundede indvendinger, som ligeledes burde have fået Kommissionen til at indlede en grundig undersøgelse.

| — | Sagsøgeren har med det femte led gjort gældende, at Kommissionen end ikke har udøvet en minimumskontrol med henblik på at sikre sig, at de franske myndigheder ikke havde anlagt et åbenbart urigtigt skøn ved oprettelsen af en tjeneste, der angiveligt var af almen økonomisk interesse, navnlig idet markedet ikke svækkes. |
| --- | --- |

—

Sagsøgeren har med det femte led gjort gældende, at Kommissionen end ikke har udøvet en minimumskontrol med henblik på at sikre sig, at de franske myndigheder ikke havde anlagt et åbenbart urigtigt skøn ved oprettelsen af en tjeneste, der angiveligt var af almen økonomisk interesse, navnlig idet markedet ikke svækkes.

| — | Også anbringendets sjette led vedrører det forhold, at der ikke engang er foretaget en minimumskontrol af, om de franske myndigheder har anlagt et åbenbart urigtigt skøn ved oprettelsen af SIEG, navnlig idet den planlagte offentlige støtte ikke er specifik. |
| --- | --- |

—

Også anbringendets sjette led vedrører det forhold, at der ikke engang er foretaget en minimumskontrol af, om de franske myndigheder har anlagt et åbenbart urigtigt skøn ved oprettelsen af SIEG, navnlig idet den planlagte offentlige støtte ikke er specifik.

| — | Endelig har sagsøgeren med anbringendets syvende led gjort gældende, at der i beslutningen ikke tages højde for den reelle risiko for overkompensation af de påståede ekstraudgifter forbundet med de påståede public service-forpligtelser. |
| --- | --- |

—

Endelig har sagsøgeren med anbringendets syvende led gjort gældende, at der i beslutningen ikke tages højde for den reelle risiko for overkompensation af de påståede ekstraudgifter forbundet med de påståede public service-forpligtelser.

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/57 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/57

---

Sag anlagt den 16. februar 2010 — Bell & Ross mod KHIM — Klockgrossisten i Norden (gengivelse af et ur)

(Sag T-80/10)

2010/C 113/88

Stævningen er affattet på fransk

Parter

Sagsøger: Bell & Ross BV (Zoetermeer, Nederlandene) (ved avocat S. Guerlain)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Klockgrossisten i Norden AB (Upplands Väsby, Sverige)

Sagsøgerens påstande

| — | Annullation af afgørelse truffet den 9. december 2009 af Tredje Appelkammer (sag R 1285/2008-3) og forkyndt for repræsentanterne for selskabet BELL & ROSS BV den 16. december 2009, da der foreligger:






  — | overtrædelse af artikel 91 i Rådets forordning nr. 6/2002 om EF-design |
| --- | --- | --- |

—

Annullation af afgørelse truffet den 9. december 2009 af Tredje Appelkammer (sag R 1285/2008-3) og forkyndt for repræsentanterne for selskabet BELL & ROSS BV den 16. december 2009, da der foreligger:

—

overtrædelse af artikel 91 i Rådets forordning nr. 6/2002 om EF-design

| — | overtrædelse af artikel 63 og 57 i Rådets forordning nr. 6/2002 om EF-design og artikel 6 i den europæiske menneskerettighedskonvention |
| --- | --- |

—

overtrædelse af artikel 63 og 57 i Rådets forordning nr. 6/2002 om EF-design og artikel 6 i den europæiske menneskerettighedskonvention

| — | overtrædelse af artikel 6 i Rådets forordning nr. 6/2002 om EF-design |
| --- | --- |

—

overtrædelse af artikel 6 i Rådets forordning nr. 6/2002 om EF-design

| — | Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Det registrerede EF-design, der begæres erklæret ugyldigt: EF-design nr. 342 951 (ure)

Indehaver af EF-designet: Bell & Ross BV

Indgiveren af begæringen om, at EF-designet erklæres ugyldigt: Klockgrossisten i Norden AB

Annullationsafdelingens afgørelse: EF-designet erklæres ugyldigt

Appelkammerets afgørelse: Klagen afvises

Søgsmålsgrunde: Overtrædelse af artikel 6, 63, 57 og 91 i Rådets forordning (EF) nr. 6/2002 af 12. december 2001 om EF-design.

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/58 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/58

---

Sag anlagt den 22. februar 2010 — Regione Puglia mod Kommissionen

(Sag T-84/10)

2010/C 113/89

Processprog: italiensk

Parter

Sagsøger: Regione Puglia (Bari, Italien) (ved avvocati F. Brunelli og A. Aloia)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Den anfægtede beslutning annulleres. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede beslutning annulleres.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Dette søgsmål tilsigter en annullation af Europa-Kommissionens beslutning K(2009) 10350 af 22. december 2009 om ophævelse af en del af Den Europæiske Fond for Regionaludviklings (EFRU) støtte til det operative program POR Puglia Mål 1 2000 — 2006, hvorved alene dens artikel 4 opretholdes.

Der er nedlagt påstand herom på baggrund af Regione Puglias præcise konstatering om rigtigheden af og begrundelsen for de af Kommissionen fremsatte kritikpunkter over for regionen, samt om, at den metode, Kommissionen har anvendt til sin vurdering af revisionen udført i 2007 og 2009, er retsstridig og urigtig.

Regione Puglia har nærmere bestemt gjort gældende, at beslutningen blev truffet på følgende baggrund:

| — | EF-inspektørernes kontroller, der ligger til grund for beslutningen, er ikke blevet behørigt og præcist udført. |
| --- | --- |

—

EF-inspektørernes kontroller, der ligger til grund for beslutningen, er ikke blevet behørigt og præcist udført.

| — | Resultaterne, som disse er nået til for hver akse og hver foranstaltning samt for alle de gennemførte kontroller stemmer ikke overens med og finder ikke støtte i den undersøgte og forelagte dokumentation, og de er i visse tilfælde blevet lagt til grund uden en vurdering af lovgivningen på området. |
| --- | --- |

—

Resultaterne, som disse er nået til for hver akse og hver foranstaltning samt for alle de gennemførte kontroller stemmer ikke overens med og finder ikke støtte i den undersøgte og forelagte dokumentation, og de er i visse tilfælde blevet lagt til grund uden en vurdering af lovgivningen på området.

| — | Under alle omstændigheder er de udførte kontroller ud fra et metodologisk synspunkt ikke egnede til at bekræfte og underbygge Kommissionens endelige konklusioner, som i øvrigt er uimodsigelige, da de ikke er passende begrundet og/eller bevist. |
| --- | --- |

—

Under alle omstændigheder er de udførte kontroller ud fra et metodologisk synspunkt ikke egnede til at bekræfte og underbygge Kommissionens endelige konklusioner, som i øvrigt er uimodsigelige, da de ikke er passende begrundet og/eller bevist.

Kommissionen har heller ikke taget hensyn til følgende:

| — | De forskellige resultater af revisionerne udført af Den Europæiske Revisionsret og Den Italienske Republiks økonomi- og finansministerium. |
| --- | --- |

—

De forskellige resultater af revisionerne udført af Den Europæiske Revisionsret og Den Italienske Republiks økonomi- og finansministerium.

| — | De bemærkninger og indsigelser, som regionen hver gang har fremsat detaljeret, bevist og præcist som svar på Kommissionens fremsatte kritikpunkter og anmodninger, ligesom |
| --- | --- |

—

De bemærkninger og indsigelser, som regionen hver gang har fremsat detaljeret, bevist og præcist som svar på Kommissionens fremsatte kritikpunkter og anmodninger, ligesom

| — | Kommissionen har tilsidesat samarbejdspligten, som skal begunstige forholdet mellem Kommissionen og støttemodtageren, idet den har truffet afgørelse og fremsat bedømmelser, endnu inden den havde modtaget og undersøgt de svar og afklaringer, den havde anmodet Regione Puglia om. |
| --- | --- |

—

Kommissionen har tilsidesat samarbejdspligten, som skal begunstige forholdet mellem Kommissionen og støttemodtageren, idet den har truffet afgørelse og fremsat bedømmelser, endnu inden den havde modtaget og undersøgt de svar og afklaringer, den havde anmodet Regione Puglia om.

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/58 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/58

---

Sag anlagt den 17. februar 2010 — British Sugar mod Kommissionen

(Sag T-86/10)

2010/C 113/90

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: British Sugar plc (London, Det Forenede Kongerige) (ved K. Lasok, QC, barrister G. Facenna, solicitors W. Robinson, P. Doris og D. Das)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Den anfægtede foranstaltning annulleres. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede foranstaltning annulleres.

| — | Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgerens retlige samt andre omkostninger og udgifter i forbindelse med sagen. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgerens retlige samt andre omkostninger og udgifter i forbindelse med sagen.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren har nedlagt påstand om annullation af Kommissionens forordning (EF) nr. 1193/2009 af 3. november 2009 om berigtigelse af forordning (EF) nr. 1762/2003, (EF) nr. 1775/2004, (EF) nr. 1686/2005 og (EF) nr. 164/2007 og om fastsættelse af produktionsafgifterne i sukkersektoren for produktionsåret 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005 og 2005/2006 (1).

Sagsøgeren har fremført følgende søgsmålsgrunde til støtte for sine påstande.

Sagsøgeren gør for det første gældende, at Kommissionen ikke har truffet de nødvendige foranstaltninger til opfyldelse af Domstolens domme i sagerne Jülich (2) og SAFBA (3), hvori Domstolen kendte Kommissionens forordninger (EF) nr. 1762/2003 (4), (EF) nr. 1775/2004 (5) og (EF) nr. 1686/2005 (6) ugyldige. Sagsøgeren hævder, at Kommissionen på baggrund af dommene i sagerne Jülich og SAFBA var forpligtet til og derfor havde kompetencen til at træffe de nødvendige foranstaltninger for at berigtige de i disse domme konstaterede ulovligheder. Denne forpligtelse og kompetence var begrænset til at vedtage de nødvendige foranstaltninger for at sikre tilbagebetaling til de berørte personer, herunder sagsøgeren, af de beløb, som de uretmæssigt var blevet afkrævet for de pågældende produktionsår. Disse beløb var og er efter sagsøgerens opfattelse identificerbare ved anvendelse af formularen i de forordninger, der af Domstolen blev kendt ugyldige, betinget af rettelse af den fejl, som Domstolen fandt. Sagsøgeren hævder derfor, at Kommissionen i strid med denne forpligtelse og uden for rammerne af denne kompetence vedtog den anfægtede foranstaltning, der forvanskes af den samme grundlæggende fejl, som fik Domstolen til at underkende forordningerne (EF) nr. 1762/2003, (EF) nr. 1775/2004 og (EF) nr. 1686/2005.

Sagsøgeren gør for det andet gældende, at metoden for beregning af sukkerafgifterne, som fastsat i den anfægtede foranstaltning, er i strid med Domstolens dom i Jülich-sagen.

For det tredje anfører sagsøgeren, at Kommissionen ikke havde kompetence til at vedtage den anfægtede foranstaltning i henhold til forordning (EF) nr. 1260/2001, idet sagsøgeren finder,

| — | at forordningen var blevet ophævet og ikke var i kraft på tidspunktet for vedtagelsen af den anfægtede foranstaltning, og |
| --- | --- |

—

at forordningen var blevet ophævet og ikke var i kraft på tidspunktet for vedtagelsen af den anfægtede foranstaltning, og

| — | at virkningen af dommen i sagen Jülich er den, at Kommissionen ikke havde nogen kompetence til at fastsætte produktionsafgifter på en måde, der ikke er i overensstemmelse med denne forordnings artikel 15. I mangel af kompetence på baggrund af dommene i sagerne Jülich og SAFBA eller forordning nr. 1260/2001, ligger kompetencen til at fastsætte produktionsafgifter hos Rådet i henhold til den nugældende artikel 43 TEUF. Som følge heraf havde Kommissionen absolut ingen kompetence til at vedtage den anfægtede foranstaltning. |
| --- | --- |

—

at virkningen af dommen i sagen Jülich er den, at Kommissionen ikke havde nogen kompetence til at fastsætte produktionsafgifter på en måde, der ikke er i overensstemmelse med denne forordnings artikel 15. I mangel af kompetence på baggrund af dommene i sagerne Jülich og SAFBA eller forordning nr. 1260/2001, ligger kompetencen til at fastsætte produktionsafgifter hos Rådet i henhold til den nugældende artikel 43 TEUF. Som følge heraf havde Kommissionen absolut ingen kompetence til at vedtage den anfægtede foranstaltning.

---

(1)  EUT L 321, s. 1.

(2)  Forenede sager C-5/06 og C-23/06 — C-36/06, Zuckerfabrik Jülich, Sml. I, s. 3231.

(3)  Forenede sager C-175/07 — C-184/07, SAFBA, Sml. I, s. 142.

(4)  Kommissionens forordning (EF) nr. 1762/2003 af 7.10.2003 om fastsættelse for produktionsåret 2002/2003 af produktionsafgifterne for sukker (EUT L 254, s. 4).

(5)  Kommissionens forordning (EF) nr. 1775/2004 af 14.10.2004 om fastsættelse for produktionsåret 2003/04 af produktionsafgifterne i sukkersektoren (EUT L 316, s. 64).

(6)  Kommissionens forordning (EF) nr. 1686/2005 af 14.10.2005 om fastsættelse for produktionsåret 2004/05 af produktionsafgifterne samt koefficienten for tillægsafgiften for sukker (EUT L 271, s. 12).

