# Eiropas Savienības C 72/2021

| | ISSN 1977-0952 |
| --- | --- |
| Eiropas Savienības
  Oficiālais Vēstnesis | C 72 |
| | |
| Izdevums latviešu valodā | Informācija un paziņojumi | 64. gadagājums2021. gada 1. marts |

ISSN 1977-0952

Eiropas Savienības

Oficiālais Vēstnesis

C 72

Izdevums latviešu valodā

Informācija un paziņojumi

64. gadagājums2021. gada 1. marts

---

| Saturs | Lappuse |
| --- | --- |
| | IV   Paziņojumi |
| | EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI |
| | Eiropas Savienības Tiesa |
| 2021/C 72/01 | Eiropas Savienības Tiesas jaunākās publikācijas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī | 1 |

Saturs

Lappuse

IV   Paziņojumi

EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI

Eiropas Savienības Tiesa

2021/C 72/01

Eiropas Savienības Tiesas jaunākās publikācijas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

1

---

| | V   Atzinumi |
| --- | --- |
| | JURIDISKAS PROCEDŪRAS |
| | Tiesa |
| 2021/C 72/02 | Lieta C-628/18: Tiesas (trešā palāta) 2021. gada 13. janvāra spriedums – Eiropas Komisija/Slovēnijas Republika (Valsts pienākumu neizpilde – LESD 258. pants – Finanšu instrumentu tirgi – Direktīvas 2014/65/ES un (ES) 2016/1034 – Netransponēšana un/vai transponēšanas pasākumu nepaziņošana – LESD 260. panta 3. punkts – Lūgums piespriest naudas soda samaksu) | 2 |
| 2021/C 72/03 | Lieta C-631/18: Tiesas (trešā palāta) 2021. gada 13. janvāra spriedums – Eiropas Komisija/Slovēnijas Republika (Valsts pienākumu neizpilde – LESD 258. pants – Finanšu instrumentu tirgi – Deleģētā direktīva (ES) 2017/593 – Netransponēšana un/vai transponēšanas pasākumu nepaziņošana) | 3 |
| 2021/C 72/04 | Lieta C-826/18: Tiesas (pirmā palāta) 2021. gada 14. janvāra spriedums (Rechtbank Limburg – Nīderlande lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – LB, Stichting Varkens in Nood, Stichting Dierenrecht, Stichting Leefbaar Buitengebied/College van burgemeester en wethouders van de gemeente Echt-Susteren (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Orhūsas konvencija – 9. panta 2. un 3. punkts – Iespēja vērsties tiesā – Sabiedrības, kas nav ieinteresētā sabiedrība, iespējas vērsties tiesā neesamība – Prasības pieņemamība, kas ir atkarīga no iepriekšējas dalības lēmuma pieņemšanas procesā) | 3 |
| 2021/C 72/05 | Lieta C-63/19: Tiesas (piektā palāta) 2021. gada 14. janvāra spriedums – Eiropas Komisija/Itālijas Republika (Valsts pienākumu neizpilde – LESD 258. pants – Direktīva 2003/96/EK – Nodokļu uzlikšana energoproduktiem un elektroenerģijai – 4. un 19. pants – Dalībvalsts autonoma reģiona pieņemts tiesiskais regulējums – Iemaksas benzīna un dīzeļdegvielas, ko apliek ar akcīzes nodokli, iegādei – 6. panta c) punkts – Atbrīvojums no akcīzes nodokļa vai tā samazinājums – Nodokļa summas pilnīgas vai daļējas atmaksāšanas jēdziens – Pierādījumu neesamība par saiknes starp šīm iemaksām un akcīzes nodokli pastāvēšanu) | 4 |
| 2021/C 72/06 | Lieta C-280/19 P: Tiesas (desmitā palāta) 2021. gada 14. janvāra spriedums – Eiropas Pētniecības padomes izpildaģentūra (ERCEA)/Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis (Apelācija – Šķīrējklauzula – Minatran līgums, kas noslēgts atbilstoši Septītajai pamatprogrammai – Pieļaujamās izmaksas – ERCEA izdots paziņojums par parādu – Avansā samaksāto summu atgūšana – Izmaksas par personālu un netiešie izdevumi, kas atbilst šīm izmaksām par personālu – Pienākums veikt darbus vienīgi subsīdijas saņēmēja telpās – Saņēmēja īstenota uzraudzība – Saņēmēja parastā prakse) | 5 |
| 2021/C 72/07 | Apvienotās lietas C-322/19 un C-385/19: Tiesas (ceturtā palāta) 2021. gada 14. janvāra spriedums (High Court (Īrija), International Protection Appeals Tribunal (Īrija) lūgumi sniegt prejudiciālu nolēmumu) – K.S., M.H.K./The International Protection Appeals Tribunal, The Minister for Justice and Equality, Ireland and the Attorney General (C-322/19), R.A.T., D.S./Minister for Justice and Equality (C-385/19) (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Robežkontrole, patvērums un imigrācija – Starptautiskā aizsardzība – Standarti starptautiskās aizsardzības pieteikumu iesniedzēju uzņemšanai – Direktīva 2013/33/ES – Tāds trešās valsts valstspiederīgais, kurš ir devies no vienas Eiropas Savienības dalībvalsts uz citu [dalībvalsti], bet starptautisko aizsardzību ir lūdzis tikai pēdējā minētajā dalībvalstī – Lēmums par pārsūtīšanu uz pirmo dalībvalsti – Regula (ES) Nr. 604/2013 – Piekļuve darba tirgum kā starptautiskās aizsardzības pieteikuma iesniedzējam) | 5 |
| 2021/C 72/08 | Lieta C-507/19: Tiesas (trešā palāta) 2021. gada 13. janvāra spriedums (Bundesverwaltungsgericht (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Vācijas Federatīvā Republika/XT (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Kopējā politika patvēruma un alternatīvās aizsardzības jomā – Tiesību normas, kas attiecas uz nosacījumiem, kuri ir jāizpilda trešo valstu valstspiederīgajiem vai bezvalstniekiem, lai tie varētu saņemt starptautisko aizsardzību – Direktīva 2011/95/ES – 12. pants – Bēgļa statusa liegšana – Palestīnas izcelsmes bezvalstnieks, kas ir reģistrēts Apvienoto Nāciju Organizācijas Palīdzības un darba aģentūrā Palestīnas bēgļiem Tuvajos Austrumos (UNRWA) – Nosacījumi, lai ipso facto izmantotu Direktīvu 2011/95 – UNRWA aizsardzības vai palīdzības izbeigšana) | 6 |
| 2021/C 72/09 | Lieta C-414/20 PPU: Tiesas (trešā palāta) 2021. gada 13. janvāra spriedums (Spetsializiran nakazatelen sad (Bulgārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – kriminālprocess pret MM (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Steidzamības prejudiciālā nolēmuma tiesvedība – Tiesu iestāžu sadarbība krimināllietās – Eiropas apcietināšanas orderis – Pamatlēmums 2002/584/TI – Nodošanas procedūras starp dalībvalstīm – 6. panta 1. punkts un 8. panta 1. punkta c) apakšpunkts – Eiropas apcietināšanas orderis, kas izsniegts, pamatojoties uz valsts lēmumu par atzīšanu par aizdomās turēto – Jēdziens lēmums par apcietinājuma piemērošanu vai jebkurš cits izpildāms tiesas nolēmums ar tādu pašu spēku – Valsts lēmuma par apcietinājuma piemērošanu neesamība – Sekas – Efektīva tiesību aizsardzība tiesā – Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. pants) | 7 |
| 2021/C 72/10 | Lieta C-264/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 15. jūnijā iesniedza Landesgericht Korneuburg (Austrija) – Airhelp Limited/Austrian Airlines AG | 8 |
| 2021/C 72/11 | Lieta C-297/20 P: Apelācijas sūdzība, ko 2020. gada 2. jūlijāPeter Sabo, Lesoochranárske zoskupenie VLK, Hasso Krull, 2 Celsius, Bernard Auric, Tony Lowes, Kent Roberson, Hiite Maja SA, Association de lutte contre toutes formes de Nuisance et de Pollutions sur les communes de Meyreuil et Gardanne (ALNP Meyreuil – Gardanne) un Friends of the Irish Environment CLG iesniedza par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2020. gada 6. maija spriedumu lietā T-141/19 Sabo u.c./Parlaments un Padome | 9 |
| 2021/C 72/12 | Lieta C-320/20 P: Apelācijas sūdzība, ko 2020. gada 17. jūlijāVeselin Atanasov Vasilev iesniedza par Vispārējās tiesas 2020. gada 7. jūlija spriedumu lietā T-273/20 Vasilev/Bulgārija | 10 |
| 2021/C 72/13 | Lieta C-401/20 P: Apelācijas sūdzība, ko 2020. gada 24. augustāLeinfelder Uhren München GmbH & Co. KG iesniedza par Vispārējās tiesas (desmitā palāta) 2020. gada 10. jūnija spriedumu lietā T-577/19 Leinfelder Uhren München/EUIPO | 10 |
| 2021/C 72/14 | Lieta C-560/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 26. oktobrī iesniedza Verwaltungsgericht Wien (Austrija) – CR, GF, TY | 10 |
| 2021/C 72/15 | Lieta C-616/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 19. novembrī iesniedza Verwaltungsgericht Köln (Vācija) – M2Beauté Cosmetics GmbH/ Vācijas Federatīvā Republika | 11 |
| 2021/C 72/16 | Lieta C-618/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 19. novembrī iesniedza Juzgado de lo Mercantil no 1 de Córdoba (Spānija) – ZU un TV/Ryanair Ltd | 12 |
| 2021/C 72/17 | Lieta C-627/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 23. novembrī iesniedza Landgericht Köln (Vācija) – Deutsche Lufthansa AG/OP | 13 |
| 2021/C 72/18 | Lieta C-628/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 23. novembrī iesniedza Landgericht Köln (Vācija) – Deutsche Lufthansa AG/BA | 13 |
| 2021/C 72/19 | Lieta C-629/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 23. novembrī iesniedza Landgericht Köln (Vācija) – Deutsche Lufthansa AG/LE | 14 |
| 2021/C 72/20 | Lieta C-630/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 23. novembrī iesniedza Landgericht Köln (Vācija) – Deutsche Lufthansa AG/CS | 14 |
| 2021/C 72/21 | Lieta C-631/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 23. novembrī iesniedza Landgericht Köln (Vācija) – Deutsche Lufthansa AG/PR un TV | 15 |
| 2021/C 72/22 | Lieta C-668/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 8. decembrī iesniedza Bundesfinanzhof (Vācija) – Y GmbH/Hauptzollamt | 15 |
| 2021/C 72/23 | Lieta C-672/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 10. decembrī iesniedza Landesgericht Korneuburg (Austrija) – L GmbH/FK | 16 |
| 2021/C 72/24 | Lieta C-677/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 11. decembrī iesniedza Bundesarbeitsgericht (Vācija) – Industriegewerkschaft Metall (IG Metall) und ver.di – Vereinte Dienstleistungsgewerkschaft | 17 |
| 2021/C 72/25 | Lieta C-834/19: Tiesas priekšsēdētāja 2020. gada 23. novembra rīkojums (Tribunale di Vicenza (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – AV/Ministero della Giustizia, Itālijas Republika | 17 |
| | Vispārējā tiesa |
| 2021/C 72/26 | Lieta T-478/18: Vispārējās tiesas 2021. gada 13. janvāra spriedums – Bezouaoui un HB Consultant/Komisija (Valsts atbalsts – Būvniecības tehnikas drošas vadīšanas apmācība – Apmācības Francijā, kuru izdevumus atmaksā valsts apstiprinātas uz paritāti balstītas struktūras (OPCA) – Lēmums, ar kuru konstatēta valsts atbalsta neesamība – Valsts atbalsta jēdziens – Valsts vainojamība – Valsts kontrole pār līdzekļiem) | 18 |
| 2021/C 72/27 | Lieta T-548/18: Vispārējās tiesas 2021. gada 13. janvāra spriedums – Helbert/EUIPO (Civildienests – Pieņemšana darbā – Paziņojums par konkursu – Atklāts konkurss EUIPO/AD/01/17 – Lēmums neiekļaut prasītāju konkursa rezerves sarakstā – Atlases komisijas sastāvs – Stabilitāte – Atbildība) | 18 |
| 2021/C 72/28 | Lieta T-610/18: Vispārējās tiesas 2021. gada 13. janvāra spriedums – ZR/EUIPO (Civildienests – Pieņemšana darbā – Paziņojums par konkursu – Atklāts konkurss EUIPO/AD/01/17 – Lēmums neietvert prasītāja vārdu konkursa rezerves sarakstā – Atlases komisijas sastāvs – Stabilitāte) | 19 |
| 2021/C 72/29 | Lieta T-758/18: Vispārējās tiesas 2021. gada 20. janvāra spriedums – ABLV Bank/VNV (Ekonomikas un monetārā savienība – Banku savienība – Vienotais kredītiestāžu un noteiktu ieguldījumu brokeru sabiedrību noregulējuma mehānisms (VNM) – Vienotais noregulējuma fonds (VNF) – Ex ante iemaksu noteikšana par 2015. un 2018. gadu – Lūguma par iemaksu pārrēķinu un atmaksu noraidījums – Prasība atcelt tiesību aktu – Pārsūdzams akts – Pieņemamība – Kredītiestāde, kurai anulēta licence – Regulas (ES) Nr. 806/2014 70. panta 4. punkts – Jēdziens statusa maiņa – Deleģētās regulas (ES) 2015/63 12. panta 2. punkts) | 20 |
| 2021/C 72/30 | Lieta T-261/19: Vispārējās tiesas 2021. gada 20. janvāra spriedums – Stada Arzneimittel/EUIPO – Optima Naturals (OptiMar) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes OptiMar reģistrācijas pieteikums – Agrāka valsts vārdiska preču zīme Mar – Relatīvs atteikuma pamats – Sajaukšanas iespējas neesamība – Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)) | 21 |
| 2021/C 72/31 | Lieta T-329/19: Vispārējās tiesas 2021. gada 20. janvāra spriedums – 12seasons/EUIPO – Société immobilière et mobilière de Montagny (BE EDGY BERLIN) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes BE EDGY BERLIN reģistrācijas pieteikums – Agrāka valsts vārdiska preču zīme EDJI – Relatīvs atteikuma pamats – Sajaukšanas iespēja – Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)) | 21 |
| 2021/C 72/32 | Lieta T-811/19: Vispārējās tiesas 2021. gada 20. janvāra spriedums – Enoport/EUIPO – Miguel Torres (CABEÇA DE TOIRO) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes CABEÇA DE TOIRO reģistrācijas pieteikums – Agrāka Eiropas Savienības vārdiska preču zīme SANGRE DE TORO – Relatīvs atteikuma pamats – Sajaukšanas iespēja – Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)) | 22 |
| 2021/C 72/33 | Lieta T-824/19: Vispārējās tiesas 2021. gada 13. janvāra spriedums – RY/Komisija (Civildienests – Pagaidu darbinieki – Uz nenoteiktu laiku noslēgta līguma izbeigšana atbilstoši Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 47. panta c) punkta i) apakšpunktam – Vispārējās tiesas sprieduma izpilde – LESD 266. pants – Tiesības tikt uzklausītam – Jauns lēmums izbeigt līgumu) | 22 |
| 2021/C 72/34 | Lieta T-844/19: Vispārējās tiesas 2021. gada 20. janvāra spriedums – Apologistics/EUIPO – Peikert (discount-apotheke.de) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes discount-ap*theke.de reģistrācijas pieteikums – Agrākas Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes APODISCOUNTER un APO un grafiskas preču zīmes apo-discounter.de, apo.co un apo.de – Relatīvs atteikuma pamats – Sajaukšanas iespējas neesamība – Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)) | 23 |
| 2021/C 72/35 | Lieta T-873/19: Vispārējās tiesas 2021. gada 13. janvāra spriedums – Multi-Service/Komisija (Vide – Regula (ES) Nr. 517/2014 – Fluorētas siltumnīcefekta gāzes – Elektronisks reģistrs fluorogļūdeņražu laišanai tirgū paredzētajām kvotām – Lēmums, ar kuru atcelta uzņēmuma reģistrācija – Pieprasītās informācijas nesniegšana) | 24 |
| 2021/C 72/36 | Lieta T-884/19: Vispārējās tiesas 2021. gada 20. janvāra spriedums – Folschette u.c./Komisija (Ārpuslīgumiskā atbildība – OLAF izmeklēšana – Informātikas tirgus – Korupcija – Tirgošanās ar ietekmi – Galīgais ziņojums ar ieteikumu uzsākt kriminālvajāšanu – Galīga attaisnošana krimināltiesā – Noilgums – Pietiekami būtisks tiesību normas, ar kuru privātpersonām piešķir tiesības, pārkāpums) | 24 |
| 2021/C 72/37 | Lieta T-253/20: Vispārējās tiesas 2021. gada 20. janvāra spriedums – Oatly/EUIPO (IT’S LIKE MILK BUT MADE FOR HUMANS) (Eiropas Savienības preču zīme – Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes IT’S LIKE MILK BUT MADE FOR HUMANS reģistrācijas pieteikums – Absolūts atteikuma pamats – Atšķirtspēja – Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts) | 25 |
| 2021/C 72/38 | Lieta T-276/20: Vispārējās tiesas 2021. gada 20. janvāra spriedums – Crevier/EUIPO (Gaisa atsvaidzināšanas aparāts) (Kopienas dizainparaugs – Kopienas dizainparauga, kas attēlo gaisa atsvaidzināšanas aparātu, reģistrācijas pieteikums – Termiņa attiecībā pret EUIPO neievērošana – Pieteikums par restitutio in integrum – Regulas (EK) Nr. 6/2002 67. panta 1. punkts – Rūpības pienākums) | 25 |
| 2021/C 72/39 | Lieta T-726/20: Prasība, kas celta 2020. gada 15. decembrī – Grupa Azoty u.c./Komisija | 26 |
| 2021/C 72/40 | Lieta T-743/20: Prasība, kas celta 2020. gada 17. decembrī – Car-Master 2/Komisija | 28 |
| 2021/C 72/41 | Lieta T-760/20: Prasība, kas celta 2020. gada 21. decembrī – Jakeliūnas/ESMA | 29 |
| 2021/C 72/42 | Lieta T-775/20: Prasība, kas celta 2020. gada 24. decembrī – PB/Komisija | 30 |
| 2021/C 72/43 | Lieta T-10/21: Prasība, kas celta 2021. gada 9. janvārī – Griesbeck/Parlaments | 32 |
| 2021/C 72/44 | Lieta T-14/21: Prasība, kas celta 2021. gada 15. janvārī – Ryanair/Komisija | 33 |
| 2021/C 72/45 | Lieta T-17/21: Prasība, kas celta 2021. gada 15. janvārī – Miquel y Costas & Miquel/EUIPO (Pure Hemp) | 34 |
| 2021/C 72/46 | Lieta T-19/21: Prasība, kas celta 2021. gada 19. janvārī – Amazon.com u.c./Komisija | 34 |
| 2021/C 72/47 | Lieta T-25/21: Prasība, kas celta 2021. gada 20. janvārī – Corman/Komisija | 35 |

