# Europeiska unionens C 114E/2010

| | ISSN 1725-2504
  doi:10.3000/17252504.CE2010.114.swe |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | C 114E |
| | |
| Svensk utgåva | Meddelanden och upplysningar | 53 årgången4 maj 2010 |

ISSN 1725-2504

doi:10.3000/17252504.CE2010.114.swe

Europeiska unionens

officiella tidning

C 114E

Svensk utgåva

Meddelanden och upplysningar

53 årgången4 maj 2010

---

| Informationsnummer | Innehållsförteckning | Sida |
| --- | --- | --- |
| | III   Förberedande akter |
| | Rådet |
| 2010/C 114E/01 | Rådets ståndpunkt (EU) nr 2/2010 vid första behandlingen inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning om ett europeiskt järnvägsnät för konkurrenskraftig godstrafikAntagen av rådet den 22 februari 2010 (
  1
  ) | 1 |
| 2010/C 114E/02 | Rådets ståndpunkt (EU) nr 3/2010 vid första behandlingen inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning om fastställande av skyldigheter för verksamhetsutövare som släpper ut timmer och trävaror på marknadenAntagen av rådet den 1 mars 2010 (
  1
  ) | 17 |

Informationsnummer

Innehållsförteckning

Sida

III   Förberedande akter

Rådet

2010/C 114E/01

Rådets ståndpunkt (EU) nr 2/2010 vid första behandlingen inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning om ett europeiskt järnvägsnät för konkurrenskraftig godstrafikAntagen av rådet den 22 februari 2010 (
  1
  )

1

1

2010/C 114E/02

Rådets ståndpunkt (EU) nr 3/2010 vid första behandlingen inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning om fastställande av skyldigheter för verksamhetsutövare som släpper ut timmer och trävaror på marknadenAntagen av rådet den 1 mars 2010 (
  1
  )

1

17

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Text av betydelse för EES |

---

(1)   Text av betydelse för EES

1

| SV | |
| --- | --- |

SV

---

III Förberedande akter

Rådet

| 4.5.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 114/1 |
| --- | --- | --- | --- |

4.5.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 114/1

---

RÅDETS STÅNDPUNKT (EU) nr 2/2010 VID FÖRSTA BEHANDLINGEN

inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning om ett europeiskt järnvägsnät för konkurrenskraftig godstrafik

Antagen av rådet den 22 februari 2010

(Text av betydelse för EES)

2010/C 114 E/01

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 91,

med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),

med beaktande av Regionkommitténs yttrande (2),

i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (3), och

av följande skäl:

| (1) | I Lissabonstrategin för tillväxt och sysselsättning och Europeiska unionens strategi för hållbar utveckling utgör upprättandet av en inre marknad för järnvägstrafik, särskilt när det gäller godstransporter, en viktig faktor för att nå målet om hållbar rörlighet. |
| --- | --- |

(1)

I Lissabonstrategin för tillväxt och sysselsättning och Europeiska unionens strategi för hållbar utveckling utgör upprättandet av en inre marknad för järnvägstrafik, särskilt när det gäller godstransporter, en viktig faktor för att nå målet om hållbar rörlighet.

| (2) | Rådets direktiv 91/440/EEG av den 29 juli 1991 om utvecklingen av gemenskapens järnvägar (4) och Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/14/EG av den 26 februari 2001 om tilldelning av infrastrukturkapacitet, uttag av avgifter för utnyttjande av järnvägsinfrastruktur (5) har utgjort viktiga etapper i skapandet av den inre marknaden för järnvägstrafik. |
| --- | --- |

(2)

Rådets direktiv 91/440/EEG av den 29 juli 1991 om utvecklingen av gemenskapens järnvägar (4) och Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/14/EG av den 26 februari 2001 om tilldelning av infrastrukturkapacitet, uttag av avgifter för utnyttjande av järnvägsinfrastruktur (5) har utgjort viktiga etapper i skapandet av den inre marknaden för järnvägstrafik.

| (3) | För att kunna konkurrera med övriga transportsätt måste internationella och nationella godstransporttjänster, som konkurrensutsattes den 1 januari 2007, få tillgång till en järnvägsinfrastruktur som är av god kvalitet och finansierad i tillräcklig utsträckning, dvs. en infrastruktur som gör det möjligt att tillhandahålla godstransporttjänster under goda villkor vad avser kommersiell hastighet, frakttid och tillförlitlighet, dvs. som tillhandahåller tjänster som verkligen motsvarar innehållet i de avtal som ingåtts med järnvägsföretagen. |
| --- | --- |

(3)

För att kunna konkurrera med övriga transportsätt måste internationella och nationella godstransporttjänster, som konkurrensutsattes den 1 januari 2007, få tillgång till en järnvägsinfrastruktur som är av god kvalitet och finansierad i tillräcklig utsträckning, dvs. en infrastruktur som gör det möjligt att tillhandahålla godstransporttjänster under goda villkor vad avser kommersiell hastighet, frakttid och tillförlitlighet, dvs. som tillhandahåller tjänster som verkligen motsvarar innehållet i de avtal som ingåtts med järnvägsföretagen.

| (4) | Öppnandet av marknaden för godtransporter på järnväg har gjort det möjligt för nya operatörer att få tillgång till järnvägsnätet. För att optimera utnyttjandet av nätet och säkerställa dess tillförlitlighet är det lämpligt att införa ytterligare förfaranden för att förstärka samarbetet mellan infrastrukturförvaltarna avseende tilldelningen av internationella tåglägen för godståg. |
| --- | --- |

(4)

Öppnandet av marknaden för godtransporter på järnväg har gjort det möjligt för nya operatörer att få tillgång till järnvägsnätet. För att optimera utnyttjandet av nätet och säkerställa dess tillförlitlighet är det lämpligt att införa ytterligare förfaranden för att förstärka samarbetet mellan infrastrukturförvaltarna avseende tilldelningen av internationella tåglägen för godståg.

| (5) | Rådet enades vid sitt möte den 7 och 8 april 2008 om behovet av att främja ett effektivt utnyttjande av infrastrukturen och, vid behov, att förbättra järnvägens infrastrukturkapacitet genom åtgärder på europeisk och nationell nivå, särskilt via lagstiftning. |
| --- | --- |

(5)

Rådet enades vid sitt möte den 7 och 8 april 2008 om behovet av att främja ett effektivt utnyttjande av infrastrukturen och, vid behov, att förbättra järnvägens infrastrukturkapacitet genom åtgärder på europeisk och nationell nivå, särskilt via lagstiftning.

| (6) | Mot den bakgrunden skulle inrättandet av internationella järnvägskorridorer för ett europeiskt järnvägsnät för konkurrenskraftig godstrafik, där godståg kan framföras under goda förhållanden och lätt passera från ett nationellt järnvägsnät till ett annat, bidra till att förbättra villkoren för utnyttjande av infrastrukturen. |
| --- | --- |

(6)

Mot den bakgrunden skulle inrättandet av internationella järnvägskorridorer för ett europeiskt järnvägsnät för konkurrenskraftig godstrafik, där godståg kan framföras under goda förhållanden och lätt passera från ett nationellt järnvägsnät till ett annat, bidra till att förbättra villkoren för utnyttjande av infrastrukturen.

| (7) | Tidigare initiativ på järnvägsinfrastrukturens område visar att den bästa metoden för att skapa internationella järnvägskorridorer för ett europeiskt järnvägsnät för konkurrenskraftig godstrafik, är att inrätta internationella korridorer som svarar mot de särskilda behoven hos ett eller flera tydligt identifierade segment av marknaden för godstransporter. |
| --- | --- |

(7)

Tidigare initiativ på järnvägsinfrastrukturens område visar att den bästa metoden för att skapa internationella järnvägskorridorer för ett europeiskt järnvägsnät för konkurrenskraftig godstrafik, är att inrätta internationella korridorer som svarar mot de särskilda behoven hos ett eller flera tydligt identifierade segment av marknaden för godstransporter.

| (8) | Denna förordning bör inte påverka de rättigheter och skyldigheter som tillkommer infrastrukturförvaltarna enligt direktiven 91/440/EEG och 2001/14/EG och, i förekommande fall, de tilldelningsorgan som avses i artikel 14.2 i direktiv 2001/14/EG. Dessa rättsakter förblir i kraft, även när det gäller bestämmelser som berör godskorridorer, särskilt när det gäller infrastrukturförvaltarnas rätt att avslå eller godkänna ansökningar om kapacitet från andra juridiska personer än järnvägsföretag. |
| --- | --- |

(8)

Denna förordning bör inte påverka de rättigheter och skyldigheter som tillkommer infrastrukturförvaltarna enligt direktiven 91/440/EEG och 2001/14/EG och, i förekommande fall, de tilldelningsorgan som avses i artikel 14.2 i direktiv 2001/14/EG. Dessa rättsakter förblir i kraft, även när det gäller bestämmelser som berör godskorridorer, särskilt när det gäller infrastrukturförvaltarnas rätt att avslå eller godkänna ansökningar om kapacitet från andra juridiska personer än järnvägsföretag.

| (9) | Inrättandet av de internationella järnvägskorridorerna för ett europeiskt järnvägsnät för konkurrenskraftig godstrafik bör ske på ett sätt som överensstämmer med det transeuropeiska transportnätet (TEN-T) och/eller korridorerna för europeiska trafikstyrningssystemet för tåg (ERTMS). För det ändamålet krävs en samordnad utveckling av näten, och framför allt i fråga om integrering av de internationella korridorerna för godstrafik med de befintliga TEN-T-korridorerna och ERTMS-korridorerna. Dessutom bör harmoniserade bestämmelser för de godskorridorerna införas på unionsnivå. Vid behov bör inrättandet av de korridorerna få ekonomiskt stöd via TEN-T-, forsknings- och Marco Polo-programmen och från unionens andra handlingsprogram och fonder, t.ex. Europeiska regionala utvecklingsfonden eller Sammanhållningsfonden. |
| --- | --- |

(9)

Inrättandet av de internationella järnvägskorridorerna för ett europeiskt järnvägsnät för konkurrenskraftig godstrafik bör ske på ett sätt som överensstämmer med det transeuropeiska transportnätet (TEN-T) och/eller korridorerna för europeiska trafikstyrningssystemet för tåg (ERTMS). För det ändamålet krävs en samordnad utveckling av näten, och framför allt i fråga om integrering av de internationella korridorerna för godstrafik med de befintliga TEN-T-korridorerna och ERTMS-korridorerna. Dessutom bör harmoniserade bestämmelser för de godskorridorerna införas på unionsnivå. Vid behov bör inrättandet av de korridorerna få ekonomiskt stöd via TEN-T-, forsknings- och Marco Polo-programmen och från unionens andra handlingsprogram och fonder, t.ex. Europeiska regionala utvecklingsfonden eller Sammanhållningsfonden.

| (10) | Inom ramen för en godskorridor bör god samordning mellan berörda medlemsstater och infrastrukturförvaltare säkerställas, tillräcklig prioritet ges åt järnvägsgodstrafiken, effektiva och tillräckliga förbindelser inrättas med andra transportsätt samt gynnsamma förutsättningar skapas för att utveckla konkurrensen mellan leverantörer av godstransporttjänster. |
| --- | --- |

(10)

Inom ramen för en godskorridor bör god samordning mellan berörda medlemsstater och infrastrukturförvaltare säkerställas, tillräcklig prioritet ges åt järnvägsgodstrafiken, effektiva och tillräckliga förbindelser inrättas med andra transportsätt samt gynnsamma förutsättningar skapas för att utveckla konkurrensen mellan leverantörer av godstransporttjänster.

| (11) | Utöver inrättandet av godskorridorer i enlighet med artikel 3 bör inrättandet av ytterligare godskorridorer granskas och godkännas på unionsnivå, i enlighet med öppna och tydligt definierade kriterier och förfaranden som ger medlemsstaterna och infrastrukturförvaltarna tillräckligt handlingsutrymme vad avser beslutsfattande och förvaltning för att kunna beakta befintliga initiativ för särskilda korridorer, t.ex. ERTMS-, RailNetEurope (RNE) och TEN-T, och för att kunna vidta åtgärder som är anpassade till deras särskilda behov. |
| --- | --- |

(11)

Utöver inrättandet av godskorridorer i enlighet med artikel 3 bör inrättandet av ytterligare godskorridorer granskas och godkännas på unionsnivå, i enlighet med öppna och tydligt definierade kriterier och förfaranden som ger medlemsstaterna och infrastrukturförvaltarna tillräckligt handlingsutrymme vad avser beslutsfattande och förvaltning för att kunna beakta befintliga initiativ för särskilda korridorer, t.ex. ERTMS-, RailNetEurope (RNE) och TEN-T, och för att kunna vidta åtgärder som är anpassade till deras särskilda behov.

| (12) | För att stimulera samordningen mellan medlemsstater och infrastrukturförvaltare bör en lämplig förvaltningsstruktur införas för varje godskorridor, med beaktande av behovet av att undvika överlappning med redan befintliga förvaltningsstrukturer. |
| --- | --- |

(12)

För att stimulera samordningen mellan medlemsstater och infrastrukturförvaltare bör en lämplig förvaltningsstruktur införas för varje godskorridor, med beaktande av behovet av att undvika överlappning med redan befintliga förvaltningsstrukturer.

| (13) | För att svara mot marknadens behov bör metoderna för inrättandet av en godskorridor läggas fram i en genomförandeplan, som bör innehålla identifiering av och en tidsplan för åtgärder som kan bidra till att förbättra järnvägsgodstrafikens prestanda. För att dessutom säkerställa att planerade eller genomförda åtgärder för inrättandet av en godskorridor svarar mot behoven eller förväntningarna hos godskorridorens samtliga användare, måste de sökande som förväntas använda godskorridoren rådfrågas regelbundet enligt de förfaranden som styrelsen fastställt. |
| --- | --- |

(13)

För att svara mot marknadens behov bör metoderna för inrättandet av en godskorridor läggas fram i en genomförandeplan, som bör innehålla identifiering av och en tidsplan för åtgärder som kan bidra till att förbättra järnvägsgodstrafikens prestanda. För att dessutom säkerställa att planerade eller genomförda åtgärder för inrättandet av en godskorridor svarar mot behoven eller förväntningarna hos godskorridorens samtliga användare, måste de sökande som förväntas använda godskorridoren rådfrågas regelbundet enligt de förfaranden som styrelsen fastställt.

| (14) | Utveckling av intermodala godsterminaler bör också anses vara nödvändig för att stödja inrättandet av godskorridorer i unionen. |
| --- | --- |

(14)

Utveckling av intermodala godsterminaler bör också anses vara nödvändig för att stödja inrättandet av godskorridorer i unionen.

| (15) | För att garantera konsekvens och kontinuitet hos den infrastrukturkapacitet som är tillgänglig i godskorridoren, bör investeringar i korridoren samordnas mellan berörda medlemsstater och infrastrukturförvaltare och planeras utifrån en modell som svarar mot godskorridorens behov. Tidsplanen för genomförandet av investeringen bör offentliggöras för att säkerställa att sökande som kan komma att bedriva trafik i korridoren är välinformerade. Investeringarna bör omfatta projekt som rör utveckling av driftskompatibla system och en ökning av tågens kapacitet. |
| --- | --- |

(15)

För att garantera konsekvens och kontinuitet hos den infrastrukturkapacitet som är tillgänglig i godskorridoren, bör investeringar i korridoren samordnas mellan berörda medlemsstater och infrastrukturförvaltare och planeras utifrån en modell som svarar mot godskorridorens behov. Tidsplanen för genomförandet av investeringen bör offentliggöras för att säkerställa att sökande som kan komma att bedriva trafik i korridoren är välinformerade. Investeringarna bör omfatta projekt som rör utveckling av driftskompatibla system och en ökning av tågens kapacitet.

| (16) | Av samma skäl bör alla arbeten på infrastruktur och dess utrustning som skulle kunna begränsa godskorridorens tillgängliga kapacitet också samordnas på den nivå som rör godskorridoren och dessa uppgifter bör hållas aktuella och offentliggöras regelbundet. |
| --- | --- |

(16)

Av samma skäl bör alla arbeten på infrastruktur och dess utrustning som skulle kunna begränsa godskorridorens tillgängliga kapacitet också samordnas på den nivå som rör godskorridoren och dessa uppgifter bör hållas aktuella och offentliggöras regelbundet.

| (17) | För varje godskorridor bör en enda kontaktpunkt utses eller inrättas för att underlätta ansökningar om infrastrukturkapacitet för internationella godstransporttjänster. Man bör för det ändamålet använda sig av befintliga initiativ, i synnerhet sådana som har startats av RNE, ett organ som fungerar som samordningsinstrument för infrastrukturförvaltarna och tillhandahåller ett flertal tjänster till internationella godsoperatörer. |
| --- | --- |

(17)

För varje godskorridor bör en enda kontaktpunkt utses eller inrättas för att underlätta ansökningar om infrastrukturkapacitet för internationella godstransporttjänster. Man bör för det ändamålet använda sig av befintliga initiativ, i synnerhet sådana som har startats av RNE, ett organ som fungerar som samordningsinstrument för infrastrukturförvaltarna och tillhandahåller ett flertal tjänster till internationella godsoperatörer.

| (18) | Förvaltningen av godskorridorerna bör också omfatta förfaranden för tilldelning av infrastrukturkapacitet för internationella godståg som trafikerar sådana korridorer. De förfarandena bör beakta kapacitetsbehovet för andra transporttyper, inbegripet passagerartransporter. |
| --- | --- |