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/59 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/59

---

Sag anlagt den 15. februar 2010 — Inter IKEA Systems mod KHIM — Meteor Controls (GLÄNSA)

(Sag T-88/10)

2010/C 113/91

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Inter IKEA Systems BV (Delft, Nederlandene) (ved lawyer J. Gulliksson)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Meteor Controls International Limited (Cookstown, Irland)

Sagsøgerens påstande

| — | Afgørelse truffet den 1. december 2009 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 529/2009-2) annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelse truffet den 1. december 2009 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 529/2009-2) annulleres.

| — | Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: Inter IKEA Systems BV

Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »GLÄNSA« for varer i klasse 11

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Meteor Controls International Limited

Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: EF-varemærkeregistrering af ordmærket »GLANZ« for varer i klasse 6, 9 og 11

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Afslag på varemærkeansøgningen i sin helhed

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Rådets forordning nr. 207/2009, idet appelkammeret ikke foretog en korrekt samlet bedømmelse og sammenligning af de omhandlede varemærker, således at det fejlagtigt fandt, at disse var lignende, og dermed at der var risiko for forveksling mellem dem.

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/60 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/60

---

Sag anlagt den 19. februar 2010 — Ferriere Nord mod Kommissionen

(Sag T-90/10)

2010/C 113/92

Processprog: italiensk

Parter

Sagsøger: Ferriere Nord SpA (Osoppo, Italien) (ved avvocato W. Viscardini og avvocato G. Donà)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

Principalt:
  Europa-Kommissionens beslutning af 30. september 2009 K(2009) 7492 endelig udg. — som ændret og suppleret ved Europa-Kommissionens beslutning af 8. december 2009 K(2009) 9912 endelig, meddelt den 9. december 2009, hvorved sagsøgeren blev pålagt at betale en bøde på 3 570 000 EUR i henhold til en procedure om anvendelse af EKSF-traktatens artikel 65 (COMP/37.956 — Rundt armeringsbeton, genvedtagelse), annulleres i henhold til artikel 263 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.

Subsidiært:
  Beslutning K(2009) 7492 endelig udg, som ændret og suppleret ved beslutning K(2009) 9912 endelig, annulleres delvist med deraf følgende nedsættelse af bøden.

Under alle omstændigheder
  tilpligtes Europa-Kommissionen at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Søgsmålet er rettet mod beslutningen af 30. september 2009, som ændret og suppleret ved beslutningen af 8. december 2009, hvorved Kommissionen har straffet en overtrædelse af EKSF-traktatens artikel 65 i henhold til forordning (EF) 1/2003 (1).

Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter svarer til de fremførte i andre søgsmål, der er indgivet til prøvelse af ovennævnte beslutning.

Sagsøgeren har bl.a. særligt fremsat følgende anbringender:

| — | Kommissionen havde ikke kompetence til at straffe en overtrædelse af EKSF-traktaten efter dens udløb. |
| --- | --- |

—

Kommissionen havde ikke kompetence til at straffe en overtrædelse af EKSF-traktaten efter dens udløb.

| — | Der er ikke forudgående forelagt en ny »klagepunktsmeddelelse«. |
| --- | --- |

—

Der er ikke forudgående forelagt en ny »klagepunktsmeddelelse«.

| — | Der er ikke foretaget en ny høring af høringskonsulenten. |
| --- | --- |

—

Der er ikke foretaget en ny høring af høringskonsulenten.

| — | Høringskonsulentens endelige rapport ligger senere end beslutningen af 30. september 2009 |
| --- | --- |

—

Høringskonsulentens endelige rapport ligger senere end beslutningen af 30. september 2009

| — | Beslutningen af 30. september 2009 blev vedtaget uden de heri nævnte bilag. |
| --- | --- |

—

Beslutningen af 30. september 2009 blev vedtaget uden de heri nævnte bilag.

Subsidiært har sagsøgeren påstået delvis annullation af ovennævnte beslutninger af flere årsager, herunder følgende:

| — | Der er foretaget en urigtig retlig vurdering af de faktiske omstændigheder (hvad angår varigheden af sagsøgerens deltagelse i kartellet, de fremsatte klagepunkter, grundpris, pristillæg, begrænsning af produktion og/eller af salg). |
| --- | --- |

—

Der er foretaget en urigtig retlig vurdering af de faktiske omstændigheder (hvad angår varigheden af sagsøgerens deltagelse i kartellet, de fremsatte klagepunkter, grundpris, pristillæg, begrænsning af produktion og/eller af salg).

| — | Bøden er uforholdsmæssig i forhold til kartellets grovhed og varighed. |
| --- | --- |

—

Bøden er uforholdsmæssig i forhold til kartellets grovhed og varighed.

| — | Der er ikke anerkendt formildende omstændigheder. |
| --- | --- |

—

Der er ikke anerkendt formildende omstændigheder.

| — | Der er foretaget urigtig anvendelse af kriterierne fastsat i »Kommissionens meddelelse af 1996 om bødefritagelse eller bødenedsættelse i kartelsager«. |
| --- | --- |

—

Der er foretaget urigtig anvendelse af kriterierne fastsat i »Kommissionens meddelelse af 1996 om bødefritagelse eller bødenedsættelse i kartelsager«.

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 af 16.12.2002 om gennemførelse af konkurrencereglerne i traktatens artikel 81 og 82 (EFT L 1 af 4.1.2003, s. 1)

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/61 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/61

---

Sag anlagt den 19. februar 2010 — Lucchini mod Kommissionen

(Sag T-91/10)

2010/C 113/93

Processprog: italiensk

Parter

Sagsøger: Lucchini SpA (Milano, Italien) (ved avvocato M. Delfino, avocat J.P. Gunther, og avvocato E. Bigi)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Principalt annulleres Kommissionens beslutning i sag COMP/37.956 — Rundt armeringsbeton, genvedtagelse — K(2009) 7492 endelig udg., som ændret ved beslutning K(2009) 9912 endelig. |
| --- | --- |

—

Principalt annulleres Kommissionens beslutning i sag COMP/37.956 — Rundt armeringsbeton, genvedtagelse — K(2009) 7492 endelig udg., som ændret ved beslutning K(2009) 9912 endelig.

| — | Subsidiært annulleres artikel 2 i beslutningen af 30. september 2009, for så vidt sagsøgeren pålægges at betale 14,35 mio. EUR i solidarisk hæftelse med selskabet S.P. SpA. |
| --- | --- |

—

Subsidiært annulleres artikel 2 i beslutningen af 30. september 2009, for så vidt sagsøgeren pålægges at betale 14,35 mio. EUR i solidarisk hæftelse med selskabet S.P. SpA.

| — | Mere subsidiært nedsættes den pålagte bøde. |
| --- | --- |

—

Mere subsidiært nedsættes den pålagte bøde.

| — | Under alle omstændigheder tilpligtes Europa-Kommissionen at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Under alle omstændigheder tilpligtes Europa-Kommissionen at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Denne sag er rettet imod beslutningen af 30. september 2009, som ændret ved beslutningen af 8. december 2009, hvorved Kommissionen straffede en overtrædelse af EKSF-traktatens artikel 65 i henhold til forordning (EF) nr. 1/2003 (1).

Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er af et lignende indhold som påberåbt i andre søgsmål til prøvelse af ovennævnte beslutning.

Sagsøgeren har særligt påberåbt sig følgende anbringender:

| — | Beslutningen er ufuldstændig, væsentlige formforskrifter er tilsidesat, ligesom den blev meddelt uden sine bilag og ligeledes vedtaget af kommissærkollegiet i sin ufuldstændige udgave samt atter meddelt ufuldstændigt uden hovedteksten. |
| --- | --- |

—

Beslutningen er ufuldstændig, væsentlige formforskrifter er tilsidesat, ligesom den blev meddelt uden sine bilag og ligeledes vedtaget af kommissærkollegiet i sin ufuldstændige udgave samt atter meddelt ufuldstændigt uden hovedteksten.

| — | Kommissionen har ikke kompetence til at fastslå en overtrædelse af artikel 65 KS, når denne er udløbet. Lovhjemlen er dermed urigtigt valgt. |
| --- | --- |

—

Kommissionen har ikke kompetence til at fastslå en overtrædelse af artikel 65 KS, når denne er udløbet. Lovhjemlen er dermed urigtigt valgt.

| — | Der er sket en tilsidesættelse af retten til forsvar, og der er foretaget urigtig retsanvendelse, idet Kommissionen ikke har genoptaget den administrative procedure, ligesom den har tiltaget sig retten til at undersøge, hvilket regelsæt der ville være det mest fordelagtige at anvende i den foreliggende sag, uden at sagsøgeren fik mulighed for på effektiv vis at gøre sine synspunkter gældende om realiteten og relevansen af de faktiske forhold samt de påberåbte omstændigheder herved. |
| --- | --- |

—

Der er sket en tilsidesættelse af retten til forsvar, og der er foretaget urigtig retsanvendelse, idet Kommissionen ikke har genoptaget den administrative procedure, ligesom den har tiltaget sig retten til at undersøge, hvilket regelsæt der ville være det mest fordelagtige at anvende i den foreliggende sag, uden at sagsøgeren fik mulighed for på effektiv vis at gøre sine synspunkter gældende om realiteten og relevansen af de faktiske forhold samt de påberåbte omstændigheder herved.

Subsidiært har sagsøgeren nedlagt påstand om, at beslutningen annulleres på grund af manglende beviser og urigtig anvendelse af grundlæggende rettigheder, eftersom Lucchini tilregnes overtrædelsen i hele perioden fra den 6. december 1989 til den 27. juni 2000 gennem enhedsselskabet Lucchini/Siderpotenza. Sagsøgeren har fremhævet Siderpotenzas drifts- og beslutningsuafhængighed og den omstændighed, at Kommissionen ikke kunne fremlægge uomgængelige beviser for at godtgøre, at Lucchini var ansvarlig for driften af Siderpotenza i form af menneskelige eller materielle forhold.

Sagsøgeren har mere subsidiært gjort gældende, at Kommissionen har anvendt bestemmelserne om bødeberegning urigtigt, særligt retningslinjerne af 1998.

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 af 16.12.2002 om gennemførelse af konkurrencereglerne i traktatens artikel 81 og 82 (EFT L 1 af 4.1.2003, s. 1).

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/62 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/62

---

Sag anlagt den 17. februar 2010 — Ferriera Valsabbia og Valsabbia Investimenti mod Kommissionen

(Sag T-92/10)

2010/C 113/94

Processprog: italiensk

Parter

Sagsøgere: Ferriera Valsabbia SpA (Odolo, Italien), Valsabbia Investimenti SpA (Odolo, Italien) (ved avvocato D. Fosselard, avvocato S. Amoruso og avvocato L. Vitolo)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgernes påstande

Annullation af Kommissionens beslutning K(2009) 7492 endelig udg. af 30. september 2009, COMP/37.956 Rundt armeringsbeton, genvedtagelse (»beslutningen«), som integreret og suppleret ved Kommissionens beslutning K(2009) 9912 endelig af 8. december 2009 (»integrering«) hvad angår den del, hvori det fastslås, at Ferriera Valsabbia SpA og Vasabbia Investimenti spA har overtrådt EKSF-traktatens artikel 65, og disse in solidum pålægges en bøde på 10,25 mio. EUR.

Subsidiært:

Beslutningens artikel 2, hvorved sagsøgerne pålægges sanktionen, annulleres.

Mere subsidiært:

Sanktionen nedsættes.

Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er af et lignende indhold, som påberåbt i andre søgsmål til prøvelse af samme beslutning. Sagsøgerne har særligt anført:

| | Kommissionen har ikke kompetence til at straffe en overtrædelse af EKSF-traktatens artikel 65 efter denne traktats udløb og under alle omstændigheder ikke til at anvende artikel 7, stk. 1, og artikel 23, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1/2003 (1) som lovhjemmel. |
| --- | --- |

Kommissionen har ikke kompetence til at straffe en overtrædelse af EKSF-traktatens artikel 65 efter denne traktats udløb og under alle omstændigheder ikke til at anvende artikel 7, stk. 1, og artikel 23, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1/2003 (1) som lovhjemmel.

| | Der er sket en tilsidesættelse af sagsøgernes ret til forsvar under proceduren for Kommissionen. |
| --- | --- |

Der er sket en tilsidesættelse af sagsøgernes ret til forsvar under proceduren for Kommissionen.

| | Der er sket en tilsidesættelse af EKSF-traktatens artikel 65, stk. 1, for så vidt som de i beslutningen beskrevne faktiske omstændigheder ikke udgør et enkelt og vedvarende kartel. |
| --- | --- |

Der er sket en tilsidesættelse af EKSF-traktatens artikel 65, stk. 1, for så vidt som de i beslutningen beskrevne faktiske omstændigheder ikke udgør et enkelt og vedvarende kartel.

| | Der er sket en tilsidesættelse af retningslinjerne for beregningen af bøder samt af lighedsprincippet og proportionalitetsprincippet. |
| --- | --- |

Der er sket en tilsidesættelse af retningslinjerne for beregningen af bøder samt af lighedsprincippet og proportionalitetsprincippet.

| | Det gøres i den forbindelse navnlig gældende, at placeringen af sagsøgerne i den første gruppe virksomheder, som pålægges det højeste bødegrundbeløb, er fuldstændigt retsstridigt, når henses til, at Kommissionen i proceduren for opgørelse af bøden har foretaget en urigtig anvendelse af kriteriet om dets konkrete vægt på markedet og ikke har foretaget en ensartet anvendelse af kriteriet om virksomhedens samlede størrelse. Endvidere er proceduren for opgørelse af sanktionen også med hensyn til vurderingen af formildende omstændigheder urigtigt udført. Endelig har procedurens uforholdsmæssigt lange varighed alvorligt skadet retten til en upartisk rettergang uden forsinkelse. |
| --- | --- |

Det gøres i den forbindelse navnlig gældende, at placeringen af sagsøgerne i den første gruppe virksomheder, som pålægges det højeste bødegrundbeløb, er fuldstændigt retsstridigt, når henses til, at Kommissionen i proceduren for opgørelse af bøden har foretaget en urigtig anvendelse af kriteriet om dets konkrete vægt på markedet og ikke har foretaget en ensartet anvendelse af kriteriet om virksomhedens samlede størrelse. Endvidere er proceduren for opgørelse af sanktionen også med hensyn til vurderingen af formildende omstændigheder urigtigt udført. Endelig har procedurens uforholdsmæssigt lange varighed alvorligt skadet retten til en upartisk rettergang uden forsinkelse.