V   Atzinumi

JURIDISKAS PROCEDŪRAS

Tiesa

2021/C 72/02

Lieta C-628/18: Tiesas (trešā palāta) 2021. gada 13. janvāra spriedums – Eiropas Komisija/Slovēnijas Republika (Valsts pienākumu neizpilde – LESD 258. pants – Finanšu instrumentu tirgi – Direktīvas 2014/65/ES un (ES) 2016/1034 – Netransponēšana un/vai transponēšanas pasākumu nepaziņošana – LESD 260. panta 3. punkts – Lūgums piespriest naudas soda samaksu)

2

2021/C 72/03

Lieta C-631/18: Tiesas (trešā palāta) 2021. gada 13. janvāra spriedums – Eiropas Komisija/Slovēnijas Republika (Valsts pienākumu neizpilde – LESD 258. pants – Finanšu instrumentu tirgi – Deleģētā direktīva (ES) 2017/593 – Netransponēšana un/vai transponēšanas pasākumu nepaziņošana)

3

2021/C 72/04

Lieta C-826/18: Tiesas (pirmā palāta) 2021. gada 14. janvāra spriedums (Rechtbank Limburg – Nīderlande lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – LB, Stichting Varkens in Nood, Stichting Dierenrecht, Stichting Leefbaar Buitengebied/College van burgemeester en wethouders van de gemeente Echt-Susteren (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Orhūsas konvencija – 9. panta 2. un 3. punkts – Iespēja vērsties tiesā – Sabiedrības, kas nav ieinteresētā sabiedrība, iespējas vērsties tiesā neesamība – Prasības pieņemamība, kas ir atkarīga no iepriekšējas dalības lēmuma pieņemšanas procesā)

Rechtbank Limburg

Stichting Varkens in Nood

Stichting Dierenrecht

Stichting Leefbaar Buitengebied

College van burgemeester en wethouders van de gemeente Echt-Susteren

3

2021/C 72/05

Lieta C-63/19: Tiesas (piektā palāta) 2021. gada 14. janvāra spriedums – Eiropas Komisija/Itālijas Republika (Valsts pienākumu neizpilde – LESD 258. pants – Direktīva 2003/96/EK – Nodokļu uzlikšana energoproduktiem un elektroenerģijai – 4. un 19. pants – Dalībvalsts autonoma reģiona pieņemts tiesiskais regulējums – Iemaksas benzīna un dīzeļdegvielas, ko apliek ar akcīzes nodokli, iegādei – 6. panta c) punkts – Atbrīvojums no akcīzes nodokļa vai tā samazinājums – Nodokļa summas pilnīgas vai daļējas atmaksāšanas jēdziens – Pierādījumu neesamība par saiknes starp šīm iemaksām un akcīzes nodokli pastāvēšanu)

4

2021/C 72/06

Lieta C-280/19 P: Tiesas (desmitā palāta) 2021. gada 14. janvāra spriedums – Eiropas Pētniecības padomes izpildaģentūra (ERCEA)/Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis (Apelācija – Šķīrējklauzula – Minatran līgums, kas noslēgts atbilstoši Septītajai pamatprogrammai – Pieļaujamās izmaksas – ERCEA izdots paziņojums par parādu – Avansā samaksāto summu atgūšana – Izmaksas par personālu un netiešie izdevumi, kas atbilst šīm izmaksām par personālu – Pienākums veikt darbus vienīgi subsīdijas saņēmēja telpās – Saņēmēja īstenota uzraudzība – Saņēmēja parastā prakse)

ERCEA

Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis

5

2021/C 72/07

Apvienotās lietas C-322/19 un C-385/19: Tiesas (ceturtā palāta) 2021. gada 14. janvāra spriedums (High Court (Īrija), International Protection Appeals Tribunal (Īrija) lūgumi sniegt prejudiciālu nolēmumu) – K.S., M.H.K./The International Protection Appeals Tribunal, The Minister for Justice and Equality, Ireland and the Attorney General (C-322/19), R.A.T., D.S./Minister for Justice and Equality (C-385/19) (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Robežkontrole, patvērums un imigrācija – Starptautiskā aizsardzība – Standarti starptautiskās aizsardzības pieteikumu iesniedzēju uzņemšanai – Direktīva 2013/33/ES – Tāds trešās valsts valstspiederīgais, kurš ir devies no vienas Eiropas Savienības dalībvalsts uz citu [dalībvalsti], bet starptautisko aizsardzību ir lūdzis tikai pēdējā minētajā dalībvalstī – Lēmums par pārsūtīšanu uz pirmo dalībvalsti – Regula (ES) Nr. 604/2013 – Piekļuve darba tirgum kā starptautiskās aizsardzības pieteikuma iesniedzējam)

High Court

International Protection Appeals Tribunal

The International Protection Appeals Tribunal

The Minister for Justice and Equality

Ireland and the Attorney General

Minister for Justice and Equality

5

2021/C 72/08

Lieta C-507/19: Tiesas (trešā palāta) 2021. gada 13. janvāra spriedums (Bundesverwaltungsgericht (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Vācijas Federatīvā Republika/XT (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Kopējā politika patvēruma un alternatīvās aizsardzības jomā – Tiesību normas, kas attiecas uz nosacījumiem, kuri ir jāizpilda trešo valstu valstspiederīgajiem vai bezvalstniekiem, lai tie varētu saņemt starptautisko aizsardzību – Direktīva 2011/95/ES – 12. pants – Bēgļa statusa liegšana – Palestīnas izcelsmes bezvalstnieks, kas ir reģistrēts Apvienoto Nāciju Organizācijas Palīdzības un darba aģentūrā Palestīnas bēgļiem Tuvajos Austrumos (UNRWA) – Nosacījumi, lai ipso facto izmantotu Direktīvu 2011/95 – UNRWA aizsardzības vai palīdzības izbeigšana)

Bundesverwaltungsgericht

6

2021/C 72/09

Lieta C-414/20 PPU: Tiesas (trešā palāta) 2021. gada 13. janvāra spriedums (Spetsializiran nakazatelen sad (Bulgārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – kriminālprocess pret MM (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Steidzamības prejudiciālā nolēmuma tiesvedība – Tiesu iestāžu sadarbība krimināllietās – Eiropas apcietināšanas orderis – Pamatlēmums 2002/584/TI – Nodošanas procedūras starp dalībvalstīm – 6. panta 1. punkts un 8. panta 1. punkta c) apakšpunkts – Eiropas apcietināšanas orderis, kas izsniegts, pamatojoties uz valsts lēmumu par atzīšanu par aizdomās turēto – Jēdziens lēmums par apcietinājuma piemērošanu vai jebkurš cits izpildāms tiesas nolēmums ar tādu pašu spēku – Valsts lēmuma par apcietinājuma piemērošanu neesamība – Sekas – Efektīva tiesību aizsardzība tiesā – Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. pants)

Spetsializiran nakazatelen sad

7

2021/C 72/10

Lieta C-264/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 15. jūnijā iesniedza Landesgericht Korneuburg (Austrija) – Airhelp Limited/Austrian Airlines AG

Landesgericht Korneuburg

Airhelp Limited

Austrian Airlines AG

8

2021/C 72/11

Lieta C-297/20 P: Apelācijas sūdzība, ko 2020. gada 2. jūlijāPeter Sabo, Lesoochranárske zoskupenie VLK, Hasso Krull, 2 Celsius, Bernard Auric, Tony Lowes, Kent Roberson, Hiite Maja SA, Association de lutte contre toutes formes de Nuisance et de Pollutions sur les communes de Meyreuil et Gardanne (ALNP Meyreuil – Gardanne) un Friends of the Irish Environment CLG iesniedza par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2020. gada 6. maija spriedumu lietā T-141/19 Sabo u.c./Parlaments un Padome

Peter Sabo

Lesoochranárske zoskupenie VLK

Hasso Krull

2 Celsius

Bernard Auric

Tony Lowes

Kent Roberson

Hiite Maja SA

Association de lutte contre toutes formes de Nuisance et de Pollutions sur les communes de Meyreuil et Gardanne (ALNP Meyreuil – Gardanne)

Friends of the Irish Environment CLG

Sabo

9

2021/C 72/12

Lieta C-320/20 P: Apelācijas sūdzība, ko 2020. gada 17. jūlijāVeselin Atanasov Vasilev iesniedza par Vispārējās tiesas 2020. gada 7. jūlija spriedumu lietā T-273/20 Vasilev/Bulgārija

Veselin Atanasov Vasilev

Vasilev

10

2021/C 72/13

Lieta C-401/20 P: Apelācijas sūdzība, ko 2020. gada 24. augustāLeinfelder Uhren München GmbH & Co. KG iesniedza par Vispārējās tiesas (desmitā palāta) 2020. gada 10. jūnija spriedumu lietā T-577/19 Leinfelder Uhren München/EUIPO

Leinfelder Uhren München GmbH & Co. KG

Leinfelder Uhren München

EUIPO

10

2021/C 72/14

Lieta C-560/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 26. oktobrī iesniedza Verwaltungsgericht Wien (Austrija) – CR, GF, TY

Verwaltungsgericht Wien

10

2021/C 72/15

Lieta C-616/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 19. novembrī iesniedza Verwaltungsgericht Köln (Vācija) – M2Beauté Cosmetics GmbH/ Vācijas Federatīvā Republika

Verwaltungsgericht Köln

M2Beauté Cosmetics GmbH/

11

2021/C 72/16

Lieta C-618/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 19. novembrī iesniedza Juzgado de lo Mercantil no 1 de Córdoba (Spānija) – ZU un TV/Ryanair Ltd

Juzgado de lo Mercantil no

Ryanair Ltd

12

2021/C 72/17

Lieta C-627/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 23. novembrī iesniedza Landgericht Köln (Vācija) – Deutsche Lufthansa AG/OP

Landgericht Köln

Deutsche Lufthansa AG

13

2021/C 72/18

Lieta C-628/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 23. novembrī iesniedza Landgericht Köln (Vācija) – Deutsche Lufthansa AG/BA

Landgericht Köln

Deutsche Lufthansa AG/

13

2021/C 72/19

Lieta C-629/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 23. novembrī iesniedza Landgericht Köln (Vācija) – Deutsche Lufthansa AG/LE

Landgericht Köln

Deutsche Lufthansa AG

14

2021/C 72/20

Lieta C-630/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 23. novembrī iesniedza Landgericht Köln (Vācija) – Deutsche Lufthansa AG/CS

Landgericht Köln

Deutsche Lufthansa AG

14

2021/C 72/21

Lieta C-631/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 23. novembrī iesniedza Landgericht Köln (Vācija) – Deutsche Lufthansa AG/PR un TV

Landgericht Köln

Deutsche Lufthansa AG

15

2021/C 72/22

Lieta C-668/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 8. decembrī iesniedza Bundesfinanzhof (Vācija) – Y GmbH/Hauptzollamt

Bundesfinanzhof

Y GmbH

Hauptzollamt

15

2021/C 72/23

Lieta C-672/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 10. decembrī iesniedza Landesgericht Korneuburg (Austrija) – L GmbH/FK

Landesgericht Korneuburg

GmbH

16

2021/C 72/24

Lieta C-677/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 11. decembrī iesniedza Bundesarbeitsgericht (Vācija) – Industriegewerkschaft Metall (IG Metall) und ver.di – Vereinte Dienstleistungsgewerkschaft

Bundesarbeitsgericht

Industriegewerkschaft Metall (IG Metall) und ver.di

Vereinte Dienstleistungsgewerkschaft

17

2021/C 72/25

Lieta C-834/19: Tiesas priekšsēdētāja 2020. gada 23. novembra rīkojums (Tribunale di Vicenza (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – AV/Ministero della Giustizia, Itālijas Republika

Tribunale di Vicenza

Ministero della Giustizia

17

Vispārējā tiesa

2021/C 72/26

Lieta T-478/18: Vispārējās tiesas 2021. gada 13. janvāra spriedums – Bezouaoui un HB Consultant/Komisija (Valsts atbalsts – Būvniecības tehnikas drošas vadīšanas apmācība – Apmācības Francijā, kuru izdevumus atmaksā valsts apstiprinātas uz paritāti balstītas struktūras (OPCA) – Lēmums, ar kuru konstatēta valsts atbalsta neesamība – Valsts atbalsta jēdziens – Valsts vainojamība – Valsts kontrole pār līdzekļiem)

Bezouaoui

HB Consultant

18

2021/C 72/27

Lieta T-548/18: Vispārējās tiesas 2021. gada 13. janvāra spriedums – Helbert/EUIPO (Civildienests – Pieņemšana darbā – Paziņojums par konkursu – Atklāts konkurss EUIPO/AD/01/17 – Lēmums neiekļaut prasītāju konkursa rezerves sarakstā – Atlases komisijas sastāvs – Stabilitāte – Atbildība)

EUIPO

18

2021/C 72/28

Lieta T-610/18: Vispārējās tiesas 2021. gada 13. janvāra spriedums – ZR/EUIPO (Civildienests – Pieņemšana darbā – Paziņojums par konkursu – Atklāts konkurss EUIPO/AD/01/17 – Lēmums neietvert prasītāja vārdu konkursa rezerves sarakstā – Atlases komisijas sastāvs – Stabilitāte)

EUIPO

19

2021/C 72/29

Lieta T-758/18: Vispārējās tiesas 2021. gada 20. janvāra spriedums – ABLV Bank/VNV (Ekonomikas un monetārā savienība – Banku savienība – Vienotais kredītiestāžu un noteiktu ieguldījumu brokeru sabiedrību noregulējuma mehānisms (VNM) – Vienotais noregulējuma fonds (VNF) – Ex ante iemaksu noteikšana par 2015. un 2018. gadu – Lūguma par iemaksu pārrēķinu un atmaksu noraidījums – Prasība atcelt tiesību aktu – Pārsūdzams akts – Pieņemamība – Kredītiestāde, kurai anulēta licence – Regulas (ES) Nr. 806/2014 70. panta 4. punkts – Jēdziens statusa maiņa – Deleģētās regulas (ES) 2015/63 12. panta 2. punkts)

ABLV Bank

20

2021/C 72/30

Lieta T-261/19: Vispārējās tiesas 2021. gada 20. janvāra spriedums – Stada Arzneimittel/EUIPO – Optima Naturals (OptiMar) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes OptiMar reģistrācijas pieteikums – Agrāka valsts vārdiska preču zīme Mar – Relatīvs atteikuma pamats – Sajaukšanas iespējas neesamība – Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts))

Stada Arzneimittel

EUIPO

Optima Naturals

21

2021/C 72/31

Lieta T-329/19: Vispārējās tiesas 2021. gada 20. janvāra spriedums – 12seasons/EUIPO – Société immobilière et mobilière de Montagny (BE EDGY BERLIN) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes BE EDGY BERLIN reģistrācijas pieteikums – Agrāka valsts vārdiska preču zīme EDJI – Relatīvs atteikuma pamats – Sajaukšanas iespēja – Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts))

12seasons

EUIPO

Société immobilière et mobilière de Montagny

21

2021/C 72/32

Lieta T-811/19: Vispārējās tiesas 2021. gada 20. janvāra spriedums – Enoport/EUIPO – Miguel Torres (CABEÇA DE TOIRO) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes CABEÇA DE TOIRO reģistrācijas pieteikums – Agrāka Eiropas Savienības vārdiska preču zīme SANGRE DE TORO – Relatīvs atteikuma pamats – Sajaukšanas iespēja – Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts))

Enoport

EUIPO

Miguel Torres

22

2021/C 72/33

Lieta T-824/19: Vispārējās tiesas 2021. gada 13. janvāra spriedums – RY/Komisija (Civildienests – Pagaidu darbinieki – Uz nenoteiktu laiku noslēgta līguma izbeigšana atbilstoši Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 47. panta c) punkta i) apakšpunktam – Vispārējās tiesas sprieduma izpilde – LESD 266. pants – Tiesības tikt uzklausītam – Jauns lēmums izbeigt līgumu)

22

2021/C 72/34

Lieta T-844/19: Vispārējās tiesas 2021. gada 20. janvāra spriedums – Apologistics/EUIPO – Peikert (discount-apotheke.de) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes discount-ap*theke.de reģistrācijas pieteikums – Agrākas Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes APODISCOUNTER un APO un grafiskas preču zīmes apo-discounter.de, apo.co un apo.de – Relatīvs atteikuma pamats – Sajaukšanas iespējas neesamība – Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts))

Apologistics

EUIPO

Peikert

23

2021/C 72/35

Lieta T-873/19: Vispārējās tiesas 2021. gada 13. janvāra spriedums – Multi-Service/Komisija (Vide – Regula (ES) Nr. 517/2014 – Fluorētas siltumnīcefekta gāzes – Elektronisks reģistrs fluorogļūdeņražu laišanai tirgū paredzētajām kvotām – Lēmums, ar kuru atcelta uzņēmuma reģistrācija – Pieprasītās informācijas nesniegšana)