(18)

Förvaltningen av godskorridorerna bör också omfatta förfaranden för tilldelning av infrastrukturkapacitet för internationella godståg som trafikerar sådana korridorer. De förfarandena bör beakta kapacitetsbehovet för andra transporttyper, inbegripet passagerartransporter.

| (19) | För att säkerställa bättre utnyttjande av järnvägsinfrastrukturen måste driften av denna infrastruktur och av terminalerna i godskorridoren samordnas. |
| --- | --- |

(19)

För att säkerställa bättre utnyttjande av järnvägsinfrastrukturen måste driften av denna infrastruktur och av terminalerna i godskorridoren samordnas.

| (20) | Prioriteringsregler kan även betyda prioriteringsmål, beroende på situationen i respektive medlemsstat. |
| --- | --- |

(20)

Prioriteringsregler kan även betyda prioriteringsmål, beroende på situationen i respektive medlemsstat.

| (21) | Godståg som trafikerar godskorridoren bör i möjligaste mån beredas tillfälle att framföras punktligt i händelse av trafikstörningar, med beaktande av alla transporttypers behov. |
| --- | --- |

(21)

Godståg som trafikerar godskorridoren bör i möjligaste mån beredas tillfälle att framföras punktligt i händelse av trafikstörningar, med beaktande av alla transporttypers behov.

| (22) | För att objektivt utvärdera nyttan med de åtgärder som syftar till att inrätta godskorridoren, bör prestandan hos godstransporterna i godskorridoren övervakas och kvalitetsrapporter offentliggöras regelbundet. Utvärderingen av prestandan bör inbegripa resultatet av undersökningen av tillfredsställelsen hos godskorridorens användare. |
| --- | --- |

(22)

För att objektivt utvärdera nyttan med de åtgärder som syftar till att inrätta godskorridoren, bör prestandan hos godstransporterna i godskorridoren övervakas och kvalitetsrapporter offentliggöras regelbundet. Utvärderingen av prestandan bör inbegripa resultatet av undersökningen av tillfredsställelsen hos godskorridorens användare.

| (23) | För att säkerställa icke-diskriminerande tillträde till internationella järnvägstjänster, är det nödvändigt att få till stånd god samordning mellan regleringsorganen för de olika järnvägsnäten i godskorridoren. |
| --- | --- |

(23)

För att säkerställa icke-diskriminerande tillträde till internationella järnvägstjänster, är det nödvändigt att få till stånd god samordning mellan regleringsorganen för de olika järnvägsnäten i godskorridoren.

| (24) | För att underlätta tillgången till information om utnyttjandet av hela den huvudsakliga infrastrukturen i godskorridoren och garantera icke-diskriminerande tillträde till den korridoren, bör styrelsen upprätta, regelbundet uppdatera och offentliggöra ett dokument som innehåller all denna information. |
| --- | --- |

(24)

För att underlätta tillgången till information om utnyttjandet av hela den huvudsakliga infrastrukturen i godskorridoren och garantera icke-diskriminerande tillträde till den korridoren, bör styrelsen upprätta, regelbundet uppdatera och offentliggöra ett dokument som innehåller all denna information.

| (25) | Eftersom målet för denna förordning, nämligen inrättandet av ett europeiskt järnvägsnät för konkurrenskraftig godstrafik bestående av godskorridorer, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och det därför, på grund av dess omfattning och verkningar, bättre kan uppnås på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål. |
| --- | --- |

(25)

Eftersom målet för denna förordning, nämligen inrättandet av ett europeiskt järnvägsnät för konkurrenskraftig godstrafik bestående av godskorridorer, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och det därför, på grund av dess omfattning och verkningar, bättre kan uppnås på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål.

| (26) | Rättvisa regler som grundar sig på samarbete mellan infrastrukturförvaltare, som måste erbjuda godsoperatörer tjänster av hög kvalitet inom ramen för en internationell järnvägskorridor, bör införas rörande samordning av investeringar, förvaltning av kapacitet och trafikstyrning. |
| --- | --- |

(26)

Rättvisa regler som grundar sig på samarbete mellan infrastrukturförvaltare, som måste erbjuda godsoperatörer tjänster av hög kvalitet inom ramen för en internationell järnvägskorridor, bör införas rörande samordning av investeringar, förvaltning av kapacitet och trafikstyrning.

| (27) | Eftersom internationella tåg behöver färdas längs sträckor som kombinerar flera korridorer enligt definitionen i denna förordning, kan infrastrukturförvaltarna för flera korridorer också samordna sin verksamhet för att se till att de berörda korridorerna har tillräcklig kapacitet, att trafiken flyter och att prioriteringsreglerna tillämpas konsekvent på de olika trafiktyperna vid eventuella störningar. |
| --- | --- |

(27)

Eftersom internationella tåg behöver färdas längs sträckor som kombinerar flera korridorer enligt definitionen i denna förordning, kan infrastrukturförvaltarna för flera korridorer också samordna sin verksamhet för att se till att de berörda korridorerna har tillräcklig kapacitet, att trafiken flyter och att prioriteringsreglerna tillämpas konsekvent på de olika trafiktyperna vid eventuella störningar.

| (28) | De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra denna förordning bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter (6). |
| --- | --- |

(28)

De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra denna förordning bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter (6).

| (29) | Kommissionen bör dessutom ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt vad gäller anpassningen av bilaga II. Det är av särskild betydelse att kommissionen hör experter under det förberedande arbetet, i enlighet med de åtaganden som gjorts i kommissionens meddelande av den 9 december 2009 om genomförandet av artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. |
| --- | --- |

(29)

Kommissionen bör dessutom ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt vad gäller anpassningen av bilaga II. Det är av särskild betydelse att kommissionen hör experter under det förberedande arbetet, i enlighet med de åtaganden som gjorts i kommissionens meddelande av den 9 december 2009 om genomförandet av artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

KAPITEL I

ALLMÄNT

Artikel 1

Syfte och tillämpningsområde

1.   I denna förordning fastställs regler för upprättande och organisation av internationella järnvägskorridorer för ett europeiskt järnvägsnät för konkurrenskraftig godstrafik. Regler fastställs för val, organisation och förvaltning av godskorridorer.

2.   Denna förordning ska tillämpas på förvaltning och utnyttjande av järnvägsinfrastruktur i godskorridorer.

Artikel 2

Definitioner

1.   I denna förordning ska definitionerna i artikel 2 i direktiv 2001/14/EG gälla.

2.   Utöver de definitioner som avses i punkt 1 ska följande gälla:

a)   godskorridor: samtliga utsedda järnvägslinjer i medlemsstaterna och i tillämpliga fall europeiska tredjeländer, vilka förbinder terminaler längs godskorridorens huvudlinje, inbegripet järnvägsinfrastruktur och tillhörande utrustning, rangerbangårdar och tågbildningsanläggningar samt vid behov alternativa linjer.

b)   genomförandeplan: dokument som presenterar de medel och den strategi som berörda parter planerar att genomföra för att under en fastställd tidsperiod utveckla de åtgärder som är nödvändiga och tillräckliga för att upprätta godskorridoren.

c)   terminal: anläggning i en godskorridor som särskilt iordningställts för att medge lastning och/eller lossning av gods till och från godståg och samordning av godstransporttjänster med transporter på väg, till sjöss, på inre vattenvägar eller i luften, eller tågbildning eller ändring av godstågs sammansättning, samt vid behov genomförande av gränsförfaranden vid gränserna till europeiska tredjeländer.

KAPITEL II

UTSEENDE OCH FÖRVALTNING AV DE INTERNATIONELLA JÄRNVÄGSKORRIDORERNA FÖR KONKURRENSKRAFTIG GODSTRAFIK

Artikel 3

Utseende av de första godskorridorerna

1.   De medlemsstater som avses i bilaga I ska senast den ... (7) upprätta godskorridorerna längs de huvudlinjer som anges i den bilagan. De berörda medlemsstaterna ska informera kommissionen om upprättandet av godskorridorerna.

2.   Med avvikelse från punkt 1 ska godskorridorerna längs de huvudlinjer som anges i punkterna 3, 5 och 8 i bilaga I upprättas senast den ... (8).

Artikel 4

Urval av ytterligare godskorridorer

1.   Varje medlemsstat med en järnvägsgräns mot en annan medlemsstat ska delta i upprättandet av minst en godskorridor, om inte denna skyldighet redan har uppfyllts enligt artikel 3.

2.   Utan hinder av punkt 1 ska medlemsstaterna, på begäran av en medlemsstat, delta i upprättandet av en godskorridor enligt den punkten eller förlängningen av en befintlig korridor för att göra det möjligt för en angränsande medlemsstat att uppfylla sina skyldigheter enligt den punkten.

3.   Utan att det påverkar medlemsstaternas skyldigheter enligt artikel 7 i direktiv 91/440/EEG, ska en medlemsstat som anser att upprättandet av en godskorridor inte skulle vara av intresse för de sökande som sannolikt kommer att använda godskorridoren, eller inte skulle leda till betydande samhällsekonomiska vinster eller skulle innebära en orimlig börda inte vara skyldig att delta i enlighet med punkterna 1 och 2 i den här artikeln, efter ett beslut av kommissionen i enlighet med det rådgivande förfarande som avses i artikel 19.2.

4.   En medlemsstat ska inte vara skyldig att delta i enlighet med punkterna 1 och 2, om den har ett järnvägsnät med en annan spårvidd än huvudjärnvägsnätet i unionen.

5.   För att uppfylla skyldigheterna enligt punkterna 1 och 2 ska de berörda medlemsstaterna gemensamt föreslå för kommissionen att det upprättas godskorridorer efter samråd med de berörda infrastrukturförvaltarna och sökandena senast den ... (9), med beaktande av kriterierna i bilaga II.

6.   Kommissionen ska granska förslagen till upprättande av den eller de godskorridorer som avses i punkt 5 och i enlighet med det föreskrivande förfarande som avses i artikel 19.3 anta ett beslut om ett sådant förslags överensstämmelse med denna artikel senast nio månader efter inlämnandet av förslaget.

7.   De berörda medlemsstaterna ska upprätta godskorridoren senast tre år efter det kommissionsbeslut som avses i punkt 6.

8.   Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 290 i fördraget vad gäller anpassningen av bilaga II. Vid utarbetandet av de delegerade akter som avses i detta stycke ska kommissionen iaktta bestämmelserna i direktiv 2001/14/EG och Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/57/EG av den 17 juni 2008 om driftskompatibiliteten hos järnvägssystemet inom gemenskapen (omarbetning) (10) och särskilt beakta utbyggnadsplanen för de driftskompatibla systemen, järnvägssystemens utveckling och TEN-T och särskilt tillämpningen av ERTMS, utveckling på marknaden för godstransporter, däribland samverkan med andra transportsätt.

För de delegerade akter som avses i detta stycke ska det förfarande som föreskrivs i artiklarna 20, 21 och 22 tillämpas.

Artikel 5

Ändring av godskorridorerna

1.   De godskorridorer som avses i artiklarna 3 och 4 får ändras på grundval av ett gemensamt förslag från de berörda medlemsstaterna till kommissionen efter samråd med de berörda infrastrukturförvaltarna och sökandena.

2.   Kommissionen ska i enlighet med det föreskrivande förfarande som avses i artikel 19.3 anta ett beslut om förslaget med beaktande av de kriterier som anges i bilaga II.

Artikel 6

Medling

Om två eller flera berörda medlemsstater inte kan komma överens om upprättandet eller ändringen av en godskorridor som berör den järnvägsinfrastruktur som finns inom deras territorium, ska kommissionen på begäran av en av de berörda medlemsstaterna samråda med den kommitté som avses i artikel 19 angående detta. Kommissionens yttrande ska meddelas de berörda medlemsstaterna. De berörda medlemsstaterna ska beakta detta yttrande för att finna en lösning och fatta ett beslut i samförstånd.

Artikel 7

Förvaltning av godskorridorer

1.   För varje godskorridor ska de berörda medlemsstaterna inrätta en direktion med ansvar för fastställande av godskorridorens allmänna syften, övervakning samt vidtagande av de åtgärder som uttryckligen anges i artiklarna 8, 10 och 23. Direktionen ska bestå av företrädare för de berörda medlemsstaternas myndigheter.

2.   För varje godskorridor ska de berörda infrastrukturförvaltarna och i förekommande fall de berörda tilldelningsorgan som avses i artikel 14.2 i direktiv 2001/14/EG inrätta en styrelse, som ska ansvara för vidtagandet av de åtgärder som uttryckligen anges i punkt 6 i den här artikeln och i artiklarna 8, 10, 12.1, 13.2, 13.5, 13.6, 15.1, 16, 17.2 och 17.3 i denna förordning. Styrelsen ska bestå av företrädare för infrastrukturförvaltarna.

3.   Direktionen ska fatta sina beslut i samförstånd mellan företrädarna för myndigheterna i de berörda medlemsstaterna.

4.   Styrelsen ska fatta sina beslut, inklusive beslut om sin rättsliga status, resurser och personal, i samförstånd mellan de berörda infrastrukturförvaltarna.

5.   Direktionens och styrelsens ansvarsområden ska inte påverka infrastrukturförvaltarnas oberoende enligt artikel 4.2 i direktiv 91/440/EEG.

6.   Styrelsen ska inrätta en rådgivande grupp bestående av förvaltare och ägare av terminalerna i godskorridoren. Denna rådgivande grupp kan avge ett yttrande om alla förslag från styrelsen med direkta konsekvenser för investeringarna och för förvaltningen av terminaler. Den rådgivande gruppen kan även avge yttranden på eget initiativ. Styrelsen ska ta hänsyn till alla sådana yttranden.

Artikel 8

Åtgärder för genomförandeplanen för godskorridoren

1.   Styrelsen ska utarbeta en genomförandeplan och lägga fram den för direktionen för godkännande. Denna plan ska innefatta

| a) | en beskrivning av godskorridorens egenskaper, inklusive flaskhalsar, och programmet med de åtgärder som krävs för att inrätta godskorridoren, |
| --- | --- |

a)

en beskrivning av godskorridorens egenskaper, inklusive flaskhalsar, och programmet med de åtgärder som krävs för att inrätta godskorridoren,

| b) | de väsentliga delarna av den transport- och trafikundersökning som avses i punkt 3, |
| --- | --- |

b)

de väsentliga delarna av den transport- och trafikundersökning som avses i punkt 3,

| c) | målen för godskorridorerna, särskilt godskorridorens prestanda uttryckt i tjänstekvalitet och godskorridorens kapacitet i enlighet med bestämmelserna i artikel 17, |
| --- | --- |

c)

målen för godskorridorerna, särskilt godskorridorens prestanda uttryckt i tjänstekvalitet och godskorridorens kapacitet i enlighet med bestämmelserna i artikel 17,

| d) | den investeringsplan som avses i artikel 10, och |
| --- | --- |

d)

den investeringsplan som avses i artikel 10, och

| e) | åtgärderna för att tillämpa bestämmelserna i artiklarna 11–17. |
| --- | --- |

e)

åtgärderna för att tillämpa bestämmelserna i artiklarna 11–17.

2.   Styrelsen ska regelbundet se över genomförandeplanen med beaktande av hur genomförandet framskrider, marknaden för godstransport i godskorridoren och den prestanda som uppmätts i enlighet med de mål som avses i punkt 1 c.

3.   Styrelsen ska regelbundet genomföra en transport- och trafikundersökning avseende konstaterade och förväntade förändringar av trafiken i godskorridoren, omfattande olika typer av trafik, med beaktande av både godstransport och persontransport.

4.   Genomförandeplanen ska beakta utvecklingen av terminalerna, så att behoven för de godstransporter som äger rum i godskorridoren tillgodoses.

Artikel 9

Samråd med sökande

Styrelsen ska införa samrådsmekanismer i syfte att nå ett verkligt deltagande av de sökande som sannolikt kommer att använda godskorridoren. I synnerhet ska den sörja för att samråd sker med den sökande innan den genomförandeplan som avses i artikel 8 läggs fram för direktionen.

KAPITEL III

INVESTERINGAR I GODSKORRIDOREN

Artikel 10

Planering av investeringar

1.   Styrelsen ska utarbeta och regelbundet se över en investeringsplan och lägga fram den för direktionen för godkännande. Denna plan ska innefatta följande:

| a) | En förteckning över planerade projekt för utbyggnad, modernisering eller omstrukturering av järnvägsinfrastruktur och tillhörande utrustning i godskorridoren samt relevanta finansiella behov och finansieringskällor. |
| --- | --- |

a)

En förteckning över planerade projekt för utbyggnad, modernisering eller omstrukturering av järnvägsinfrastruktur och tillhörande utrustning i godskorridoren samt relevanta finansiella behov och finansieringskällor.

| b) | En utbyggnadsplan för de driftskompatibla system i godskorridoren som uppfyller de väsentliga krav och de tekniska specifikationer för driftskompatibilitet som gäller för nätet enligt definitionerna i direktiv 2008/57/EG. Denna utbyggnadsplan ska grundas på en kostnadsnyttoanalys av användningen av driftskompatibla system. |
| --- | --- |

b)

En utbyggnadsplan för de driftskompatibla system i godskorridoren som uppfyller de väsentliga krav och de tekniska specifikationer för driftskompatibilitet som gäller för nätet enligt definitionerna i direktiv 2008/57/EG. Denna utbyggnadsplan ska grundas på en kostnadsnyttoanalys av användningen av driftskompatibla system.

| c) | En plan för förvaltningen av kapaciteten för de godståg som kan trafikera godskorridoren. Denna plan får bygga på ökning av tillåten tåglängd, lastprofil och axellast för tåg som trafikerar godskorridoren. |
| --- | --- |

c)

En plan för förvaltningen av kapaciteten för de godståg som kan trafikera godskorridoren. Denna plan får bygga på ökning av tillåten tåglängd, lastprofil och axellast för tåg som trafikerar godskorridoren.

| d) | I tillämpliga fall, en hänvisning till unionens bidrag enligt unionens finansieringsprogram. |
| --- | --- |

d)

I tillämpliga fall, en hänvisning till unionens bidrag enligt unionens finansieringsprogram.