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 af 16.12.2002 om gennemførelse af konkurrencereglerne i traktatens artikel 81 og 82 (EFT L 1 af 4.1.2003, s. 1).

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/63 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/63

---

Sag anlagt den 17. februar 2010 — Bilbaína de Alquitranes m.fl. mod ECHA

(Sag T-93/10)

2010/C 113/95

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøgere: Bilbaína de Alquitranes, SA (Luchana-Baracaldo, Spanien), Cindu Chemicals BV (Uithoorn, Nederlandene), Deza a.s. (Valašske Meziříčí, Den Tjekkiske Republik), Industrial Química del Nalón, SA (Oviedo, Spanien), Koppers Denmark A/S (Nyborg, Danmark), Koppers UK Ltd (Scunthorpe, Det Forenede Kongerige), Rütgers Germany GmbH (Castrop-Rauxel, Tyskland), Rütgers Belgium NV (Zelzate, Belgien) og Rütgers Poland Sp. Z o.o. (Kedzierzyn-Kozle, Polen) (ved lawyers K. Van Maldegem og R. Cana og solicitor P. Sellar)

Sagsøgt: Det Europæiske Kemikalieagentur (ECHA)

Sagsøgernes påstande

| — | Sagen antages til realitetsbehandling, og der gives sagsøgerne medhold. |
| --- | --- |

—

Sagen antages til realitetsbehandling, og der gives sagsøgerne medhold.

| — | Den anfægtede retsakt annulleres delvis, for så vidt den omfatter beg, kultjære-, højtemperaturs-; tjærebeg, CAS-nummer 65996-93-2. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede retsakt annulleres delvis, for så vidt den omfatter beg, kultjære-, højtemperaturs-; tjærebeg, CAS-nummer 65996-93-2.

| — | Det Europæiske Kemikalieagentur tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Det Europæiske Kemikalieagentur tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgerne har nedlagt påstand om, at Det Europæiske Kemikalieagenturs afgørelse (ED/68/2009) vedrørende identifikation af beg, kultjære-, højtemperaturs-; tjærebeg, CAS-nummer 65996-93-2 (»CTPHT«) som et stof, der opfylder kriterierne i artikel 57, litra d) og e), i forordning (EF) nr. 1907/2006 (1) (herefter »REACH«), delvis annulleres i henhold til REACH’s artikel 59.

På grundlag af den anfægtede afgørelse, som sagsøgerne blev bekendt med gennem en pressemeddelelse fra Det Europæiske Kemikalieagentur, blev beg, kultjære-, højtemperaturs-; tjærebeg optaget på listen over 15 nye kemiske stoffer på listen over særligt problematiske stoffer.

Sammenfattende bestrider sagsøgerne ikke identifikationen af CTPHT som kræftfremkaldende, men anfægter identifikationen af dette stof som persistent, bioakkumulerende og toksisk samt som meget persistent og meget bioakkumulerende i henhold til kriterierne i bilag XIII til REACH.

Endvidere har sagsøgerne anført, at optagelsen af beg, kultjære-, højtemperaturs-; tjærebeg, på listen over særligt problematiske stoffer eventuelt vil føre til, at dette stof optages i bilag XIV til REACH, hvilket for sin del vil have adskillige negative retlige konsekvenser for sagsøgerne, som en direkte følge af en sådan identifikation.

Sagsøgerne har gjort gældende, at den anfægtede afgørelse er ulovlig fordi den tilsidesætter de gældende regler, der i henhold til REACH er opstillet til identifikation af særligt problematiske stoffer og navnlig for stoffer, der er persistente, bioakkumulerende og toksiske samt meget persistente og meget bioakkumulerende. Følgelig hviler den anfægtede afgørelse på et fejlskøn og en fejlagtig retlig vurdering, fordi identifikationen af beg, kultjære-, højtemperaturs-; tjærebeg, som et særligt problematisk stof med henvisning til, at det er persistent, bioakkumulerende og toksisk samt meget persistent og meget bioakkumulerende udelukkede er baseret på egenskaberne ved bestanddelene, hvilket der ikke er hjemmel til i REACH.

Ydermere er den anfægtede afgørelse ulovlig, fordi den er i strid med princippet om ligebehandling da den behandler det pågældende stof forskelligt i forhold til andre sammenlignelige stoffer uden nogen objektiv begrundelse.

Endelig har sagsøgerne gjort gældende, at den anfægtede afgørelse tilsidesætter proportionalitetsprincippet, da den er uforholdsmæssig, når henses til det udvalg af foranstaltninger, som sagsøgte har til sin rådighed, og de ulemper, der opstår, sat i forhold til de mål, der forfølges.

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1907/2006 af 18.12.2006 om registrering, vurdering og godkendelse af samt begrænsninger for kemikalier (REACH), om oprettelse af et europæisk kemikalieagentur og om ændring af direktiv 1999/45/EF og ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 793/93 og Kommissionens forordning (EF) nr. 1488/94 samt Rådets direktiv 76/769/EØF og Kommissionens direktiv 91/155/EØF, 93/67/EØF, 93/105/EF og 2000/21/EF (EUT L 396, s. 1).

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/64 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/64

---

Sag anlagt den 17. februar 2010 — Rütgers Germany m.fl. mod ECHA

(Sag T-94/10)

2010/C 113/96

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøgere: Rütgers Germany GmbH (Castrop-Rauxel, Tyskland), Rütgers Belgium NV (Zelzate, Belgien), Deza, a.s. (Valašské Meziříčí, Den Tjekkiske Republik), Industrial Química del Nalón, SA (Oviedo, Spanien), Bilbaína de Alquitranes, SA (Luchana-Baracaldo-Vizcaya, Spanien) (ved lawyers K. Van Maldegem og R. Cana og solicitor P. Sellar)

Sagsøgt: Det Europæiske Kemikalieagentur (ECHA)

Sagsøgernes påstande

| — | Sagen antages til realitetsbehandling, og der gives sagsøgerne medhold. |
| --- | --- |

—

Sagen antages til realitetsbehandling, og der gives sagsøgerne medhold.

| — | Den anfægtede retsakt annulleres delvis, for så vidt den vedrører anthracenolie. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede retsakt annulleres delvis, for så vidt den vedrører anthracenolie.

| — | Det Europæiske Kemikalieagentur tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Det Europæiske Kemikalieagentur tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgerne har nedlagt påstand om, at Det Europæiske Kemikalieagenturs afgørelse (ED/68/2009) vedrørende identifikation af anthracenolie (CAS-nummer 90640-80-5) (herefter »anthracenolie«) som et stof, der opfylder kriterierne i artikel 57, litra d) og e), i forordning (EF) nr. 1907/2006 (1) (herefter »REACH«), delvis annulleres i henhold til REACH’s artikel 59.

På grundlag af den anfægtede afgørelse, som sagsøgerne blev bekendt med gennem en pressemeddelelse fra Det Europæiske Kemikalieagentur, blev anthracenolie optaget på listen over 14 kemiske stoffer på listen over særligt problematiske stoffer med henblik på eventuel optagelse i bilag XIV til REACH. Begrundelsen i den anfægtede afgørelse for identifikationen af anthraceneolie som et særligt problematisk stof er, at stoffet er kræftfremkaldende og også persistent, bioakkumulerende og toksisk samt meget persistent og meget bioakkumulerende i henhold til kriterierne i bilag XIII til REACH.

Sagsøgerne har gjort gældende, at den anfægtede afgørelse tilsidesætter de gældende regler, der i henhold til REACH er opstillet til identifikation af særligt problematiske stoffer, og har fremført fire anbringender til støtte for deres søgsmål.

For det første har de anført, at afgørelsen er ulovlig, idet den er truffet i strid med væsentlige formforskrifter. I denne henseende har sagsøgerne gjort gældende, at dossieret, der lå til grund for den anfægtede afgørelse, ikke indeholdt nogen oplysninger om alternative stoffer i strid med artikel 59, stk. 3, og bilag XV til REACH. Videre har de gjort gældende, at sagsøgeren materielt ændrede forslaget om at identificere anthraceneolie som et særligt problematisk stof ved at tilføje artikel 57, litra a) og b), som begrundelse for denne identifikation uden at have kompetence hertil i strid med artikel 59, stk. 5 og 7, i REACH.

For det andet har sagsøgerne gjort gældende, at den anfægtede afgørelse er i strid med forbuddet mod forskelsbehandling og princippet om ligebehandling, da den behandler anthraceneolie forskelligt i forhold til sammenlignelige stoffer uden nogen objektiv begrundelse.

For det tredje hævder de, at Det Europæiske Kemikalieagentur har foretaget en åbenbart fejlagtig vurdering, idet det fastslog, at anthraceneolie er persistent, bioakkumulerende og toksisk samt meget persistent og meget bioakkumulerende på grundlag af egenskaberne for stoffets bestanddele, hvilket ikke er hjemlet i REACH.

For det fjerde har sagsøgerne anført, at den anfægtede afgørelse tilsidesætter proportionalitetsprincippet, da den er uforholdsmæssig, når henses til det udvalg af foranstaltninger, som sagsøgte har til sin rådighed, og de ulemper, der opstår, sat i forhold til de mål, der forfølges.

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1907/2006 af 18.12.2006 om registrering, vurdering og godkendelse af samt begrænsninger for kemikalier (REACH), om oprettelse af et europæisk kemikalieagentur og om ændring af direktiv 1999/45/EF og ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 793/93 og Kommissionens forordning (EF) nr. 1488/94 samt Rådets direktiv 76/769/EØF og Kommissionens direktiv 91/155/EØF, 93/67/EØF, 93/105/EF og 2000/21/EF (EUT L 396, s. 1).

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/65 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/65

---

Sag anlagt den 17. februar 2010 — Cindu Chemicals m.fl. mod ECHA

(Sag T-95/10)

2010/C 113/97

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøgere: Cindu Chemicals BV (Uithoorn, Nederlandene), Deza, a.s. (Valašské Meziříčí, Den Tjekkiske Republik), Koppers Denmark A/S (Nyborg, Danmark) og Koppers UK Ltd (Scunthorpe, Det Forenede Kongerige) (ved lawyers K. Van Maldegem, R. Cana, og solicitor P. Sellar)

Sagsøgt: Det Europæiske Kemikalieagentur (ECHA)

Sagsøgernes påstande

| — | Sagen antages til realitetsbehandling, og der gives sagsøgerne medhold i de nedlagte påstande. |
| --- | --- |

—

Sagen antages til realitetsbehandling, og der gives sagsøgerne medhold i de nedlagte påstande.

| — | Den anfægtede retsakt annulleres delvist, for så vidt som den vedrører anthracenolie med lavt indhold af anthracen. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede retsakt annulleres delvist, for så vidt som den vedrører anthracenolie med lavt indhold af anthracen.

| — | Det Europæiske Kemikalieagentur (ECHA) tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Det Europæiske Kemikalieagentur (ECHA) tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgerne har nedlagt påstand om, at Det Europæiske Kemikalieagenturs afgørelse (ED/68/2009) vedrørende identifikation af anthracenolie med lavt indhold af anthracen (CAS-nummer 90640-82-7) (»anthracenolie ([lavt indhold]«) som et stof, der opfylder kriterierne i artikel 57, litra d) og e), i forordning (EF) nr. 1907/2006 (1) (»REACH«), annulleres delvist i overensstemmelse med REACH’s artikel 59.

På grundlag af den anfægtede afgørelse, som sagsøgerne blev bekendt med gennem en pressemeddelelse fra Det Europæiske Kemikalieagentur, blev anthracenolie (lavt indhold) optaget på listen over 14 nye kemiske stoffer på listen over særligt problematiske stoffer (»SVHC«), der eventuelt skal optages i bilag XIV i REACH. Begrundelsen i den anfægtede retsakt for at identificere anthracenolie (lavt indhold) som SVHC er, at stoffet er kræftfremkaldende, mutagent og meget bioakkumulerende (vPvB) i overensstemmelse med kriterierne i bilag XIII i REACH.

Ifølge sagsøgerne tilsidesætter den anfægtede retsakt de gældende regler, der i henhold til REACH er opstillet til identifikation af SVHC, og de har til støtte for søgsmålet påberåbt sig de samme fire anbringender som dem, der er påberåbt i sag T-94/10, Rütgers Germany m.fl. mod ECHA.

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1907/2006 af 18.12.2006 om registrering, vurdering og godkendelse af samt begrænsninger for kemikalier (REACH), om oprettelse af et europæisk kemikalieagentur og om ændring af direktiv 1999/45/EF og ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 793/93 og Kommissionens forordning (EF) nr. 1488/94 samt Rådets direktiv 76/769/EØF og Kommissionens direktiv 91/155/EØF, 93/67/EØF, 93/105/EF og 2000/21/EF (EUT L 396, s. 1).