Multi-Service

24

2021/C 72/36

Lieta T-884/19: Vispārējās tiesas 2021. gada 20. janvāra spriedums – Folschette u.c./Komisija (Ārpuslīgumiskā atbildība – OLAF izmeklēšana – Informātikas tirgus – Korupcija – Tirgošanās ar ietekmi – Galīgais ziņojums ar ieteikumu uzsākt kriminālvajāšanu – Galīga attaisnošana krimināltiesā – Noilgums – Pietiekami būtisks tiesību normas, ar kuru privātpersonām piešķir tiesības, pārkāpums)

Folschette

24

2021/C 72/37

Lieta T-253/20: Vispārējās tiesas 2021. gada 20. janvāra spriedums – Oatly/EUIPO (IT’S LIKE MILK BUT MADE FOR HUMANS) (Eiropas Savienības preču zīme – Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes IT’S LIKE MILK BUT MADE FOR HUMANS reģistrācijas pieteikums – Absolūts atteikuma pamats – Atšķirtspēja – Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

Oatly

EUIPO

25

2021/C 72/38

Lieta T-276/20: Vispārējās tiesas 2021. gada 20. janvāra spriedums – Crevier/EUIPO (Gaisa atsvaidzināšanas aparāts) (Kopienas dizainparaugs – Kopienas dizainparauga, kas attēlo gaisa atsvaidzināšanas aparātu, reģistrācijas pieteikums – Termiņa attiecībā pret EUIPO neievērošana – Pieteikums par restitutio in integrum – Regulas (EK) Nr. 6/2002 67. panta 1. punkts – Rūpības pienākums)

Crevier

EUIPO

25

2021/C 72/39

Lieta T-726/20: Prasība, kas celta 2020. gada 15. decembrī – Grupa Azoty u.c./Komisija

Grupa Azoty

26

2021/C 72/40

Lieta T-743/20: Prasība, kas celta 2020. gada 17. decembrī – Car-Master 2/Komisija

Car-Master 2

28

2021/C 72/41

Lieta T-760/20: Prasība, kas celta 2020. gada 21. decembrī – Jakeliūnas/ESMA

Jakeliūnas

ESMA

29

2021/C 72/42

Lieta T-775/20: Prasība, kas celta 2020. gada 24. decembrī – PB/Komisija

30

2021/C 72/43

Lieta T-10/21: Prasība, kas celta 2021. gada 9. janvārī – Griesbeck/Parlaments

Griesbeck

32

2021/C 72/44

Lieta T-14/21: Prasība, kas celta 2021. gada 15. janvārī – Ryanair/Komisija

Ryanair

33

2021/C 72/45

Lieta T-17/21: Prasība, kas celta 2021. gada 15. janvārī – Miquel y Costas & Miquel/EUIPO (Pure Hemp)

Miquel y Costas & Miquel

EUIPO

34

2021/C 72/46

Lieta T-19/21: Prasība, kas celta 2021. gada 19. janvārī – Amazon.com u.c./Komisija

Amazon.com

34

2021/C 72/47

Lieta T-25/21: Prasība, kas celta 2021. gada 20. janvārī – Corman/Komisija

Corman

35

---

| LV | |
| --- | --- |

LV

---

IV Paziņojumi

EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI

Eiropas Savienības Tiesa

| 1.3.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 72/1 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 72/1

---

Eiropas Savienības Tiesas jaunākās publikācijas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

(2021/C 72/01)

Jaunākā publikācija

OV C 62, 22.2.2021.

Iepriekšējās publikācijas

OV C 53, 15.2.2021.

OV C 44, 8.2.2021.

OV C 35, 1.2.2021.

OV C 28, 25.1.2021.

OV C 19, 18.1.2021.

OV C 9, 11.1.2021.

Šie teksti pieejami

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Atzinumi

JURIDISKAS PROCEDŪRAS

Tiesa

| 1.3.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 72/2 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 72/2

---

Tiesas (trešā palāta) 2021. gada 13. janvāra spriedums – Eiropas Komisija/Slovēnijas Republika

(Lieta C-628/18) (1)

(Valsts pienākumu neizpilde - LESD 258. pants - Finanšu instrumentu tirgi - Direktīvas 2014/65/ES un (ES) 2016/1034 - Netransponēšana un/vai transponēšanas pasākumu nepaziņošana - LESD 260. panta 3. punkts - Lūgums piespriest naudas soda samaksu)

(2021/C 72/02)

Tiesvedības valoda – slovēņu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: T. Scharf, G. von Rintelen un B. Rous Demiri)

Atbildētāja: Slovēnijas Republika (pārstāvji: T. Mihelič Žitko, A. Dežman Mušič un N. Pintar Gosenca)

Lietas dalībnieki, kas iestājušies lietā atbildētājas atbalstam: Vācijas Federatīvā Republika (pārstāvis: S. Eisenberg), Igaunijas Republika (pārstāvis: N. Grünberg), Austrijas Republika (pārstāvis: G. Hesse), Polijas Republika (pārstāvis: B. Majczyna)

Rezolutīvā daļa

| 1) | Līdz argumentētajā atzinumā noteiktā termiņa beigām nepieņemdama vai, jebkurā gadījumā, nepaziņodama Eiropas Komisijai normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2014/65/ES (2014. gada 15. maijs) par finanšu instrumentu tirgiem un ar ko groza Direktīvu 2002/92/ES un Direktīvu 2011/61/ES, kas grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu (ES) 2016/1034 (2016. gada 23. jūnijs), prasības, Slovēnijas Republika nav izpildījusi pienākumus, kas tai noteikti Direktīvas 2014/65, kas grozīta ar Direktīvu 2016/1034, 93. pantā. |
| --- | --- |

1)

Līdz argumentētajā atzinumā noteiktā termiņa beigām nepieņemdama vai, jebkurā gadījumā, nepaziņodama Eiropas Komisijai normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2014/65/ES (2014. gada 15. maijs) par finanšu instrumentu tirgiem un ar ko groza Direktīvu 2002/92/ES un Direktīvu 2011/61/ES, kas grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu (ES) 2016/1034 (2016. gada 23. jūnijs), prasības, Slovēnijas Republika nav izpildījusi pienākumus, kas tai noteikti Direktīvas 2014/65, kas grozīta ar Direktīvu 2016/1034, 93. pantā.

| 2) | Piespriest Slovēnijas Republikai samaksāt Eiropas Komisijai naudas sodu 750 000 EUR apmērā. |
| --- | --- |

2)

Piespriest Slovēnijas Republikai samaksāt Eiropas Komisijai naudas sodu 750 000 EUR apmērā.

| 3) | Slovēnijas Republika sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

3)

Slovēnijas Republika sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

| 4) | Vācijas Federatīvā Republika, Igaunijas Republika, Austrijas Republika un Polijas Republika savus tiesāšanās izdevumus sedz pašas. |
| --- | --- |

4)

Vācijas Federatīvā Republika, Igaunijas Republika, Austrijas Republika un Polijas Republika savus tiesāšanās izdevumus sedz pašas.

---

(1)  OV C 427, 26.11.2018.

---

| 1.3.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 72/3 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 72/3

---

Tiesas (trešā palāta) 2021. gada 13. janvāra spriedums – Eiropas Komisija/Slovēnijas Republika

(Lieta C-631/18) (1)

(Valsts pienākumu neizpilde - LESD 258. pants - Finanšu instrumentu tirgi - Deleģētā direktīva (ES) 2017/593 - Netransponēšana un/vai transponēšanas pasākumu nepaziņošana)

(2021/C 72/03)

Tiesvedības valoda – slovēņu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: T. Scharf un B. Rous Demiri)

Atbildētāja: Slovēnijas Republika (pārstāvis: V. Klemenc)

Rezolutīvā daļa

| 1) | Līdz argumentētajā atzinumā noteiktā termiņa beigām nepieņemdama visus normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu prasības Komisijas Deleģētajā direktīvā (ES) 2017/593 (2016. gada 7. aprīlis), ar ko attiecībā uz finanšu instrumentu un klientiem piederošu līdzekļu aizsardzību, produktu pārvaldības prasībām un noteikumiem, kurus piemēro maksu, komisijas naudas vai jebkādus finansiālu vai nefinansiālu labumu sniegšanai vai saņemšanai, papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2014/65/ES, un līdz ar to nepaziņojot par šiem tiesību aktiem Eiropas Komisijai, Slovēnijas Republika nav izpildījusi pienākumus, kas tai ir uzlikti saskaņā ar Deleģētās direktīvas 2017/593 14. pantu. |
| --- | --- |

1)

Līdz argumentētajā atzinumā noteiktā termiņa beigām nepieņemdama visus normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu prasības Komisijas Deleģētajā direktīvā (ES) 2017/593 (2016. gada 7. aprīlis), ar ko attiecībā uz finanšu instrumentu un klientiem piederošu līdzekļu aizsardzību, produktu pārvaldības prasībām un noteikumiem, kurus piemēro maksu, komisijas naudas vai jebkādus finansiālu vai nefinansiālu labumu sniegšanai vai saņemšanai, papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2014/65/ES, un līdz ar to nepaziņojot par šiem tiesību aktiem Eiropas Komisijai, Slovēnijas Republika nav izpildījusi pienākumus, kas tai ir uzlikti saskaņā ar Deleģētās direktīvas 2017/593 14. pantu.

| 2) | Slovēnijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Slovēnijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 155, 6.5.2019.

---

| 1.3.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 72/3 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 72/3

---

Tiesas (pirmā palāta) 2021. gada 14. janvāra spriedums (Rechtbank Limburg – Nīderlande lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – LB, Stichting Varkens in Nood, Stichting Dierenrecht, Stichting Leefbaar Buitengebied/College van burgemeester en wethouders van de gemeente Echt-Susteren

(Lieta C-826/18) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Orhūsas konvencija - 9. panta 2. un 3. punkts - Iespēja vērsties tiesā - Sabiedrības, kas nav ieinteresētā sabiedrība, iespējas vērsties tiesā neesamība - Prasības pieņemamība, kas ir atkarīga no iepriekšējas dalības lēmuma pieņemšanas procesā)

(2021/C 72/04)

Tiesvedības valoda – holandiešu

Iesniedzējtiesa

Rechtbank Limburg

Pamatlietas puses

Prasītājas: LB, Stichting Varkens in Nood, Stichting Dierenrecht, Stichting Leefbaar Buitengebied

Atbildētāja: College van burgemeester en wethouders van de gemeente Echt-Susteren

Rezolutīvā daļa

| 1) | Konvencijas par pieeju informācijai, sabiedrības dalību lēmumu pieņemšanā un iespēju griezties tiesu iestādēs saistībā ar vides jautājumiem, kas parakstīta Orhūsā (Dānija) 1998. gada 25. jūnijā un Eiropas Kopienas vārdā apstiprināta ar Padomes Lēmumu 2005/370/EK (2005. gada 17. februāris), 9. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tam nav pretrunā tas, ka šīs konvencijas 2. panta 4. punktā minētajiem “sabiedrības” pārstāvjiem pašiem par sevi nav iespējas vērsties tiesā, lai apstrīdētu lēmumu, kas ietilpst tās 6. panta piemērošanas jomā. Savukārt minētās konvencijas 9. panta 3. punkts nepieļauj to, ka šīm personām nav iespējas vērsties tiesā, lai atsauktos uz plašākām tiesībām piedalīties lēmumu pieņemšanas procesā, kuras tām ir piešķirtas vienīgi dalībvalsts vides tiesībās. |
| --- | --- |

1)

Konvencijas par pieeju informācijai, sabiedrības dalību lēmumu pieņemšanā un iespēju griezties tiesu iestādēs saistībā ar vides jautājumiem, kas parakstīta Orhūsā (Dānija) 1998. gada 25. jūnijā un Eiropas Kopienas vārdā apstiprināta ar Padomes Lēmumu 2005/370/EK (2005. gada 17. februāris), 9. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tam nav pretrunā tas, ka šīs konvencijas 2. panta 4. punktā minētajiem “sabiedrības” pārstāvjiem pašiem par sevi nav iespējas vērsties tiesā, lai apstrīdētu lēmumu, kas ietilpst tās 6. panta piemērošanas jomā. Savukārt minētās konvencijas 9. panta 3. punkts nepieļauj to, ka šīm personām nav iespējas vērsties tiesā, lai atsauktos uz plašākām tiesībām piedalīties lēmumu pieņemšanas procesā, kuras tām ir piešķirtas vienīgi dalībvalsts vides tiesībās.

| 2) | Konvencijas par pieeju informācijai, sabiedrības dalību lēmumu pieņemšanā un iespēju griezties tiesu iestādēs saistībā ar vides jautājumiem, kas parakstīta Orhūsā 1998. gada 25. jūnijā un Eiropas Kopienas vārdā apstiprināta ar Lēmumu 2005/370, 9. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tam ir pretrunā tas, ka tajā paredzēto nevalstisko organizāciju, kuras ir šīs konvencijas 2. panta 5. punktā minētās “ieinteresētās sabiedrības” daļa, tiesā celto prasību pieņemamība ir atkarīga no šo organizāciju dalības apstrīdētā lēmuma sagatavošanas procedūrā, pat ja šis nosacījums nav piemērojams, ja tām nevar pamatoti pārmest to, kas tās nav piedalījušās šajā procedūrā. Savukārt minētās konvencijas 9. panta 3. punkts pieļauj to, ka tajā paredzētās tiesā celtās prasības pieņemamība ir atkarīga no prasītāja dalības apstrīdētā lēmuma sagatavošanas procesā, ja vien, ņemot vērā lietas apstākļus, viņam nevar pamatoti pārmest to, ka viņš nav iesaistījies šajā procesā. |
| --- | --- |

2)

Konvencijas par pieeju informācijai, sabiedrības dalību lēmumu pieņemšanā un iespēju griezties tiesu iestādēs saistībā ar vides jautājumiem, kas parakstīta Orhūsā 1998. gada 25. jūnijā un Eiropas Kopienas vārdā apstiprināta ar Lēmumu 2005/370, 9. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tam ir pretrunā tas, ka tajā paredzēto nevalstisko organizāciju, kuras ir šīs konvencijas 2. panta 5. punktā minētās “ieinteresētās sabiedrības” daļa, tiesā celto prasību pieņemamība ir atkarīga no šo organizāciju dalības apstrīdētā lēmuma sagatavošanas procedūrā, pat ja šis nosacījums nav piemērojams, ja tām nevar pamatoti pārmest to, kas tās nav piedalījušās šajā procedūrā. Savukārt minētās konvencijas 9. panta 3. punkts pieļauj to, ka tajā paredzētās tiesā celtās prasības pieņemamība ir atkarīga no prasītāja dalības apstrīdētā lēmuma sagatavošanas procesā, ja vien, ņemot vērā lietas apstākļus, viņam nevar pamatoti pārmest to, ka viņš nav iesaistījies šajā procesā.

---

(1)  OV C 122, 1.4.2019.

---

| 1.3.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 72/4 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 72/4

---

Tiesas (piektā palāta) 2021. gada 14. janvāra spriedums – Eiropas Komisija/Itālijas Republika

(Lieta C-63/19) (1)

(Valsts pienākumu neizpilde - LESD 258. pants - Direktīva 2003/96/EK - Nodokļu uzlikšana energoproduktiem un elektroenerģijai - 4. un 19. pants - Dalībvalsts autonoma reģiona pieņemts tiesiskais regulējums - Iemaksas benzīna un dīzeļdegvielas, ko apliek ar akcīzes nodokli, iegādei - 6. panta c) punkts - Atbrīvojums no akcīzes nodokļa vai tā samazinājums - Nodokļa summas “pilnīgas vai daļējas atmaksāšanas” jēdziens - Pierādījumu neesamība par saiknes starp šīm iemaksām un akcīzes nodokli pastāvēšanu)

(2021/C 72/05)

Tiesvedības valoda – itāļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: R. Lyal un F. Tomat)

Atbildētāja: Itālijas Republika (pārstāvji: G. Palmieri, kurai palīdz G. M. De Socio, avvocato dello Stato)

Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Spānijas Karaliste (pārstāvji: S. Jiménez García un J. Rodríguez de la Rúa)

Rezolutīvā daļa

| 1) | Prasību noraidīt. |
| --- | --- |

1)

Prasību noraidīt.

| 2) | Eiropas Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Eiropas Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

| 3) | Spānijas Karaliste sedz savus tiesāšanās izdevumus pati. |
| --- | --- |

3)

Spānijas Karaliste sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

---

(1)  OV C 112, 25.3.2019.

---

| 1.3.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 72/5 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 72/5

---

Tiesas (desmitā palāta) 2021. gada 14. janvāra spriedums – Eiropas Pētniecības padomes izpildaģentūra (ERCEA)/Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis

(Lieta C-280/19 P) (1)

(Apelācija - Šķīrējklauzula - Minatran līgums, kas noslēgts atbilstoši Septītajai pamatprogrammai - Pieļaujamās izmaksas - ERCEA izdots paziņojums par parādu - Avansā samaksāto summu atgūšana - Izmaksas par personālu un netiešie izdevumi, kas atbilst šīm izmaksām par personālu - Pienākums veikt darbus vienīgi subsīdijas saņēmēja telpās - Saņēmēja īstenota uzraudzība - Saņēmēja parastā prakse)

(2021/C 72/06)

Tiesvedības valoda – grieķu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Eiropas Pētniecības padomes izpildaģentūra (pārstāvji: F. Sgritta un M. Pesquera Alonso, kam palīdz E. Kourakis, dikigoros)

Otrs lietas dalībnieks: Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis (pārstāvis: V. Christianos, dikigoros)

Rezolutīvā daļa

| 1) | Apelācijas sūdzību noraidīt. |
| --- | --- |

1)

Apelācijas sūdzību noraidīt.

| 2) | Eiropas Pētniecības padomes izpildaģentūra (ERCEA) atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Eiropas Pētniecības padomes izpildaģentūra (ERCEA) atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 182, 27.5.2019.