2.   Tillämpningen av denna artikel ska inte påverka medlemsstaternas behörighet när det gäller planering och finansiering av järnvägsinfrastruktur.

Artikel 11

Samordning av arbeten

De berörda infrastrukturförvaltarna ska på lämpligt sätt och inom lämplig tidsfrist samordna och offentliggöra sin tidsplan för genomförande av alla de arbeten på infrastrukturen och dess utrustning som skulle begränsa tillgänglig kapacitet i godskorridoren.

KAPITEL IV

FÖRVALTNING AV GODSKORRIDOREN

Artikel 12

En enda kontaktpunkt för ansökningar om infrastrukturkapacitet

1.   Styrelsen för en godskorridor ska utse eller inrätta ett gemensamt organ och/eller ett informationssystem genom samarbete mellan infrastrukturförvaltarna, vilket ska erbjuda sökande möjlighet att på ett enda ställe och genom en enda åtgärd begära infrastrukturkapacitet för godståg som passerar åtminstone en gräns i godskorridoren (”den enda kontaktpunkten”).

2.   Den enda kontaktpunkten ska också tillhandahålla grundläggande information om tilldelningen av infrastrukturkapacitet, inbegripet den information som avses i artikel 16.

3.   Den enda kontaktpunkten ska utan dröjsmål vidarebefordra varje ansökan om infrastrukturkapacitet till de behöriga infrastrukturförvaltarna och, i förekommande fall, de tilldelningsorgan som avses i artikel 14.2 i direktiv 2001/14/EG, vilka ska fatta beslut om ansökan i enlighet med artikel 13 och kapitel III i det direktivet.

4.   Den enda kontaktpunktens verksamhet ska utföras på öppna och icke-diskriminerande villkor. Verksamheten ska vara underkastad kontroll av regleringsorgan, i enlighet med artikel 18.

Artikel 13

Tilldelning av kapacitet för godståg

1.   Medlemsstaterna ska samarbeta för att fastställa ramen för tilldelning av infrastrukturkapacitet i godskorridoren i överensstämmelse med deras behörighet enligt artikel 14.1 i direktiv 2001/14/EG.

2.   Styrelsen ska utvärdera behovet av kapacitet som ska tilldelas godståg som trafikerar godskorridoren, med beaktande av den transport- och trafikundersökning som avses i artikel 8.3 i denna förordning, ansökningarna om infrastrukturkapacitet som avser tidigare och nuvarande tågplaner och ramavtalen.

3.   På grundval av den utvärdering som avses i punkt 2 i den här artikeln ska infrastrukturförvaltarna för godskorridoren gemensamt fastställa och organisera internationella på förhand iordningställda tåglägen för godståg i enlighet med det förfarande som avses i artikel 15 i direktiv 2001/14/EG, varvid hänsyn ska tas till behovet av kapacitet för andra typer av transport, inbegripet persontransport. Dessa på förhand iordningställda lägen ska offentliggöras senast tre månader före sista datum för mottagande av ansökningar om kapacitet enligt bilaga III till direktiv 2001/14/EG. Infrastrukturförvaltare för flera godskorridorer kan vid behov samordna internationella på förhand iordningställda tåglägen som erbjuder kapacitet i de berörda godskorridorerna.

4.   Godskorridorens infrastrukturförvaltare ska i första hand tilldela godståg som passerar minst en gräns dessa på förhand iordningställda tåglägen.

5.   Infrastrukturförvaltarna ska, om det är motiverat av marknadens krav och den utvärdering som avses i punkt 2 i denna artikel, gemensamt fastställa reservkapaciteten för internationella godståg som trafikerar godskorridorerna, varvid hänsyn ska tas till behovet av kapacitet för andra typer av transport, inbegripet persontransport, och hålla denna reserv tillgänglig i sina slutligt fastställda tågplaner, så att de snabbt och korrekt kan besvara de ad hoc-ansökningar om kapacitet som avses i artikel 23 i direktiv 2001/14/EG. Denna kapacitet ska reserveras fram till en viss tidsfrist före den i tågplanen utsatta tiden enligt styrelsens beslut. Denna tidsfrist får inte överskrida 90 dagar.

Reservkapaciteten ska fastställas på grundval den utvärdering som anges i punkt 2. Denna reservkapacitet ska enbart göras tillgänglig om det finns ett verkligt marknadsbehov.

6.   Styrelsen ska främja samordning av prioriteringsregler avseende tilldelningen av kapacitet i godskorridoren.

7.   Med undantag för force majeure kan ett tågläge som tilldelats en godstransport enligt denna artikel inte återkallas senare än en månad före utsatt tid i tågplanen, om inte den berörda sökanden samtycker till återkallandet. I sådana fall ska den berörda infrastrukturförvaltaren göra sitt bästa för att erbjuda sökanden ett tågläge av motsvarande kvalitet och tillförlitlighet, vilket sökanden har rätt att godta eller avvisa. Denna bestämmelse ska inte påverka sökandens eventuella rättigheter enligt ett avtal som avses i artikel 19.1 i direktiv 2001/14/EG.

8.   Godskorridorens infrastrukturförvaltare och den rådgivande grupp som avses i artikel 7.6 ska inrätta förfaranden för att säkerställa en optimal samordning av tilldelningen av kapacitet mellan infrastrukturförvaltare, både för de ansökningar som avses i artikel 12.1 och för de ansökningar som mottagits av de berörda infrastrukturförvaltarna. Härvid ska hänsyn även tas till tillträdet till terminaler.

9.   I punkterna 4 och 8 i den här artikeln ska hänvisningar till infrastrukturförvaltare i förekommande fall inbegripa de tilldelningsorgan som avses i artikel 14.2 i direktiv 2001/14/EG.

Artikel 14

Trafikstyrning

1.   Godskorridorens infrastrukturförvaltare ska inrätta förfaranden för samordning av trafikstyrningen i godskorridoren och kan inrätta förfaranden för samordning av trafikstyrningen i flera godskorridorer.

2.   Godskorridorens infrastrukturförvaltare och den rådgivande grupp som avses i artikel 7.6 ska inrätta förfaranden för att säkerställa en optimal samordning mellan driften av järnvägsinfrastrukturen och terminalerna.

Artikel 15

Trafikstyrning vid störningar

1.   Styrelsen ska anta gemensamma mål för punktlighet och/eller riktlinjer för trafikstyrning vid störning av tågtrafiken i godskorridoren.

2.   Varje berörd infrastrukturförvaltare ska utarbeta regler för prioritering mellan olika typer av trafik i den del av godskorridorerna som infrastrukturförvaltaren i fråga är ansvarig för i enlighet med de gemensamma mål och/eller riktlinjer som avses i punkt 1 i denna artikel. De prioriteringsreglerna ska offentliggöras i den beskrivning av järnvägsnätet som avses i artikel 3 i direktiv 2001/14/EG.

3.   Principerna för fastställande av prioriteringsreglerna ska minst föreskriva att det tågläge som avses i artikel 13.3 och 13.5 vilket tilldelas godståg som följer den utsatta tiden enligt tågplanen i möjligaste mån inte ska ändras. Principerna för fastställande av prioriteringsreglerna ska syfta till att minimera den övergripande återhämtningstiden för nätet med beaktande av behoven för alla typer av transport. I detta syfte kan infrastrukturförvaltarna samordna styrningen av olika typer av trafik i flera godskorridorer.

Artikel 16

Information om villkoren för utnyttjande av godskorridoren

Styrelsen ska upprätta, regelbundet uppdatera och offentliggöra ett dokument med följande innehåll:

| a) | Alla uppgifter rörande godskorridoren i de beskrivningar av de nationella järnvägsnäten som upprättats i enlighet med förfarandet i artikel 3 i direktiv 2001/14/EG. |
| --- | --- |

a)

Alla uppgifter rörande godskorridoren i de beskrivningar av de nationella järnvägsnäten som upprättats i enlighet med förfarandet i artikel 3 i direktiv 2001/14/EG.

| b) | En förteckning över terminalerna med angivande av egenskaper, i synnerhet all information rörande villkor och metoder för tillträde till terminalerna. |
| --- | --- |

b)

En förteckning över terminalerna med angivande av egenskaper, i synnerhet all information rörande villkor och metoder för tillträde till terminalerna.

| c) | Information om de förfaranden som avses i artiklarna 13.8 och 14.2. |
| --- | --- |

c)

Information om de förfaranden som avses i artiklarna 13.8 och 14.2.

| d) | Genomförandeplanen. |
| --- | --- |

d)

Genomförandeplanen.

Artikel 17

Tjänstekvalitet i godskorridoren

1.   Godskorridorens infrastrukturförvaltare ska främja kompatibilitet mellan de kvalitetskrav på utförande som avses i artikel 11 i direktiv 2001/14/EG.

2.   Styrelsen ska övervaka kvaliteten hos godstransporterna i godskorridoren och offentliggöra resultaten av övervakningen en gång per år.

3.   Styrelsen ska organisera en undersökning av tillfredsställelsen hos godskorridorens användare och offentliggöra resultatet en gång per år.

Artikel 18

Regleringsorgan

1.   De regleringsorgan som avses i artikel 30 i direktiv 2001/14/EG ska samarbeta för att övervaka konkurrensen i godskorridoren. I synnerhet ska de säkerställa icke-diskriminerande tillträde till korridoren och utgöra de organ för överklagande som avses i artikel 30.2 i det direktivet. De ska utbyta nödvändig information som erhållits från infrastrukturförvaltarna och andra relevanta parter.

2.   Om en sökande lämnar klagomål till ett regleringsorgan rörande internationella godstransporttjänster eller om det berörda regleringsorganet genomför en undersökning på eget initiativ, ska detta regleringsorgan samråda med regleringsorganen i alla andra medlemsstater genom vilka det berörda internationella tågläget för godståg passerar och begära all nödvändig information av dem innan det fattar sitt beslut.

3.   De regleringsorgan med vilka samråd sker enligt punkt 2 ska lämna all information som de själva har rätt att begära enligt nationell lagstiftning till det berörda regleringsorganet. Denna information får endast användas vid behandlingen av det klagomål eller den undersökning som avses i punkt 2.

4.   Det regleringsorgan som har mottagit klagomålet eller på eget initiativ har inlett en undersökning ska överlämna relevant information till det ansvariga regleringsorganet, så att detta kan vidta åtgärder gentemot berörda parter.

5.   Alla berörda företrädare för infrastrukturförvaltare enligt artikel 15.1 i direktiv 2001/14/EG ska utan dröjsmål sörja för tillhandahållande av all den information som är nödvändig för behandlingen av det klagomål eller den undersökning som avses i punkt 2 i den här artikeln vilken begärs av regleringsorganet i den medlemsstat där den berörda företrädaren befinner sig. Detta regleringsorgan ska ha rätt att överföra sådan information om det berörda internationella tågläget till de regleringsorgan som nämns i punkt 2 i den här artikeln.

KAPITEL V

SLUTBESTÄMMELSER

Artikel 19

Kommittéförfarande

1.   Kommissionen ska biträdas av den kommitté som avses i artikel 11a i direktiv 91/440/EEG.

2.   När det hänvisas till denna punkt ska artiklarna 3 och 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet.

3.   När det hänvisas till denna punkt ska artiklarna 5 och 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet.

Den tidsfrist som fastställs i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG ska vara tre månader.

Artikel 20

Utövande av delegering

1.   Befogenheten att anta de delegerade akter som avses i artikel 4.8 ska ges till kommissionen för en period på fem år från det att denna förordning har trätt i kraft. Kommissionen ska utarbeta en rapport om de delegerade befogenheterna senast sex månader innan perioden på fem år löpt ut. Delegeringen av befogenhet ska automatiskt förlängas med perioder av samma längd, om den inte återkallas av Europaparlamentet eller rådet i enlighet med artikel 21.

2.   Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska kommissionen samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna.

3.   Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i artiklarna 21 och 22.

Artikel 21

Återkallande av delegering

1.   Den delegering av befogenhet som avses i artikel 20 får återkallas av Europaparlamentet eller rådet.

2.   Den institution som har inlett ett internt förfarande för att besluta huruvida en delegering av befogenhet ska återkallas ska underrätta den andra institutionen och kommissionen senast en månad innan det slutliga beslutet fattas, och ange vilka delegerade befogenheter som kan komma att återkallas och skälen för detta.

3.   Beslutet om återkallande innebär att delegeringen av de befogenheter som anges i beslutet upphör att gälla. Det får verkan omedelbart, eller vid ett senare, i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan trätt i kraft. Det ska offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.

Artikel 22

Invändning mot delegerade akter

1.   Europaparlamentet eller rådet får invända mot den delegerade akten inom en period på tre månader från delgivningsdagen.

2.   Om varken Europaparlamentet eller rådet vid utgången av denna period har invänt mot den delegerade akten eller om både Europaparlamentet och rådet före detta datum har underrättat kommissionen om att de har beslutat att inte invända, ska den delegerade akten träda i kraft den dag som anges i den.

3.   Om Europaparlamentet eller rådet invänder mot den delegerade akten ska den inte träda i kraft. Den institution som invänder mot den delegerade akten ska ange skälen för detta.

Artikel 23

Uppföljning av genomförandet

Den direktion som avses i artikel 7.1 ska vartannat år från och med tidpunkten för upprättandet av en godskorridor för kommissionen lägga fram resultaten av genomförandeplanen för den korridoren. Kommissionen ska analysera resultaten och informera den kommitté som avses i artikel 19 om sin analys.

Artikel 24

Rapport

Kommissionen ska regelbundet granska tillämpningen av denna förordning. Den ska inlämna en rapport till Europaparlamentet och rådet, för första gången senast den ... (11) och därefter vart tredje år.

Artikel 25

Övergångsbestämmelser

Denna förordning ska inte gälla Republiken Cypern och Malta, så länge som inget järnvägssystem finns på deras territorium.

Artikel 26

Ikraftträdande

Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Artikel 27

Offentliggörande

Denna förordning ska offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i ...

På Europaparlamentets vägnar

...

Ordförande

På rådets vägnar

...

Ordförande

---

(1)  EGT C 317, 23.12.2009, s. 94.

1

(2)  EGT C 79, 27.3.2010, s. 45.

2

(3)  Europaparlamentets yttrande av den 23 april 2009 (ännu ej offentliggjort i EUT), rådets ståndpunkt av den ... (ännu ej offentliggjord i EUT) och Europaparlamentets ståndpunkt av den ... (ännu ej offentliggjord i EUT).

3

(4)  EGT L 237, 24.8.1991, s. 25.

4

(5)  EGT L 75, 15.3.2001, s. 29.

5

(6)  EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.

6

(7)  Tre år efter denna förordnings ikraftträdande.

7

(8)  Fem år efter denna förordnings ikraftträdande.

8

(9)  Två år efter denna förordnings ikraftträdande.

9

(10)  EUT L 191, 18.7.2008, s. 1.

10

(11)  Fem år efter ikraftträdandet av denna förordning.

11

---

BILAGA I

Förteckning över godskorridorernas huvudlinjer

| | Medlemsstater | Huvudlinjer (1) |
| --- | --- | --- |
| 1. | BE, NL, DE, IT | ZeebruggeAntwerpen/Rotterdam–Duisburg–[Basel]–Milano–Genua |
| 2. | NL, BE, LU, FR | Rotterdam–Antwerpen–Luxemburg–Metz–Dijon–Lyon/[Basel] |
| 3. | SE, DK, DE, AT, IT | Stockholm–Malmö–Köpenhamn–Hamburg–Innsbruck–Verona–Palermo |
| 4. | PT, ES, FR | Sines–Lissabon/Leixões
  SinesElvas/Algeciras | –Madrid–San Sebastián–Bordeaux–Paris–Metz |
| 5. | PL, CZ, SK, AT, IT, SI | GdyniaKatowiceOstrava/ZilinaWienTrieste/Koper |
| 6. | ES, FR, IT, SI, HU | AlmeríaValencia/MadridZaragoza/BarcelonaMarseilleLyonTurinUdineTrieste/Koper–Ljubljana–Budapest–Zahony (gränsen mellan Ungern och Ukraina) |
| 7. | CZ, AT, SK, HU, RO, BG, EL | PragWien/BratislavaBudapest | –BukarestConstanta
  –VidinSofiaThessalonikiAten |
| 8. | DE, NL, BE, PL, LT | Bremerhaven/Rotterdam/Antwerpen–Aachen/Berlin–Warszawa–Terespol (gränsen mellan Polen och Vitryssland)/Kaunas |
| 9. | CZ, SK | PragueHorni LidečŽilina-Košice-Čierna nad Tisou (gränsen mellan Slovakien och Ukraina) |

Medlemsstater

Huvudlinjer (1)

1.