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/66 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/66

---

Sag anlagt den 17. februar 2010 — Rütgers Germany m.fl. mod ECHA

(Sag T-96/10)

2010/C 113/98

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøgere: Rütgers Germany GmbH (Castrop-Rauxel, Tyskland), Rütgers Belgium NV (Zelzate, Belgien), Deza, a.s. (Valašské Meziříčí, Den Tjekkiske Republik), Koppers Denmark A/S (Nyborg, Danmark) og Koppers UK Ltd (Scunthorpe, Det Forenede Kongerige) (ved lawyers K. Van Maldegem, R. Cana, og solicitor P. Sellar)

Sagsøgt: Det Europæiske Kemikalieagentur (ECHA)

Sagsøgernes påstande

| — | Sagen antages til realitetsbehandling og der gives sagsøgerne medhold i de nedlagte påstande. |
| --- | --- |

—

Sagen antages til realitetsbehandling og der gives sagsøgerne medhold i de nedlagte påstande.

| — | Den anfægtede retsakt annulleres delvist, for så vidt som den vedrører anthracenolie, anthracenmasse. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede retsakt annulleres delvist, for så vidt som den vedrører anthracenolie, anthracenmasse.

| — | Det Europæiske Kemikalieagentur (ECHA) tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Det Europæiske Kemikalieagentur (ECHA) tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgerne har nedlagt påstand om, at Det Europæiske Kemikalieagenturs afgørelse (ED/68/2009) vedrørende identifikation af anthracenolie, anthracenmasse (CAS-nummer 90640-81-6) (»anthracenolie (masse)«) som et stof, der opfylder kriterierne i artikel 57, litra d) og e), i forordning (EF) nr. 1907/2006 (1) (»REACH«), annulleres delvist i overensstemmelse med REACH's artikel 59.

På grundlag af den anfægtede afgørelse, som sagsøgerne blev bekendt med gennem en pressemeddelelse fra Det Europæiske Kemikalieagentur, blev anthracenolie (masse) optaget på listen over 14 nye kemiske stoffer på listen over særligt problematiske stoffer (»SVHC«), der eventuelt skal optages i bilag XIV i REACH. Begrundelsen i den anfægtede retsakt for at identificere anthracenolie (masse) som SVHC er, at stoffet er kræftfremkaldende, mutagent og også persistent samt meget bioakkumulerende (vPvB) i overensstemmelse med kriterierne i bilag XIII i REACH.

Ifølge sagsøgerne tilsidesætter den anfægtede retsakt de gældende regler, der i henhold til REACH er opstillet til identifikation af SVCH, og de har til støtte for søgsmålet påberåbt sig de samme fire anbringender som dem, der er påberåbt i sag T-94/10, Rütgers Germany m.fl. mod ECHA.

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1907/2006 af 18.12.2006 om registrering, vurdering og godkendelse af samt begrænsninger for kemikalier (REACH), om oprettelse af et europæisk kemikalieagentur og om ændring af direktiv 1999/45/EF og ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 793/93 og Kommissionens forordning (EF) nr. 1488/94 samt Rådets direktiv 76/769/EØF og Kommissionens direktiv 91/155/EØF, 93/67/EØF, 93/105/EF og 2000/21/EF (EUT L 396, s. 1).

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/66 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/66

---

Sag anlagt den 2. marts 2010 — Meica mod KHIM — Tofutown.com (TOFUKING)

(Sag T-99/10)

2010/C 113/99

Stævningen er affattet på tysk

Parter

Sagsøger: Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG (Edewecht, Tyskland) (ved Rechtsanwalt S. Russlies)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Tofutown.com GmbH (Wiesbaum/Vulkaneifel, Tyskland)

Sagsøgerens påstande

| — | Afgørelse truffet den 7. januar 2010 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 63/2009-4) annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelse truffet den 7. januar 2010 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 63/2009-4) annulleres.

| — | Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: Tofutown.com GmbH

Det omhandlede EF-varemærke: ordmærket »TOFUKING« for varer i klasse 29, 30 og 32 (varemærkeansøgning nr. 5 027 016)

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG

Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: det tyske ordmærke »King« (varemærke nr. 30 404 434), EF-ordmærket »Curry King« (varemærke nr. 2 885 077) og det tyske ordmærke »Curry King« (varemærke nr. 39 902 969), alle tre varemærker registreret for varer i klasse 29 og 30

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Afslag på indsigelsen

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Rådets forordning (EF) nr. 40/94 (1), idet der er risiko for forveksling mellem de omhandlede varemærker.

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20.12.1993 om EF-varemærker (EFT 1994 L 11, s. 1).

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/67 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/67

---

Sag anlagt den 3. marts 2010 — Nordzucker mod Kommissionen

(Sag T-100/10)

2010/C 113/100

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Nordzucker AG (Braunschweig, Tyskland) (ved Rechtsanwalt M. Niestedt)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Kommissionens forordning (EF) nr. 1193/2009 (1) annulleres. |
| --- | --- |

—

Kommissionens forordning (EF) nr. 1193/2009 (1) annulleres.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren påberåbt sig følgende søgsmålsgrunde:

| — | Kommissionen havde ikke den fornødne kompetence til at vedtage en forordning om fastsættelse af produktionsafgifterne i sukkersektoren for produktionsårene fra 2002/2003 til 2005/2006, da retsgrundlaget for forordningen ikke længere var i kraft. |
| --- | --- |

—

Kommissionen havde ikke den fornødne kompetence til at vedtage en forordning om fastsættelse af produktionsafgifterne i sukkersektoren for produktionsårene fra 2002/2003 til 2005/2006, da retsgrundlaget for forordningen ikke længere var i kraft.

| — | Der er sket en tilsidesættelse af væsentlige formforskrifter, idet der skulle have været anvendt en anden fremgangsmåde til vedtagelse af den anfægtede forordning, hvorfor Rådets og Europa-Parlamentets deltagelsesbeføjelser er blevet tilsidesat. |
| --- | --- |

—

Der er sket en tilsidesættelse af væsentlige formforskrifter, idet der skulle have været anvendt en anden fremgangsmåde til vedtagelse af den anfægtede forordning, hvorfor Rådets og Europa-Parlamentets deltagelsesbeføjelser er blevet tilsidesat.

| — | Der er sket en tilsidesættelse af Domstolens dom af 8. maj 2008, Zuckerfabrik Jülich m.fl., forenede sager C-5/06 og C-23/06 — C-36/06, Sml. 2008 I, s. 3231), idet Kommissionen i den anfægtede forordning også vilkårligt ændrede parameteret for »det samlede restitutionsbeløb« i beregningen af produktionsafgifterne, selv om dette parameter ikke var genstand for Domstolens undersøgelse. |
| --- | --- |

—

Der er sket en tilsidesættelse af Domstolens dom af 8. maj 2008, Zuckerfabrik Jülich m.fl., forenede sager C-5/06 og C-23/06 — C-36/06, Sml. 2008 I, s. 3231), idet Kommissionen i den anfægtede forordning også vilkårligt ændrede parameteret for »det samlede restitutionsbeløb« i beregningen af produktionsafgifterne, selv om dette parameter ikke var genstand for Domstolens undersøgelse.

| — | Der er sket en tilsidesættelse af forbuddet mod at give retsakter tilbagevirkende kraft, idet der er sket en efterfølgende ændring — som først fandt sted ved forordning nr. 1193/2009 — af det samlede restitutionsbeløb i sukkersektoren for produktionsår, der allerede var afsluttet. |
| --- | --- |

—

Der er sket en tilsidesættelse af forbuddet mod at give retsakter tilbagevirkende kraft, idet der er sket en efterfølgende ændring — som først fandt sted ved forordning nr. 1193/2009 — af det samlede restitutionsbeløb i sukkersektoren for produktionsår, der allerede var afsluttet.

---

(1)  Kommissionens forordning (EF) nr. 1193/2009 af 3.11.2009 om berigtigelse af forordning (EF) nr. 1762/2003, (EF) nr. 1775/2004, (EF) nr. 1686/2005 og (EF) nr. 164/2007 og om fastsættelse af produktionsafgifterne i sukkersektoren for produktionsåret 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005, 2005/2006 (EUT L 321, s. 1).

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/68 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/68

---

Sag anlagt den 3. marts 2010 — Polen mod Kommissionen

(Sag T-101/10)

2010/C 113/101

Processprog: polsk

Parter

Sagsøger: Republikken Polen (ved M. Szpunar, som befuldmægtiget)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Artikel 3 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1193/2009 af 3. november 2009 om berigtigelse af forordning (EF) nr. 1762/2003, (EF) nr. 1775/2004, (EF) nr. 1686/2005 og (EF) nr. 164/2007 og om fastsættelse af produktionsafgifterne i sukkersektoren for produktionsåret 2002/03, 2003/04, 2004/05, 2005/06 (1) annulleres, for så vidt som denne bestemmelse ændrer ordlyden af artikel 2 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1686/2005 af 14. oktober 2005 om fastsættelse for produktionsåret 2004/05 af produktionsafgifterne samt koefficienten for tillægsafgiften for sukker (2). |
| --- | --- |

—

Artikel 3 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1193/2009 af 3. november 2009 om berigtigelse af forordning (EF) nr. 1762/2003, (EF) nr. 1775/2004, (EF) nr. 1686/2005 og (EF) nr. 164/2007 og om fastsættelse af produktionsafgifterne i sukkersektoren for produktionsåret 2002/03, 2003/04, 2004/05, 2005/06 (1) annulleres, for så vidt som denne bestemmelse ændrer ordlyden af artikel 2 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1686/2005 af 14. oktober 2005 om fastsættelse for produktionsåret 2004/05 af produktionsafgifterne samt koefficienten for tillægsafgiften for sukker (2).

| — | Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren gør gældende, at den anfægtede bestemmelse fastsætter en differentiering af koefficienten for tillægsafgiften for sukker for produktionsåret 2004/05, således at den nævnte koefficient for de »nye« medlemsstater fastsættes på 0,25466 og for de femten medlemsstater på 0,14911.

Til støtte for sit søgsmål gør sagsøgeren følgende søgsmålsgrunde gældende:

| | Kommissionen har angiveligt manglet kompetence og har tilsidesat artikel 16 i Rådets forordning (EF) nr. 1260/2001 (3), der alene har bemyndiget Kommissionen til at fastsætte en enkelt koefficient på samme niveau for hele EU. De forskellige sprogversioner af forordning nr. 1260/2001 er i den henseende fuldt overensstemmende og enslydende. Derudover kan grundprincipperne i den fælles markedsordning for sukker ikke blot ikke retfærdiggøre en fravigelse af ordlyden af bestemmelserne i forordning nr. 1260/2001, men udelukker helt en sådan fravigelse. Den ensartede koefficient er nemlig et væsentligt instrument til virkeliggørelsen af grundsætningerne i den fælles markedsordning for sukker. |
| --- | --- |

Kommissionen har angiveligt manglet kompetence og har tilsidesat artikel 16 i Rådets forordning (EF) nr. 1260/2001 (3), der alene har bemyndiget Kommissionen til at fastsætte en enkelt koefficient på samme niveau for hele EU. De forskellige sprogversioner af forordning nr. 1260/2001 er i den henseende fuldt overensstemmende og enslydende. Derudover kan grundprincipperne i den fælles markedsordning for sukker ikke blot ikke retfærdiggøre en fravigelse af ordlyden af bestemmelserne i forordning nr. 1260/2001, men udelukker helt en sådan fravigelse. Den ensartede koefficient er nemlig et væsentligt instrument til virkeliggørelsen af grundsætningerne i den fælles markedsordning for sukker.

| | For det andet er princippet om de nye medlemsstaters øjeblikkelige og fuldstændige overtagelse af den gældende fællesskabsret angiveligt blevet tilsidesat. Den anfægtede bestemmelse er i realiteten en overgangsbestemmelse, der ikke har hjemmel i tiltrædelsesakten fra 2003 eller i de retsakter, der er vedtaget på grundlag af denne. Artikel 2 i tiltrædelsesakten udgør således grundlaget for Republikken Polens overtagelse af alle de med medlemskabet forbundne rettigheder og pligter, herunder også retten til at drage fordel af for store betalinger og pligten til at dække tab på sukkermarkedet, der er forekommet i tidligere år. |
| --- | --- |

For det andet er princippet om de nye medlemsstaters øjeblikkelige og fuldstændige overtagelse af den gældende fællesskabsret angiveligt blevet tilsidesat. Den anfægtede bestemmelse er i realiteten en overgangsbestemmelse, der ikke har hjemmel i tiltrædelsesakten fra 2003 eller i de retsakter, der er vedtaget på grundlag af denne. Artikel 2 i tiltrædelsesakten udgør således grundlaget for Republikken Polens overtagelse af alle de med medlemskabet forbundne rettigheder og pligter, herunder også retten til at drage fordel af for store betalinger og pligten til at dække tab på sukkermarkedet, der er forekommet i tidligere år.

| | For det tredje foreligger der angiveligt en tilsidesættelse af forbuddet mod forskelsbehandling. Det eneste kriterium for differentieringen af koefficienten er datoen for medlemsstaternes tiltrædelse af Den Europæiske Union. De nye medlemsstaters tiltrædelse kan ikke i sig selv udgøre et objektivt kriterium, der kan berettige den indførte differentiering, henset til at følgerne af tiltrædelsen er reguleret udtømmende i tiltrædelsesakten og de retsakter, der er vedtaget på grundlag af denne. |
| --- | --- |

For det tredje foreligger der angiveligt en tilsidesættelse af forbuddet mod forskelsbehandling. Det eneste kriterium for differentieringen af koefficienten er datoen for medlemsstaternes tiltrædelse af Den Europæiske Union. De nye medlemsstaters tiltrædelse kan ikke i sig selv udgøre et objektivt kriterium, der kan berettige den indførte differentiering, henset til at følgerne af tiltrædelsen er reguleret udtømmende i tiltrædelsesakten og de retsakter, der er vedtaget på grundlag af denne.

| | For det fjerde er solidaritetsprincippet angiveligt blevet tilsidesat. Producenternes solidaritetsprincip er et grundlæggende princip i den fælles markedsordning for sukker, og det medfører, at udgifterne til finansieringen af dette marked bæres af alle producenter i fællesskab, således at der på baggrund af objektive kriterier opnås økonomisk neutralitet ikke på hver enkelt medlemsstats niveau, men på den samlede Unions niveau. Differentieringen af koefficienten for de enkelte medlemsstater udgør en vilkårlig, uforholdsmæssig og usolidarisk fordeling af omkostningerne forbundet med finansieringen af sukkermarkedet. |
| --- | --- |

For det fjerde er solidaritetsprincippet angiveligt blevet tilsidesat. Producenternes solidaritetsprincip er et grundlæggende princip i den fælles markedsordning for sukker, og det medfører, at udgifterne til finansieringen af dette marked bæres af alle producenter i fællesskab, således at der på baggrund af objektive kriterier opnås økonomisk neutralitet ikke på hver enkelt medlemsstats niveau, men på den samlede Unions niveau. Differentieringen af koefficienten for de enkelte medlemsstater udgør en vilkårlig, uforholdsmæssig og usolidarisk fordeling af omkostningerne forbundet med finansieringen af sukkermarkedet.

| | For det femte er artikel 253 EF (nu artikel 296, stk. 2, TEUF) angiveligt blevet tilsidesat, idet den anfægtede bestemmelse er utilstrækkeligt begrundet. Kommissionen har hverken angivet de omstændigheder, der kan berettige differentieringen af koefficienterne, eller de formål, som forfølges ved en sådan differentiering. |
| --- | --- |

For det femte er artikel 253 EF (nu artikel 296, stk. 2, TEUF) angiveligt blevet tilsidesat, idet den anfægtede bestemmelse er utilstrækkeligt begrundet. Kommissionen har hverken angivet de omstændigheder, der kan berettige differentieringen af koefficienterne, eller de formål, som forfølges ved en sådan differentiering.