---

| 1.3.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 72/5 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 72/5

---

Tiesas (ceturtā palāta) 2021. gada 14. janvāra spriedums (High Court (Īrija), International Protection Appeals Tribunal (Īrija) lūgumi sniegt prejudiciālu nolēmumu) – K.S., M.H.K./The International Protection Appeals Tribunal, The Minister for Justice and Equality, Ireland and the Attorney General (C-322/19), R.A.T., D.S./Minister for Justice and Equality (C-385/19)

(Apvienotās lietas C-322/19 un C-385/19) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Robežkontrole, patvērums un imigrācija - Starptautiskā aizsardzība - Standarti starptautiskās aizsardzības pieteikumu iesniedzēju uzņemšanai - Direktīva 2013/33/ES - Tāds trešās valsts valstspiederīgais, kurš ir devies no vienas Eiropas Savienības dalībvalsts uz citu [dalībvalsti], bet starptautisko aizsardzību ir lūdzis tikai pēdējā minētajā dalībvalstī - Lēmums par pārsūtīšanu uz pirmo dalībvalsti - Regula (ES) Nr. 604/2013 - Piekļuve darba tirgum kā starptautiskās aizsardzības pieteikuma iesniedzējam)

(2021/C 72/07)

Tiesvedības valoda – angļu

Iesniedzējtiesas

High Court (Īrija), International Protection Appeals Tribunal (Īrija)

Pamatlietas puses

Prasītāji: K.S., M.H.K. (C-322/19), R.A.T., D.S. (C-385/19)

Atbildētāji: The International Protection Appeals Tribunal, The Minister for Justice and Equality, Ireland and the Attorney General (C-322/19), Minister for Justice and Equality (C-385/19)

Rezolutīvā daļa

| 1) | Valsts tiesai ir jāņem vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2013/32/ES (2013. gada 26. jūnijs) par kopējām procedūrām starptautiskās aizsardzības statusa piešķiršanai un atņemšanai – kas saskaņā ar Protokola (Nr. 21) par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju saistībā ar brīvības, drošības un tiesiskuma telpu 1. un 2. pantu, kā arī 4.a panta 1. punktu nav piemērojama šīs tiesas dalībvalstī –, lai interpretētu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2013/33/ES (2013. gada 26. jūnijs), ar ko nosaka standartus starptautiskās aizsardzības pieteikuma iesniedzēju uzņemšanai, normas, kuras savukārt saskaņā ar šī protokola 4. pantu minētajā dalībvalstī ir piemērojamas. |
| --- | --- |

1)

Valsts tiesai ir jāņem vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2013/32/ES (2013. gada 26. jūnijs) par kopējām procedūrām starptautiskās aizsardzības statusa piešķiršanai un atņemšanai – kas saskaņā ar Protokola (Nr. 21) par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju saistībā ar brīvības, drošības un tiesiskuma telpu 1. un 2. pantu, kā arī 4.a panta 1. punktu nav piemērojama šīs tiesas dalībvalstī –, lai interpretētu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2013/33/ES (2013. gada 26. jūnijs), ar ko nosaka standartus starptautiskās aizsardzības pieteikuma iesniedzēju uzņemšanai, normas, kuras savukārt saskaņā ar šī protokola 4. pantu minētajā dalībvalstī ir piemērojamas.

| 2) | Direktīvas 2013/33 15. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nepieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu, ar kuru personai, kura lūdz starptautisko aizsardzību, tiek liegta piekļuve darba tirgum, pamatojoties tikai uz to, ka attiecībā uz viņu ir ticis pieņemts lēmums par pārsūtīšanu saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 604/2013 (2013. gada 26. jūnijs), ar ko paredz kritērijus un mehānismus, lai noteiktu dalībvalsti, kas ir atbildīga par trešās valsts valstspiederīgā vai bezvalstnieka starptautiskās aizsardzības pieteikuma izskatīšanu, kurš iesniegts kādā no dalībvalstīm. |
| --- | --- |

2)

Direktīvas 2013/33 15. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nepieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu, ar kuru personai, kura lūdz starptautisko aizsardzību, tiek liegta piekļuve darba tirgum, pamatojoties tikai uz to, ka attiecībā uz viņu ir ticis pieņemts lēmums par pārsūtīšanu saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 604/2013 (2013. gada 26. jūnijs), ar ko paredz kritērijus un mehānismus, lai noteiktu dalībvalsti, kas ir atbildīga par trešās valsts valstspiederīgā vai bezvalstnieka starptautiskās aizsardzības pieteikuma izskatīšanu, kurš iesniegts kādā no dalībvalstīm.

| 3) | Direktīvas 2013/33 15. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka:






  — | persona, kura lūdz starptautisko aizsardzību, var tikt vainota, ka lēmums par starptautiskās aizsardzības pieteikumu pirmajā instancē tiek pieņemts ar kavēšanos, ja to ir izraisījusi pieteikuma iesniedzēja nesadarbošanās ar kompetentajām iestādēm; |
| --- | --- | --- |

3)

Direktīvas 2013/33 15. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka:

—

persona, kura lūdz starptautisko aizsardzību, var tikt vainota, ka lēmums par starptautiskās aizsardzības pieteikumu pirmajā instancē tiek pieņemts ar kavēšanos, ja to ir izraisījusi pieteikuma iesniedzēja nesadarbošanās ar kompetentajām iestādēm;

| — | dalībvalsts nevar vainot personu, kura lūdz starptautisko aizsardzību, par to, ka lēmums par starptautiskās aizsardzības pieteikumu pirmajā instancē tiek pieņemts ar kavēšanos tādēļ, ka šis pieteikuma iesniedzējs nav iesniedzis savu pieteikumu pirmajā dalībvalstī, kurā tas ir ieceļojis, Regulas Nr. 604/2013 13. panta izpratnē; |
| --- | --- |

—

dalībvalsts nevar vainot personu, kura lūdz starptautisko aizsardzību, par to, ka lēmums par starptautiskās aizsardzības pieteikumu pirmajā instancē tiek pieņemts ar kavēšanos tādēļ, ka šis pieteikuma iesniedzējs nav iesniedzis savu pieteikumu pirmajā dalībvalstī, kurā tas ir ieceļojis, Regulas Nr. 604/2013 13. panta izpratnē;

| — | dalībvalsts nevar vainot personu, kura lūdz starptautisko aizsardzību, par to, ka tās pieteikums tiek izskatīts ar kavēšanos, kas radusies tādēļ, ka šis pieteikuma iesniedzējs ir vērsies tiesā ar [lēmuma] iedarbību apturošu pārsūdzību par viņa pārsūtīšanas lēmumu, kurš ir ticis pieņemts saskaņā ar Regulu Nr. 604/2013. |
| --- | --- |

—

dalībvalsts nevar vainot personu, kura lūdz starptautisko aizsardzību, par to, ka tās pieteikums tiek izskatīts ar kavēšanos, kas radusies tādēļ, ka šis pieteikuma iesniedzējs ir vērsies tiesā ar [lēmuma] iedarbību apturošu pārsūdzību par viņa pārsūtīšanas lēmumu, kurš ir ticis pieņemts saskaņā ar Regulu Nr. 604/2013.

---

(1)  OV C 220, 1.7.2019.

OV C 255, 29.7.2019.

---

| 1.3.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 72/6 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 72/6

---

Tiesas (trešā palāta) 2021. gada 13. janvāra spriedums (Bundesverwaltungsgericht (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Vācijas Federatīvā Republika/XT

(Lieta C-507/19) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Kopējā politika patvēruma un alternatīvās aizsardzības jomā - Tiesību normas, kas attiecas uz nosacījumiem, kuri ir jāizpilda trešo valstu valstspiederīgajiem vai bezvalstniekiem, lai tie varētu saņemt starptautisko aizsardzību - Direktīva 2011/95/ES - 12. pants - Bēgļa statusa liegšana - Palestīnas izcelsmes bezvalstnieks, kas ir reģistrēts Apvienoto Nāciju Organizācijas Palīdzības un darba aģentūrā Palestīnas bēgļiem Tuvajos Austrumos (UNRWA) - Nosacījumi, lai ipso facto izmantotu Direktīvu 2011/95 - UNRWA aizsardzības vai palīdzības izbeigšana)

(2021/C 72/08)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Bundesverwaltungsgericht

Pamatlietas puses

Prasītāja: Vācijas Federatīvā Republika

Atbildētājs: XT

Rezolutīvā daļa

| 1) | Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2011/95/ES (2011. gada 13. decembris) par standartiem, lai trešo valstu valstspiederīgos vai bezvalstniekus kvalificētu kā starptautiskās aizsardzības saņēmējus, par bēgļu vai personu, kas tiesīgas saņemt alternatīvo aizsardzību, vienotu statusu un par piešķirtās aizsardzības saturu 12. panta 1. punkta a) apakšpunkta otrais teikums ir jāinterpretē tādējādi, ka, lai noteiktu, vai Apvienoto Nāciju Organizācijas Palīdzības un darba aģentūra Palestīnas bēgļiem Tuvajos Austrumos (UNRWA) aizsardzība vai palīdzība ir izbeigta, veicot individuālu visu attiecīgās situācijas būtisko elementu izvērtējumu, ir jāņem vērā visi UNRWA darbības teritorijas apgabali, kuru teritorijai Palestīnas izcelsmes bezvalstniekam, kas ir atstājis šo teritoriju, ir konkrēta iespēja piekļūt un tur droši uzturēties. |
| --- | --- |

1)

Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2011/95/ES (2011. gada 13. decembris) par standartiem, lai trešo valstu valstspiederīgos vai bezvalstniekus kvalificētu kā starptautiskās aizsardzības saņēmējus, par bēgļu vai personu, kas tiesīgas saņemt alternatīvo aizsardzību, vienotu statusu un par piešķirtās aizsardzības saturu 12. panta 1. punkta a) apakšpunkta otrais teikums ir jāinterpretē tādējādi, ka, lai noteiktu, vai Apvienoto Nāciju Organizācijas Palīdzības un darba aģentūra Palestīnas bēgļiem Tuvajos Austrumos (UNRWA) aizsardzība vai palīdzība ir izbeigta, veicot individuālu visu attiecīgās situācijas būtisko elementu izvērtējumu, ir jāņem vērā visi UNRWA darbības teritorijas apgabali, kuru teritorijai Palestīnas izcelsmes bezvalstniekam, kas ir atstājis šo teritoriju, ir konkrēta iespēja piekļūt un tur droši uzturēties.

| 2) | Direktīvas 2011/95 12. panta 1. punkta a) apakšpunkta otrais teikums ir jāinterpretē tādējādi, ka nevar uzskatīt, ka UNRWA aizsardzība vai palīdzība ir izbeigta, ja Palestīnas izcelsmes bezvalstnieks ir atstājis UNRWA darbības teritoriju no kāda šīs teritorijas apgabala, kurā viņš atradās smagas personiskās nedrošības stāvoklī un kurā šī iestāde pat nevarēja sniegt šim bezvalstniekam savu aizsardzību vai palīdzību, lai gan, pirmkārt, viņš ir ieradies šajā apgabalā brīvprātīgi no cita minētās teritorijas apgabala, kurā viņš neatradās personiskas smagas nedrošības stāvoklī un, otrkārt, viņš, pamatojoties uz konkrētu viņa rīcībā esošu informāciju, nevar ne sagaidīt, ne saņemt UNRWA aizsardzību vai palīdzību apgabalā, kurā viņš ir ieradies, ne arī tuvākajā laikā atgriezties izcelsmes apgabalā, un tas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai. |
| --- | --- |

2)

Direktīvas 2011/95 12. panta 1. punkta a) apakšpunkta otrais teikums ir jāinterpretē tādējādi, ka nevar uzskatīt, ka UNRWA aizsardzība vai palīdzība ir izbeigta, ja Palestīnas izcelsmes bezvalstnieks ir atstājis UNRWA darbības teritoriju no kāda šīs teritorijas apgabala, kurā viņš atradās smagas personiskās nedrošības stāvoklī un kurā šī iestāde pat nevarēja sniegt šim bezvalstniekam savu aizsardzību vai palīdzību, lai gan, pirmkārt, viņš ir ieradies šajā apgabalā brīvprātīgi no cita minētās teritorijas apgabala, kurā viņš neatradās personiskas smagas nedrošības stāvoklī un, otrkārt, viņš, pamatojoties uz konkrētu viņa rīcībā esošu informāciju, nevar ne sagaidīt, ne saņemt UNRWA aizsardzību vai palīdzību apgabalā, kurā viņš ir ieradies, ne arī tuvākajā laikā atgriezties izcelsmes apgabalā, un tas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai.

---

(1)  OV C 348, 14.10.2019.

---

| 1.3.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 72/7 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 72/7

---

Tiesas (trešā palāta) 2021. gada 13. janvāra spriedums (Spetsializiran nakazatelen sad (Bulgārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – kriminālprocess pret MM

(Lieta C-414/20 PPU) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Steidzamības prejudiciālā nolēmuma tiesvedība - Tiesu iestāžu sadarbība krimināllietās - Eiropas apcietināšanas orderis - Pamatlēmums 2002/584/TI - Nodošanas procedūras starp dalībvalstīm - 6. panta 1. punkts un 8. panta 1. punkta c) apakšpunkts - Eiropas apcietināšanas orderis, kas izsniegts, pamatojoties uz valsts lēmumu par atzīšanu par aizdomās turēto - Jēdziens “lēmums par apcietinājuma piemērošanu vai jebkurš cits izpildāms tiesas nolēmums ar tādu pašu spēku” - Valsts lēmuma par apcietinājuma piemērošanu neesamība - Sekas - Efektīva tiesību aizsardzība tiesā - Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. pants)

(2021/C 72/09)

Tiesvedības valoda – bulgāru

Iesniedzējtiesa

Spetsializiran nakazatelen sad

Pamata kriminālprocesa dalībnieks

MM

Piedaloties: Spetsializirana prokuratura

Rezolutīvā daļa

| 1) | Padomes Pamatlēmuma 2002/584/TI (2002. gada 13. jūnijs) par Eiropas apcietināšanas orderi un par nodošanas procedūrām starp dalībvalstīm, kas grozīts ar Padomes Pamatlēmumu 2009/299/TI (2009. gada 26. februāris), 6. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka “izsniegšanas tiesu iestādes” statuss šīs tiesību normas izpratnē nav atkarīgs no tiesas kontroles esamības attiecībā uz lēmumu par Eiropas apcietināšanas ordera izsniegšanu un valsts lēmumu, uz kuru iepriekš minētais lēmums ir balstīts. |
| --- | --- |

1)

Padomes Pamatlēmuma 2002/584/TI (2002. gada 13. jūnijs) par Eiropas apcietināšanas orderi un par nodošanas procedūrām starp dalībvalstīm, kas grozīts ar Padomes Pamatlēmumu 2009/299/TI (2009. gada 26. februāris), 6. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka “izsniegšanas tiesu iestādes” statuss šīs tiesību normas izpratnē nav atkarīgs no tiesas kontroles esamības attiecībā uz lēmumu par Eiropas apcietināšanas ordera izsniegšanu un valsts lēmumu, uz kuru iepriekš minētais lēmums ir balstīts.

| 2) | Pamatlēmuma 2002/584, kas grozīts ar Pamatlēmumu 2009/299, 8. panta 1. punkta c) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka Eiropas apcietināšanas orderis ir jāuzskata par spēkā neesošu tāpēc, ka tas nav balstīts uz “[valsts] lēmumu par apcietinājuma piemērošanu vai [..] jebkuru citu izpildāmu tiesas nolēmumu ar tādu pašu spēku” šīs tiesību normas izpratnē. Šis jēdziens attiecas uz valsts pasākumiem, ko tiesu iestāde ir noteikusi personas, pret kuru uzsākta kriminālvajāšana, meklēšanai un apcietināšanai, lai šo personu nogādātu tiesā kriminālprocesa darbību izpildei. Iesniedzējtiesai ir jāpārbauda, vai tāds valsts akts par atzīšanu par aizdomās turēto kā tas, uz kuru ir balstīts pamatlietā aplūkotais Eiropas apcietināšanas orderis, rada šādas tiesiskas sekas. |
| --- | --- |

2)

Pamatlēmuma 2002/584, kas grozīts ar Pamatlēmumu 2009/299, 8. panta 1. punkta c) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka Eiropas apcietināšanas orderis ir jāuzskata par spēkā neesošu tāpēc, ka tas nav balstīts uz “[valsts] lēmumu par apcietinājuma piemērošanu vai [..] jebkuru citu izpildāmu tiesas nolēmumu ar tādu pašu spēku” šīs tiesību normas izpratnē. Šis jēdziens attiecas uz valsts pasākumiem, ko tiesu iestāde ir noteikusi personas, pret kuru uzsākta kriminālvajāšana, meklēšanai un apcietināšanai, lai šo personu nogādātu tiesā kriminālprocesa darbību izpildei. Iesniedzējtiesai ir jāpārbauda, vai tāds valsts akts par atzīšanu par aizdomās turēto kā tas, uz kuru ir balstīts pamatlietā aplūkotais Eiropas apcietināšanas orderis, rada šādas tiesiskas sekas.