BE, NL, DE, IT

ZeebruggeAntwerpen/Rotterdam–Duisburg–[Basel]–Milano–Genua

2.

NL, BE, LU, FR

Rotterdam–Antwerpen–Luxemburg–Metz–Dijon–Lyon/[Basel]

3.

SE, DK, DE, AT, IT

Stockholm–Malmö–Köpenhamn–Hamburg–Innsbruck–Verona–Palermo

4.

PT, ES, FR

Sines–Lissabon/Leixões

SinesElvas/Algeciras

–Madrid–San Sebastián–Bordeaux–Paris–Metz

5.

PL, CZ, SK, AT, IT, SI

GdyniaKatowiceOstrava/ZilinaWienTrieste/Koper

6.

ES, FR, IT, SI, HU

AlmeríaValencia/MadridZaragoza/BarcelonaMarseilleLyonTurinUdineTrieste/Koper–Ljubljana–Budapest–Zahony (gränsen mellan Ungern och Ukraina)

7.

CZ, AT, SK, HU, RO, BG, EL

PragWien/BratislavaBudapest

–BukarestConstanta

–VidinSofiaThessalonikiAten

8.

DE, NL, BE, PL, LT

Bremerhaven/Rotterdam/Antwerpen–Aachen/Berlin–Warszawa–Terespol (gränsen mellan Polen och Vitryssland)/Kaunas

9.

CZ, SK

PragueHorni LidečŽilina-Košice-Čierna nad Tisou (gränsen mellan Slovakien och Ukraina)

---

(1)  Med ”/” avses alternativa linjer.

---

BILAGA II

Kriterier som ska beaktas i enlighet med artiklarna 4 och 5

| a) | Godskorridorens förenlighet med TEN-T, ERTMS-korridorerna och/eller de korridorer som fastställs av RNE. |
| --- | --- |

a)

Godskorridorens förenlighet med TEN-T, ERTMS-korridorerna och/eller de korridorer som fastställs av RNE.

| b) | Integrering av TEN-T:s prioriterade projekt (1) i godskorridoren. |
| --- | --- |

b)

Integrering av TEN-T:s prioriterade projekt (1) i godskorridoren.

| c) | Det förhållandet att godskorridoren passerar minst tre medlemsstaters territorium, eller två medlemsstaters territorium om avståndet mellan de terminaler som betjänas av godskorridoren är längre än 500 km. |
| --- | --- |

c)

Det förhållandet att godskorridoren passerar minst tre medlemsstaters territorium, eller två medlemsstaters territorium om avståndet mellan de terminaler som betjänas av godskorridoren är längre än 500 km.

| d) | Sökandenas intresse av godskorridoren. |
| --- | --- |

d)

Sökandenas intresse av godskorridoren.

| e) | Jämvikten mellan den samhällsekonomiska kostnad och nytta som upprättandet av godskorridoren medför. |
| --- | --- |

e)

Jämvikten mellan den samhällsekonomiska kostnad och nytta som upprättandet av godskorridoren medför.

| f) | Förenligheten mellan alla godskorridorer som föreslås av medlemsstaterna för att inrätta ett europeiskt järnvägsnät för konkurrenskraftig godstransport. |
| --- | --- |

f)

Förenligheten mellan alla godskorridorer som föreslås av medlemsstaterna för att inrätta ett europeiskt järnvägsnät för konkurrenskraftig godstransport.

| g) | Förekomsten av goda transportförbindelser med andra transportsätt, särskilt tack vare ett adekvat nät av terminaler, även i kusthamnar och inlandshamnar. |
| --- | --- |

g)

Förekomsten av goda transportförbindelser med andra transportsätt, särskilt tack vare ett adekvat nät av terminaler, även i kusthamnar och inlandshamnar.

| h) | Om lämpligt, bättre transportförbindelser mellan medlemsstater och angränsande tredjeländer. |
| --- | --- |

h)

Om lämpligt, bättre transportförbindelser mellan medlemsstater och angränsande tredjeländer.

---

(1)  Se bilaga III till Europaparlamentets och rådets beslut nr 1692/96/EG av den 23 juli 1996 om gemenskapens riktlinjer för utbyggnad av det transeuropeiska transportnätet (EGT L 228, 9.9.1996, s. 1).

---

RÅDETS MOTIVERING

I.   INLEDNING

Den 15 december 2008 lade kommissionen fram ett förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om ett europeiskt järnvägsnät för konkurrenskraftig godstrafik.

Den 23 april 2009 röstade Europaparlamentet igenom sitt yttrande vid första behandlingen.

Den 11 juni 2009 nådde rådet en politisk överenskommelse om förslaget till förordning.

Den 22 februari 2010 antog rådet vid första behandlingen sin ståndpunkt i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarande som fastställs i artikel 294 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.

Rådet tog i sitt arbete hänsyn till yttrandena från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén (1) samt Regionkommittén (2).

II.   ANALYS AV RÅDETS STÅNDPUNKT VID FÖRSTA BEHANDLINGEN

1.   Allmänt

Den 15 december 2008 lade kommissionen fram ett förslag till förordning om ett europeiskt järnvägsnät för konkurrenskraftig godstrafik. Syftet med den föreslagna förordningen var att upprätta ett europeiskt järnvägsnät för konkurrenskraftig godstrafik bestående av internationella korridorer, vilket ska ge operatörerna en effektiv och högkvalitativ infrastruktur för godstransporter. Järnvägsoperatörerna skulle därmed kunna erbjuda effektiva och högkvalitativa tjänster och öka sin konkurrenskraft på marknaden för godstransporter. I förslaget fastställs därför bestämmelser om upprättande och ändring av godskorridorer, organisation och förvaltning av dessa och åtgärder för genomförande av godskorridorer, planering av investeringar samt förvaltning av kapacitet och trafikstyrning.

Rådets ståndpunkt vid första behandlingen skapar en sammanhängande ram för upprättandet av ett europeiskt järnvägsnät för konkurrenskraftig godstrafik. I denna föreskrivs ett enklare förfarande, på grundval av en förteckning över korridorernas huvudlinjer, för upprättandet av de första godskorridorerna. Den första förteckningen bör fyllas i av de medlemsstater som inte omnämns i bilaga I till förordningen, vilka kommer att upprätta godkorridorer i ett senare skede. Enligt rådets förhållningssätt finns det dessutom möjlighet till undantag. Det innebär också ett mer välstrukturerat system för förvaltning av godskorridorer. Rådet har också enats om att inrätta ett mer flexibelt system för ansökningar om tåglägen för godståg på grundval av ett förstärkt samarbete mellan infrastruktursförvaltarna.

2.   De viktigaste frågorna

i)   Urval av godskorridorer

Kommissionen föreslog att det skulle finnas ett förfarande enligt vilket varje medlemsstat skulle vara skyldig att upprätta minst en korridor med en eller flera andra berörda medlemsstater. Dessutom skulle några medlemsstater vara skyldiga att upprätta minst två eller tre korridorer på grundval av den årliga volymen godstransporter på järnväg, uttryckt i tonkilometer, i dessa medlemsstater.

Rådet valde en annan lösning, nämligen att man inom en viss tidsfrist upprättar de första godskorridorerna utifrån en förteckning över korridorernas huvudlinjer enligt bilaga I till förordningen, samt inför en skyldighet för de medlemsstater som inte omnämns i den förteckningen att delta i upprättandet av minst en godskorridor. Medlemsstaterna ska också delta i upprättandet av en korridor eller i förlängningen av en befintlig korridor, för att garantera att en angränsande medlemsstat kan fullgöra skyldigheten att upprätta åtminstone en godskorridor.

Ovannämnda lösning omfattar två möjliga undantag från skyldigheten att delta i upprättandet av en godskorridor. Ett första undantag kan berättigas under vissa förutsättningar, t.ex. brist på intresse bland de sökande som förväntas använda korridoren, avsaknad av samhällsekonomiska vinster, eller att upprättandet av korridoren skulle utgöra en orimlig börda. Undantaget är avhängigt av ett beslut av kommissionen i enlighet med kommittéförfarandet. Det andra undantaget kan vara tillämpligt på en medlemsstat som har ett järnvägsnät med en annan spårvidd än huvudjärnvägsnätet i unionen.

Europaparlamentet gjorde följande ändringar i kommissionens förslag:

| — | Godskorridorerna bör förbinda åtminstone två medlemsstater och vara förenliga med det transeuropeiska transportnätet (TEN-T) eller korridorerna för det europeiska järnvägssignalsystemet (ERTMS). Vid behov kan vissa avsnitt med hög eller potentiellt hög godstrafikvolym som inte ingår i TEN-T ingå i godskorridoren. |
| --- | --- |

—

Godskorridorerna bör förbinda åtminstone två medlemsstater och vara förenliga med det transeuropeiska transportnätet (TEN-T) eller korridorerna för det europeiska järnvägssignalsystemet (ERTMS). Vid behov kan vissa avsnitt med hög eller potentiellt hög godstrafikvolym som inte ingår i TEN-T ingå i godskorridoren.

| — | Upprättande eller ändring av en godskorridor ska beslutas av berörda medlemsstater, efter det att de har meddelat kommissionen sina avsikter tillsammans med ett förslag som har utarbetats tillsammans med berörda infrastrukturförvaltare med beaktande av initiativ och åsikter från järnvägsföretag som använder eller är intresserade av att använda korridoren. Berörda järnvägsföretag får delta i processen, om de berörs av betydande investeringar. |
| --- | --- |

—

Upprättande eller ändring av en godskorridor ska beslutas av berörda medlemsstater, efter det att de har meddelat kommissionen sina avsikter tillsammans med ett förslag som har utarbetats tillsammans med berörda infrastrukturförvaltare med beaktande av initiativ och åsikter från järnvägsföretag som använder eller är intresserade av att använda korridoren. Berörda järnvägsföretag får delta i processen, om de berörs av betydande investeringar.

| — | Kriterierna för upprättandet av godskorridorer bör fastställas på ett sätt som anpassats till medlemsstaternas och infrastrukturförvaltarnas särskilda behov och som ger dem tillräckligt handlingsutrymme vad avser beslutsfattande och förvaltning. |
| --- | --- |

—

Kriterierna för upprättandet av godskorridorer bör fastställas på ett sätt som anpassats till medlemsstaternas och infrastrukturförvaltarnas särskilda behov och som ger dem tillräckligt handlingsutrymme vad avser beslutsfattande och förvaltning.

| — | Senast tre år efter ikraftträdandet av denna förordning ska varje medlemsstat på sitt territorium ta emot åtminstone en godskorridor. |
| --- | --- |

—

Senast tre år efter ikraftträdandet av denna förordning ska varje medlemsstat på sitt territorium ta emot åtminstone en godskorridor.

| — | Kommissionen ska ta del av förslagen till upprättande av godskorridorer och granska deras förenlighet med bedömningskriterierna i bilagan till förordningen. |
| --- | --- |

—

Kommissionen ska ta del av förslagen till upprättande av godskorridorer och granska deras förenlighet med bedömningskriterierna i bilagan till förordningen.

ii)   Förvaltning av godskorridorer

Enligt kommissionens förslag ska berörda infrastrukturförvaltare för varje godskorridor inrätta ett styrande organ som ska ansvara för att fastställa genomförandeplanen för godskorridoren och leda arbetet med att sammanställa och uppdatera densamma. Dessutom ska en arbetsgrupp bildas, sammansatt av förvaltare och ägare till de strategiska terminalerna för godskorridoren. Gruppen kan avge ett yttrande om alla förslag från det styrande organet som får direkta konsekvenser för de strategiska terminalernas investeringar och förvaltning. Det styrande organet får inte fatta beslut i strid med detta yttrande.

Rådet ändrade kommissionens förslag och beslutade att de berörda medlemsstaterna för varje godskorridor ska inrätta en direktion med ansvar för fastställande av godskorridorens allmänna syften, övervakning samt vidtagande av åtgärder för genomförandet och planeringen av investeringar. Direktionen ska bestå av företrädare för de berörda medlemsstaternas myndigheter.

Dessutom ska berörda infrastrukturförvaltare för varje godskorridor inrätta en styrelse som ska ansvara för vidtagandet av angivna åtgärder för genomförande, planering av investeringar, infrastrukturskapacitet och tjänstekvalitet. Styrelsen ska bestå av företrädare för infrastrukturförvaltarna.

Styrelsen ska också inrätta en rådgivande grupp bestående av förvaltare och ägare av terminalerna i godskorridoren. Denna rådgivande grupp kan avge ett yttrande om alla förslag från styrelsen med direkta konsekvenser för investeringarna och för förvaltningen av terminaler. Gruppen kan även avge yttranden på eget initiativ. Styrelsen ska ta hänsyn till alla sådana yttranden.

Europaparlamentet följde i stort sett kommissionens förslag. När det gäller bestämmelsen om inrättandet av ett styrande organ för varje godskorridor föreslog det emellertid att de berörda järnvägsföretagen eller deras sammanslutningar som regelbundet använder korridoren ska ha en rådgivande roll i detta organ.

Europaparlamentet föreslog också att de berörda medlemsstaterna ska få inrätta en styrelse som ska ansvara för godkännandet av det styrande organets genomförandeplan för korridoren och övervaka genomförandet av den.

Vid inrättandet av en arbetsgrupp, sammansatt av förvaltare och ägare till de strategiska terminalerna för godskorridoren, såsom kommissionen föreslagit, bör slutligen även företrädare för kust- och inlandshamnar inkluderas.

iii)   Strategiska terminaler och prioriterade godstransporter

Enligt kommissionens förslag skulle det styrande organet anta en strategi för utvecklingen av strategiska terminaler för att dessa skulle kunna möta godstrafikens behov i godskorridoren.

Dessutom föreslog kommissionen att det styrande organet skulle fastställa kategorier för olika typer av varutrafik som skulle gälla inom hela godskorridoren. Åtminstone en av dessa kategorier, kallad prioriterade godstransporter, skulle omfatta varor som är känsliga för lång leveranstid och för vilka transporttiden därför bör kortas och punktlighet garanteras.

I sin ståndpunkt vid första behandlingen strök rådet de artiklar som kommissionen hade föreslagit på detta område. I fråga om strategiska terminaler ansåg rådet att frågan ska avgöras av marknaden. När det gäller prioriterade godstransporter var man överens om att dessa kan vara diskriminerande, särskilt när det gäller passagerartåg.

Europaparlamentet följde i stort sett kommissionens förslag. I fråga om strategiska terminaler föreslog parlamentet dock att det läggs till en hänvisning till en integrerad strategi, inklusive intermodala knutpunkter längs godskorridorerna. Strategin skulle omfatta samarbete med regionala, lokala och nationella myndigheter, anskaffning av mark för att bygga ut järnvägsgodsterminaler och bättre tillgång till medel för att främja sådan utbyggnad. Dessutom skulle det styrande organet se till att det byggs ett tillräckligt antal terminaler på strategiska ställen med utgångspunkt från den förväntade trafikvolymen.

När det gäller artikeln om prioriterade godstransporter beslutade Europaparlamentet att ändra titeln till ”Kategorier för olika typer av tåglägen i godskorridorerna”, att anpassa artikeltexten i enlighet med detta och att hänvisa till periodiska uppdateringar av kategorier för olika typer av tåglägen som ska gälla inom hela godskorridoren. Åtminstone en av dessa kategorier (nedan kallad snabba godstransporter) skulle omfatta ett tågläge med kort transporttid och garanterad punktlighet. Dessutom skulle kriterierna för fastställande av standardkategorierna för olika typer av varutrafik antas av det styrande organet efter samråd med de sökande som kan komma att använda godskorridoren.

iv)   En enda kontaktpunkt för ansökningar om internationella tåglägen

Kommissionen föreslog att det styrande organet skulle inrätta en enda kontaktpunkt för ansökningar om tåglägen för godståg som passerar minst en nationsgräns i godskorridoren och att alla ansökningar avseende dessa tåglägen skulle lämnas till denna enda kontaktpunkt.

Rådet godtog inte det obligatoriska förfarande som kommissionen föreslagit utan beslutade i stället att styrelsen för en godskorridor ska utse eller inrätta ett gemensamt organ och/eller ett informationssystem genom samarbete mellan infrastrukturförvaltarna, vilket ska erbjuda sökande möjlighet att på ett enda ställe och genom en enda åtgärd begära infrastrukturkapacitet för godståg som passerar åtminstone en gräns i godskorridoren.

Europaparlamentet följde i stort sett kommissionens förslag. Det beslutade dock att föreslå att enskilda infrastrukturförvaltare för en godskorridor ska kunna utses att fungera som kundtjänst vid den enda kontaktpunkten för sökande som ansöker om tågläge.

v)   Godkända sökande

Enligt kommissionens förslag har andra sökande än järnvägsföretag och deras internationella sammanslutningar möjlighet att ansöka om tåglägen för varutransporter när dessa berör ett eller flera avsnitt av godskorridoren.

Rådet strök den artikel om godkända sökande som kommissionen hade föreslagit. Rådet godtar enbart möjligheten för andra sökande än järnvägsföretag och deras internationella sammanslutningar att ansöka om tåglägen för vissa avsnitt av dessa tåglägen, om dessa tåglägen finns i medlemsstater där den nationella lagstiftningen accepterar sådana ansökningar.