---

(1)  EUT L 321 af 8.12.2009, s. 1.

(2)  EUT L 271 af 15.10.2005, s. 12.

(3)  Rådets forordning (EF) nr. 1260/2001 af 19.6.2001 om den fælles markedsordning for sukker (EFT L 178 af 30.6.2001, s. 1).

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/69 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/69

---

Sag anlagt den 3. marts 2010 — Südzucker m.fl. mod Kommissionen

(Sag T-102/10)

2010/C 113/102

Processprog: tysk

Parter

Sagsøgere: Südzucker AG Mannheim/Ochsenfurt (Mannheim, Tyskland), AGRANA Zucker GmbH (Wien, Østrig), Südzucker Polska S.A. (Gdansk, Polen), Raffinerie Tirlemontoise SA (Bruxelles, Belgien) og Saint Louis Sucre SA (Paris, Frankrig) (ved Rechtsanwälte H.-J. Prieß og B. Sachs)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgernes påstande

| — | Annullation af Kommissionens forordning (EF) nr. 1193/2009 af 3. november 2009 om berigtigelse af forordning (EF) nr. 1762/2003, (EF) nr. 1775/2004, (EF) nr. 1686/2005 og (EF) nr. 164/2007 og om fastsættelse af produktionsafgifterne i sukkersektoren for produktionsåret 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005 og 2005/2006. |
| --- | --- |

—

Annullation af Kommissionens forordning (EF) nr. 1193/2009 af 3. november 2009 om berigtigelse af forordning (EF) nr. 1762/2003, (EF) nr. 1775/2004, (EF) nr. 1686/2005 og (EF) nr. 164/2007 og om fastsættelse af produktionsafgifterne i sukkersektoren for produktionsåret 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005 og 2005/2006.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgerne anført flere søgsmålsgrunde.

Den første søgsmålsgrund er, at der foreligger en tilsidesættelse af artikel 233 EF (artikel 266 TEUF) analogt, idet Kommissionen ikke har overholdt kravene i Domstolens dom af 8. maj 2008, Zuckerfabrik Jülich (forenede sager C-5/06 og C-23/06 — C-36/06, Sml. I, s. 3231). I denne dom fastslog Domstolen, hvordan parametrene for »det overskud, der kan eksporteres« og »den samlede mængde eksportforpligtelser« skal fastlægges i beregningen af produktionsafgifterne for produktionsårene fra 2002/2003 til 2005/2006 i sukkersektoren. Sagsøgerne finder, at Kommissionen i den anfægtede forordning også har ændret det tredje parameter »det samlede restitutionsbeløb«, selv om dette ikke var spørgsmålet i Zuckerfabrik Jülich-sagen.

Den anden søgsmålsgrund er, at Kommissionen har tilsidesat artikel 15, stk. 1, litra d), i forordning (EF) nr. 1260/2001 (1) samt forordningens betydning og formål. I den forbindelse har sagsøgeren bl.a. fremført, at ved beregningen af det samlede restitutionsbeløb har Kommissionen medregnet restitutionsbeløbet for eksport, som der ikke er blevet ansøgt om og indbetalt. Desuden fører en fast sats for månedlig eksport til unøjagtige beregninger. Herved gør sagsøgerne gældende, at Domstolen i Zuckerfabrik Jülich-sagen forbød, at det samlede tab blev fastsat til et beløb, der er større end de med restitutioner forbundne omkostninger.

For det tredje har Kommissionen tilsidesat forbuddet mod at give retsakter tilbagevirkende kraft, idet Kommissionen ved den anfægtede forordning ændrede det samlede restitutionsbeløb med tilbagevirkning.

For det fjerde foreligger der en tilsidesættelse af begrundelsespligten i artikel 253 EF (artikel 296, stk. 2, TEUF), idet Kommissionen har begrundet den anfægtede forordning ved at angive, at den opfyldte Domstolens dom i Zuckerfabrik Jülich-sagen, men ifølge sagsøgerne overholder Kommissionen ikke denne doms krav.

Endelig har sagsøgerne under betegnelsen »andre retlige fejl« anført, at Kommissionen den 3. november 2009 ikke længere havde kompetence til at vedtage en forordning om produktionsafgiftsbeløbet for produktionsårene fra 2002/2003 til 2005/2006 for sukkersektoren, da forordning nr. 1260/2001, som Kommissionen har henvist til som retsgrundlag, ikke længere var i kraft ved forordningens vedtagelse. Desuden foreligger en tilsidesættelse af artikel 37, stk. 2, EF, idet der på baggrund af denne bestemmelse skulle have været anvendt en anden fremgangsmåde til vedtagelse af forordningen.

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 1260/2001 af 19.6.2001 om den fælles markedsordning for sukker (EFT L 178, s. 1).

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/70 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/70

---

Appel iværksat den 5. marts 2010 af Europa-Parlamentet til prøvelse af kendelse afsagt af Personalerettens præsident den 18. december 2009 i sag F-92/09 R, U mod Parlamentet

(Sag T-103/10 P(R))

2010/C 113/103

Processprog: fransk

Parter

Appellant: Europa-Parlamentet (ved S. Seyr og K. Zejdová, som befuldmægtigede)

Den anden part i appelsagen: U

Appellantens påstande

| — | Den appellerede kendelse afsagt af Personalerettens præsident ophæves. |
| --- | --- |

—

Den appellerede kendelse afsagt af Personalerettens præsident ophæves.

| — | Der træffes endelig afgørelse om begæringen om foreløbige forholdsregler, der ikke tages til følge. |
| --- | --- |

—

Der træffes endelig afgørelse om begæringen om foreløbige forholdsregler, der ikke tages til følge.

| — | Afgørelsen om sagsomkostningerne udsættes. |
| --- | --- |

—

Afgørelsen om sagsomkostningerne udsættes.

Anbringender og væsentligste argumenter

Med denne appel har appellanten nedlagt påstand om ophævelse af kendelse afsagt af Personalerettens præsident den 18. december 2009, i sag F-92/09 R, U mod Parlamentet, hvorved Personaleretten udsatte afgørelsen om afskedigelse af 6. juli 2009, indtil Personaleretten afsiger den dom, hvorved sagen afsluttes.

Til støtte for sit søgsmål har appellanten fremsat tre anbringender vedrørende:

| — | Manglende begrundelse, idet de argumenter, der er gengivet i den appellerede kendelse, på flere punkter ikke gør det muligt at få kendskab til grundene til, at Personalerettens præsident traf den pågældende afgørelse. |
| --- | --- |

—

Manglende begrundelse, idet de argumenter, der er gengivet i den appellerede kendelse, på flere punkter ikke gør det muligt at få kendskab til grundene til, at Personalerettens præsident traf den pågældende afgørelse.

| — | Tilsidesættelse af Europa-Parlamentets ret til forsvar, da kendelsen om foreløbige forholdsregler går ud over rammerne for den summariske vurdering i henhold til artikel 102, stk. 2, i Personalerettens procesreglement, hvorefter begæringer om foreløbige forholdsregler bl.a. skal angive de omstændigheder, der medfører uopsættelighed, og de faktiske og retlige grunde til, at den begærede foreløbige forholdsregel umiddelbart forekommer berettiget. Kendelsen tilsidesætter Parlamentets ret til forsvar, idet den behandler aspekter vedrørende sagens realitet, bl.a. ved at udtale sig om detaljerne i forløbet af forbedringsproceduren, hvilket fratager Parlamentet muligheden for at give sit standpunkt til kende og tage til genmæle vedrørende disse aspekter. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af Europa-Parlamentets ret til forsvar, da kendelsen om foreløbige forholdsregler går ud over rammerne for den summariske vurdering i henhold til artikel 102, stk. 2, i Personalerettens procesreglement, hvorefter begæringer om foreløbige forholdsregler bl.a. skal angive de omstændigheder, der medfører uopsættelighed, og de faktiske og retlige grunde til, at den begærede foreløbige forholdsregel umiddelbart forekommer berettiget. Kendelsen tilsidesætter Parlamentets ret til forsvar, idet den behandler aspekter vedrørende sagens realitet, bl.a. ved at udtale sig om detaljerne i forløbet af forbedringsproceduren, hvilket fratager Parlamentet muligheden for at give sit standpunkt til kende og tage til genmæle vedrørende disse aspekter.

| — | Tilsidesættelse af reglerne om bevisførelse og fordeling af bevisbyrden, da der ikke blev taget hensyn til alle relevante oplysninger vedrørende uopsættelighedsbetingelsen, der kunne have indflydelse på appellantens økonomiske situation, hvilket er i strid med princippet om parternes lighed for Retten. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af reglerne om bevisførelse og fordeling af bevisbyrden, da der ikke blev taget hensyn til alle relevante oplysninger vedrørende uopsættelighedsbetingelsen, der kunne have indflydelse på appellantens økonomiske situation, hvilket er i strid med princippet om parternes lighed for Retten.

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/70 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/70

---

Sag anlagt den 1. marts 2010 — BASF mod Kommissionen

(Sag T-105/10)

2010/C 113/104

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: BASF SE (Ludwigshafen am Rhein, Tyskland) (ved lawyers F. Montag, J. Blockx og T. Wilson)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Den anfægtede beslutning annulleres. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede beslutning annulleres.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren har nedlagt påstand om annullation af Kommissionens beslutning K(2009) 10568 af 18. december 2009 i sag COMP/M.5355 — BASF/Ciba, hvorved den afslog forslaget af 6. november 2009 om at godkende Roquette Frères som køber af det [af sagsøgeren] afståede forretningsområde for SDA (synthetic dry strenght agents) (syntetiske tørre styrkemidler) og afslog ansøgningen om ændring af det forpligtende tilsagn, der lå til grund for Kommissionens beslutning K(2009) 1961 af 12. marts 2009, hvori Kommissionen havde erklæret fusionen, hvorved sagsøgeren erhverver kontrol over hele Ciba Holding AG (»Ciba«), forenelig med det fælles marked.

Sagsøgeren har anført følgende søgsmålsgrunde til støtte for annullationspåstanden:

| | For det første har sagsøgeren gjort gældende, at sagsøgte ved at forkaste den foreslåede køber tilsidesatte artikel 6, stk. 2, i forordning nr. 139/2004 (1), punkt 418 og 419 i beslutningen, hvorved BASF’s erhvervelse af kontrollen over Ciba blev godkendt, klausul 4(a)(b), 13, 14 og 34 samt fortegnelse B i bilagene til det forpligtende tilsagn, som var vedlagt beslutningen, og punkt 31, 48, 73 og 102 i meddelelsen om acceptable løsninger (2). |
| --- | --- |

For det første har sagsøgeren gjort gældende, at sagsøgte ved at forkaste den foreslåede køber tilsidesatte artikel 6, stk. 2, i forordning nr. 139/2004 (1), punkt 418 og 419 i beslutningen, hvorved BASF’s erhvervelse af kontrollen over Ciba blev godkendt, klausul 4(a)(b), 13, 14 og 34 samt fortegnelse B i bilagene til det forpligtende tilsagn, som var vedlagt beslutningen, og punkt 31, 48, 73 og 102 i meddelelsen om acceptable løsninger (2).

| | Sagsøgeren har navnlig anført, at sagsøgte har forkastet den foreslåede køber på grundlag af urigtige omstændigheder og har foretaget et åbenbart fejlskøn med hensyn til, hvad der er Roquette Frères incitament til at bevare og udvide det [af sagsøgeren] afståede forretningsområde. Herudover har sagsøgeren hævdet, at sagsøgte har lagt urigtige omstændigheder til grund og har foretaget et åbenbart fejlskøn med hensyn til sagsøgerens ansøgning om ændring af det forpligtende tilsagn i henhold til tilbagekaldelsesklausulen i det forpligtende tilsagn. |
| --- | --- |

Sagsøgeren har navnlig anført, at sagsøgte har forkastet den foreslåede køber på grundlag af urigtige omstændigheder og har foretaget et åbenbart fejlskøn med hensyn til, hvad der er Roquette Frères incitament til at bevare og udvide det [af sagsøgeren] afståede forretningsområde. Herudover har sagsøgeren hævdet, at sagsøgte har lagt urigtige omstændigheder til grund og har foretaget et åbenbart fejlskøn med hensyn til sagsøgerens ansøgning om ændring af det forpligtende tilsagn i henhold til tilbagekaldelsesklausulen i det forpligtende tilsagn.

| | For det andet har sagsøgeren gjort gældende, at den anfægtede beslutning er i strid med proportionalitetsprincippet, eftersom forkastelsen af forslaget efter sagsøgerens opfattelse ikke var nødvendig for at opfylde formålet med det forpligtende tilsagn om at undgå opnåelse og styrkelse af en dominerende stilling. |
| --- | --- |

For det andet har sagsøgeren gjort gældende, at den anfægtede beslutning er i strid med proportionalitetsprincippet, eftersom forkastelsen af forslaget efter sagsøgerens opfattelse ikke var nødvendig for at opfylde formålet med det forpligtende tilsagn om at undgå opnåelse og styrkelse af en dominerende stilling.

| | For det tredje har sagsøgeren gjort gældende, at sagsøgte har tilsidesat princippet om god forvaltningsskik og artikel 296 TEUF ved ikke at have hørt sagsøgeren, inden den anfægtede beslutning blev truffet, og ved ikke at have begrundet den anfægtede beslutning tilstrækkeligt. |
| --- | --- |

For det tredje har sagsøgeren gjort gældende, at sagsøgte har tilsidesat princippet om god forvaltningsskik og artikel 296 TEUF ved ikke at have hørt sagsøgeren, inden den anfægtede beslutning blev truffet, og ved ikke at have begrundet den anfægtede beslutning tilstrækkeligt.