| 3) | Ja izsniegšanas dalībvalsts tiesību aktos nav tiesību normu, kas paredz iespēju vērsties tiesā, lai pārbaudītu apstākļus, kādos Eiropas apcietināšanas orderi ir izsniegusi iestāde, kura, lai gan piedalās tiesvedības īstenošanā šajā dalībvalstī, pati par sevi nav tiesa, Pamatlēmums 2002/584, kas grozīts ar Pamatlēmumu 2009/299, aplūkots Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. pantā garantēto tiesību uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā gaismā, ir jāinterpretē tādējādi, ka tas ļauj valsts tiesai – tiesvedībā, kurā apstrīdēta pirmstiesas apcietinājuma piemērošana personai, kuras nodošana ir veikta saskaņā ar Eiropas apcietināšanas orderi, kas izsniegts, balstoties uz valsts aktu, kurš nevar tikt kvalificēts kā “[valsts] lēmums par apcietinājuma piemērošanu vai jebkurš cits izpildāms tiesas nolēmums ar tādu pašu spēku” šī pamatlēmuma 8. panta 1. punkta c) apakšpunkta izpratnē un kurā ir izvirzīts pamats saistībā ar šī Eiropas apcietināšanas ordera spēkā neesamību, ņemot vērā Savienības tiesības, – atzīt savu kompetenci, lai veiktu šādu spēkā esamības pārbaudi.
  Pamatlēmums 2002/584, kas grozīts ar Pamatlēmumu 2009/299, aplūkots Pamattiesību hartas 47. pantā garantēto tiesību uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā gaismā, ir interpretējams tādējādi, ka šīs tiesības neparedz, ka valsts tiesas konstatējuma – saskaņā ar kuru attiecīgais Eiropas apcietināšanas orderis ir izdots, pārkāpjot šī pamatlēmuma 8. panta 1. punkta c) apakšpunktu, ciktāl tas nav balstīts uz “[valsts] lēmumu par apcietinājuma piemērošanu vai [..] jebkuru citu izpildāmu tiesas nolēmumu ar tādu pašu spēku” šīs tiesību normas izpratnē,– sekas ir tādas personas atbrīvošana, kurai pirmstiesas apcietinājums ticis piemērots pēc tam, kad izpildes dalībvalsts bija to nodevusi izsniegšanas dalībvalstij. Tādēļ iesniedzējtiesai atbilstoši tās valsts tiesību normām ir jāizlemj, kādas sekas tāda valsts akta kā attiecīgā Eiropas apcietināšanas ordera likumīgā pamata neesamība var izraisīt attiecībā uz lēmumu saglabāt vai nesaglabāt pirmstiesas apcietinājuma piemērošanu attiecībā uz personu, pret kuru uzsākta kriminālvajāšana. |
| --- | --- |

3)

Ja izsniegšanas dalībvalsts tiesību aktos nav tiesību normu, kas paredz iespēju vērsties tiesā, lai pārbaudītu apstākļus, kādos Eiropas apcietināšanas orderi ir izsniegusi iestāde, kura, lai gan piedalās tiesvedības īstenošanā šajā dalībvalstī, pati par sevi nav tiesa, Pamatlēmums 2002/584, kas grozīts ar Pamatlēmumu 2009/299, aplūkots Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. pantā garantēto tiesību uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā gaismā, ir jāinterpretē tādējādi, ka tas ļauj valsts tiesai – tiesvedībā, kurā apstrīdēta pirmstiesas apcietinājuma piemērošana personai, kuras nodošana ir veikta saskaņā ar Eiropas apcietināšanas orderi, kas izsniegts, balstoties uz valsts aktu, kurš nevar tikt kvalificēts kā “[valsts] lēmums par apcietinājuma piemērošanu vai jebkurš cits izpildāms tiesas nolēmums ar tādu pašu spēku” šī pamatlēmuma 8. panta 1. punkta c) apakšpunkta izpratnē un kurā ir izvirzīts pamats saistībā ar šī Eiropas apcietināšanas ordera spēkā neesamību, ņemot vērā Savienības tiesības, – atzīt savu kompetenci, lai veiktu šādu spēkā esamības pārbaudi.

Pamatlēmums 2002/584, kas grozīts ar Pamatlēmumu 2009/299, aplūkots Pamattiesību hartas 47. pantā garantēto tiesību uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā gaismā, ir interpretējams tādējādi, ka šīs tiesības neparedz, ka valsts tiesas konstatējuma – saskaņā ar kuru attiecīgais Eiropas apcietināšanas orderis ir izdots, pārkāpjot šī pamatlēmuma 8. panta 1. punkta c) apakšpunktu, ciktāl tas nav balstīts uz “[valsts] lēmumu par apcietinājuma piemērošanu vai [..] jebkuru citu izpildāmu tiesas nolēmumu ar tādu pašu spēku” šīs tiesību normas izpratnē,– sekas ir tādas personas atbrīvošana, kurai pirmstiesas apcietinājums ticis piemērots pēc tam, kad izpildes dalībvalsts bija to nodevusi izsniegšanas dalībvalstij. Tādēļ iesniedzējtiesai atbilstoši tās valsts tiesību normām ir jāizlemj, kādas sekas tāda valsts akta kā attiecīgā Eiropas apcietināšanas ordera likumīgā pamata neesamība var izraisīt attiecībā uz lēmumu saglabāt vai nesaglabāt pirmstiesas apcietinājuma piemērošanu attiecībā uz personu, pret kuru uzsākta kriminālvajāšana.

---

(1)  OV C 390, 16.11.2020.

---

| 1.3.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 72/8 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 72/8

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 15. jūnijā iesniedza Landesgericht Korneuburg (Austrija) – Airhelp Limited/Austrian Airlines AG

(Lieta C-264/20)

(2021/C 72/10)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Landesgericht Korneuburg

Pamatlietas puses

Prasītāja: Airhelp Limited

Atbildētāja: Austrian Airlines AG

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai Regulas (EK) Nr. 261/2004 (1) 5. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ir konstatējams ārkārtējs apstāklis, ja lidojums tiek atcelts tāpēc, ka lidmašīna tiek stumta atpakaļ no pretī esoša iekāpšanas sektora un, to darot, tiek bojāta – vēlāk atceltajam lidojumam paredzētās – lidmašīnas augstumstūre? |
| --- | --- |

1)

Vai Regulas (EK) Nr. 261/2004 (1) 5. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ir konstatējams ārkārtējs apstāklis, ja lidojums tiek atcelts tāpēc, ka lidmašīna tiek stumta atpakaļ no pretī esoša iekāpšanas sektora un, to darot, tiek bojāta – vēlāk atceltajam lidojumam paredzētās – lidmašīnas augstumstūre?

| 2) | Vai šīs regulas 5. panta 3. punkts un 7. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka apkalpojošais gaisa pārvadātājs, kas apgalvo, ka atcelšanu ir izraisījuši ārkārtēji apstākļi, var balstīties uz regulas 5. panta 3. punktā paredzēto pamatu, kas atbrīvo no atbildības, tikai tad, ja tas var arī pierādīt, ka konkrētā pasažiera kavēšanās nebūtu tikusi novērsta, arī veicot pārreģistrāciju uz aizstājošu reisu? |
| --- | --- |

2)

Vai šīs regulas 5. panta 3. punkts un 7. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka apkalpojošais gaisa pārvadātājs, kas apgalvo, ka atcelšanu ir izraisījuši ārkārtēji apstākļi, var balstīties uz regulas 5. panta 3. punktā paredzēto pamatu, kas atbrīvo no atbildības, tikai tad, ja tas var arī pierādīt, ka konkrētā pasažiera kavēšanās nebūtu tikusi novērsta, arī veicot pārreģistrāciju uz aizstājošu reisu?

| 3) | Vai otrajā jautājumā minētajai pārreģistrācijai ir jāatbilst konkrētākiem laika vai kvalitatīviem kritērijiem, it īpaši regulas 5. panta 1. punkta c) apakšpunkta iii) punktā vai tās 8. panta 1. punkta b) un c) apakšpunktā minētajiem kritērijiem? |
| --- | --- |

3)

Vai otrajā jautājumā minētajai pārreģistrācijai ir jāatbilst konkrētākiem laika vai kvalitatīviem kritērijiem, it īpaši regulas 5. panta 1. punkta c) apakšpunkta iii) punktā vai tās 8. panta 1. punkta b) un c) apakšpunktā minētajiem kritērijiem?

Eiropas Savienības Tiesa (devītā palāta) 2021. gada 14. janvāra rīkojumā nolēma šādi:

| 1) | Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91, 5. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka sadursme starp stāvvietā esošas lidmašīnas augstumstūri un citas aviokompānijas lidmašīnas spārnu, kas izraisīta otrās lidmašīnas pārvietošanas rezultātā, šī noteikuma izpratnē ietilpst jēdzienā “ārkārtas apstākļi”. |
| --- | --- |

1)

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91, 5. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka sadursme starp stāvvietā esošas lidmašīnas augstumstūri un citas aviokompānijas lidmašīnas spārnu, kas izraisīta otrās lidmašīnas pārvietošanas rezultātā, šī noteikuma izpratnē ietilpst jēdzienā “ārkārtas apstākļi”.

| 2) | Regulas Nr. 261/2004 5. panta 1. punkta c) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka gadījumā, ja tiek atcelts sākotnēji plānotais lidojums ārkārtēju apstākļu dēļ, gaisa pārvadātāja izpildītais cits pasažiera pārvadājums ar lidojumu, ar kuru pasažieris savu galamērķi ir sasniedzis dienu pēc sākotnēji paredzētās ielidošanas dienas, ir “[visi iespējamie pasākumi”, kuri šo uzņēmumu atbrīvo no šīs regulas 5. panta 1. punkta c) apakšpunktā un 7. panta 1. punktā paredzētā kompensēšanas pienākuma, izņemot gadījumu, ja pastāvēja cita iespēja veikt citu tiešu vai netiešu pārvadājumu ar šī paša pārvadātāja vai cita gaisa pārvadātāja izpildītu lidojumu ar mazāku nokavēšanos nekā tā, ar kādu ielidoja nākamais attiecīgā gaisa pārvadātāja lidojums, ja vien tas nepierāda, ka šāda cita pārvadājuma izpilde tam, ņemot vērā tā uzņēmuma iespējas attiecīgajā brīdī, radītu nesamērīgas grūtības, kas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai. |
| --- | --- |

2)

Regulas Nr. 261/2004 5. panta 1. punkta c) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka gadījumā, ja tiek atcelts sākotnēji plānotais lidojums ārkārtēju apstākļu dēļ, gaisa pārvadātāja izpildītais cits pasažiera pārvadājums ar lidojumu, ar kuru pasažieris savu galamērķi ir sasniedzis dienu pēc sākotnēji paredzētās ielidošanas dienas, ir “[visi iespējamie pasākumi”, kuri šo uzņēmumu atbrīvo no šīs regulas 5. panta 1. punkta c) apakšpunktā un 7. panta 1. punktā paredzētā kompensēšanas pienākuma, izņemot gadījumu, ja pastāvēja cita iespēja veikt citu tiešu vai netiešu pārvadājumu ar šī paša pārvadātāja vai cita gaisa pārvadātāja izpildītu lidojumu ar mazāku nokavēšanos nekā tā, ar kādu ielidoja nākamais attiecīgā gaisa pārvadātāja lidojums, ja vien tas nepierāda, ka šāda cita pārvadājuma izpilde tam, ņemot vērā tā uzņēmuma iespējas attiecīgajā brīdī, radītu nesamērīgas grūtības, kas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai.

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91 (OV 2004, L 46, 1. lpp.).

---

| 1.3.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 72/9 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 72/9

---

Apelācijas sūdzība, ko 2020. gada 2. jūlijāPeter Sabo, Lesoochranárske zoskupenie VLK, Hasso Krull, 2 Celsius, Bernard Auric, Tony Lowes, Kent Roberson, Hiite Maja SA, Association de lutte contre toutes formes de Nuisance et de Pollutions sur les communes de Meyreuil et Gardanne (ALNP Meyreuil – Gardanne) un Friends of the Irish Environment CLG iesniedza par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2020. gada 6. maija spriedumu lietā T-141/19 Sabo u.c./Parlaments un Padome

(Lieta C-297/20 P)

(2021/C 72/11)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēji: Peter Sabo, Lesoochranárske zoskupenie VLK, Hasso Krull, 2 Celsius, Bernard Auric, Tony Lowes, Kent Roberson, Hiite Maja SA, Association de lutte contre toutes formes de Nuisance et de Pollutions sur les communes de Meyreuil et Gardanne (ALNP Meyreuil – Gardanne) un Friends of the Irish Environment CLG (pārstāvji: R. Smith un C. Day, Solicitors, P. Lockley un B. Mitchell, Barristers, un D. Wolfe, QC)

Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Parlaments, Eiropas Savienības Padome

Ar 2021. gada 14. janvāra rīkojumu Tiesa (astotā palāta) nolēma apelācijas sūdzību noraidīt kā acīmredzami nepamatotu un piesprieda apelācijas sūdzības iesniedzējiem segt savus tiesāšanās izdevumus pašiem.

---

| 1.3.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 72/10 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 72/10

---

Apelācijas sūdzība, ko 2020. gada 17. jūlijāVeselin Atanasov Vasilev iesniedza par Vispārējās tiesas 2020. gada 7. jūlija spriedumu lietā T-273/20 Vasilev/Bulgārija

(Lieta C-320/20 P)

(2021/C 72/12)

Tiesvedības valoda – bulgāru

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Veselin Atanasov Vasilev (pārstāvis: B. Kolev, advokāts)

Otra lietas dalībniece: Bulgārijas Republika

Ar 2021. gada 12. janvāra rīkojumu Tiesa (septītā palāta) noraidīja apelācijas sūdzību kā acīmredzami nepamatotu.

---

| 1.3.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 72/10 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 72/10

---

Apelācijas sūdzība, ko 2020. gada 24. augustāLeinfelder Uhren München GmbH & Co. KG iesniedza par Vispārējās tiesas (desmitā palāta) 2020. gada 10. jūnija spriedumu lietā T-577/19 Leinfelder Uhren München/EUIPO

(Lieta C-401/20 P)

(2021/C 72/13)

Tiesvedības valoda – vācu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Leinfelder Uhren München GmbH & Co. KG (pārstāvis: S. Lüft, advokāts)

Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs, Thomas Schafft

Ar 2021. gada 19. janvāra rīkojumu Tiesa (apelācijas sūdzību pieļaujamības vērtējuma palāta) atzina apelācijas sūdzību par nepieļaujamu un piesprieda apelācijas sūdzības iesniedzējai pašai segt savus tiesāšanās izdevumus.

---

| 1.3.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 72/10 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 72/10

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 26. oktobrī iesniedza Verwaltungsgericht Wien (Austrija) – CR, GF, TY

(Lieta C-560/20)

(2021/C 72/14)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Verwaltungsgericht Wien

Pamatlietas puses

Prasītāji: CR, GF, TY

Atbildētāja: Landeshauptmann von Wien

Prejudiciālie jautājumi

| I. | Vai tāda bēgļa vecāki (trešās valsts valstspiederīgie), kurš kā nepilngadīgais bez pavadības ir iesniedzis patvēruma pieteikumu un kuram vēl kā nepilngadīgajam ir piešķirts patvērums, joprojām var atsaukties uz Direktīvas 2003/86 (1) 2. panta f) punktu, lasot to kopā šīs direktīvas 10. panta 3. punkta a) apakšpunktu, ja šis bēglis pēc patvēruma piešķiršanas, bet laikā, kad notiek procedūra uzturēšanās atļaujas piešķiršanai viņa vecākiem, ir kļuvis pilngadīgs? |
| --- | --- |

I.

Vai tāda bēgļa vecāki (trešās valsts valstspiederīgie), kurš kā nepilngadīgais bez pavadības ir iesniedzis patvēruma pieteikumu un kuram vēl kā nepilngadīgajam ir piešķirts patvērums, joprojām var atsaukties uz Direktīvas 2003/86 (1) 2. panta f) punktu, lasot to kopā šīs direktīvas 10. panta 3. punkta a) apakšpunktu, ja šis bēglis pēc patvēruma piešķiršanas, bet laikā, kad notiek procedūra uzturēšanās atļaujas piešķiršanai viņa vecākiem, ir kļuvis pilngadīgs?

| II. | Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, vai šādā gadījumā trešās valsts valstspiederīgā vecākiem ir jāievēro Tiesas 2018. gada 12. aprīļa spriedumā A un S, C-550/16 (2), 61. punkts, minētais ģimenes atkalapvienošanās pieteikuma iesniegšanas termiņš “principā [..] trīs mēnešu laikā no dienas, kad attiecīgajam nepilngadīgajam ir atzīts bēgļa statuss”? |
| --- | --- |

II.

Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, vai šādā gadījumā trešās valsts valstspiederīgā vecākiem ir jāievēro Tiesas 2018. gada 12. aprīļa spriedumā A un S, C-550/16 (2), 61. punkts, minētais ģimenes atkalapvienošanās pieteikuma iesniegšanas termiņš “principā [..] trīs mēnešu laikā no dienas, kad attiecīgajam nepilngadīgajam ir atzīts bēgļa statuss”?

| III. | Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, vai par bēgli atzītas personas pilngadīgai māsai, kas ir trešās valsts valstspiederīgā, ir jāpiešķir uzturēšanās atļauja, tieši pamatojoties uz Savienības tiesībām, ja tad, ja šai bēgļa pilngadīgajai māsai netiktu piešķirta uzturēšanās atļauja, bēgļa vecāki faktiski būtu spiesti atteikties no savām tiesībām uz ģimenes atkalapvienošanos saskaņā ar Direktīvas 2003/86 10. panta 3. punkta a) apakšpunktu, jo šai bēgļa pilngadīgajai māsai veselības stāvokļa dēļ obligāti ir nepieciešama savu vecāku pastāvīga aprūpe un tāpēc viņa viena pati nevar palikt izcelsmes valstī? |
| --- | --- |

III.

Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, vai par bēgli atzītas personas pilngadīgai māsai, kas ir trešās valsts valstspiederīgā, ir jāpiešķir uzturēšanās atļauja, tieši pamatojoties uz Savienības tiesībām, ja tad, ja šai bēgļa pilngadīgajai māsai netiktu piešķirta uzturēšanās atļauja, bēgļa vecāki faktiski būtu spiesti atteikties no savām tiesībām uz ģimenes atkalapvienošanos saskaņā ar Direktīvas 2003/86 10. panta 3. punkta a) apakšpunktu, jo šai bēgļa pilngadīgajai māsai veselības stāvokļa dēļ obligāti ir nepieciešama savu vecāku pastāvīga aprūpe un tāpēc viņa viena pati nevar palikt izcelsmes valstī?

| IV. | Ja atbilde uz otro jautājumu ir apstiprinoša, kādi kritēriji ir jāizmanto, novērtējot savlaicīgumu, proti, vai šāds pieteikums par ģimenes atkalapvienošanos “principā” ir iesniegts triju mēnešu laikā atbilstoši Tiesas apsvērumiem 2018. gada 12. aprīļa spriedumā A un S, C-550/16, 61. punkts? |
| --- | --- |

IV.