Europaparlamentet följde kommissionens förslag, med en smärre ändring av texten.

vi)   Trafikstyrning vid störningar

Kommissionen föreslog att godskorridorens infrastrukturförvaltare skulle fastställa och offentliggöra prioriteringsregler för olika trafiktyper i händelse av trafikstörningar i godskorridoren. I dessa prioriteringsregler skulle det åtminstone föreskrivas att ett tågläge som tilldelats ett tåg med prioriterade godstransporter som uppfyller de ursprungliga kraven för detta tågläge inte kan överföras till ett annat tåg eller ändras om inte den ursprungliga innehavaren av tågläget samtycker till att det överförs till ett annat tåg eller ändras.

Rådet ändrade kommissionens förslag och beslutade att styrelsen ska anta gemensamma mål för punktlighet och/eller riktlinjer för trafikstyrning vid störning av tågtrafiken i godskorridoren. Utifrån dessa mål och/eller riktlinjer ska varje berörd infrastrukturförvaltare därefter utarbeta regler för prioritering mellan olika typer av trafik i godskorridoren. Principerna för fastställande av prioriteringsreglerna ska syfta till att minimera den övergripande återhämtningstiden för nätet med beaktande av behoven för alla typer av transport.

Europaparlamentet följde i stort sett kommissionens förslag, men gick med på att godskorridorens infrastrukturförvaltare fastställer och offentliggör prioriteringsregler för olika tåglägen, i synnerhet för tåglägen som tilldelats försenade tåg, i händelse av trafikstörningar i alla avsnitt av järnvägsnätet. Detta ska ske på förslag av godskorridorens styrande organ och med respekt för de principer och planer som avses i artikeln.

vii)   Undantag

Kommissionen föreslog att en medlemsstat i tillämpliga fall skulle få avvika från denna förordning genom att inge en motiverad ansökan om undantag till kommissionen. Kommissionen skulle fatta beslut om denna ansökan i enlighet med ett fastställt samrådsförfarande, med beaktande av geografiska förhållanden samt av järnvägsgodstransporternas utveckling i den medlemsstat som har ingivit ansökan om undantag.

Rådet strök kommissionens förslag till denna bestämmelse. I stället enades det om en artikel om övergångsbestämmelser, där det slås fast att Republiken Cypern och Republiken Malta inte ska behöva tillämpa denna förordning så länge som inget järnvägssystem finns på deras territorium.

Europaparlamentet följde kommissionens förslag.

3.   Andra ändringar som antagits av Europarlamentet

Ytterligare ändringsförslag, som inte togs med i rådets ståndpunkt vid första behandlingen, rör särskilt

| — | en hänvisning till järnvägsgodstrafikens optimering och tillförlitlighet, |
| --- | --- |

—

en hänvisning till järnvägsgodstrafikens optimering och tillförlitlighet,

| — | forskningsprogram, Marco Poloprogrammet samt unionens politikområden och fonder, såsom Sammanhållningsfonden, |
| --- | --- |

—

forskningsprogram, Marco Poloprogrammet samt unionens politikområden och fonder, såsom Sammanhållningsfonden,

| — | inrättande av effektiva och tillräckliga förbindelser med andra transportsätt, i syfte att utveckla ett effektivt och integrerat godstransportnät, |
| --- | --- |

—

inrättande av effektiva och tillräckliga förbindelser med andra transportsätt, i syfte att utveckla ett effektivt och integrerat godstransportnät,

| — | förfarandet för fastställande av prestandaindikatorer, |
| --- | --- |

—

förfarandet för fastställande av prestandaindikatorer,

| — | ändringar av definitionerna i artikel 2, |
| --- | --- |

—

ändringar av definitionerna i artikel 2,

| — | en anpassning av genomförandeplanen, |
| --- | --- |

—

en anpassning av genomförandeplanen,

| — | införandet av en hänvisning till eventuella flaskhalsar, |
| --- | --- |

—

införandet av en hänvisning till eventuella flaskhalsar,

| — | ett program för förbättring av godskorridorerna, |
| --- | --- |

—

ett program för förbättring av godskorridorerna,

| — | en marknadsundersökning som regelbundet ska uppdateras, |
| --- | --- |

—

en marknadsundersökning som regelbundet ska uppdateras,

| — | program för verksamhetsstyrning genom kvalitetskrav på utförande, |
| --- | --- |

—

program för verksamhetsstyrning genom kvalitetskrav på utförande,

| — | sökande som avser att använda godskorridoren, |
| --- | --- |

—

sökande som avser att använda godskorridoren,

| — | strategin för investeringsplaner, |
| --- | --- |

—

strategin för investeringsplaner,

| — | investeringsplaner, |
| --- | --- |

—

investeringsplaner,

| — | reservkapacitet, |
| --- | --- |

—

reservkapacitet,

| — | en avgift för användningen av tåglägen som tilldelats men inte används, |
| --- | --- |

—

en avgift för användningen av tåglägen som tilldelats men inte används,

| — | prioriteringsregler, |
| --- | --- |

—

prioriteringsregler,

| — | samordningen av olika typer av verksamhetsstyrning genom kvalitetskrav på utförande, |
| --- | --- |

—

samordningen av olika typer av verksamhetsstyrning genom kvalitetskrav på utförande,

| — | information som ska lämnas av infrastrukturförvaltare och andra tredje parter som deltar i internationell kapacitetstilldelning till regleringsorganen. |
| --- | --- |

—

information som ska lämnas av infrastrukturförvaltare och andra tredje parter som deltar i internationell kapacitetstilldelning till regleringsorganen.

III.   SLUTSATS

Rådet har vid fastställandet av sin ståndpunkt vid första behandlingen i full utsträckning beaktat kommissionens förslag och Europaparlamentets yttrande vid första behandlingen. När det gäller de ändringar som Europaparlamentet föreslagit noterar rådet att ett antal ändringar – i princip, delvis eller i sin helhet – redan har införts i rådets ståndpunkt vid första behandlingen.

---

(1)  Yttrandet avgivet den 15 juli 2009 (ännu ej offentliggjort i EUT).

(2)  (ännu ej offentliggjort i EUT).

---

| 4.5.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 114/17 |
| --- | --- | --- | --- |

4.5.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 114/17

---

RÅDETS STÅNDPUNKT (EU) nr 3/2010 VID FÖRSTA BEHANDLINGEN

inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning om fastställande av skyldigheter för verksamhetsutövare som släpper ut timmer och trävaror på marknaden

Antagen av rådet den 1 mars 2010

(Text av betydelse för EES)

2010/C 114 E/02

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 192.1,

med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),

med beaktande av Regionkommitténs yttrande (2),

i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (3), och

av följande skäl:

| (1) | Skogen tillhandahåller en stor mängd miljömässiga, ekonomiska och sociala nyttigheter, som timmer, andra typer av skogsprodukter och miljötjänster. |
| --- | --- |

(1)

Skogen tillhandahåller en stor mängd miljömässiga, ekonomiska och sociala nyttigheter, som timmer, andra typer av skogsprodukter och miljötjänster.

| (2) | Den ökande efterfrågan på timmer och trävaror över hela världen har, tillsammans med de institutionella brister och den bristfälliga styrning som karakteriserar skogssektorn i flera timmerproducerande länder, lett till att den olagliga avverkningen och den därmed sammanhängande handeln blivit allt mer oroande. |
| --- | --- |

(2)

Den ökande efterfrågan på timmer och trävaror över hela världen har, tillsammans med de institutionella brister och den bristfälliga styrning som karakteriserar skogssektorn i flera timmerproducerande länder, lett till att den olagliga avverkningen och den därmed sammanhängande handeln blivit allt mer oroande.

| (3) | Olaglig avverkning är ett stort problem med internationell dimension. Den utgör ett allvarligt hot mot skogarna, eftersom den bidrar till avskogningen, vilken är ansvarig för omkring 20 % av koldioxidutsläppen, hotar den biologiska mångfalden och underminerar det hållbara skogsbruket och dess utveckling, inbegripet den kommersiella lönsamheten för verksamhetsutövare som agerar enligt tillämplig lagstiftning. Den har dessutom sociala, politiska och ekonomiska konsekvenser. |
| --- | --- |

(3)

Olaglig avverkning är ett stort problem med internationell dimension. Den utgör ett allvarligt hot mot skogarna, eftersom den bidrar till avskogningen, vilken är ansvarig för omkring 20 % av koldioxidutsläppen, hotar den biologiska mångfalden och underminerar det hållbara skogsbruket och dess utveckling, inbegripet den kommersiella lönsamheten för verksamhetsutövare som agerar enligt tillämplig lagstiftning. Den har dessutom sociala, politiska och ekonomiska konsekvenser.

| (4) | Kommissionens meddelande till Europaparlamentet och rådet av den 21 maj 2003 med titeln ”Skogslagstiftningens efterlevnad, styrelseformer och handel (Flegt): Förslag till en handlingsplan för EU” innehöll förslag till ett åtgärdspaket till stöd för de internationella insatser som görs för att lösa problemet med den olagliga avverkningen och den därmed sammanhängande handeln. |
| --- | --- |

(4)

Kommissionens meddelande till Europaparlamentet och rådet av den 21 maj 2003 med titeln ”Skogslagstiftningens efterlevnad, styrelseformer och handel (Flegt): Förslag till en handlingsplan för EU” innehöll förslag till ett åtgärdspaket till stöd för de internationella insatser som görs för att lösa problemet med den olagliga avverkningen och den därmed sammanhängande handeln.

| (5) | Europaparlamentet och rådet välkomnade meddelandet och erkände behovet av att unionen bidrar till de globala insatserna för att lösa problemet med olaglig avverkning. |
| --- | --- |

(5)

Europaparlamentet och rådet välkomnade meddelandet och erkände behovet av att unionen bidrar till de globala insatserna för att lösa problemet med olaglig avverkning.

| (6) | I enlighet med meddelandets syfte, som är att säkerställa att endast trävaror som har producerats i enlighet med producentlandets nationella lagstiftning förs in i unionen, har unionen förhandlat fram frivilliga partnerskapsavtal med timmerproducerande länder (partnerländer), vilka innebär en rättsligt bindande skyldighet för parterna att införa ett licenssystem och att reglera den handel med timmer och trävaror som anges i dessa frivilliga partnerskapsavtal. |
| --- | --- |

(6)

I enlighet med meddelandets syfte, som är att säkerställa att endast trävaror som har producerats i enlighet med producentlandets nationella lagstiftning förs in i unionen, har unionen förhandlat fram frivilliga partnerskapsavtal med timmerproducerande länder (partnerländer), vilka innebär en rättsligt bindande skyldighet för parterna att införa ett licenssystem och att reglera den handel med timmer och trävaror som anges i dessa frivilliga partnerskapsavtal.

| (7) | Med tanke på problemets omfattning och angelägenhetsgrad är det nödvändigt att aktivt stödja kampen mot den olagliga avverkningen och den därmed sammanhängande handeln, att komplettera och stärka initiativet med frivilliga partnerskapsavtal och förbättra samverkan mellan olika strategier som syftar till att bevara skogar och att uppnå en hög grad av miljöskydd, däribland kampen mot klimatförändringar och förlusten av biologisk mångfald. |
| --- | --- |

(7)

Med tanke på problemets omfattning och angelägenhetsgrad är det nödvändigt att aktivt stödja kampen mot den olagliga avverkningen och den därmed sammanhängande handeln, att komplettera och stärka initiativet med frivilliga partnerskapsavtal och förbättra samverkan mellan olika strategier som syftar till att bevara skogar och att uppnå en hög grad av miljöskydd, däribland kampen mot klimatförändringar och förlusten av biologisk mångfald.

| (8) | De insatser som gjorts av de länder som ingått frivilliga Flegtpartnerskapsavtal med unionen och de principer som ingår i dessa avtal, framför allt när det gäller definitionen av lagligt producerat timmer, bör erkännas. Det bör också beaktas att det enligt Flegtlicenssystemet endast är timmer som avverkats i enlighet med tillämplig nationell lagstiftning och trävaror som härrör från sådant timmer som exporteras till unionen. Därför bör timmer som använts i trävaror som finns förtecknade i bilagorna II och III till rådets förordning (EG) nr 2173/2005 av den 20 december 2005 om upprättande av ett system med Flegtlicenser för import av timmer till Europeiska gemenskapen (4), med ursprung i partnerländer som finns förtecknade i bilaga I till rådets förordning (EG) nr 2173/2005, anses vara lagligt avverkat, under förutsättning att dessa trävaror uppfyller kraven i den förordningen och alla tillämpningsföreskrifter. |
| --- | --- |

(8)

De insatser som gjorts av de länder som ingått frivilliga Flegtpartnerskapsavtal med unionen och de principer som ingår i dessa avtal, framför allt när det gäller definitionen av lagligt producerat timmer, bör erkännas. Det bör också beaktas att det enligt Flegtlicenssystemet endast är timmer som avverkats i enlighet med tillämplig nationell lagstiftning och trävaror som härrör från sådant timmer som exporteras till unionen. Därför bör timmer som använts i trävaror som finns förtecknade i bilagorna II och III till rådets förordning (EG) nr 2173/2005 av den 20 december 2005 om upprättande av ett system med Flegtlicenser för import av timmer till Europeiska gemenskapen (4), med ursprung i partnerländer som finns förtecknade i bilaga I till rådets förordning (EG) nr 2173/2005, anses vara lagligt avverkat, under förutsättning att dessa trävaror uppfyller kraven i den förordningen och alla tillämpningsföreskrifter.

| (9) | Hänsyn bör också tas till att konventionen om internationell handel med utrotningshotade arter av vilda djur och växter (Cites) ålägger parterna i konventionen att endast bevilja Citestillstånd för export, när en art som finns förtecknad i Cites har avverkats i enlighet med bland annat nationell lagstiftning i exportlandet. Därför bör timmer från arter som finns förtecknade i bilagorna A, B eller C till rådets förordning (EG) nr 338/97 av den 9 december 1996 om skyddet av arter av vilda djur och växter genom kontroll av handeln med dem (5) anses vara lagligt avverkat, under förutsättning att det uppfyller kraven i den förordningen och alla tillämpningsföreskrifter. |
| --- | --- |

(9)

Hänsyn bör också tas till att konventionen om internationell handel med utrotningshotade arter av vilda djur och växter (Cites) ålägger parterna i konventionen att endast bevilja Citestillstånd för export, när en art som finns förtecknad i Cites har avverkats i enlighet med bland annat nationell lagstiftning i exportlandet. Därför bör timmer från arter som finns förtecknade i bilagorna A, B eller C till rådets förordning (EG) nr 338/97 av den 9 december 1996 om skyddet av arter av vilda djur och växter genom kontroll av handeln med dem (5) anses vara lagligt avverkat, under förutsättning att det uppfyller kraven i den förordningen och alla tillämpningsföreskrifter.

| (10) | Med hänsyn till att den olagliga avverkningen är mycket komplex vad beträffar bakomliggande faktorer och konsekvenser bör incitamenten för olagliga handlingar minskas genom fokusering på verksamhetsutövarnas beteende. |
| --- | --- |

(10)

Med hänsyn till att den olagliga avverkningen är mycket komplex vad beträffar bakomliggande faktorer och konsekvenser bör incitamenten för olagliga handlingar minskas genom fokusering på verksamhetsutövarnas beteende.

| (11) | I brist på en internationellt erkänd definition bör lagstiftningen i det land där timret avverkas ligga till grund för definitionen av vad som utgör olaglig avverkning. |
| --- | --- |

(11)

I brist på en internationellt erkänd definition bör lagstiftningen i det land där timret avverkas ligga till grund för definitionen av vad som utgör olaglig avverkning.

| (12) | Många trävaror genomgår ett stort antal processer både innan de släpps ut på marknaden första gången och därefter. För att undvika att det införs onödiga administrativa bördor bör kraven i denna förordning endast omfatta de verksamhetsutövare som släpper ut timmer och trävaror på den inre marknaden för första gången och inte alla verksamhetsutövare som deltar i distributionskedjan. |
| --- | --- |

(12)

Många trävaror genomgår ett stort antal processer både innan de släpps ut på marknaden första gången och därefter. För att undvika att det införs onödiga administrativa bördor bör kraven i denna förordning endast omfatta de verksamhetsutövare som släpper ut timmer och trävaror på den inre marknaden för första gången och inte alla verksamhetsutövare som deltar i distributionskedjan.

| (13) | Med tanke på att det skulle innebära en oproportionerlig börda för verksamhetsutövarna om de måste lämna information om timrets ursprung i fråga om varor som tillverkats av återvunnet timmer, bör sådana varor undantas från denna förordnings tillämpningsområde. |
| --- | --- |

(13)

Med tanke på att det skulle innebära en oproportionerlig börda för verksamhetsutövarna om de måste lämna information om timrets ursprung i fråga om varor som tillverkats av återvunnet timmer, bör sådana varor undantas från denna förordnings tillämpningsområde.

| (14) | Verksamhetsutövare som för första gången släpper ut timmer och trävaror på den inre marknaden bör visa tillbörlig aktsamhet genom ett system av åtgärder och förfaranden (systemet för tillbörlig aktsamhet) för att minimera risken för att olagligt avverkat timmer och trävaror som härrör från sådant timmer släpps ut på den inre marknaden. |
| --- | --- |

(14)

Verksamhetsutövare som för första gången släpper ut timmer och trävaror på den inre marknaden bör visa tillbörlig aktsamhet genom ett system av åtgärder och förfaranden (systemet för tillbörlig aktsamhet) för att minimera risken för att olagligt avverkat timmer och trävaror som härrör från sådant timmer släpps ut på den inre marknaden.