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 139/2004 af 20.1.2004 om kontrol med fusioner og virksomhedsovertagelser (»EF-fusionsforordningen«) (EUT 2004 L 24, s. 1).

(2)  Kommissionens forordning (EF) nr. 802/2004 af 7.4.2004 om gennemførelse af Rådets forordning (EF) nr. 139/2004 om kontrol med fusioner og virksomhedsovertagelser (EUT 2004 L 133, s. 1).

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/71 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/71

---

Sag anlagt den 4. marts 2010 — Spanien mod Kommissionen

(Sag T-106/10)

2010/C 113/105

Processprog: spansk

Parter

Sagsøger: Kongeriget Spanien (ved M. Muñoz Pérez)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Beslutning K(2009) 10136 endelig af 18. december 2009 om anvendelse af finansielle korrektioner på den del af udviklingssektionen i EUGFL, der vedrører EU-initiativprogrammet CCI 2000 ES.06.0.PC.003 (Spanien — Leader+Aragón) annulleres, og |
| --- | --- |

—

Beslutning K(2009) 10136 endelig af 18. december 2009 om anvendelse af finansielle korrektioner på den del af udviklingssektionen i EUGFL, der vedrører EU-initiativprogrammet CCI 2000 ES.06.0.PC.003 (Spanien — Leader+Aragón) annulleres, og

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Kommissionen pålagde ved den anfægtede beslutning en finansiel nettokorrektion på 2 % af de indtil den 4. juni 2008 af de spanske myndigheder anmeldte udgifter, hvilket medfører et nedslag på 652 674,70 EUR i støtten fra EUGFL, Udviklingssektionen, til udgifterne til ovennævnte program, og som blev tildelt i henhold til Kommissionens beslutning K(2001) 2067 af 31. juli 2001.

Kongeriget Spanien gør gældende, at afgørelsen skal annulleres af to grunde:

| | For det første er der foretaget en ulovlig anvendelse af artikel 39 i Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 (1), eftersom det teoretiske misbrug, der har givet anledning til den finansielle korrektion, der er vedtaget af Kommissionen, i virkeligheden ikke udgør en tilsidesættelse af artikel 4 i Kommissionens forordning (EF) nr. 438/2001 (2), og eftersom betingelsen i nævnte bestemmelse om, at dokumentationen vedrørende kontrollerne på stedet skal indeholde oplysninger om det udførte arbejde, ikke nødvendigvis medfører, at den nævnte dokumentation skal indeholde en liste over de udførte kontroller, når disse med lethed kan oplyses. |
| --- | --- |

For det første er der foretaget en ulovlig anvendelse af artikel 39 i Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 (1), eftersom det teoretiske misbrug, der har givet anledning til den finansielle korrektion, der er vedtaget af Kommissionen, i virkeligheden ikke udgør en tilsidesættelse af artikel 4 i Kommissionens forordning (EF) nr. 438/2001 (2), og eftersom betingelsen i nævnte bestemmelse om, at dokumentationen vedrørende kontrollerne på stedet skal indeholde oplysninger om det udførte arbejde, ikke nødvendigvis medfører, at den nævnte dokumentation skal indeholde en liste over de udførte kontroller, når disse med lethed kan oplyses.

| | For det andet foreligger der en tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet, der er fastsat i artikel 39, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1260/1999, sammenholdt med retningslinjerne vedrørende de principper, kriterier og vejledende korrektionssatser, som Kommissionens tjenestegrene anvender til bestemmelse af de finansielle korrektioner, der er fastsat i artikel 39, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 (3). For det første på grund af vedtagelsen af en korrektion på 2 % af udgifterne, når oplysningerne fra de spanske myndigheder til Kommissionen dokumenterede, at risikoen for fonden var væsentligt mindre end nævnte procentdel. For det andet på grund af forlængelsen af den periode, der er berørt af korrektionen, ved at inkludere de anmeldte udgifter ikke kun i perioden indtil Kommissionens undersøgelse (17.12.2004), men indtil datoen for det bilaterale møde (4.6.2008). |
| --- | --- |

For det andet foreligger der en tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet, der er fastsat i artikel 39, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1260/1999, sammenholdt med retningslinjerne vedrørende de principper, kriterier og vejledende korrektionssatser, som Kommissionens tjenestegrene anvender til bestemmelse af de finansielle korrektioner, der er fastsat i artikel 39, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 (3). For det første på grund af vedtagelsen af en korrektion på 2 % af udgifterne, når oplysningerne fra de spanske myndigheder til Kommissionen dokumenterede, at risikoen for fonden var væsentligt mindre end nævnte procentdel. For det andet på grund af forlængelsen af den periode, der er berørt af korrektionen, ved at inkludere de anmeldte udgifter ikke kun i perioden indtil Kommissionens undersøgelse (17.12.2004), men indtil datoen for det bilaterale møde (4.6.2008).

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21.6.1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene (EFT L 161 af 26.6.1999, s. 1).

(2)  Kommissionens forordning (EF) nr. 438/2001 af 2.3.2001 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 for så vidt angår forvaltnings- og kontrolsystemerne for strukturfondenes interventioner (EFT L 63 af 3.3.2001, s. 21).

(3)  K(2001) 476 af 2.3.2001.

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/72 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/72

---

Sag anlagt den 3. marts 2010 — Portugal mod Kommissionen

(Sag T-111/10)

2010/C 113/106

Processprog: portugisisk

Parter

Sagsøger: Den Portugisiske Republik (ved advogados N. Mimoso Ruiz og P. Moura Pinheiro, samt L. Inez Fernandes, som befuldmægtiget)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

Den 3. marts 2010 har Den Portugisiske Republik indbragt Europa-Kommissionen for Retten i henhold til artikel 263 TEUF med påstand om annullation af Kommissionens beslutning K(2009) 10624 af 21. december 2009 om nedsættelse af den støtte, der var tildelt fra Den Europæiske Fond for Regionaludvikling til det operationelle program »Modernisering af det økonomiske grundlag« CCI: 1994 PT 16 1 PO 004 (tidl. EFRU ref 94.12.09.004), for så vidt den vedrører finansieringen af Fundo de Investimento Imobiliário Fechado Turístico (en lukket turistejendomsinvesteringsfond, herefter FIIT).

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

En ejendomsinvesteringsfond, som myndighederne har oprettet efter Europa-Kommissionens godkendelse af fællesskabsstøtterammen (EFSR II) for strukturfondenes interventioner i regioner omfattet af mål 1 for perioden fra 1. januar 1994 til 31. december 1999, er egnet til forfølgelse af målsætningerne for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU).

Forordning (EØF) nr. 4254/88, som ændret ved forordning (EØF) nr. 2083/93, om gennemførelsesbestemmelser til forordning (EØF) nr. 2052/88 for så vidt angår EFRU’s interventionsområde (1) bestemmer, at denne fond deltager i udviklingen af regionernes interne potentiel gennem foranstaltninger, der forbedrer små og mellemstore virksomheders adgang til kapitalmarkederne. En ejendomsinvesteringsfond er på samme måde som tildelingen af garantier og erhvervelse af kapitalandele aktiviteter, der er nævnt som eksempler i forordning (EØF) nr. 2083/93, et finansieringsinstrument, der kan fremme og udvikle små og mellemstore virksomheders aktiviteter.

FIIT har navnlig til opgave at finansiere små og mellemstore virksomheder, som virker i turistsektoren i Portugal, som generelt besidder betydelige ejendomsaktiver, og som har vanskeligheder med at få adgang til tilgængelige finansieringsmuligheder på markedet.

FIIT’s aktiviteter i den pågældende periode bidrog til at støtte udviklingen og moderniseringen af tilbud til turister i Portugal ved at opkøbe turistetablissementer og herefter leje dem ud til små og mellemstore virksomheder.

FIIT’s handlinger er i snæver overensstemmelse med Kommissionens beslutning K(94) 464 om godkendelse af det operationelle program »Modernisering af det økonomiske grundlag« og underprogram nr. 4 »Turisme og kulturarv« som led i EFSR II. Denne beslutning foreskrev oprettelsen af en turistinvesteringsfond, hvis væsentligste handleområder navnlig omfattede økonomisk sanering, modernisering og ændring af størrelserne af hotellerne.

Europa-Kommissionen har tilsidesat retten til forsvar, idet den alene i den anfægtede beslutning har stillet spørgsmålet om den påståede manglende godtgørelse af svækkelse af markedet ved finansieringen af små og mellemstore virksomheder støttet af FIIT, og idet den har kritiseret de nationale myndigheder for, at de angiveligt ikke havde analyseret disse virksomheders økonomiske bæredygtighed på passende vis ved blot passivt at genfinansiere dem.

Den anfægtede beslutning har tilsidesat princippet om beskyttelse af den berettigede forventning ved at fastslå, at FIIT-projektet ikke var berettiget til medfinansiering fra EFRU, eftersom Europa-Kommissionen under opfølgningen af programmet handlede således, at der i [repræsentanterne for] de portugisiske myndigheders opfattelse skabtes en sikker og berettiget overbevisning om, at finansieringen af FIIT ikke ville blive draget i tvivl, så meget desto mere som de fællesskabsretlige rammer, der på dette tidspunkt ikke var helt klare hvad angår dets manglende berettigelse, ikke gav mulighed for at fastslå et åbenbart urigtigt skøn hvad angår dette økonomiske instruments lovlighed.

---

(1)  Rådets forordning (EØF) nr. 2083/93 af 20.7.1993 om ændring af forordning (EØF) nr. 4254/88 om gennemførelsesbestemmelser til forordning (EØF) nr. 2052/88 for så vidt angår Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFT L 193, s. 34).

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/73 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/73

---

Sag anlagt den 1. marts 2010 — Prionics mod Kommissionen og EFSA

(Sag T-112/10)

2010/C 113/107

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Prionics AG (ved Rechtsanwälte H. Janssen og M. Franz)

Sagsøgte: Europa-Kommissionen og Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA)

Sagsøgerens påstande

| — | EFSA’s og Kommissionens »Scientific Opinion on Analytical sensitivity of approved TSE rapid tests« annulleres, i det omfang denne udtalelse ikke på nuværende tidspunkt anbefaler brugen af to test, der fremstilles af sagsøgeren, Prionics ®-Check LIA og Prionics®-Check PrioSTRIP, til BSE-overvågning. |
| --- | --- |

—

EFSA’s og Kommissionens »Scientific Opinion on Analytical sensitivity of approved TSE rapid tests« annulleres, i det omfang denne udtalelse ikke på nuværende tidspunkt anbefaler brugen af to test, der fremstilles af sagsøgeren, Prionics ®-Check LIA og Prionics®-Check PrioSTRIP, til BSE-overvågning.

| — | EFSA og Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

EFSA og Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren anfægter EFSA’s videnskabelige udtalelse af 10. december 2009 om analytisk sensitivitet i godkendte TSE-hurtigtest (herefter »EFSA-udtalelse«). I denne udtalelse anbefales det bl.a., at den analytiske sensitivitet i to testsystemer (Prionics®-Check LIA og Rrionics®-Check PrioSTRIP), der fremstilles af sagsøgeren for BSE, genvurderes på baggrund af passende forsøg.

Til støtte for søgsmålet gør sagsøgeren fire søgsmålsgrunde gældende.

Sagsøgeren gør for det første gældende, at princippet om god forvaltningsskik er tilsidesat, idet de sagsøgte bygger deres anbefaling i EFSA-udtalelsen på en fejlagtig vurdering af de faktuelle forhold og på modstridende oplysninger.

Sagsøgeren gør for det andet gældende, at princippet om, at retten til at blive hørt skal sikres i forbindelse med procedurer, der kan føre til bebyrdende foranstaltninger for en af parterne, er blevet tilsidesat. I denne sammenhæng gøres det endvidere gældende, at de almindelige retsprincipper om ligebehandling og beskyttelsen af den berettigede forventning er blevet tilsidesat, idet EFSA, i strid med egne offentliggjorte forvaltningsforskrifter, ikke har sikret sagsøgeren retten til høring forud for offentliggørelsen af EFSA-udtalelsen.

Sagsøgeren gør for det tredje gældende, at de almindelige retsprincipper om ligebehandling og beskyttelsen af den berettigede forventning er blevet tilsidesat, idet EFSA i EFSA-udtalelsen, i strid med egne offentliggjorte forvaltningsforskrifter, ikke har oplyst noget om muligheden for indgivelse af søgsmål til prøvelse af udtalelsen.

Sagsøgeren gør sluttelig gældende, at de grundlæggende rettigheder om erhvervsfrihed og om frihed til at oprette egen virksomhed er blevet tilsidesat, idet EFSA-udtalelsen blev offentliggjort uden nogen afvejning af de for sagsøgeren skadelige konsekvenser.