Ja atbilde uz otro jautājumu ir apstiprinoša, kādi kritēriji ir jāizmanto, novērtējot savlaicīgumu, proti, vai šāds pieteikums par ģimenes atkalapvienošanos “principā” ir iesniegts triju mēnešu laikā atbilstoši Tiesas apsvērumiem 2018. gada 12. aprīļa spriedumā A un S, C-550/16, 61. punkts?

| V. | Ja atbilde uz otro jautājumu ir apstiprinoša, vai bēgļa vecāki joprojām var atsaukties uz savām tiesībām uz ģimenes atkalapvienošanos saskaņā ar Direktīvas 2003/86 10. panta 3. punkta a) apakšpunktu, ja no dienas, kad nepilngadīgajam ir atzīts bēgļa statuss, līdz viņa pieteikumam par ģimenes atkalapvienošanos ir pagājuši trīs mēneši un viena diena? |
| --- | --- |

V.

Ja atbilde uz otro jautājumu ir apstiprinoša, vai bēgļa vecāki joprojām var atsaukties uz savām tiesībām uz ģimenes atkalapvienošanos saskaņā ar Direktīvas 2003/86 10. panta 3. punkta a) apakšpunktu, ja no dienas, kad nepilngadīgajam ir atzīts bēgļa statuss, līdz viņa pieteikumam par ģimenes atkalapvienošanos ir pagājuši trīs mēneši un viena diena?

| VI. | Vai ģimenes atkalapvienošanās procedūrā saskaņā ar Direktīvas 2003/86 10. panta 3. punkta a) apakšpunktu dalībvalsts no bēgļa vecākiem principā var prasīt, lai viņi izpildītu Direktīvas 2003/86 7. panta 1. punkta nosacījumus? |
| --- | --- |

VI.

Vai ģimenes atkalapvienošanās procedūrā saskaņā ar Direktīvas 2003/86 10. panta 3. punkta a) apakšpunktu dalībvalsts no bēgļa vecākiem principā var prasīt, lai viņi izpildītu Direktīvas 2003/86 7. panta 1. punkta nosacījumus?

| VII. | Vai prasība izpildīt Direktīvas 2003/86 7. panta 1. punktā minētos nosacījumus ģimenes atkalapvienošanās procedūrā saskaņā ar Direktīvas 2003/86 10. panta 3. punkta a) apakšpunktu ir atkarīga no tā, vai pieteikums par ģimenes atkalapvienošanos ir iesniegts trīs mēnešos pēc bēgļa statusa piešķiršanas Direktīvas 2003/86 12. panta 1. punkta trešās daļas izpratnē? |
| --- | --- |

VII.

Vai prasība izpildīt Direktīvas 2003/86 7. panta 1. punktā minētos nosacījumus ģimenes atkalapvienošanās procedūrā saskaņā ar Direktīvas 2003/86 10. panta 3. punkta a) apakšpunktu ir atkarīga no tā, vai pieteikums par ģimenes atkalapvienošanos ir iesniegts trīs mēnešos pēc bēgļa statusa piešķiršanas Direktīvas 2003/86 12. panta 1. punkta trešās daļas izpratnē?

---

(1)  Padomes Direktīva 2003/86/EK (2003. gada 22. septembris) par tiesībām uz ģimenes atkalapvienošanos (OV 2003, L 251, 12. lpp.).

(2)  EU:C:2018:248.

---

| 1.3.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 72/11 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 72/11

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 19. novembrī iesniedza Verwaltungsgericht Köln (Vācija) – M2Beauté Cosmetics GmbH/ Vācijas Federatīvā Republika

(Lieta C-616/20)

(2021/C 72/15)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Verwaltungsgericht Köln

Pamatlietas puses

Prasītāja: M2Beauté Cosmetics GmbH

Atbildētāja: Vācijas Federatīvā Republika, ko pārstāv Bundesinstitut für Arzneimittel und Medizinprodukte

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai valsts iestādei, klasificējot kosmētikas līdzekli kā zāles pēc iedarbības Direktīvas 2001/83/EK (1) 1. panta 2) punkta b) apakšpunkta izpratnē, kas nozīmē arī visu produkta īpašību pārbaudi, ir tiesības nepieciešamos produkta farmakoloģisko īpašību zinātniskos konstatējumus un riskus balstīt uz t.s. “struktūras analoģiju”, ja izmantotā darbīgā viela ir izstrādāta pirmo reizi, savā struktūrā ir līdzīga jau zināmām un pārbaudītām farmakoloģiskām darbīgajām vielām, taču pretendents neiesniedz tādus visaptverošus jaunās vielas farmakoloģiskos, toksikoloģiskos vai klīniskos pētījumus saistībā ar tās iedarbību un devām, kas ir nepieciešami tikai šīs direktīvas piemērošanas gadījumā? |
| --- | --- |

1)

Vai valsts iestādei, klasificējot kosmētikas līdzekli kā zāles pēc iedarbības Direktīvas 2001/83/EK (1) 1. panta 2) punkta b) apakšpunkta izpratnē, kas nozīmē arī visu produkta īpašību pārbaudi, ir tiesības nepieciešamos produkta farmakoloģisko īpašību zinātniskos konstatējumus un riskus balstīt uz t.s. “struktūras analoģiju”, ja izmantotā darbīgā viela ir izstrādāta pirmo reizi, savā struktūrā ir līdzīga jau zināmām un pārbaudītām farmakoloģiskām darbīgajām vielām, taču pretendents neiesniedz tādus visaptverošus jaunās vielas farmakoloģiskos, toksikoloģiskos vai klīniskos pētījumus saistībā ar tās iedarbību un devām, kas ir nepieciešami tikai šīs direktīvas piemērošanas gadījumā?

| 2) | Vai Direktīvas 2001/83 1. panta 2) punkta b) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka produkts, kas tiek laists tirgū kā kosmētikas līdzeklis un, farmakoloģiski iedarbojoties, būtiski ietekmē fizioloģiskās funkcijas, ir jāuzskata par zālēm pēc iedarbības tikai tad, ja tam ir konkrēta labvēlīga veselību uzlabojoša iedarbība? Vai šajā ziņā pietiek ar to, ka izstrādājumam galvenokārt ir labvēlīga iedarbība uz izskatu, kas netieši uzlabo veselību, ceļot pašapziņu vai uzlabojot labsajūtu? |
| --- | --- |

2)

Vai Direktīvas 2001/83 1. panta 2) punkta b) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka produkts, kas tiek laists tirgū kā kosmētikas līdzeklis un, farmakoloģiski iedarbojoties, būtiski ietekmē fizioloģiskās funkcijas, ir jāuzskata par zālēm pēc iedarbības tikai tad, ja tam ir konkrēta labvēlīga veselību uzlabojoša iedarbība? Vai šajā ziņā pietiek ar to, ka izstrādājumam galvenokārt ir labvēlīga iedarbība uz izskatu, kas netieši uzlabo veselību, ceļot pašapziņu vai uzlabojot labsajūtu?

| 3) | Vai arī tās ir zāles pēc iedarbības arī tad, ja to labvēlīgā iedarbība ir saistīta tikai ar izskata uzlabošanu, tieši vai netieši neuzlabojot veselību, taču ja tam nav tikai veselībai kaitīgas īpašības un tāpēc to nevar salīdzināt ar apreibinošu vielu? |
| --- | --- |

3)

Vai arī tās ir zāles pēc iedarbības arī tad, ja to labvēlīgā iedarbība ir saistīta tikai ar izskata uzlabošanu, tieši vai netieši neuzlabojot veselību, taču ja tam nav tikai veselībai kaitīgas īpašības un tāpēc to nevar salīdzināt ar apreibinošu vielu?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (2001. gada 6. novembris) par Kopienas kodeksu, kas attiecas uz cilvēkiem paredzētām zālēm (OV 2001, L 311, 67. lpp.), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2019/1243 (2019. gada 20. jūnijs) (OV 2019, L 198, 241. lpp.).

---

| 1.3.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 72/12 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 72/12

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 19. novembrī iesniedza Juzgado de lo Mercantil no 1 de Córdoba (Spānija) – ZU un TV/Ryanair Ltd

(Lieta C-618/20)

(2021/C 72/16)

Tiesvedības valoda – spāņu

Iesniedzējtiesa

Juzgado de lo Mercantil no 1 de Córdoba

Pamatlietas puses

Prasītājas: ZU un TV

Atbildētāja: Ryanair Ltd

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai Regulas Nr. 261/2004 (1) [3.] panta 5. punkta nozīmē par apkalpojošo gaisa pārvadātāju var uzskatīt aviosabiedrību, kura caur savu tīmekļa vietni pārdod lidmašīnas biļetes uz lidojumiem, kuri tiek veikti ar citas aviosabiedrības kodu, attiecībā uz minētajiem konkrētajiem lidojumiem, kurus pārdevusi un veic cita sabiedrība? |
| --- | --- |

1)

Vai Regulas Nr. 261/2004 (1) [3.] panta 5. punkta nozīmē par apkalpojošo gaisa pārvadātāju var uzskatīt aviosabiedrību, kura caur savu tīmekļa vietni pārdod lidmašīnas biļetes uz lidojumiem, kuri tiek veikti ar citas aviosabiedrības kodu, attiecībā uz minētajiem konkrētajiem lidojumiem, kurus pārdevusi un veic cita sabiedrība?

| 2) | Vai Regulas Nr. 261/2004 [3.] panta 5. punkta nozīmē par apkalpojošo gaisa pārvadātāju var uzskatīt aviosabiedrību, kura caur savu tīmekļa vietni pārdod lidmašīnas biļetes uz lidojumiem, kuri tiek veikti ar citas aviosabiedrības kodu, attiecībā uz minētajiem konkrētajiem lidojumiem, kurus pārdevusi un veic cita sabiedrība, ja šī cita sabiedrība, kas veic reisu, ir daļa no lidmašīnas biļešu pārdevējas uzņēmumu grupas? |
| --- | --- |

2)

Vai Regulas Nr. 261/2004 [3.] panta 5. punkta nozīmē par apkalpojošo gaisa pārvadātāju var uzskatīt aviosabiedrību, kura caur savu tīmekļa vietni pārdod lidmašīnas biļetes uz lidojumiem, kuri tiek veikti ar citas aviosabiedrības kodu, attiecībā uz minētajiem konkrētajiem lidojumiem, kurus pārdevusi un veic cita sabiedrība, ja šī cita sabiedrība, kas veic reisu, ir daļa no lidmašīnas biļešu pārdevējas uzņēmumu grupas?

| 3) | Vai Monreālas konvencijas 45. pantā minētais jēdziens “līgumpārvadātājs” ir pielīdzināms Regulas Nr. 261/2004 [3.] panta 5. punktā minētajam “apkalpojošajam gaisa pārvadātājam”? |
| --- | --- |

3)

Vai Monreālas konvencijas 45. pantā minētais jēdziens “līgumpārvadātājs” ir pielīdzināms Regulas Nr. 261/2004 [3.] panta 5. punktā minētajam “apkalpojošajam gaisa pārvadātājam”?

| 4) | Vai Regulas Nr. 261/2004 [3.] panta 5. punktā minētajam jēdzienam “apkalpojošais gaisa pārvadātājs” ir pielīdzināms Monreālas konvencijas 45. pantā minētais “faktiskais pārvadātājs”? |
| --- | --- |

4)

Vai Regulas Nr. 261/2004 [3.] panta 5. punktā minētajam jēdzienam “apkalpojošais gaisa pārvadātājs” ir pielīdzināms Monreālas konvencijas 45. pantā minētais “faktiskais pārvadātājs”?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91 (OV 2004, L 46, 1. lpp.).

---

| 1.3.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 72/13 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 72/13

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 23. novembrī iesniedza Landgericht Köln (Vācija) – Deutsche Lufthansa AG/OP

(Lieta C-627/20)

(2021/C 72/17)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Landgericht Köln

Pamatlietas puses

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Deutsche Lufthansa AG

Atbildētāja apelācijas tiesvedībā: OP

Prejudiciālais jautājums

Vai gaisa pārvadātāja darbinieku streiks pēc arodbiedrības aicinājuma ir ārkārtējs apstāklis Regulas (EK) Nr. 261/2004 (1) 5. panta 3. punkta izpratnē?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91 (OV 2004, L 46, 1. lpp.).

---

| 1.3.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 72/13 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 72/13

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 23. novembrī iesniedza Landgericht Köln (Vācija) – Deutsche Lufthansa AG/BA

(Lieta C-628/20)

(2021/C 72/18)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Landgericht Köln

Pamatlietas puses

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Deutsche Lufthansa AG

Atbildētāja apelācijas tiesvedībā: BA

Prejudiciālais jautājums

Vai gaisa pārvadātāja darbinieku streiks pēc arodbiedrības aicinājuma ir ārkārtējs apstāklis Regulas (EK) Nr. 261/2004 (1) 5. panta 3. punkta izpratnē?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91 (OV 2004, L 46, 1. lpp.).

---

| 1.3.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 72/14 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 72/14

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 23. novembrī iesniedza Landgericht Köln (Vācija) – Deutsche Lufthansa AG/LE

(Lieta C-629/20)

(2021/C 72/19)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Landgericht Köln

Pamatlietas puses

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Deutsche Lufthansa AG

Atbildētājs apelācijas tiesvedībā: LE

Prejudiciālais jautājums

Vai gaisa pārvadātāja darbinieku streiks pēc arodbiedrības aicinājuma ir ārkārtējs apstāklis Regulas (EK) Nr. 261/2004 (1) 5. panta 3. punkta izpratnē?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91 (OV 2004, L 46, 1. lpp.).

---

| 1.3.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 72/14 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 72/14

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 23. novembrī iesniedza Landgericht Köln (Vācija) – Deutsche Lufthansa AG/CS

(Lieta C-630/20)

(2021/C 72/20)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Landgericht Köln

Pamatlietas puses

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Deutsche Lufthansa AG

Atbildētājs apelācijas tiesvedībā: CS

Prejudiciālais jautājums

Vai gaisa pārvadātāja darbinieku streiks pēc arodbiedrības aicinājuma ir ārkārtējs apstāklis Regulas (EK) Nr. 261/2004 (1) 5. panta 3. punkta izpratnē?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91 (OV 2004, L 46, 1. lpp.).

---

| 1.3.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 72/15 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 72/15

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 23. novembrī iesniedza Landgericht Köln (Vācija) – Deutsche Lufthansa AG/PR un TV

(Lieta C-631/20)

(2021/C 72/21)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Landgericht Köln

Pamatlietas puses

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Deutsche Lufthansa AG

Atbildētāji apelācijas tiesvedībā: PR un TV

Prejudiciālais jautājums

Vai gaisa pārvadātāja darbinieku streiks pēc arodbiedrības aicinājuma ir ārkārtējs apstāklis Regulas (EK) Nr. 261/2004 (1) 5. panta 3. punkta izpratnē?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91 (OV 2004, L 46, 1. lpp.).

---

| 1.3.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 72/15 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 72/15

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 8. decembrī iesniedza Bundesfinanzhof (Vācija) – Y GmbH/Hauptzollamt

(Lieta C-668/20)

(2021/C 72/22)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Bundesfinanzhof

Pamatlietas puses

Prasītāja revīzijas sūdzības iesniedzēja: Y GmbH

Atbildētāja un atbildētāja revīzijas tiesvedībā: Hauptzollamt

Prejudiciālie jautājumi

| 1. | Vai KN (1) apakšpozīcija 1302 19 05 ir jāinterpretē tādējādi, ka tajā ir jāklasificē arī ar etanolu un ūdeni atšķaidīti ekstrahēti vaniļas oleosveķi, kas sastāv no tieši 90 % (V/V) vai attiecīgi 85 % (m/m) etanola, līdz 10 % (m/m) ūdens, 4,8 % (m/m) sausā atlikuma un 0,5 % (m/m) vanilīna, lai gan saskaņā ar KN 13. nodaļas 1. piezīmes ij) punktu ekstrahēti oleosveķi neietilpst KN pozīcijā 1302? |
| --- | --- |

1.

Vai KN (1) apakšpozīcija 1302 19 05 ir jāinterpretē tādējādi, ka tajā ir jāklasificē arī ar etanolu un ūdeni atšķaidīti ekstrahēti vaniļas oleosveķi, kas sastāv no tieši 90 % (V/V) vai attiecīgi 85 % (m/m) etanola, līdz 10 % (m/m) ūdens, 4,8 % (m/m) sausā atlikuma un 0,5 % (m/m) vanilīna, lai gan saskaņā ar KN 13. nodaļas 1. piezīmes ij) punktu ekstrahēti oleosveķi neietilpst KN pozīcijā 1302?

| 2. | Vai pie ekstrahētiem oleosveķiem KN apakšpozīcijas 3301 90 30 nozīmē pieder tādi izstrādājumi, kādi ir raksturoti pirmajā prejudiciālajā jautājumā? |
| --- | --- |

2.

Vai pie ekstrahētiem oleosveķiem KN apakšpozīcijas 3301 90 30 nozīmē pieder tādi izstrādājumi, kādi ir raksturoti pirmajā prejudiciālajā jautājumā?

| 3. | Vai KN apakšpozīcija 3302 10 90 ir jāinterpretē tādējādi, ka tādi izstrādājumi, kādi ir raksturoti pirmajā prejudiciālajā jautājumā, ir jāklasificē kā smaržvielu maisījums vai maisījums (ieskaitot spirta šķīdumus) uz vienas vai vairāku šādu vielu bāzes, kuru izmanto pārtikas rūpniecībā? |
| --- | --- |

3.