| (15) | Systemet för tillbörlig aktsamhet omfattar tre inslag, som ingår i riskhanteringen: tillgång till information, riskbedömning och reducering av den risk som fastställs. Systemet för tillbörlig aktsamhet bör ge tillgång till information om källorna och leverantörerna av timmer och trävaror som släpps ut på den inre marknaden för första gången samt till relevant information, till exempel om efterlevnaden av tillämplig lagstiftning. Verksamhetsutövarna bör göra en riskbedömning på grundval av denna information. När en risk fastställs, bör verksamhetsutövarna reducera risken på ett sätt som står i proportion till den fastställda risken, i syfte att förhindra att olagligt avverkat timmer och trävaror som härrör från sådant timmer släpps ut på marknaden. |
| --- | --- |

(15)

Systemet för tillbörlig aktsamhet omfattar tre inslag, som ingår i riskhanteringen: tillgång till information, riskbedömning och reducering av den risk som fastställs. Systemet för tillbörlig aktsamhet bör ge tillgång till information om källorna och leverantörerna av timmer och trävaror som släpps ut på den inre marknaden för första gången samt till relevant information, till exempel om efterlevnaden av tillämplig lagstiftning. Verksamhetsutövarna bör göra en riskbedömning på grundval av denna information. När en risk fastställs, bör verksamhetsutövarna reducera risken på ett sätt som står i proportion till den fastställda risken, i syfte att förhindra att olagligt avverkat timmer och trävaror som härrör från sådant timmer släpps ut på marknaden.

| (16) | För att undvika onödiga administrativa bördor bör verksamhetsutövare som redan använder system eller förfaranden som uppfyller kraven i denna förordning inte åläggas att inrätta nya system. |
| --- | --- |

(16)

För att undvika onödiga administrativa bördor bör verksamhetsutövare som redan använder system eller förfaranden som uppfyller kraven i denna förordning inte åläggas att inrätta nya system.

| (17) | För att erkänna god praxis inom skogsbrukssektorn, får certifiering eller andra system som används av tredje part och som omfattar kontroll av om tillämplig lagstiftning uppfylls användas vid riskbedömningsförfarandet. |
| --- | --- |

(17)

För att erkänna god praxis inom skogsbrukssektorn, får certifiering eller andra system som används av tredje part och som omfattar kontroll av om tillämplig lagstiftning uppfylls användas vid riskbedömningsförfarandet.

| (18) | Timmersektorn har stor betydelse för unionens ekonomi. Verksamhetsutövarnas organisationer är viktiga aktörer inom sektorn, eftersom de företräder dess intressen i bred skala och interagerar med en mångfald olika aktörer. Dessa organisationer har också den expertis och kapacitet som krävs för att analysera relevant lagstiftning och underlätta medlemmarnas efterlevnad av den, men bör inte använda denna kompetens för att dominera marknaden. För att främja genomförandet av denna förordning och bidra till utveckling av god praxis är det lämpligt att erkänna organisationer som har utarbetat system för tillbörlig aktsamhet som uppfyller kraven i denna förordning. En förteckning över sådana erkända organisationer bör offentliggöras, så att verksamhetsutövarna kan använda sig av sådana erkända övervakningsorganisationer. |
| --- | --- |

(18)

Timmersektorn har stor betydelse för unionens ekonomi. Verksamhetsutövarnas organisationer är viktiga aktörer inom sektorn, eftersom de företräder dess intressen i bred skala och interagerar med en mångfald olika aktörer. Dessa organisationer har också den expertis och kapacitet som krävs för att analysera relevant lagstiftning och underlätta medlemmarnas efterlevnad av den, men bör inte använda denna kompetens för att dominera marknaden. För att främja genomförandet av denna förordning och bidra till utveckling av god praxis är det lämpligt att erkänna organisationer som har utarbetat system för tillbörlig aktsamhet som uppfyller kraven i denna förordning. En förteckning över sådana erkända organisationer bör offentliggöras, så att verksamhetsutövarna kan använda sig av sådana erkända övervakningsorganisationer.

| (19) | De behöriga myndigheterna bör övervaka att verksamhetsutövarna faktiskt fullgör de skyldigheter som fastställs i denna förordning. Därför bör de behöriga myndigheterna vid behov genomföra officiella kontroller, som kan inbegripa kontroller i verksamhetsutövarens lokaler, och bör kunna ålägga verksamhetsutövarna att vidta korrigerande åtgärder. |
| --- | --- |

(19)

De behöriga myndigheterna bör övervaka att verksamhetsutövarna faktiskt fullgör de skyldigheter som fastställs i denna förordning. Därför bör de behöriga myndigheterna vid behov genomföra officiella kontroller, som kan inbegripa kontroller i verksamhetsutövarens lokaler, och bör kunna ålägga verksamhetsutövarna att vidta korrigerande åtgärder.

| (20) | De behöriga myndigheterna bör föra register över kontrollerna och relevant information bör göras tillgänglig för sökande, i enlighet med bestämmelserna i Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/4/EG av den 28 januari 2003 om allmänhetens tillgång till miljöinformation (6). |
| --- | --- |

(20)

De behöriga myndigheterna bör föra register över kontrollerna och relevant information bör göras tillgänglig för sökande, i enlighet med bestämmelserna i Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/4/EG av den 28 januari 2003 om allmänhetens tillgång till miljöinformation (6).

| (21) | Eftersom den olagliga avverkningen och den därmed sammanhängande handeln är internationell till sin art, bör de behöriga myndigheterna samarbeta med varandra och med de administrativa myndigheterna i tredjeländer och kommissionen. |
| --- | --- |

(21)

Eftersom den olagliga avverkningen och den därmed sammanhängande handeln är internationell till sin art, bör de behöriga myndigheterna samarbeta med varandra och med de administrativa myndigheterna i tredjeländer och kommissionen.

| (22) | Medlemsstaterna bör se till att överträdelser av denna förordning beläggs med effektiva, proportionella och avskräckande sanktioner. |
| --- | --- |

(22)

Medlemsstaterna bör se till att överträdelser av denna förordning beläggs med effektiva, proportionella och avskräckande sanktioner.

| (23) | Kommissionen bör ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt när det gäller förfaranden för erkännande och återtagande av erkännande av övervakningsorganisationer, sådana ytterligare relevanta kriterier för riskbedömning som kan visa sig nödvändiga för att komplettera dem som redan föreskrivs i denna förordning samt den förteckning över timmer och trävaror som omfattas av denna förordning. Det är av särskild betydelse att kommissionen hör experter under det förberedande arbetet, i enlighet med de åtaganden som gjorts i kommissionens meddelande av den 9 december 2009 om genomförande av artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. |
| --- | --- |

(23)

Kommissionen bör ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt när det gäller förfaranden för erkännande och återtagande av erkännande av övervakningsorganisationer, sådana ytterligare relevanta kriterier för riskbedömning som kan visa sig nödvändiga för att komplettera dem som redan föreskrivs i denna förordning samt den förteckning över timmer och trävaror som omfattas av denna förordning. Det är av särskild betydelse att kommissionen hör experter under det förberedande arbetet, i enlighet med de åtaganden som gjorts i kommissionens meddelande av den 9 december 2009 om genomförande av artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.

| (24) | De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra denna förordning bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter (7). |
| --- | --- |

(24)

De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra denna förordning bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter (7).

| (25) | Verksamhetsutövare och behöriga myndigheter bör ges en rimlig frist för att förbereda sig för att uppfylla kraven i denna förordning. |
| --- | --- |

(25)

Verksamhetsutövare och behöriga myndigheter bör ges en rimlig frist för att förbereda sig för att uppfylla kraven i denna förordning.

| (26) | Eftersom målet för denna förordning, nämligen att bekämpa olaglig avverkning och den därmed sammanhängande handeln, inte kan uppnås av medlemsstaterna enskilt och det därför, på grund av sin omfattning, bättre kan uppnås på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går förordningen inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål. |
| --- | --- |

(26)

Eftersom målet för denna förordning, nämligen att bekämpa olaglig avverkning och den därmed sammanhängande handeln, inte kan uppnås av medlemsstaterna enskilt och det därför, på grund av sin omfattning, bättre kan uppnås på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går förordningen inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Tillämpningsområde

Genom denna förordning fastställs skyldigheterna för verksamhetsutövare som släpper ut timmer och trävaror på den inre marknaden för första gången, i syfte att minimera risken för att olagligt avverkat timmer och trävaror som härrör från sådant timmer släpps ut på marknaden.

Artikel 2

Definitioner

I denna förordning gäller följande definitioner:

a)   timmer och trävaror: timmer och trävaror som anges i bilagan, med undantag för trävaror som härrör från timmer eller trävaror som redan har släppts ut på marknaden samt trävaror eller sådana beståndsdelar av trävaror som tillverkats av timmer eller trävaror som avslutat sin livscykel och annars skulle ha bortskaffats som avfall.

b)   utsläppande på marknaden: leverans för första gången, oberoende av leveranssätt och försäljningsteknik, av timmer och trävaror på den inre marknaden för distribution eller användning i samband med kommersiell verksamhet, mot betalning eller gratis. Det inbegriper också leverans genom distanskommunikation enligt definitionen i Europaparlamentets och rådets direktiv 97/7/EG av den 20 maj 1997 om konsumentskydd vid distansavtal (8).

c)   verksamhetsutövare: varje fysisk eller juridisk person som släpper ut timmer eller trävaror på marknaden.

d)   avverkningsland: det land eller det territorium där timret eller det timmer som använts i trävarorna avverkades.

e)   lagligt avverkat: avverkat i enlighet med den tillämpliga lagstiftningen i avverkningslandet.

f)   olagligt avverkat: avverkat i strid med den tillämpliga lagstiftningen i avverkningslandet.

g)   tillämplig lagstiftning: den gällande lagstiftningen i avverkningslandet i fråga om

rätt till avverkning av timmer inom i vederbörlig ordning offentliggjorda gränser,

betalning för avverkningsrätter och timmer, inklusive avgifter för avverkning av timmer,

avverkning av timmer, inklusive miljö- och skogslagstiftning som är direkt relaterad till denna,

tredje parters lagliga rättigheter avseende sådan användning och besittningsrätt som påverkas av avverkning av timmer, och

handels- och tullagstiftning i den mån som skogsbrukssektorn berörs.

Artikel 3

Status för timmer och trävaror som omfattas av Flegt och Cites

Timmer som används i trävaror som förtecknas i bilagorna II och III till förordning (EG) nr 2173/2005, och som härrör från partnerländer som förtecknas i bilaga I till förordning (EG) nr 2173/2005 samt är förenliga med den förordningen och dess tillämpningsföreskrifter, ska anses vara lagligt avverkat enligt den här förordningen.

Timmer från arter som förtecknas i bilaga A, B eller C till förordning (EG) nr 338/97, och som uppfyller kraven i den förordningen och dess tillämpningsföreskrifter, ska anses vara lagligt avverkat enligt den här förordningen.

Artikel 4

Verksamhetsutövarnas skyldigheter

1.   Verksamhetsutövarna ska visa tillbörlig aktsamhet för att minimera risken för att släppa ut olagligt avverkat timmer eller trävaror som härrör från sådant timmer på marknaden. I detta syfte ska de tillämpa de förfaranden och åtgärder, nedan kallad ett system för tillbörlig aktsamhet, som anges i artikel 5.

2.   Varje verksamhetsutövare ska upprätthålla och regelbundet utvärdera det system för tillbörlig aktsamhet som den använder, utom när verksamhetsutövaren använder ett system för tillbörlig aktsamhet som inrättats av en övervakningsorganisation enligt artikel 7.

Artikel 5

System för tillbörlig aktsamhet

1.   Det system för tillbörlig aktsamhet som avses i artikel 4.1 ska omfatta följande:

| a) | Åtgärder och förfaranden som ger tillgång till följande uppgifter om verksamhetsutövarens leveranser av timmer eller trävaror som har släppts ut på marknaden:






  — | Beskrivning, inklusive fullständigt vetenskapligt namn eller vanligt namn på trädarten, handelsnamn och produkttyp. |
| --- | --- | --- |

a)

Åtgärder och förfaranden som ger tillgång till följande uppgifter om verksamhetsutövarens leveranser av timmer eller trävaror som har släppts ut på marknaden:

—

Beskrivning, inklusive fullständigt vetenskapligt namn eller vanligt namn på trädarten, handelsnamn och produkttyp.

| — | Avverkningsland och i tillämpliga fall subnationell region där timret avverkades. |
| --- | --- |

—

Avverkningsland och i tillämpliga fall subnationell region där timret avverkades.

| — | Kvantitet (uttryckt i volym, vikt eller antal enheter). |
| --- | --- |

—

Kvantitet (uttryckt i volym, vikt eller antal enheter).

| — | Namn och adress på verksamhetsutövarens leverantör. |
| --- | --- |

—

Namn och adress på verksamhetsutövarens leverantör.

| — | Handlingar eller andra uppgifter som anger att timret och trävarorna överensstämmer med den tillämpliga lagstiftningen. |
| --- | --- |

—

Handlingar eller andra uppgifter som anger att timret och trävarorna överensstämmer med den tillämpliga lagstiftningen.

| b) | Riskbedömningsförfaranden som gör det möjligt för verksamhetsutövaren att analysera och bedöma risken för att olagligt avverkat timmer eller trävaror som härrör från sådant timmer släpps ut på marknaden.
  Dessa förfaranden ska beakta den information som anges i led a samt relevanta riskbedömningskriterier, inklusive






  — | säkerställande av överensstämmelse med tillämplig lagstiftning, vilket kan innefatta certifiering eller andra av tredje part kontrollerade system som omfattar överensstämmelse med tillämplig lagstiftning, |
| --- | --- | --- |

b)

Riskbedömningsförfaranden som gör det möjligt för verksamhetsutövaren att analysera och bedöma risken för att olagligt avverkat timmer eller trävaror som härrör från sådant timmer släpps ut på marknaden.

Dessa förfaranden ska beakta den information som anges i led a samt relevanta riskbedömningskriterier, inklusive

—

säkerställande av överensstämmelse med tillämplig lagstiftning, vilket kan innefatta certifiering eller andra av tredje part kontrollerade system som omfattar överensstämmelse med tillämplig lagstiftning,

| — | allmän förekomst av olaglig avverkning av specifika trädarter, |
| --- | --- |

—

allmän förekomst av olaglig avverkning av specifika trädarter,

| — | allmän förekomst av olaglig avverkning eller praxis i det land och/eller den subnationella region där timret har avverkats, och |
| --- | --- |

—

allmän förekomst av olaglig avverkning eller praxis i det land och/eller den subnationella region där timret har avverkats, och

| — | komplexiteten i leveranskedjan för trävaror. |
| --- | --- |

—

komplexiteten i leveranskedjan för trävaror.

| c) | Med undantag för fall när den risk som fastställs vid de riskbedömningsförfaranden som avses i led b är försumbar, riskreducerande förfaranden som består av en uppsättning åtgärder och förfaranden som är tillräckliga och rimliga för att effektivt minimera den risken och som kan omfatta krav på kompletterande information eller handlingar och/eller krav på kontroll av en tredje part. |
| --- | --- |

c)

Med undantag för fall när den risk som fastställs vid de riskbedömningsförfaranden som avses i led b är försumbar, riskreducerande förfaranden som består av en uppsättning åtgärder och förfaranden som är tillräckliga och rimliga för att effektivt minimera den risken och som kan omfatta krav på kompletterande information eller handlingar och/eller krav på kontroll av en tredje part.

2.   Sådana detaljerade regler som är nödvändiga för att säkerställa enhetligt genomförande av punkt 1, utom när det gäller ytterligare relevanta riskbedömningskriterier enligt punkt 1 b andra stycket i denna artikel, ska antas i enlighet med det föreskrivande förfarande som avses i artikel 16.2. Dessa regler ska antas senast den ... (9).

3.   För att ta hänsyn till marknadsutvecklingen och den erfarenhet som görs vid genomförandet av denna förordning, särskilt sådan som identifieras genom den rapportering som avses i artikel 18.3, får kommissionen anta delegerade akter i enlighet med artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt beträffande sådana ytterligare riskbedömningskriterier som kan visa sig nödvändiga för att komplettera de kriterier som avses i punkt 1 b andra stycket i denna artikel. När kommissionen antar sådana delegerade akter, ska den agera i enlighet med bestämmelserna i denna förordning.

Förfarandena i artiklarna 13, 14 och 15 ska tillämpas på de delegerade akter som avses i denna punkt.

Artikel 6

Behöriga myndigheter

1.   Varje medlemsstat ska utse en eller flera behöriga myndigheter som ska ansvara för tillämpningen av denna förordning.

Medlemsstaterna ska meddela kommissionen de behöriga myndigheternas namn och adresser senast den ... (10). Medlemsstaterna ska informera kommissionen om alla ändringar av de behöriga myndigheternas namn och adress.

2.   Kommissionen ska offentliggöra en förteckning över de behöriga myndigheterna, inklusive på Internet. Förteckningen ska uppdateras regelbundet.