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/74 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/74

---

Sag anlagt den 8. marts 2010 — Spanien mod Kommissionen

(Sag T-113/10)

2010/C 113/108

Processprog: spansk

Parter

Sagsøger: Kongeriget Spanien (ved J. Rodríguez Cárcamo)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Kommissionens beslutning K(2009) 10678 af 23. december 2009 om nedsættelse af støtten fra Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU) til det operationelle program País Vasco under mål 2 (1997-1999) tildelt ved beslutning K(98) 121 af 5. februar 1998, EFRU nr. 971 109 007, annulleres. |
| --- | --- |

—

Kommissionens beslutning K(2009) 10678 af 23. december 2009 om nedsættelse af støtten fra Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU) til det operationelle program País Vasco under mål 2 (1997-1999) tildelt ved beslutning K(98) 121 af 5. februar 1998, EFRU nr. 971 109 007, annulleres.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Den foreliggende sag vedrører beslutning K(98) 121 af 5. februar 1998, hvorved Kommissionen tildelte en støtte fra Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU) og Den Europæiske Socialfond (ESF) til et operationelt program i regionen Baskerlandet, som var en del af fællesskabsstøtterammerne for strukturinterventioner i de spanske regioner under mål 2 i perioden 1997-1999 for et maksimalt beløb på 291 862 367 EUR fra EFRU.

Den i den foreliggende sag omtvistede beslutning fastslår, at der under gennemførelsen af nævnte operationelle program har været uregelmæssigheder i 24 ud af 37 reviderede projekter, hvilket i alt vedrører 4 844 712 820 ESP og kræver en finansiel korrektion på 27 794 540,77 EUR.

Sagsøgeren har til støtte for sit søgsmål påberåbt sig følgende anbringender:

| — | Der er sket en tilsidesættelse af Rådets forordning (EØF) nr. 4253/88 af 19. december 1998 (1) ved anvendelsen af en ekstrapolationsmetode i den omtvistede beslutning, eftersom denne artikel ikke giver mulighed for at ekstrapolere uregelmæssigheder, der er påvist i konkrete handlinger, fra de samlede handlinger omfattet af de operationelle programmer finansieret af EFRU-midler. Korrektionen, som Kommissionen har foretaget i den omtvistede beslutning, savner retsgrundlag, eftersom Kommissionens retningslinjer af 15. oktober 1997 om finansielle nettokorrektioner i forbindelse med anvendelse af artikel 24 i Rådets forordning (EØF) nr. 4253/88 i henhold til Domstolens dom af 6. april 2000, Kongeriget Spanien mod Kommissionen (2) ikke kan medføre retsvirkninger i forhold til medlemsstaterne, og fordi nævnte artikel 24 alene giver mulighed for at nedsættestøtten, hvis undersøgelsen heraf bekræftes en uregelmæssighed. Korrektion ved ekstrapolation er i strid med dette princip. |
| --- | --- |

—

Der er sket en tilsidesættelse af Rådets forordning (EØF) nr. 4253/88 af 19. december 1998 (1) ved anvendelsen af en ekstrapolationsmetode i den omtvistede beslutning, eftersom denne artikel ikke giver mulighed for at ekstrapolere uregelmæssigheder, der er påvist i konkrete handlinger, fra de samlede handlinger omfattet af de operationelle programmer finansieret af EFRU-midler. Korrektionen, som Kommissionen har foretaget i den omtvistede beslutning, savner retsgrundlag, eftersom Kommissionens retningslinjer af 15. oktober 1997 om finansielle nettokorrektioner i forbindelse med anvendelse af artikel 24 i Rådets forordning (EØF) nr. 4253/88 i henhold til Domstolens dom af 6. april 2000, Kongeriget Spanien mod Kommissionen (2) ikke kan medføre retsvirkninger i forhold til medlemsstaterne, og fordi nævnte artikel 24 alene giver mulighed for at nedsættestøtten, hvis undersøgelsen heraf bekræftes en uregelmæssighed. Korrektion ved ekstrapolation er i strid med dette princip.

| — | Subsidiært er der sket en tilsidesættelse af artikel 24 i forordning (EØF) nr. 4253/88 i forhold til den nuværende artikel 4, stk. 3, EU (princippet om loyalt samarbejde), idet der er foretaget korrektion ved ekstrapolation, selv om der ikke er påvist mangler ved ordningen med drift, kontrol og revision i forhold til de ændrede kontrakter, eftersom forvaltningsorganerne anvendte spansk lovgivning, som Domstolen ikke har erklæret uforenelig med EU-retten. Kongeriget Spanien har gjort gældende, at forvaltningsorganernes overholdelse af national ret, også selv om det kan betyde, at Kommissionen fastslår, at der foreligger uregelmæssigheder eller konkrete tilsidesættelser af EU-retten, ikke kan danne grundlag for ekstrapolation, fordi driftsordningen er ineffektiv, når Domstolen hverken har erklæret lovgivningen, som disse organer har anvendt, i strid med EU-retten, eller Kommissionen har anlagt sag imod medlemsstaten i henhold til artikel 258 TEUF. |
| --- | --- |

—

Subsidiært er der sket en tilsidesættelse af artikel 24 i forordning (EØF) nr. 4253/88 i forhold til den nuværende artikel 4, stk. 3, EU (princippet om loyalt samarbejde), idet der er foretaget korrektion ved ekstrapolation, selv om der ikke er påvist mangler ved ordningen med drift, kontrol og revision i forhold til de ændrede kontrakter, eftersom forvaltningsorganerne anvendte spansk lovgivning, som Domstolen ikke har erklæret uforenelig med EU-retten. Kongeriget Spanien har gjort gældende, at forvaltningsorganernes overholdelse af national ret, også selv om det kan betyde, at Kommissionen fastslår, at der foreligger uregelmæssigheder eller konkrete tilsidesættelser af EU-retten, ikke kan danne grundlag for ekstrapolation, fordi driftsordningen er ineffektiv, når Domstolen hverken har erklæret lovgivningen, som disse organer har anvendt, i strid med EU-retten, eller Kommissionen har anlagt sag imod medlemsstaten i henhold til artikel 258 TEUF.

| — | Subsidiært er der sket en tilsidesættelse af artikel 24 i forordning (EØF) nr. 4253/88, idet den udtagne stikprøve ikke er repræsentativ for at kunne foretage finansiel korrektion ved ekstrapolation. Det gøres i den forbindelse gældende, at Kommissionen, med henblik på at foretage en korrektion ved ekstrapolation, har sammensat stikprøven af et meget begrænset antal projekter (37 ud af 3348) uden at inddrage alle væsentlige dele af det operationelle program. Endvidere har inddraget Kommissionen udgifter, som de spanske myndigheder tidligere havde afholdt, taget udgangspunkt i den opgivne udgift og ikke i den tildelte støtte og har anvendt et computerprogram, der angiver at have en pålidelighed på under 85 %. Kongeriget Spanien har gjort gældende, at stikprøven dermed ikke opfylder de krav, der stilles til repræsentativitet for at kunne danne grundlag for en ekstrapolation. |
| --- | --- |

—

Subsidiært er der sket en tilsidesættelse af artikel 24 i forordning (EØF) nr. 4253/88, idet den udtagne stikprøve ikke er repræsentativ for at kunne foretage finansiel korrektion ved ekstrapolation. Det gøres i den forbindelse gældende, at Kommissionen, med henblik på at foretage en korrektion ved ekstrapolation, har sammensat stikprøven af et meget begrænset antal projekter (37 ud af 3348) uden at inddrage alle væsentlige dele af det operationelle program. Endvidere har inddraget Kommissionen udgifter, som de spanske myndigheder tidligere havde afholdt, taget udgangspunkt i den opgivne udgift og ikke i den tildelte støtte og har anvendt et computerprogram, der angiver at have en pålidelighed på under 85 %. Kongeriget Spanien har gjort gældende, at stikprøven dermed ikke opfylder de krav, der stilles til repræsentativitet for at kunne danne grundlag for en ekstrapolation.

| — | Endelig har Kongeriget Spanien gjort gældende, at meddelelsen til de spanske myndigheder vedrørende tilstedeværelsen af uregelmæssigheder (som skete i august 2005 for de fleste tilfælde af uregelmæssigheder begået i 1998 og 1999) betyder, at disse er forældede i henhold til den frist på 4 år, der er fastsat i artikel 3 i forordning nr. 2988/95 (3). |
| --- | --- |

—

Endelig har Kongeriget Spanien gjort gældende, at meddelelsen til de spanske myndigheder vedrørende tilstedeværelsen af uregelmæssigheder (som skete i august 2005 for de fleste tilfælde af uregelmæssigheder begået i 1998 og 1999) betyder, at disse er forældede i henhold til den frist på 4 år, der er fastsat i artikel 3 i forordning nr. 2988/95 (3).

---

(1)  Rådets forordning (EØF) nr. 4253/88 af 19.12.1988 om gennemførelsesbestemmelser til forordning (EØF) nr. 2052/88 for så vidt angår samordningen af de forskellige strukturfondes interventioner indbyrdes såvel som med interventionerne fra Den Europæiske Investeringsbank og de øvrige eksisterende finansielle instrumenter (EFT L 374 af 31.12.1988, s. 1)

(2)  Sag C-443/97, Sml. I, s. 2415.

(3)  Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 af 18.12.1995 om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser (EFT L 312 af 23.12.1995, s. 1).

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/75 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/75

---

Sag anlagt den 4. marts 2010 — Det Forenede Kongerige mod Kommissionen

(Sag T-115/10)

2010/C 113/109

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland (ved S. Ossowski, som befuldmægtiget, bistået af D. Wyatt, QC, og barrister M. Wood)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Kommissionens beslutning 2010/45/EU af 22. december 2009 om vedtagelse af tredje ajourførte liste over lokaliteter af fællesskabsbetydning i det mediterrane biogeografiske område (1) i henhold til Rådets direktiv 92/43/EØF (habitatdirektivet) (2) annulleres, for så vidt som den omfatter Estrecho Oriental, identificeret ved kode ES6120032, som en lokalitet af fællesskabsbetydning. |
| --- | --- |

—

Kommissionens beslutning 2010/45/EU af 22. december 2009 om vedtagelse af tredje ajourførte liste over lokaliteter af fællesskabsbetydning i det mediterrane biogeografiske område (1) i henhold til Rådets direktiv 92/43/EØF (habitatdirektivet) (2) annulleres, for så vidt som den omfatter Estrecho Oriental, identificeret ved kode ES6120032, som en lokalitet af fællesskabsbetydning.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Med det foreliggende søgsmål har sagsøgeren gjort gældende, at Kommissionens beslutning 2010/45/EU (meddelt under K(2009) 10406) er ugyldig, for så vidt som den omfatter Estrecho Oriental som en lokalitet af fællesskabsbetydning, og sagsøger har påstået annullation af Estrecho Orientals optagelse på listen som en lokalitet af fællesskabsbetydning.

Sagsøgeren har fremført følgende anbringender til støtte for sine påstande.

Sagsøgeren har for det første gjort gældende, at den anfægtede beslutning er vedtaget i strid med direktiv 92/43/EØF, idet Estrecho Orientals optagelse på listen som en lokalitet af fællesskabsbetydning er uforenelig hermed, idet:

| — | et betydeligt areal af lokaliteten er beliggende inden for britisk gibraltarisk søterritorium, der henhører under Det Forenede Kongeriges effektive kontrol, og ikke under Spaniens, og |
| --- | --- |

—

et betydeligt areal af lokaliteten er beliggende inden for britisk gibraltarisk søterritorium, der henhører under Det Forenede Kongeriges effektive kontrol, og ikke under Spaniens, og

| — | fordi den fuldstændig overlapper den eksisterende britiske lokalitet af fællesskabsbetydning, Southern Waters of Gibraltar. |
| --- | --- |

—

fordi den fuldstændig overlapper den eksisterende britiske lokalitet af fællesskabsbetydning, Southern Waters of Gibraltar.

Sagsøgeren har for det andet gjort gældende, at den anfægtede beslutning er vedtaget i strid med retssikkerhedsprincippet, for så vidt som optagelsen på listen af Estrecho Oriental som en lokalitet af fællesskabsbetydning angiveligt pålægger Spanien forpligtelser i henhold til direktiv 92/43/EØS vedrørende et areal inden for en allerede eksisterende lokalitet af fællesskabsbetydning, for hvilken regeringen i Gibraltar allerede er pålagt tilsvarende forpligtelser i henhold til dette direktiv. Herved gives der indtryk af, at regeringen i Gibraltars kompetence til at gennemføre direktivet vedrørende denne lokalitet af fællesskabsbetydning, Southern Waters of Gibraltar, og dens håndhævelse af Gibraltars lovgivning i britisk gibraltarisk søterritorium begrænses eller betvivles, hvilket medfører manglende retssikkerhed for regeringen i Gibraltar og for EU-borgere.

Sagsøgeren har for det tredje gjort gældende, at den anfægtede beslutning er vedtaget i strid med proportionalitetsprincippet for så vidt som optagelsen på listen af Estrecho Oriental som en lokalitet af fællesskabsbetydning, hvorved hele den britiske lokalitet af fællesskabsbetydning, Southern Waters of Gibraltar, samt andre dele af britisk gibraltarisk søterritorium, omfattes, hverken er egnet eller nødvendig for at opnå de miljøbeskyttelsesmål, som direktiv 92/43/EØS forfølger.

Sagsøgeren har endelig påstået annullation i sin helhed af den anfægtede optagelse på listen af Estrecho Oriental som en lokalitet af fællesskabsbetydning, idet delvis annullation af optagelsen på listen ville medføre en ændring af listens indhold og ville medføre, at Retten skulle ændre listen, foretage en ny beregning af midtpunktet i lokaliteten af fællesskabsbetydning og dennes areal, samt foretage en miljømæssig vurdering af det tilbageværende areals mulighed for at blive kvalificeret som en lokalitet af fællesskabsbetydning.