Vai KN apakšpozīcija 3302 10 90 ir jāinterpretē tādējādi, ka tādi izstrādājumi, kādi ir raksturoti pirmajā prejudiciālajā jautājumā, ir jāklasificē kā smaržvielu maisījums vai maisījums (ieskaitot spirta šķīdumus) uz vienas vai vairāku šādu vielu bāzes, kuru izmanto pārtikas rūpniecībā?

| 4. | Vai pie garšvielām [aromatizētājiem] Direktīvas 92/83 (2) 27. panta 1. punkta e) apakšpunkta nozīmē pieder arī KN apakšpozīcijā 1302 19 05 ietilpstošie izstrādājumi vai KN apakšpozīcijā 3301 90 30 ietilpstošie ekstrahētie oleosveķi? |
| --- | --- |

4.

Vai pie garšvielām [aromatizētājiem] Direktīvas 92/83 (2) 27. panta 1. punkta e) apakšpunkta nozīmē pieder arī KN apakšpozīcijā 1302 19 05 ietilpstošie izstrādājumi vai KN apakšpozīcijā 3301 90 30 ietilpstošie ekstrahētie oleosveķi?

---

(1)  I pielikums Padomes Regulai (EEK) Nr. 2658/87 (1987. gada 23. jūlijs) par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu (OV L 256, 7.9.1987., 1. lpp.), ar grozījumiem, kas veikti ar Komisijas Īstenošanas regulu (ES) 2015/1754 (2015. gada 6. oktobris) (OV 2015, L 285, 1. lpp.).

(2)  Direktīva 92/83/EEK (1992. gada 19. oktobris) par to, kā saskaņojams akcīzes nodoklis spirtam un alkoholiskajiem dzērieniem (OV L 316, 31.10.1992., 21. lpp.).

---

| 1.3.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 72/16 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 72/16

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 10. decembrī iesniedza Landesgericht Korneuburg (Austrija) – L GmbH/FK

(Lieta C-672/20)

(2021/C 72/23)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Landesgericht Korneuburg

Pamatlietas puses

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: L GmbH

Atbildētājs apelācijas tiesvedībā: FK

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai Regulas (EK) Nr. 261/2004 (1) 3. panta 2. punkta a) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka šī regula attiecas uz pasažieri, kurš jau pirms ierašanās lidostā ir reģistrējies tiešsaistē, kuram nav nododamās bagāžas un kurš no lidostas ziņojumu dēļa uzzina par lidojuma kavēšanos, pie iekāpšanas izejas gaida papildu informāciju, pie gaisa pārvadātāja letes lūdz informāciju par rezervētā reisa izlidošanu, bet no atbildētājas darbiniekiem nesaņem nedz paskaidrojumu par to, vai un kad lidojums notiks, nedz piedāvājumu par alternatīvu lidojumu, un pēc tam pats rezervē citu lidojumu uz savu galamērķi un neizlido ar sākotnēji reģistrēto lidojumu? |
| --- | --- |

1)

Vai Regulas (EK) Nr. 261/2004 (1) 3. panta 2. punkta a) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka šī regula attiecas uz pasažieri, kurš jau pirms ierašanās lidostā ir reģistrējies tiešsaistē, kuram nav nododamās bagāžas un kurš no lidostas ziņojumu dēļa uzzina par lidojuma kavēšanos, pie iekāpšanas izejas gaida papildu informāciju, pie gaisa pārvadātāja letes lūdz informāciju par rezervētā reisa izlidošanu, bet no atbildētājas darbiniekiem nesaņem nedz paskaidrojumu par to, vai un kad lidojums notiks, nedz piedāvājumu par alternatīvu lidojumu, un pēc tam pats rezervē citu lidojumu uz savu galamērķi un neizlido ar sākotnēji reģistrēto lidojumu?

| 2) | Vai Regulas Nr. 261/2004 5. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka gaisa pārvadātājam nav pienākuma maksāt Pasažieru tiesību regulas 7. pantā paredzēto kompensāciju, ja tas pasažiera galamērķi sasniedz ar 8 stundu un 19 minūšu nokavējumu, jo lidojuma, kas norisinājās pirms iepriekšējiem diviem lidojumiem, laikā zibens spēriens izraisīja bojājumus lidmašīnā; ja pēc nosēšanās piesaistītais tāda uzņēmuma tehniķis, kuram gaisa pārvadātājs uzticējis veikt tehnisko apkopi, konstatē tikai mazus, lidmašīnas darbībspēju neietekmējošus bojājumus (“some minor findings”); ja lidojums, kas norisinājās pirms iepriekšējā lidojuma, tika veikts, taču pirms iepriekšējā lidojuma veiktās pārbaudes laikā izrādījās, ka lidmašīna tuvākajā laikā vairs nav izmantojama, un tādēļ gaisa pārvadātājs sākotnēji paredzētās, bojātās lidmašīnas vietā izmantoja aizstājējlidmašīnu, ar kuru veiktajā iepriekšējā reisā izlidošana notika ar 7 stundu un 40 minūšu nokavējumu? |
| --- | --- |

2)

Vai Regulas Nr. 261/2004 5. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka gaisa pārvadātājam nav pienākuma maksāt Pasažieru tiesību regulas 7. pantā paredzēto kompensāciju, ja tas pasažiera galamērķi sasniedz ar 8 stundu un 19 minūšu nokavējumu, jo lidojuma, kas norisinājās pirms iepriekšējiem diviem lidojumiem, laikā zibens spēriens izraisīja bojājumus lidmašīnā; ja pēc nosēšanās piesaistītais tāda uzņēmuma tehniķis, kuram gaisa pārvadātājs uzticējis veikt tehnisko apkopi, konstatē tikai mazus, lidmašīnas darbībspēju neietekmējošus bojājumus (“some minor findings”); ja lidojums, kas norisinājās pirms iepriekšējā lidojuma, tika veikts, taču pirms iepriekšējā lidojuma veiktās pārbaudes laikā izrādījās, ka lidmašīna tuvākajā laikā vairs nav izmantojama, un tādēļ gaisa pārvadātājs sākotnēji paredzētās, bojātās lidmašīnas vietā izmantoja aizstājējlidmašīnu, ar kuru veiktajā iepriekšējā reisā izlidošana notika ar 7 stundu un 40 minūšu nokavējumu?

| 3) | Vai Regulas Nr. 261/2004 5. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka par vienu no gaisa pārvadātāja veicamajiem iespējamajiem pasākumiem ir uzskatāms arī piedāvājums pasažierim veikt pārrezervāciju uz citu lidojumu, ar kuru viņš savu galamērķi būtu sasniedzis ar 5 stundu nokavējumu (un – izmantojot pēc savas ierosmes veikto rezervāciju – faktiski arī sasniedza), lai gan gaisa pārvadātājs lidojumu veica nevis ar vairs neizmantojamo lidmašīnu, bet gan ar aizstājējlidmašīnu, ar kuru pasažieris savu galamērķi būtu sasniedzis ar 8 stundu un 19 minūšu nokavējumu? |
| --- | --- |

3)

Vai Regulas Nr. 261/2004 5. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka par vienu no gaisa pārvadātāja veicamajiem iespējamajiem pasākumiem ir uzskatāms arī piedāvājums pasažierim veikt pārrezervāciju uz citu lidojumu, ar kuru viņš savu galamērķi būtu sasniedzis ar 5 stundu nokavējumu (un – izmantojot pēc savas ierosmes veikto rezervāciju – faktiski arī sasniedza), lai gan gaisa pārvadātājs lidojumu veica nevis ar vairs neizmantojamo lidmašīnu, bet gan ar aizstājējlidmašīnu, ar kuru pasažieris savu galamērķi būtu sasniedzis ar 8 stundu un 19 minūšu nokavējumu?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91 (OV 2004, L 46, 1. lpp.).

---

| 1.3.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 72/17 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 72/17

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 11. decembrī iesniedza Bundesarbeitsgericht (Vācija) – Industriegewerkschaft Metall (IG Metall) und ver.di – Vereinte Dienstleistungsgewerkschaft

(Lieta C-677/20)

(2021/C 72/24)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Bundesarbeitsgericht

Pamatlietas puses

Pieteicējas, apelācijas sūdzības iesniedzējas un kasācijas sūdzības iesniedzējas: Industriegewerkschaft Metall (IG Metall), ver.di – Vereinte Dienstleistungsgewerkschaft

Pārējie lietas dalībnieki: SAP SE, SE-Betriebsrat der SAP SE, Konzernbetriebsrat der SAP SE, Deutscher Bankangestellten-Verband e. V., Christliche Gewerkschaft Metall (CGM), Verband angestellter Akademiker und leitender Angestellter der chemischen Industrie e. V.

Prejudiciālais jautājums

Vai Gesetz über die Beteiligung der Arbeitnehmer in einer Europäischen Gesellschaft [Likuma par darbinieku iesaistīšanas pasākumiem Eiropas uzņēmējsabiedrībā] 21. panta 6. punkts, no kura izriet, ka gadījumā, ja Vācijā reģistrētu SE dibina pārveidošanas ceļā, attiecībā uz noteiktu skaitu uzraudzības padomes locekļu, ko ievēlē no darbinieku vidus, ir jānodrošina atsevišķa atlases procedūra arodbiedrību izvirzītiem kandidātiem, ir saderīgs ar Padomes Direktīvas 2001/86/EK (2001. gada 8. oktobris), ar ko papildina Eiropas uzņēmējsabiedrības statūtus darbinieku iesaistīšanas jomā (1), 4. panta 4. punktu?

---

(1)  OV 2001, L 294, 22. lpp.

---

| 1.3.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 72/17 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 72/17

---

Tiesas priekšsēdētāja 2020. gada 23. novembra rīkojums (Tribunale di Vicenza (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – AV/Ministero della Giustizia, Itālijas Republika

(Lieta C-834/19) (1)

(2021/C 72/25)

Tiesvedības valoda – itāļu

Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

---

(1)  OV C 54, 17.2.2020.

---

Vispārējā tiesa

| 1.3.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 72/18 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 72/18

---

Vispārējās tiesas 2021. gada 13. janvāra spriedums – Bezouaoui un HB Consultant/Komisija

(Lieta T-478/18) (1)

(Valsts atbalsts - Būvniecības tehnikas drošas vadīšanas apmācība - Apmācības Francijā, kuru izdevumus atmaksā valsts apstiprinātas uz paritāti balstītas struktūras (OPCA) - Lēmums, ar kuru konstatēta valsts atbalsta neesamība - Valsts atbalsta jēdziens - Valsts vainojamība - Valsts kontrole pār līdzekļiem)

(2021/C 72/26)

Tiesvedības valoda –franču

Lietas dalībnieki

Prasītāji: Hacène Bezouaoui (Avanne, Francija) un HB Consultant (Beure, Francija) (pārstāvji: J.-F. Henrotte un N. Neyrinck, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: C. Georgieva-Kecsmar un K. Herrmann)

Priekšmets

Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru tiek lūgts daļēji atcelt Komisijas 2018. gada 10. aprīļa lēmumu C(2018) 2075 final par Francijas iespējamo atbalstu SA.46897 (2018/NN) saistībā ar finansējumu apmācībām, lai saņemtu būvniecības tehnikas drošas vadīšanas prasmes apliecību (CACES).

Rezolutīvā daļa

| 1) | Prasību noraidīt. |
| --- | --- |

1)

Prasību noraidīt.

| 2) | HB Consultant un Hacène Bezouaoui sedz savus tiesāšanās izdevumus paši. |
| --- | --- |

2)

HB Consultant un Hacène Bezouaoui sedz savus tiesāšanās izdevumus paši.

---

(1)  OV C 373, 15.10.2018.

---

| 1.3.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 72/18 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 72/18

---

Vispārējās tiesas 2021. gada 13. janvāra spriedums – Helbert/EUIPO

(Lieta T-548/18) (1)

(Civildienests - Pieņemšana darbā - Paziņojums par konkursu - Atklāts konkurss EUIPO/AD/01/17 - Lēmums neiekļaut prasītāju konkursa rezerves sarakstā - Atlases komisijas sastāvs - Stabilitāte - Atbildība)

(2021/C 72/27)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Lars Helbert (Alikante, Spānija) (pārstāvis: H. Tettenborn, avocat)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: A. Lukošiūtė un K. Tóth, piedaloties B. Wägenbaur, avocat)

Priekšmets

Prasība, kura ir pamatota ar LESD 270. pantu un ar kuru tiek lūgts, pirmkārt, atcelt konkursa EUIPO/AD/01/17 – Administratori (AD 6) intelektuālā īpašuma jomā atlases komisijas 2017. gada 1. decembra lēmumu neiekļaut prasītāju rezerves sarakstā, kas ir izveidots, lai pieņemtu darbā EUIPO administratorus, un, otrkārt, atcelt šīs pašas atlases komisijas 2018. gada 7. marta lēmuma, ar ko tika noraidīts prasītāja pārskatīšanas lūgums, galīgo versiju pēc EUIPO2018. gada 8. jūnija lēmuma, ar ko noraida viņa sūdzību, un, otrkārt, atlīdzināt kaitējumu, kurš prasītajam ar to esot nodarīts.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Atcelt 2018. gada 7. marta lēmumu, ar kuru atklātā konkursa EPSO/AD/01/17 atlases komisija, veikusi pārskatīšanu, atteicās iekļaut Lars Helbert vārdu rezerves sarakstā AD6 pakāpes administratoru pieņemšanai darbā intelektuālā īpašuma jomā. |
| --- | --- |

1)

Atcelt 2018. gada 7. marta lēmumu, ar kuru atklātā konkursa EPSO/AD/01/17 atlases komisija, veikusi pārskatīšanu, atteicās iekļaut Lars Helbert vārdu rezerves sarakstā AD6 pakāpes administratoru pieņemšanai darbā intelektuālā īpašuma jomā.

| 2) | Prasību pārējā daļā noraidīt. |
| --- | --- |

2)

Prasību pārējā daļā noraidīt.

| 3) | Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO) atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

3)

Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO) atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 427, 26.11.2018.

---

| 1.3.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 72/19 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 72/19

---

Vispārējās tiesas 2021. gada 13. janvāra spriedums – ZR/EUIPO

(Lieta T-610/18) (1)

(Civildienests - Pieņemšana darbā - Paziņojums par konkursu - Atklāts konkurss EUIPO/AD/01/17 - Lēmums neietvert prasītāja vārdu konkursa rezerves sarakstā - Atlases komisijas sastāvs - Stabilitāte)

(2021/C 72/28)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: ZR (pārstāvji: S. Rodrigues un A. Blot, advokāti)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: A. Lukošiūtė un K. Tóth, kam palīdz B. Wägenbaur, advokāts)

Priekšmets

Prasība, kura ir pamatota ar LESD 270. pantu un ar kuru tiek lūgts, pirmkārt, atcelt konkursa EUIPO/AD/01/17 – Administratori (AD 6) intelektuālā īpašuma jomā atlases komisijas 2017. gada 1. decembra lēmumu neietvert prasītājas vārdu rezerves sarakstā, kas sagatavots, lai EUIPO pieņemtu darbā administratorus, otrkārt, atlases komisijas 2018. gada 7. marta lēmumu atteikt prasītājas lūgumu par pārskatīšanu un, treškārt, EUIPO2018. gada 27. jūnija lēmumu noraidīt prasītājas sūdzību, kas iesniegta saskaņā ar Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu 90. panta 2. punktu.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Atcelt 2018. gada 7. marta lēmumu, ar kuru atklātā konkursa EUIPO/AD/01/17 atlases komisija atteica pēc pārskatīšanas ietvert ZR rezerves sarakstā saistībā ar AD 6 pakāpes administratoru pieņemšanu darbā intelektuālā īpašuma jomā. |
| --- | --- |

1)

Atcelt 2018. gada 7. marta lēmumu, ar kuru atklātā konkursa EUIPO/AD/01/17 atlases komisija atteica pēc pārskatīšanas ietvert ZR rezerves sarakstā saistībā ar AD 6 pakāpes administratoru pieņemšanu darbā intelektuālā īpašuma jomā.

| 2) | Prasību pārējā daļā noraidīt. |
| --- | --- |

2)

Prasību pārējā daļā noraidīt.

| 3) | Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO) atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

3)

Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO) atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 455, 17.12.2018.

---

| 1.3.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 72/20 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 72/20

---

Vispārējās tiesas 2021. gada 20. janvāra spriedums – ABLV Bank/VNV

(Lieta T-758/18) (1)

(Ekonomikas un monetārā savienība - Banku savienība - Vienotais kredītiestāžu un noteiktu ieguldījumu brokeru sabiedrību noregulējuma mehānisms (VNM) - Vienotais noregulējuma fonds (VNF) - Ex ante iemaksu noteikšana par 2015. un 2018. gadu - Lūguma par iemaksu pārrēķinu un atmaksu noraidījums - Prasība atcelt tiesību aktu - Pārsūdzams akts - Pieņemamība - Kredītiestāde, kurai anulēta licence - Regulas (ES) Nr. 806/2014 70. panta 4. punkts - Jēdziens “statusa maiņa” - Deleģētās regulas (ES) 2015/63 12. panta 2. punkts)

(2021/C 72/29)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: ABLV Bank, AS (Rīga, Latvija) (pārstāvis: O. Behrends, advokāts)

Atbildētāja: Vienotā noregulējuma valde (pārstāvji: J. Kerlin un P. Messina, kuriem palīdz B. Meyring, S. Schelo, T. Klupsch un S. Ianc, advokāti)

Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Eiropas Komisija (pārstāvji: D. Triantafyllou, A. Nijenhuis un A. Steiblytė)

Priekšmets

Prasība, kura pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru tiek lūgts atcelt VNV 2018. gada 17. oktobra vēstuli, ar ko tā ir noraidījusi prasītājas lūgumus, pirmkārt, pārrēķināt tās ex ante iemaksu par 2018. gadu un atmaksāt pārmaksāto summu un, otrkārt, atmaksāt tai daļu no tās ex ante iemaksas par 2015. gadu pēc dienas, kad Eiropas Centrālā banka (ECB) anulēja tās licenci.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Prasību noraidīt. |
| --- | --- |

1)

Prasību noraidīt.

| 2) | ABLV Bank, AS sedz savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzina Vienotās noregulējuma valdes (VNV) tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

ABLV Bank, AS sedz savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzina Vienotās noregulējuma valdes (VNV) tiesāšanās izdevumus.

| 3) | Eiropas Komisija savus tiesāšanās izdevumus sedz pati. |
| --- | --- |

3)

Eiropas Komisija savus tiesāšanās izdevumus sedz pati.