Artikel 7

Övervakningsorganisationer

1.   En övervakningsorganisation ska utföra följande uppgifter:

| a) | Upprätthålla och regelbundet utvärdera ett system för tillbörlig aktsamhet i enlighet med artikel 5 och bevilja verksamhetsutövare rätt att använda det. |
| --- | --- |

a)

Upprätthålla och regelbundet utvärdera ett system för tillbörlig aktsamhet i enlighet med artikel 5 och bevilja verksamhetsutövare rätt att använda det.

| b) | Kontrollera att dessa verksamhetsutövare använder systemet för tillbörlig aktsamhet på korrekt sätt. |
| --- | --- |

b)

Kontrollera att dessa verksamhetsutövare använder systemet för tillbörlig aktsamhet på korrekt sätt.

| c) | Vidta lämpliga åtgärder om en verksamhetsutövare underlåter att använda systemet för tillbörlig aktsamhet på korrekt sätt, vilket inbegriper underrättelse till de behöriga myndigheterna vid allvarlig eller upprepad underlåtenhet från verksamhetsutövarens sida. |
| --- | --- |

c)

Vidta lämpliga åtgärder om en verksamhetsutövare underlåter att använda systemet för tillbörlig aktsamhet på korrekt sätt, vilket inbegriper underrättelse till de behöriga myndigheterna vid allvarlig eller upprepad underlåtenhet från verksamhetsutövarens sida.

2.   En organisation som uppfyller följande krav får ansöka om erkännande som övervakningsorganisation:

| a) | Den är en juridisk person och är etablerad inom unionen. |
| --- | --- |

a)

Den är en juridisk person och är etablerad inom unionen.

| b) | Den har kapacitet att utföra de uppgifter som anges i punkt 1. |
| --- | --- |

b)

Den har kapacitet att utföra de uppgifter som anges i punkt 1.

| c) | Den utför sina uppgifter på ett sätt som innebär att intressekonflikter undviks. |
| --- | --- |

c)

Den utför sina uppgifter på ett sätt som innebär att intressekonflikter undviks.

3.   En sökande som uppfyller kraven i punkt 2 ska erkännas som övervakningsorganisation på något av följande sätt:

| a) | Den behöriga myndigheten i en medlemsstat ska erkänna en övervakningsorganisation som har för avsikt att utöva sin verksamhet enbart i denna medlemsstat och därefter utan dröjsmål underrätta kommissionen. |
| --- | --- |

a)

Den behöriga myndigheten i en medlemsstat ska erkänna en övervakningsorganisation som har för avsikt att utöva sin verksamhet enbart i denna medlemsstat och därefter utan dröjsmål underrätta kommissionen.

| b) | Kommissionen ska efter att ha underrättat medlemsstaterna erkänna en övervakningsorganisation som har för avsikt att utöva sin verksamhet i mer än en medlemsstat eller i hela unionen. |
| --- | --- |

b)

Kommissionen ska efter att ha underrättat medlemsstaterna erkänna en övervakningsorganisation som har för avsikt att utöva sin verksamhet i mer än en medlemsstat eller i hela unionen.

4.   De behöriga myndigheterna ska regelbundet genomföra kontroller för att säkerställa att de övervakningsorganisationer som utövar sin verksamhet inom de behöriga myndigheternas jurisdiktion fortsätter att utföra de uppgifter som anges i punkt 1 och att uppfylla kraven i punkt 2.

5.   Om en behörig myndighet fastställer att en övervakningsorganisation som har erkänts av kommissionen inte längre utför de uppgifter som anges i punkt 1 eller inte längre uppfyller kraven i punkt 2, ska den utan dröjsmål underrätta kommissionen.

6.   De behöriga myndigheterna eller kommissionen får återkalla ett erkännande, om den behöriga myndigheten eller kommissionen har fastställt att en övervakningsorganisation inte längre utför de uppgifter som anges i punkt 1 eller uppfyller kraven i punkt 2. Den behöriga myndigheten eller kommissionen får endast återkalla ett erkännande som den själv har utfärdat. Innan ett erkännande återkallas ska kommissionen underrätta de berörda medlemsstaterna. Medlemsstaterna ska underrätta kommissionen om ett erkännande återkallas.

7.   För att komplettera och om erfarenheten så kräver ändra förfarandereglerna för erkännande och återkallande av erkännande av övervakningsorganisationer, får kommissionen anta delegerade akter i enlighet med artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. När kommissionen antar sådana delegerade akter, ska den agera i enlighet med bestämmelserna i denna förordning.

Förfarandena i artiklarna 13, 14 och 15 ska tillämpas på de delegerade akter vilka avses i denna punkt. Dessa regler ska antas senast den ... (11).

8.   Detaljerade regler om frekvens och beskaffenhet för de kontroller som avses i punkt 4, vilket krävs för att säkerställa ett enhetligt genomförande av den punkten, ska antas i enlighet med det föreskrivande förfarande som avses i artikel 16.2. Dessa regler ska antas senast den ... (11).

Artikel 8

Förteckning över övervakningsorganisationer

Kommissionen ska offentliggöra förteckningen över övervakningsorganisationer i Europeiska unionens officiella tidning, C-serien, och på sin webbplats. Förteckningen ska uppdateras regelbundet.

Artikel 9

Kontroll av verksamhetsutövare

1.   De behöriga myndigheterna ska utföra kontroller för att fastställa om verksamhetsutövarna uppfyller kraven i artiklarna 4 och 5.

2.   Verksamhetsutövarna ska erbjuda allt bistånd som är nödvändigt för att underlätta genomförandet av de kontroller som avses i punkt 1.

3.   Om det till följd av de kontroller som avses i punkt 1 framkommer att det föreligger brister, får de behöriga myndigheterna utfärda ett föreläggande om korrigerande åtgärder som verksamhetsutövaren ska vidta. Om verksamhetsutövaren underlåter att vidta sådana korrigerande åtgärder, kan detta leda till sanktioner i enlighet med artikel 17.

Artikel 10

Register över kontroller

1.   De behöriga myndigheterna ska föra register såväl över de kontroller som avses i artikel 9.1, och därvid särskilt ange deras art och resultat, som över eventuella meddelanden om korrigerande åtgärder enligt artikel 9.3. Register över alla kontroller ska sparas i minst fem år.

2.   De uppgifter som avses i punkt 1 ska göras tillgängliga för varje sökande i enlighet med direktiv 2003/4/EG.

Artikel 11

Samarbete

1.   De behöriga myndigheterna ska samarbeta med varandra, med de administrativa myndigheterna i tredjeländer och med kommissionen för att säkerställa att denna förordning följs.

2.   De behöriga myndigheterna ska utbyta information med de behöriga myndigheterna i andra medlemsstater samt med kommissionen om allvarliga brister som upptäcks genom de kontroller som avses i artiklarna 7.4 och 9.1 och om de typer av sanktioner som åläggs i enlighet med artikel 17.

Artikel 12

Ändringar i bilagan

För att ta hänsyn till den erfarenhet som görs vid genomförandet av denna förordning, särskilt identifierad genom den rapportering som avses i artikel 18.3, och till utvecklingen beträffande de tekniska egenskaperna, slutanvändarna och produktionsprocesserna för timret eller trävarorna, får kommissionen anta delegerade akter i enlighet med artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt för ändring och komplettering av förteckningen över timmer och trävaror i bilagan. Dessa akter ska inte skapa en oproportionerlig börda för verksamhetsutövare. När kommissionen antar sådana delegerade akter, ska den agera i enlighet med bestämmelserna i denna förordning.

Förfarandena i artiklarna 13, 14 och 15 ska tillämpas på de delegerade akter som avses i denna artikel.

Artikel 13

Utövande av delegering

1.   Befogenheten att anta de delegerade akter som avses i artiklarna 5.3, 7.7 och 12 ska ges till kommissionen för en period på sju år från det att denna förordning har trätt i kraft. Kommissionen ska utarbeta en rapport om de delegerade befogenheterna senast tre månader före utgången av en treårsperiod efter den dag då denna förordning börjar tillämpas. Delegeringen av befogenhet ska automatiskt förlängas med perioder av samma längd, om den inte återkallas av Europaparlamentet eller rådet i enlighet med artikel 14.

2.   Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska kommissionen samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna.

3.   Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i artiklarna 14 och 15.

Artikel 14

Återkallande av delegering

1.   Den delegering av befogenhet som avses i artiklarna 5.3, 7.7 och 12 får återkallas av Europaparlamentet eller rådet.

2.   Den institution som har inlett ett internt förfarande för att besluta huruvida en delegering av befogenheter ska återkallas ska underrätta den andra lagstiftaren och kommissionen senast en månad innan det slutliga beslutet fattas och ange vilka delegerade befogenheter som kan komma att återkallas samt skälen till återkallandet.

3.   Beslutet om återkallande innebär att delegeringen av de befogenheter som anges i beslutet upphör att gälla. Det får verkan omedelbart, eller vid ett senare, i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten hos delegerade akter som redan trätt i kraft. Det ska offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.

Artikel 15

Invändning mot delegerade akter

1.   Europaparlamentet och rådet får invända mot en delegerad akt inom en period på tre månader från delgivningsdagen.

2.   Om varken Europaparlamentet eller rådet vid utgången av denna period har invänt mot den delegerade akten eller om både Europaparlamentet och rådet före detta datum har underrättat kommissionen om att de har beslutat att inte invända, ska den delegerade akten träda i kraft den dag som anges i dess bestämmelser.

3.   Om Europaparlamentet eller rådet invänder mot den antagna delegerade akten, ska den inte träda i kraft. Den institution som invänder mot den delegerade akten ska ange skälen för detta.

Artikel 16

Kommittéförfarande

1.   Kommissionen ska biträdas av den kommitté för skogslagstiftningens efterlevnad samt förvaltning av och handel med skog (Flegt) som inrättats enligt artikel 11 i förordning (EG) nr 2173/2005.

2.   När det hänvisas till denna punkt ska artiklarna 5 och 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet.

Artikel 17

Sanktioner

Medlemsstaterna ska fastställa regler om de sanktioner som ska tillämpas vid överträdelser av bestämmelserna i denna förordning och vidta alla åtgärder som krävs för att se till att de genomförs. Sanktionerna ska vara effektiva, proportionella och avskräckande. Medlemsstaterna ska anmäla dessa bestämmelser till kommissionen och utan dröjsmål anmäla alla ändringar som påverkar dem.

Artikel 18

Rapportering

1.   Medlemsstaterna ska senast den 30 april vartannat år från den dag då denna förordning börjar tillämpas lämna en rapport om tillämpningen av förordningen under de föregående två åren.

2.   På grundval av dessa rapporter ska kommissionen utarbeta en rapport, som ska lämnas till Europaparlamentet och rådet vartannat år.

3.   Senast den ... (12) och därefter vart sjätte år ska kommissionen se över denna förordnings effektivitet och sätt att fungera på grundval av rapportering om och erfarenhet av tillämpningen av denna förordning, i synnerhet när det gäller de administrativa konsekvenserna för små och medelstora företag och produktomfattning. Dessa rapporter kan vid behov åtföljas av lämpliga lagstiftningsförslag.

Artikel 19

Ikraftträdande och tillämpning

Denna förordning träder i kraft 20 dagar efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Den ska tillämpas från och med den ... (13). Artiklarna 5.2, 6.1, 7.7 och 7.8 ska dock tillämpas från och med den dag då denna förordning träder i kraft.

Artikel 20

Offentliggörande

Denna förordning ska offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i

På Europaparlamentets vägnar

...

Ordförande

På rådets vägnar

...

Ordförande

---

(1)  EUT C 318, 23.12.2009, s. 88.

1

(2)  EUT L.

2

(3)  Europaparlamentets ståndpunkt av den 22 april 2009 (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets ståndpunkt av den ... (ännu ej offentliggjord i EUT).

3

(4)  EUT L 347, 30.12.2005, s. 1.

4

(5)  EGT L 61, 3.3.1997, s. 1.

5

(6)  EUT L 41, 14.2.2003, s. 26.

6

(7)  EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.

7

(8)  EGT L 144, 4.6.1997, s. 19.

8

(9)  18 månader efter det att denna förordning har trätt i kraft.

9

(10)  Sex månader efter denna förordnings ikraftträdande.

10

(11)  18 månader efter det att denna förordning har trätt i kraft.

11

(12)  36 + 30 månader efter det att denna förordning har trätt i kraft.

12

(13)  30 månader efter det att denna förordning trätt i kraft.

13

---

BILAGA

Timmer och trävaror enligt klassifikationen i Kombinerade nomenklaturen enligt bilaga I till rådets förordning (EEG) nr 2658/871 (1), på vilken denna förordning är tillämplig

| — | 4401 Brännved i form av stockar, kubbar, vedträn, kvistar, risknippen e.d., trä i form av flis eller spån, sågspån och annat träavfall, även agglomererat till vedträn, briketter, pelletar eller liknande former. |
| --- | --- |

—

4401 Brännved i form av stockar, kubbar, vedträn, kvistar, risknippen e.d., trä i form av flis eller spån, sågspån och annat träavfall, även agglomererat till vedträn, briketter, pelletar eller liknande former.

| — | 4403 Virke, obearbetat, barkat, befriat från splintved eller bilat eller grovt sågat på två eller fyra sidor. |
| --- | --- |

—

4403 Virke, obearbetat, barkat, befriat från splintved eller bilat eller grovt sågat på två eller fyra sidor.

| — | 4406 Järnvägs- och spårvägssliprar av trä. |
| --- | --- |

—

4406 Järnvägs- och spårvägssliprar av trä.

| — | 4407 Trä, sågat eller kluvet i längdriktningen eller skuret eller svarvat till skivor, även hyvlat, slipat eller längdskarvat, med en tjocklek av mer än 6 mm. |
| --- | --- |

—

4407 Trä, sågat eller kluvet i längdriktningen eller skuret eller svarvat till skivor, även hyvlat, slipat eller längdskarvat, med en tjocklek av mer än 6 mm.

| — | 4408 Skivor för fanering (inbegripet sådana som erhållits genom skärning av laminerat virke), skivor för plywood eller för liknande laminerat virke och annat virke, sågat i längdriktningen, skuret eller svarvat till skivor, även hyvlat, slipat, kantskarvat eller längdskarvat, med en tjocklek av högst 6 mm. |
| --- | --- |

—

4408 Skivor för fanering (inbegripet sådana som erhållits genom skärning av laminerat virke), skivor för plywood eller för liknande laminerat virke och annat virke, sågat i längdriktningen, skuret eller svarvat till skivor, även hyvlat, slipat, kantskarvat eller längdskarvat, med en tjocklek av högst 6 mm.

| — | 4409 Virke (inbegripet icke sammansatt parkettstav), likformigt bearbetat utefter hela längden (spontat, falsat, fasat, försett med pärlstav, profilerat, bearbetat till rund form e.d.) på kanter, ändar eller sidor, även hyvlat, slipat eller längdskarvat. |
| --- | --- |

—

4409 Virke (inbegripet icke sammansatt parkettstav), likformigt bearbetat utefter hela längden (spontat, falsat, fasat, försett med pärlstav, profilerat, bearbetat till rund form e.d.) på kanter, ändar eller sidor, även hyvlat, slipat eller längdskarvat.

| — | 4410 Spånskivor, oriented strand board (OSB) och liknande skivor av trä, även agglomererade med harts eller andra organiska bindemedel. |
| --- | --- |

—

4410 Spånskivor, oriented strand board (OSB) och liknande skivor av trä, även agglomererade med harts eller andra organiska bindemedel.

| — | 4411 Fiberskivor av trä eller andra vedartade material, även innehållande harts eller andra organiska bindemedel. |
| --- | --- |

—

4411 Fiberskivor av trä eller andra vedartade material, även innehållande harts eller andra organiska bindemedel.

| — | 4412 Kryssfaner (plywood), fanerade skivor och liknande trälaminat trä. |
| --- | --- |

—

4412 Kryssfaner (plywood), fanerade skivor och liknande trälaminat trä.

| — | 4413 00 00 Förtätat trä i block, plattor, ribbor eller profilerade former. |
| --- | --- |

—

4413 00 00 Förtätat trä i block, plattor, ribbor eller profilerade former.

| — | 4414 00 Träramar för målningar, fotografier, speglar e.d. |
| --- | --- |

—

4414 00 Träramar för målningar, fotografier, speglar e.d.

| — | 4415 Packlådor, förpackningsaskar, häckar, tunnor och liknande förpackningar, av trä; kabeltrummor av trä; lastpallar, pallboxar och liknande anordningar, av trä; pallflänsar av trä, kistor.
  (Ej sådant förpackningsmaterial som endast använts som stöd, skydd eller bärare för en annan vara som släppts ut på marknaden.) |
| --- | --- |

—

4415 Packlådor, förpackningsaskar, häckar, tunnor och liknande förpackningar, av trä; kabeltrummor av trä; lastpallar, pallboxar och liknande anordningar, av trä; pallflänsar av trä, kistor.