---

(1)  EUT L 30, s. 322.

(2)  Rådets direktiv 92/43/EØF af 21.5.1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter (EFT L 206, s.7).

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/76 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/76

---

Sag anlagt den 5. marts 2010 — Acron mod Rådet

(Sag T-118/10)

2010/C 113/110

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Acron OAO (ved lawyer B. Evtimov)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union

Sagsøgerens påstande

| — | Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 1251/2009 af 18. december 2009 om ændring af forordning (EF) nr. 1911/2006 (1) annulleres i det omfang, den berører sagsøgeren. |
| --- | --- |

—

Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 1251/2009 af 18. december 2009 om ændring af forordning (EF) nr. 1911/2006 (1) annulleres i det omfang, den berører sagsøgeren.

| — | Rådet tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Rådet tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat en enkelt begrundelse for annullation, der er opdelt i tre anbringender.

Sagsøgeren gør gældende, at EU-institutionerne tilsidesatte grundforordningens (2) artikel 1 og 2, og artikel 11, stk. 9, sammenholdt med samme forordnings artikel 2, og foretog en række åbenbart urigtige skøn, på grundlag af hvilke de fastsatte en kunstigt forhøjet beregnet normal værdi for sagsøgeren, og derfor traf en uberettiget afgørelse om, at der forelå dumping.

Med sit første anbringende anfægter sagsøgeren begrundelsen for justeringen af gasprisen. Mere præcist gør sagsøgeren gældende, at institutionerne begik en retlig fejl og tilsidesatte grundforordningens artikel 2, stk. 3 og 5, ved ikke at tage hensyn til en stor del af produktionsomkostningerne i oprindelseslandet og/eller ved de facto at anvende en metode, der ikke er støttet på markedsøkonomi, til fastlæggelse af den væsentligste del af sagsøgerens normale værdi.

Med sit andet anbringende anfægter sagsøgeren den metode, der er anvendt ved justeringen af gasprisen. Sagsøgeren gør gældende, at Kommissionen ved sin beslutning om justering af gasprisen tilsidesatte grundforordningens artikel 2, stk. 5, anden sætning, og/eller foretog et åbenbart urigtigt skøn og foretog en utilstrækkelig begrundelse, idet den justerede gasprisen på grundlag af prisen for russisk gas i Waidhaus i Tyskland, idet den ikke tog hensyn til et straffet markedsdelingskartel i forhold til russisk gas, der kommer via Waidhaus, og idet den ikke fratrak 30 % russisk eksporttold på russisk gas og foretog justering med henblik på at afspejle lokale distributionsomkostninger.

I sit tredje anbringende anfægter sagsøgeren fastsættelsen af den fortjenstmargen, der anvendes i forhold til den beregnede normale værdi. Sagsøgeren gør gældende, at fortjenstmargenen, der er fastsat af institutionerne og føjet til produktionsomkostningerne for at fastlægge sagsøgerens beregnede normale værdi i henhold til den anfægtede forordning, tilsidesætter grundforordningens artikel 2, stk. 3, og artikel 2, stk. 6, litra c), og er åbenbart urimelig og ugyldig på grund af en åbenbart urigtig bedømmelse. Endvidere afviger en sådan fastsættelse af fortjenstmargenen, der tilsidesætter grundforordningens artikel 11, stk. 9, væsentligt fra den fortjeneste og metode for beregnet normal værdi, der blev anvendt i den oprindelige undersøgelse, som førte til vedtagelsen af den undersøgte told.

---

(1)  Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 1251/2009 af 18.12.2009 om ændring af forordning (EF) nr. 1911/2006 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af opløsninger af urinstof og ammoniumnitrat med oprindelse i bl.a. Rusland (EUT L 338, s. 5).

(2)  Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22.12.1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (EFT 1996 L 56, s. 1).

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/77 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/77

---

Sag anlagt den 5. marts 2010 — Nederlandene mod Kommissionen

(Sag T-119/10)

2010/C 113/111

Processprog: nederlandsk

Parter

Sagsøger: Kongeriget Nederlandene (ved C. Wissels, Y. de Vries og J. Langer, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Europa-Kommissionens beslutning nr. K(2009) 10712 af 23. december 2009 om nedsættelse af Den Europæiske Fond for Regionaludviklings (EFRU) finansielle støtte i henhold til Kommissions beslutning K(97)3742 af 18. december 1997 (ERFU nr. 970010008) til EF-initiativprogrammet Interreg II/C Oversvømmelser Rhinen-Meuse i Kongeriget Belgien, Forbundsrepublikken Tyskland, Den Franske Republik, Storhertugdømmet Luxembourg og Kongeriget Nederlandene, annulleres. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionens beslutning nr. K(2009) 10712 af 23. december 2009 om nedsættelse af Den Europæiske Fond for Regionaludviklings (EFRU) finansielle støtte i henhold til Kommissions beslutning K(97)3742 af 18. december 1997 (ERFU nr. 970010008) til EF-initiativprogrammet Interreg II/C Oversvømmelser Rhinen-Meuse i Kongeriget Belgien, Forbundsrepublikken Tyskland, Den Franske Republik, Storhertugdømmet Luxembourg og Kongeriget Nederlandene, annulleres.

| — | Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for sit søgsmål gør sagsøgeren syv anbringende gældende:

| — | tilsidesættelse af artikel 24, stk. 2, i forordning nr. 4253/88 (1) ved på baggrund af ekstrapolation at fastsætte af finansielle nedsættelser, selv om denne bestemmelse ikke giver hjemmel til dette |
| --- | --- |

—

tilsidesættelse af artikel 24, stk. 2, i forordning nr. 4253/88 (1) ved på baggrund af ekstrapolation at fastsætte af finansielle nedsættelser, selv om denne bestemmelse ikke giver hjemmel til dette

| — | tilsidesættelse af artikel 24, stk. 2 og 3, i forordning nr. 4253/88 ved fastsættelsen af faste finansielle nedsættelser, selv om denne bestemmelse ikke giver hjemmel til dette |
| --- | --- |

—

tilsidesættelse af artikel 24, stk. 2 og 3, i forordning nr. 4253/88 ved fastsættelsen af faste finansielle nedsættelser, selv om denne bestemmelse ikke giver hjemmel til dette

| — | tilsidesættelse af retssikkerhedsprincippet ved at fastsætte forpligtelser for en medlemsstat ved henvisning til Domstolens praksis efter fastsættelsen af disse forpligtelser, hvilke forpligtelser på dette tidspunkt ikke var klare, præcise og forudsigelige for medlemsstaten |
| --- | --- |

—

tilsidesættelse af retssikkerhedsprincippet ved at fastsætte forpligtelser for en medlemsstat ved henvisning til Domstolens praksis efter fastsættelsen af disse forpligtelser, hvilke forpligtelser på dette tidspunkt ikke var klare, præcise og forudsigelige for medlemsstaten

| — | tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet ved fastsættelsen af en finansiel nedsættelse på 25 % af de anførte omkostninger i forbindelse med kontrakter, hvorved almindelige principper som gennemsigtighed, forbud mod forskelsbehandling og ligebehandling ikke blev respekteret |
| --- | --- |

—

tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet ved fastsættelsen af en finansiel nedsættelse på 25 % af de anførte omkostninger i forbindelse med kontrakter, hvorved almindelige principper som gennemsigtighed, forbud mod forskelsbehandling og ligebehandling ikke blev respekteret

| — | tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet ved fastsættelsen af en finansiel nedsættelse på 100 % af de anførte omkostninger i forbindelse med kontrakter, som overstiger tærskelværdierne i direktiv 93/37/EØF (2), direktiv 93/36/EØF (3) eller direktiv 92/50/EØF (4), og som blev tildelt uden nogen konkurrence |
| --- | --- |

—

tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet ved fastsættelsen af en finansiel nedsættelse på 100 % af de anførte omkostninger i forbindelse med kontrakter, som overstiger tærskelværdierne i direktiv 93/37/EØF (2), direktiv 93/36/EØF (3) eller direktiv 92/50/EØF (4), og som blev tildelt uden nogen konkurrence

| — | tilsidesættelse af begrundelsespligten ved ikke at begrunde, hvorledes omfanget af de fastsatte faste nedsættelser blev fastlagt |
| --- | --- |

—

tilsidesættelse af begrundelsespligten ved ikke at begrunde, hvorledes omfanget af de fastsatte faste nedsættelser blev fastlagt

| — | tilsidesættelse af begrundelsespligten ved gennemførelsen af projektspecifikke nedsættelser, som ikke blev tilstrækkeligt begrundet. |
| --- | --- |

—

tilsidesættelse af begrundelsespligten ved gennemførelsen af projektspecifikke nedsættelser, som ikke blev tilstrækkeligt begrundet.

---

(1)  Rådets forordning (EØF) nr. 4253/88 af 19.12.1988 om gennemførelsesbestemmelser til forordning (EØF) nr. 2052/88 for så vidt angår samordningen af de forskellige strukturfondes interventioner indbyrdes såvel som med interventionerne fra Den Europæiske Investeringsbank og de øvrige eksisterende finansielle instrumenter (EFT L 374, s. 1).

(2)  Rådets direktiv 93/37/EØF af 14.6.1993 om samordning af fremgangsmåderne med hensyn til indgåelse af offentlige bygge- og anlægskontrakter (EFT L 199, s. 54, berigtigelse i EFT 1994 L 111, s. 115).

(3)  Rådets direktiv 93/36/EØF af 14.6.1993 om samordning af fremgangsmåderne ved offentlige indkøb (EFT L 199, s. 1).

(4)  Rådets direktiv 92/50/EØF af 18.6.1992 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige tjenesteydelsesaftaler (EFT L 209, s. 1).

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/78 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/78

---

Rettens kendelse af 2. marts 2010 — gardeur mod KHIM — Blue Rose (g)

(Sag T-310/07) (1)

2010/C 113/112

Processprog: engelsk

Formanden for Anden Afdeling har besluttet, at sagen skal slettes af registeret.

---

(1)  EUT C 247 af 20.10.2007.

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/78 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/78

---

Rettens kendelse af 2. marts 2010 — Aldi mod KHIM — Catalana de Telecomunicacions Societat Operadora de Xarxes (ALDI)

(Sag T-298/08) (1)

2010/C 113/113

Processprog: tysk

Formanden for Syvende Afdeling har besluttet, at sagen skal slettes af registeret.

---

(1)  EUT C 247 af 27.9.2008.

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/78 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/78

---

Rettens kendelse af 4. marts 2010 — Kommissionen mod Domótica

(Sag T-552/08) (1)

2010/C 113/114

Processprog: portugisisk

Formanden for Første Afdeling har besluttet, at sagen skal slettes af registeret.

---

(1)  EUT C 55 af 7.3.2009.

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/78 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/78

---

Rettens kendelse af 1. marts 2010 — TerreStar Europe mod Kommissionen

(Sag T-196/09) (1)

2010/C 113/115

Processprog: engelsk

Formanden for Fjerde Afdeling har besluttet, at sagen skal slettes af registeret.

---

(1)  EUT C 167 af 18.7.2009.

---

Retten for EU-Personalesager

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/79 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/79

---

Sag anlagt den 29. januar 2010 — AC mod Rådet

(Sag F-9/10)

2010/C 113/116

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: AC (Bruxelles, Belgien) (ved avocats S. Rodriguez og C. Bernard-Glanz)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union

Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten

Påstand om annullation af afgørelsen om ikke at opføre sagsøgeren på listen over tjenestemænd, der forfremmes til lønklasse AD13 i forfremmelsesåret 2009, og en påstand om at sagsøgte tilpligtes at betale erstatning for den ikke-økonomiske skade, som sagsøgeren har lidt.

Sagsøgerens påstande

| — | Ansættelsesmyndighedens afgørelse om ikke at opføre sagsøgeren på listen over tjenestemænd, der forfremmes til lønklasse AD 13 i forfremmelsesåret 2009, således som denne afgørelse er gengivet i Meddelelse til Personalet nr. 94/09 af 27. april 2009, annulleres. |
| --- | --- |

—

Ansættelsesmyndighedens afgørelse om ikke at opføre sagsøgeren på listen over tjenestemænd, der forfremmes til lønklasse AD 13 i forfremmelsesåret 2009, således som denne afgørelse er gengivet i Meddelelse til Personalet nr. 94/09 af 27. april 2009, annulleres.

| — | Om fornødent annulleres ansættelsesmyndighedens afslag på sagsøgerens klage. |
| --- | --- |

—

Om fornødent annulleres ansættelsesmyndighedens afslag på sagsøgerens klage.

| — | Sagsøgte tilpligtes at betale sagsøgeren 5 000 EUR i erstatning for den ikke-økonomiske skade, som sagsøgeren har lidt. |
| --- | --- |

—

Sagsøgte tilpligtes at betale sagsøgeren 5 000 EUR i erstatning for den ikke-økonomiske skade, som sagsøgeren har lidt.

| — | Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagens omkostninger.

---

| 1.5.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 113/79 |
| --- | --- | --- | --- |

1.5.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 113/79

---

Sag anlagt den 9. februar 2010 — Kerstens mod Kommissionen

(Sag F-12/10)

2010/C 113/117

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Petrus Kerstens (Overijse, Belgien) (ved C. Mourato)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten

Påstand om annullation af afgørelsen om at pålægge sagsøgeren den disciplinære foranstaltning, der består i en skriftlig advarsel.

Sagsøgerens påstande

| — | Ansættelsesmyndighedens afgørelse af 23. april 2009 om anvende den disciplinære foranstaltning, der består i en skriftlig advarsel, annulleres. |
| --- | --- |

—

Ansættelsesmyndighedens afgørelse af 23. april 2009 om anvende den disciplinære foranstaltning, der består i en skriftlig advarsel, annulleres.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

---