(Ej sådant förpackningsmaterial som endast använts som stöd, skydd eller bärare för en annan vara som släppts ut på marknaden.)

| — | 4416 00 00 Fat, tunnor, kar, baljor och andra tunnbinderiarbeten samt delar till sådana arbeten, av trä, inbegripet tunnstav. |
| --- | --- |

—

4416 00 00 Fat, tunnor, kar, baljor och andra tunnbinderiarbeten samt delar till sådana arbeten, av trä, inbegripet tunnstav.

| — | 4418 Byggnadssnickerier och timmermansarbeten, av trä, inbegripet cellplattor, sammansatta golvskivor samt vissa takspån (”shingles” och ”shakes”), virke (inbegripet icke sammansatt parkettstav), likformigt bearbetat utefter hela längden (spontat, falsat, fasat, försett med pärlstav, profilerat, bearbetat till rund form e.d.) på kanter, ändar eller sidor, även hyvlat, slipat eller längdskarvat. |
| --- | --- |

—

4418 Byggnadssnickerier och timmermansarbeten, av trä, inbegripet cellplattor, sammansatta golvskivor samt vissa takspån (”shingles” och ”shakes”), virke (inbegripet icke sammansatt parkettstav), likformigt bearbetat utefter hela längden (spontat, falsat, fasat, försett med pärlstav, profilerat, bearbetat till rund form e.d.) på kanter, ändar eller sidor, även hyvlat, slipat eller längdskarvat.

| — | Massa och papper i kapitel 47 och 48 i Kombinerade nomenklaturen, med undantag av bambubaserade produkter och återvinningsprodukter (avfall och förbrukade varor). |
| --- | --- |

—

Massa och papper i kapitel 47 och 48 i Kombinerade nomenklaturen, med undantag av bambubaserade produkter och återvinningsprodukter (avfall och förbrukade varor).

| — | 9403 30, 9403 40, 9403 50 00, 9403 60 och 9403 90 30 Trämöbler. |
| --- | --- |

—

9403 30, 9403 40, 9403 50 00, 9403 60 och 9403 90 30 Trämöbler.

| — | 9406 00 20 Monteringsfärdiga byggnader med KN-nummer. |
| --- | --- |

—

9406 00 20 Monteringsfärdiga byggnader med KN-nummer.

---

(1)  Rådets förordning (EEG) nr 2658/87 av den 23 juli 1987 om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan (EGT L 256, 7.9.1987, s. 1).

---

RÅDETS MOTIVERING

I.   INLEDNING

| 1. | Den 17 oktober 2008 lade kommissionen fram ett förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om fastställande av skyldigheter för verksamhetsutövare som släpper ut timmer och trävaror på marknaden. Förslaget grundar sig på artikel 192.1 i förordningen om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget). |
| --- | --- |

1.

Den 17 oktober 2008 lade kommissionen fram ett förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om fastställande av skyldigheter för verksamhetsutövare som släpper ut timmer och trävaror på marknaden. Förslaget grundar sig på artikel 192.1 i förordningen om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget).

| 2. | Europaparlamentet antog sitt yttrande vid första behandlingen den 22 april 2009 (1). Ekonomiska och sociala kommittén avgav sitt yttrande den 1 oktober 2009 och Regionkommittén meddelade att den inte avsåg att avge något yttrande. |
| --- | --- |

2.

Europaparlamentet antog sitt yttrande vid första behandlingen den 22 april 2009 (1). Ekonomiska och sociala kommittén avgav sitt yttrande den 1 oktober 2009 och Regionkommittén meddelade att den inte avsåg att avge något yttrande.

| 3. | Den 1 mars 2010 antog rådet sin ståndpunkt vid första behandlingen i enlighet med artikel 294 i EUF-fördraget. |
| --- | --- |

3.

Den 1 mars 2010 antog rådet sin ståndpunkt vid första behandlingen i enlighet med artikel 294 i EUF-fördraget.

II.   MÅL

Syftet med förordningen är att minimera risken för att olagligt avverkat timmer släpps ut på den inre marknaden. Den bygger på principen om tillbörlig aktsamhet och inriktar sig på den första gången som timmer och trävaror släpps ut på den inre marknaden. Rådet har behållit innebörden i kommissionens systeminriktade tillvägagångssätt. Det har därför koncentrerat sig på att utarbeta de rättsliga kraven för ett proaktivt beteende hos verksamhetsutövaren.

III.   ANALYS AV RÅDETS STÅNDPUNKT VID FÖRSTA BEHANDLINGEN

1.   Allmänna iakttagelser

Vid första behandlingen den 22 april 2009 antog Europaparlamentet 75 ändringar.

I rådets ståndpunkt vid första behandlingen har ett antal av Europaparlamentets ändringar delvis eller till innebörden införlivats. Dessa ändringar innebär bland annat att särskild uppmärksamhet bör ägnas åt förordningens konsekvenser för små och medelstora företag (ändringarna 22, 29, 47, 72), att tillämpningsområdet för förordningen inte bör undanta timmer och trävaror som är föremål för obligatoriska hållbarhetskrav (ändringarna 21, 32) och att kommissionen bör erkänna de övervakningsorganisationer som avser att bedriva verksamhet i fler än en medlemsstat (ändringarna 5156).

Andra ändringar återspeglades däremot inte i rådets ståndpunkt vid första behandlingen, eftersom rådet ansåg att de hade blivit onödiga på grund av det sätt texten hade utvecklats. Rådet införde ett antal ändringar till följd av ikraftträdandet av Lissabonfördraget den 1 december 2009, särskilt när det gäller den rättsliga ram som kommer att inrättas för att ersätta systemet med kommittéförfarande. Eftersom Europaparlamentets ståndpunkt vid första behandlingen lämnades cirka sju månader före Lissabonfördragets ikraftträdande, beaktades inte de ändringar som gäller kommittéförfarandet, eftersom de inte längre var relevanta.

Rådets ståndpunkt vid första behandlingen inbegriper också vissa andra ändringar än de som avses i Europaparlamentets yttrande vid första behandlingen. I nedanstående avsnitt förklaras ändringarna i sak. Därutöver förekommer redaktionella ändringar för att göra texten klarare eller för att säkerställa genomgående konsekvens i förordningen.

2.   Särskilda kommentarer

Definitioner

Följande ändringar av det ursprungliga förslaget gjordes:

| — | Definitionen av ”timmer och trävaror” ändrades för att visa att återvunna trävaror, dvs. trävaror eller sådana beståndsdelar av trävaror som tillverkats av timmer och trävaror som har avslutat sin livscykel och annars skulle ha bortskaffats som avfall, inte ska omfattas av definitionen, eftersom man ansåg att det skulle vara orimligt att kräva att verksamhetsutövarna införskaffar uppgifter om den ursprungliga källan för det timmer som finns i återvunna varor. |
| --- | --- |

—

Definitionen av ”timmer och trävaror” ändrades för att visa att återvunna trävaror, dvs. trävaror eller sådana beståndsdelar av trävaror som tillverkats av timmer och trävaror som har avslutat sin livscykel och annars skulle ha bortskaffats som avfall, inte ska omfattas av definitionen, eftersom man ansåg att det skulle vara orimligt att kräva att verksamhetsutövarna införskaffar uppgifter om den ursprungliga källan för det timmer som finns i återvunna varor.

| — | Förslaget att undanta timmer och trävaror som är föremål för obligatoriska hållbarhetskrav avvisades (ändringarna 21, 32). |
| --- | --- |

—

Förslaget att undanta timmer och trävaror som är föremål för obligatoriska hållbarhetskrav avvisades (ändringarna 21, 32).

| — | Det klargjordes att sådana trävaror som kommer från timmer eller trävaror som redan släppts ut på marknaden inte bör omfattas av definitionen av ”timmer och trävaror” (ändring 34). |
| --- | --- |

—

Det klargjordes att sådana trävaror som kommer från timmer eller trävaror som redan släppts ut på marknaden inte bör omfattas av definitionen av ”timmer och trävaror” (ändring 34).

| — | Rådet specificerade innebörden av ”utsläppande på marknaden” genom att lägga till att det omfattade alla försäljningstekniker och även leverans genom distanskommunikation. |
| --- | --- |

—

Rådet specificerade innebörden av ”utsläppande på marknaden” genom att lägga till att det omfattade alla försäljningstekniker och även leverans genom distanskommunikation.

| — | Begreppet ”subnationell avverkningsregion” har lagts till för att omfatta fall med regionala skillnader inom ett land. |
| --- | --- |

—

Begreppet ”subnationell avverkningsregion” har lagts till för att omfatta fall med regionala skillnader inom ett land.

| — | Definitionen av ”avverkningsland” utvidgades till att omfatta inte bara länder utan även territorier. |
| --- | --- |

—

Definitionen av ”avverkningsland” utvidgades till att omfatta inte bara länder utan även territorier.

| — | Definitionerna av ”riskhantering” och ”övervakningsorganisation” ströks, eftersom man ansåg att dessa begrepp beskrivs mer utförligt i respektive artikel. |
| --- | --- |

—

Definitionerna av ”riskhantering” och ”övervakningsorganisation” ströks, eftersom man ansåg att dessa begrepp beskrivs mer utförligt i respektive artikel.

Tillämplig lagstiftning

Definitionen av ”tillämplig lagstiftning” är en av kärnfrågorna i utkastet till förordning, eftersom verksamhetsutövaren skulle vara skyldig att ha tillgång till information om hur timmer och trävaror överensstämmer med gällande lagstiftning. Rådet har strävat efter att hitta rätt balans mellan en utökad förteckning över lagstiftningsområden och en förteckning över relevanta lagstiftningsområden i allmänhet. Rådet har utvidgat definitionen i kommissionens förslag till att inbegripa skogsrelaterad lagstiftning, inklusive miljölagstiftning samt handels- och tullagstiftning, i den mån skogssektorn är berörd. Rådet har lagt till ”tredje parters lagliga rättigheter avseende sådan användning och besittningsrätt ...”, vilket kan anses närma sig Europaparlamentets ståndpunkt, när parlamentet nämner ”skogsägarförhållanden och ursprungsbefolkningarnas rättigheter” (ändring 38). Däremot ansåg rådet att Europaparlamentets ändring för att införa lagstiftning om arbetstagarnas och samhällenas välfärd vållar problem ur rättslig och praktisk synvinkel.

System för tillbörlig aktsamhet

Rådet ansåg att det var viktigt att förtydliga huvuddragen i utkastet till förordning. Det har därför utvecklat tre inslag i systemet för tillbörlig aktsamhet närmare: tillgång till vissa uppgifter, riskbedömningsförfarandet och riskreduceringsförfarandet. Även Europaparlamentet anser i sin ändring 37 att det är nödvändigt att de båda inslagen riskidentifiering och riskminimering tydligt fastställs.

När det gäller riskbedömningsförfarandena angav rådet fyra kriterier för riskbedömning, vilka kan kompletteras i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget.

I artikel 5.1 b och 5.1 c har rådet eftersträvat en åtskillnad mellan riskbedömningen och riskreduceringsförfarandet, beroende på olika faktorer, såsom varans komplexitet och ursprung, utan att uttryckligen ange vilka situationer som kräver särskild uppmärksamhet, i form av antingen strängare eller lindrigare krav (ändring 47).

Till skillnad från Europaparlamentet utvidgade rådet inte skyldigheten att visa tillbörlig aktsamhet till att omfatta andra verksamhetsutövare än de som släpper ut timmer och trävaror på den inre marknaden för första gången (ändringarna 15, 17, 19, 20, 31, 33, 35, 41, 42, 43, 50). Det ansågs vara orimligt betungande att utvidga denna skyldighet.

Rådet införde en möjlighet för verksamhetsutövare att välja mellan tre olika system för tillbörlig aktsamhet: deras eget, ett system för tillbörlig aktsamhet som tillhandahålls av en övervakningsorganisation eller ett system som tillhandahålls av en tredje part.

Tillämpningsområde

I likhet med Europaparlamentet strök även rådet det föreslagna undantaget i kommissionens förslag för timmer som är föremål för obligatoriska hållbarhetskrav (ändringarna 21, 32).

Bilagan

Rådet ändrade ordningen för trävarorna i bilagan i enlighet med KN-numren och lade till några varukategorier. Det ansåg att verksamhetsutövarnas börda i detta skede skulle bli för tung om man lade till andra kategorier (ändring 74, 75).

Övervakningsorganisationer

Rådet delade Europaparlamentets åsikt att det var viktigt att ha harmoniserade standarder i hela EU och föreslog att kommissionen också skulle erkänna övervakningsorganisationer. Rådet skilde mellan övervakningsorganisationer som avser att utföra verksamhet i en medlemsstat eller i flera medlemsstater. Den gick med på att kommissionen skulle erkänna de organisationer som utövar sin verksamhet i flera medlemsstater (ändringarna 51, 53, 54, 55, 56) (jfr artikel 7.3). Det ansågs emellertid mer praktiskt att den behöriga myndigheten i en medlemsstat var ansvarig för att erkänna övervakningsorganisationer som utövar sin verksamhet enbart i medlemsstaten i fråga. I likhet med Europaparlamentet ansåg rådet att det är viktigt att övervakningsorganisationen utför sina uppgifter på ett sätt där eventuella intressekonflikter undviks (ändring 51) (jfr artikel 7.2 c). Det ansågs inte vara nödvändigt att skilja mellan övervakningsorganisationer som är offentliga eller privata enheter (ändringarna 51, 52).

Påföljder

Rådet övervägde att lägga till en förteckning över påföljder (ändring 69) men beslutade efter omfattande diskussioner att behålla formuleringen i kommissionens förslag, som är den överenskomna formuleringen för EU:s lagstiftning. Många medlemsstater ansåg att nivån på och innehållet i påföljderna omfattades av medlemsstaternas behörighet. Att fastställa en förteckning över påföljder gav dessutom upphov till några praktiska frågor, t.ex. hur uttömmande förteckningen ska vara och svårigheterna med att i detta skede identifiera alla tänkbara överträdelser.

Förbud

Rådet har behållit andemeningen i kommissionens förslag om ett systeminriktat tillvägagångssätt. Verksamhetsutövarna bör använda ett system för tillbörlig aktsamhet i syfte att minimera risken för att timmer och trävaror från olaglig avverkning släpps ut på marknaden. Rådet instämmer inte med Europaparlamentets åsikt att ett förbud bör införas för att garantera laglighet (ändringarna 17, 19, 31, 42 (när det gäller artiklarna 3.1, 43, 50, 71). En sådan utvidgning av tillämpningsområdet ansågs inte vara i linje med förslagets andemening och kan därför inte godtas.

Tillämpning

Rådet ansåg att det vore orealistiskt att göra förordningen tillämplig endast ett år efter att den har trätt i kraft, hur önskvärd det än är (ändring 73). För att ge verksamhetsutövarna tid att anpassa sig till den nya situationen och för att genomförandeåtgärder ska kunna antas, föreslogs det därför att förordningen ska börja tillämpas 30 månader efter ikraftträdandet.

Situationen för små och medelstora företag/verksamhetsutövare

I likhet med Europaparlamentet har rådet beaktat den särskilda situationen för små och medelstora företag och verksamhetsutövare (ändringarna 22, 29, 47, 72). Det har till exempel infört begreppet försumbar risk i artikel 5.1 c. Det fastställs i artikel 12 att de delegerade akter som kommer att ändra och komplettera förteckningen över timmer och trävaror i bilagan inte får skapa en oproportionerlig börda för verksamhetsutövarna. I artikel 18 om rapportering lade rådet till att de administrativa konsekvenserna för små och medelstora företag särskilt bör beaktas vid översynen.

Skäl om och hänvisningar till miljöfrågor (hållbart skogsbruk)

Europaparlamentet har lagt till ett stort antal skäl i syfte att beakta skogsmiljö, biologisk mångfald, skogarnas ekosystem och hållbart skogsbruk (ändringarna 28, 10, 11, 14). Rådet anser att systemet för tillbörlig aktsamhet och verksamhetsutövarnas beteende för att minimera risken för att olagligt avverkat timmer och trävaror släpps ut på marknaden utgör kärnan i förordningen och att sådana hänvisningar därför är överflödiga, hur önskvärda målen än är. Dessutom är skälen avsedda att motivera bestämmelserna i förordningen, medan det här inte finns några operativa bestämmelser till vilka sådan skäl skulle kunna kopplas.

Översyn

Rådet instämde med Europaparlamentet åsikt att det är nödvändigt att kommissionen gör en översyn av förordningen och att denna översyn särskilt bör behandla de administrativa konsekvenserna för små och medelstora företag (ändring 72).

3.   Andra ändringar som införts av rådet

Status för trävaror som omfattas av Flegt och Cites

Bestämmelsen om timmer och trävaror som omfattas av Flegt och Cites fastställs i en separat artikel, eftersom Flegt-licenser och Cites-certifikat enligt förordningen anses vara tillräckliga som bevis på att timret är lagligt avverkat.

Samarbete mellan behöriga myndigheter

Rådet ansåg att endast allvarliga brister bör bli föremål för informationsutbyte enligt artikel 11. Rådet specificerade också att de ålagda typerna av påföljder bör omfattas av informationsutbytet.

Tillämpningsområde

För att klargöra syftet med de skyldigheter som föreskrivs i förordningen har rådet lagt till att syftet är att minimera risken för att olagligt timmer och trävaror från sådant virke släpps ut på marknaden.

Ändringar till följd av Lissabonfördraget

Eftersom rådet anser att kommissionen bör delegeras befogenheter enligt artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, har det lagt till tre nya artiklar, som är nödvändiga för sådana delegerade akter, i artikel 5.3 och 7.7 och 12 samt ett nytt skäl. Rådet anpassade också bestämmelserna för antagandet av genomförandebestämmelser i enlighet med artikel 291 EUF-fördraget.

IV.   SLUTSATSER

Rådet anser att dess ståndpunkt vid första behandlingen är i linje med de grundläggande målen i kommissionens förslag. Den utgör ett väl avvägt åtgärdspaket, som skulle bidra till målen för kampen mot olaglig avverkning.

Rådet ser fram emot en konstruktiv diskussion med Europaparlamentet för en genomförbar överenskommelse om denna förordning.

---

(1)  8881/09.

---