---

(1)  OV C 82, 4.3.2019.

---

| 1.3.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 72/21 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 72/21

---

Vispārējās tiesas 2021. gada 20. janvāra spriedums – Stada Arzneimittel/EUIPO – Optima Naturals (“OptiMar”)

(Lieta T-261/19) (1)

(Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “OptiMar” reģistrācijas pieteikums - Agrāka valsts vārdiska preču zīme “Mar” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts))

(2021/C 72/30)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Stada Arzneimittel AG (Bad Vilbel, Vācija) (pārstāvji: J.-C. Plate un R. Kaase, advokāti)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: A. Folliard–Monguiral un V. Ruzek)

Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Optima Naturals Srl (Gallarate, Itālija) (pārstāvji: S. Brustia un E. Montelione, advokāti)

Priekšmets

Prasība par EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2019. gada 31. janvāra lēmumu lietā R 1348/2018-1 attiecībā uz iebildumu procesu starp Stada Arzneimittel un Optima Naturals.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Prasību noraidīt. |
| --- | --- |

1)

Prasību noraidīt.

| 2) | Stada Arzneimittel AG atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Stada Arzneimittel AG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 206, 17.6.2019.

---

| 1.3.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 72/21 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 72/21

---

Vispārējās tiesas 2021. gada 20. janvāra spriedums – 12seasons/EUIPO – Société immobilière et mobilière de Montagny (“BE EDGY BERLIN”)

(Lieta T-329/19) (1)

(Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “BE EDGY BERLIN” reģistrācijas pieteikums - Agrāka valsts vārdiska preču zīme “EDJI” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts))

(2021/C 72/31)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: 12seasons GmbH (Berlīne, Vācija) (pārstāvis: M. Gail, advokāts)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: L. Rampini un V. Ruzek)

Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Société immobilière et mobilière de Montagny (Roanne, Francija) (pārstāve: A. Grolée, advokāte)

Priekšmets

Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2019. gada 19. marta lēmumu lietā R 1522/2018-5 attiecībā uz iebildumu procesu starp Société immobilière et mobilière de Montagny un 12seasons.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Prasību noraidīt. |
| --- | --- |

1)

Prasību noraidīt.

| 2) | 12seasons GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

12seasons GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 246, 22.7.2019.

---

| 1.3.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 72/22 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 72/22

---

Vispārējās tiesas 2021. gada 20. janvāra spriedums – Enoport/EUIPO – Miguel Torres (“CABEÇA DE TOIRO”)

(Lieta T-811/19) (1)

(Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “CABEÇA DE TOIRO” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “SANGRE DE TORO” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts))

(2021/C 72/32)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Enoport – Produção de Bebidas Lda (Rio Maior, Portugāle) (pārstāve: J. Alves Coelho, advokāte)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: J. Crespo Carrillo)

Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Miguel Torres, SA (Vilafranca del Penedès, Spānija) (pārstāvji: M. Ceballos Rodríguez un M. Robledo McClymont, advokātes)

Priekšmets

Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2019. gada 9. septembra lēmumu lietā R 394/2019-5 attiecībā uz iebildumu procesu starp Miguel Torres un Enoport – Produção de Bebidas.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Prasību noraidīt. |
| --- | --- |

1)

Prasību noraidīt.

| 2) | Enoport – Produção de Bebidas Lda atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Enoport – Produção de Bebidas Lda atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 36, 3.2.2020.

---

| 1.3.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 72/22 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 72/22

---

Vispārējās tiesas 2021. gada 13. janvāra spriedums – RY/Komisija

(Lieta T-824/19) (1)

(Civildienests - Pagaidu darbinieki - Uz nenoteiktu laiku noslēgta līguma izbeigšana atbilstoši Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 47. panta c) punkta i) apakšpunktam - Vispārējās tiesas sprieduma izpilde - LESD 266. pants - Tiesības tikt uzklausītam - Jauns lēmums izbeigt līgumu)

(2021/C 72/33)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītājs: RY (pārstāvis: J.-N. Louis, advokāts)

Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: B. Schima un B. Mongin)

Priekšmets

Prasība, kas ir pamatota ar LESD 270. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt Komisijas 2019. gada 10. aprīļa lēmumu izbeigt ar prasītāju uz nenoteiktu laiku noslēgto līgumu.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Prasību noraidīt. |
| --- | --- |

1)

Prasību noraidīt.

| 2) | RY atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

RY atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 36, 3.2.2020.

---

| 1.3.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 72/23 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 72/23

---

Vispārējās tiesas 2021. gada 20. janvāra spriedums – Apologistics/EUIPO – Peikert (“discount-apotheke.de”)

(Lieta T-844/19) (1)

(Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “discount-ap*theke.de” reģistrācijas pieteikums - Agrākas Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “APODISCOUNTER” un “APO” un grafiskas preču zīmes “apo-discounter.de”, “apo.co” un “apo.de” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts))

(2021/C 72/34)

Tiesvedības valoda – vācu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Apologistics GmbH (Markkleeberg, Vācija) (pārstāvis: H. Hug, advokāts)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: A. Söder)

Otrs procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībnieks, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Franz Michael Peikert (Offenbach, Vācija) (pārstāvis: T. Bruggmann, advokāts)

Priekšmets

Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2019. gada 10. oktobra lēmumu lietā R 2309/2018-5 attiecībā uz iebildumu procesu starp Apologistics un F. M. Peikert.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Prasību noraidīt. |
| --- | --- |

1)

Prasību noraidīt.

| 2) | Apologistics GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Apologistics GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 45, 10.2.2020.

---

| 1.3.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 72/24 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 72/24

---

Vispārējās tiesas 2021. gada 13. janvāra spriedums – Multi-Service/Komisija

(Lieta T-873/19) (1)

(Vide - Regula (ES) Nr. 517/2014 - Fluorētas siltumnīcefekta gāzes - Elektronisks reģistrs fluorogļūdeņražu laišanai tirgū paredzētajām kvotām - Lēmums, ar kuru atcelta uzņēmuma reģistrācija - Pieprasītās informācijas nesniegšana)

(2021/C 72/35)

Tiesvedības valoda – poļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Multi-Service S.A. (Kwidzyn, Polija) (pārstāvis: P. Jankowski, advokāts)

Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: A. Becker, M. Jáuregui Gómez un M. Rynkowski)

Priekšmets

Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt Komisijas 2019. gada 3. oktobra lēmumu Ares(2019) 6103796, ar kuru tā atcēla prasītājas reģistrāciju pašas atbilstoši Regulas (ES) Nr. 517/2014 17. pantam izveidotajā un pārvaldītajā reģistrā.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Prasību noraidīt. |
| --- | --- |

1)

Prasību noraidīt.

| 2) | Multi-Service S.A. atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Multi-Service S.A. atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 87, 16.3.2020.

---

| 1.3.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 72/24 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 72/24

---

Vispārējās tiesas 2021. gada 20. janvāra spriedums – Folschette u.c./Komisija

(Lieta T-884/19) (1)

(Ārpuslīgumiskā atbildība - OLAF izmeklēšana - Informātikas tirgus - Korupcija - Tirgošanās ar ietekmi - Galīgais ziņojums ar ieteikumu uzsākt kriminālvajāšanu - Galīga attaisnošana krimināltiesā - Noilgums - Pietiekami būtisks tiesību normas, ar kuru privātpersonām piešķir tiesības, pārkāpums)

(2021/C 72/36)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītāji: Marc Folschette (Leudelange, Luksemburga), Tetyana Grygorenko (Leudelange), Professional Business Solutions SA (Leudelange) (pārstāvis: N. Bauer, advokāts)

Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: J. Baquero Cruz un F. Blanc)

Priekšmets

Prasība, kas ir pamatota ar LESD 268. pantu un ar ko tiek lūgts atlīdzināt kaitējumu, kurš, kā tiek apgalvots, prasītājiem esot nodarīts ar Eiropas Biroja krāpšanas apkarošanai (OLAF) rīcību iekšējā izmeklēšanā.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Prasību noraidīt. |
| --- | --- |

1)

Prasību noraidīt.

| 2) | Marc Folschette, Tetyana Grygorenko un Professional Business Solutions SA atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Marc Folschette, Tetyana Grygorenko un Professional Business Solutions SA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 61, 24.2.2020.

---

| 1.3.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 72/25 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 72/25

---

Vispārējās tiesas 2021. gada 20. janvāra spriedums – Oatly/EUIPO (“IT’S LIKE MILK BUT MADE FOR HUMANS”)

(Lieta T-253/20) (1)

(Eiropas Savienības preču zīme - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “IT’S LIKE MILK BUT MADE FOR HUMANS” reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamats - Atšķirtspēja - Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

(2021/C 72/37)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Oatly AB (Malme, Zviedrija) (pārstāvis: M. Johansson, advokāts)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: J. Ivanauskas un V. Ruzek)

Priekšmets

Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2020. gada 7. februāra lēmumu lietā R 2446/2019-5 attiecībā uz pieteikumu par vārdiska apzīmējuma “IT’S LIKE MILK BUT MADE FOR HUMANS” kā Eiropas Savienības preču zīmes reģistrāciju.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Atcelt Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) Apelācijas piektās padomes 2020. gada 7. februāra lēmumu lietā R 2446/2019-5 attiecībā uz pieteikumu par Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “IT’S LIKE MILK BUT MADE FOR HUMANS” kā Eiropas Savienības preču zīmes reģistrāciju. |
| --- | --- |

1)

Atcelt Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) Apelācijas piektās padomes 2020. gada 7. februāra lēmumu lietā R 2446/2019-5 attiecībā uz pieteikumu par Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “IT’S LIKE MILK BUT MADE FOR HUMANS” kā Eiropas Savienības preču zīmes reģistrāciju.

| 2) | EUIPO sedz savus, kā arī atlīdzina Oatly AB tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

EUIPO sedz savus, kā arī atlīdzina Oatly AB tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 215, 29.6.2020.

---

| 1.3.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 72/25 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 72/25

---

Vispārējās tiesas 2021. gada 20. janvāra spriedums – Crevier/EUIPO (Gaisa atsvaidzināšanas aparāts)

(Lieta T-276/20) (1)

(Kopienas dizainparaugs - Kopienas dizainparauga, kas attēlo gaisa atsvaidzināšanas aparātu, reģistrācijas pieteikums - Termiņa attiecībā pret EUIPO neievērošana - Pieteikums par restitutio in integrum - Regulas (EK) Nr. 6/2002 67. panta 1. punkts - Rūpības pienākums)

(2021/C 72/38)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Jeffrey Scott Crevier (Fort Lauderdale, Florida, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvis: M. Kime, barrister)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: R. Cottrell, A. Folliard-Monguiral un V. Ruzek)

Priekšmets

Prasība par EUIPO Apelācijas trešās padomes 2020. gada 2. marta lēmumu lietā R 2396/2019-3 attiecība uz pieteikumu par restitutio in integrum.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Prasību noraidīt. |
| --- | --- |

1)

Prasību noraidīt.

| 2) | Jeffrey Scott Crevier atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Jeffrey Scott Crevier atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 247, 27.7.2020.

---

| 1.3.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 72/26 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 72/26

---

Prasība, kas celta 2020. gada 15. decembrī – Grupa Azoty u.c./Komisija

(Lieta T-726/20)

(2021/C 72/39)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāji: Grupa Azoty S.A. (Tarnów, Polija), Azomureș SA (Tîrgu Mureş, Rumānija), Lipasmata Kavalas LTD Ypokatastima Allodapis (P. Fáliro, Grieķija) (pārstāvji: D. Haverbeke, L. Ruessmann un P. Sellar, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītāju prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt Komisijas Paziņojuma – Pamatnostādnes par atsevišķiem valsts atbalsta pasākumiem saistībā ar siltumnīcefekta gāzu emisijas kvotu tirdzniecības sistēmu pēc 2021. gada (1) –, I pielikumu, ciktāl ar to nepamatoti ir izslēgta mēslošanas līdzekļu nozare; |
| --- | --- |

—

atcelt Komisijas Paziņojuma – Pamatnostādnes par atsevišķiem valsts atbalsta pasākumiem saistībā ar siltumnīcefekta gāzu emisijas kvotu tirdzniecības sistēmu pēc 2021. gada (1) –, I pielikumu, ciktāl ar to nepamatoti ir izslēgta mēslošanas līdzekļu nozare;

| — | saskaņā ar LESD 264. pantu noteikt, ka apstrīdētā tiesību akta I pielikuma sekas ir atstājamas spēkā līdz brīdim, kad atbildētāja veiks vajadzīgos pasākumus, lai izpildītu Vispārējās tiesas spriedumu atbilstoši LESD 266. pantam; |
| --- | --- |

—

saskaņā ar LESD 264. pantu noteikt, ka apstrīdētā tiesību akta I pielikuma sekas ir atstājamas spēkā līdz brīdim, kad atbildētāja veiks vajadzīgos pasākumus, lai izpildītu Vispārējās tiesas spriedumu atbilstoši LESD 266. pantam;

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītāji izvirza septiņus pamatus.

| 1. | Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētā tiesību akta I pielikumā neesot ievērota kompetence.






  — | Saskaņā LES 5. panta 1. un 2. punktu Savienība darbojas tikai to kompetenču robežās, ko tai Līgumos piešķīrušas dalībvalstis. Kompetence, kas Līgumos nav piešķirta Savienībai, paliek dalībvalstīm. |
| --- | --- | --- |

1.

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētā tiesību akta I pielikumā neesot ievērota kompetence.

—

Saskaņā LES 5. panta 1. un 2. punktu Savienība darbojas tikai to kompetenču robežās, ko tai Līgumos piešķīrušas dalībvalstis. Kompetence, kas Līgumos nav piešķirta Savienībai, paliek dalībvalstīm.

| — | Saskaņā ar Direktīvas 2003/87/EK, ar grozījumiem (2), 10.a panta 6. punktu nevis atbildētājas, bet gan dalībvalstu kompetencē ir noteikt nozares un apakšnozares un pieņemt tādu sarakstu kā apstrīdētā tiesību akta I pielikums. |
| --- | --- |

—

Saskaņā ar Direktīvas 2003/87/EK, ar grozījumiem (2), 10.a panta 6. punktu nevis atbildētājas, bet gan dalībvalstu kompetencē ir noteikt nozares un apakšnozares un pieņemt tādu sarakstu kā apstrīdētā tiesību akta I pielikums.

| 2. | Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētā tiesību akta I pielikumā esot pieļauts būtisku procedūras noteikumu (pienākums norādīt pamatojumu) pārkāpums.






  — | Apstrīdētā tiesību akta pamatojumā, kas pieprasīts LESD 296. pantā, nav skaidri un nepārprotami atspoguļota atbildētājas argumentācija attiecībā uz netiešo emisiju intensitātes skaitļa aprēķināšanu prasītāju nozarē, kas ir izšķirošais faktors nozares iekļaušanai vai izslēgšanai no apstrīdētā tiesību akta I pielikuma. |
| --- | --- | --- |

2.

Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētā tiesību akta I pielikumā esot pieļauts būtisku procedūras noteikumu (pienākums norādīt pamatojumu) pārkāpums.

—

Apstrīdētā tiesību akta pamatojumā, kas pieprasīts LESD 296. pantā, nav skaidri un nepārprotami atspoguļota atbildētājas argumentācija attiecībā uz netiešo emisiju intensitātes skaitļa aprēķināšanu prasītāju nozarē, kas ir izšķirošais faktors nozares iekļaušanai vai izslēgšanai no apstrīdētā tiesību akta I pielikuma.

| — | Pamatojuma nenorādīšanas sekas esot tādas, ka prasītāji nevar aizstāvēt savas tiesības un Vispārējā tiesa nevar īstenot savu pārbaudi. |
| --- | --- |

—

Pamatojuma nenorādīšanas sekas esot tādas, ka prasītāji nevar aizstāvēt savas tiesības un Vispārējā tiesa nevar īstenot savu pārbaudi.

| 3. | Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētā tiesību akta pielikumā esot pieļautas acīmredzamas kļūdas vērtējumā.






  — | Atbildētājai rīcības brīvības kontekstā, kad tā, īstenojot savu kompetenci atbilstoši LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunktam, veic sarežģītus ekonomiska un sociāla rakstura vērtējumus, ir jāparāda, ka tā ir izvērtējusi visus tās situācijas būtiskos faktorus un apstākļus, kuru bija iecerēts regulēt ar apstrīdēto tiesību aktu. Atbildētāja esot pieļāvusi vairākas acīmredzamas kļūdas vērtējumā, izslēdzot prasītāju nozari no apstrīdētā tiesību akta I pielikumā ietvertā atbalsttiesīgo nozaru saraksta, it īpaši a) neņemot vērā mēslošanas līdzekļu nozares atbilstošo un pilnīgo elektroenerģijas patēriņa informāciju, lai noteiktu nozares netiešo emisiju intensitāti, kā rezultātā nozares netiešo emisiju intensitāte netika pienācīgi novērtēta un tika izslēgta no I pielikuma; b) neņemot vērā un neizvērtējot visus pieteikumā ietvertos būtiskos faktus, jo tā nebija ņēmusi vērā prasītāju pierādījumus, nenorādot pamatojumu; c) attiecībā uz kvalitatīvo novērtējumu, nepareizi novērtējot nozares kvalificēšanu, pamatojoties uz kurināmā un elektroenerģijas aizvietojamības kritēriju, un nepamatojot, kādēļ nozares apakšnozares netika iekļautas I pielikumā, balstoties uz šo kritēriju. |
| --- | --- | --- |

3.

Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētā tiesību akta pielikumā esot pieļautas acīmredzamas kļūdas vērtējumā.

—

Atbildētājai rīcības brīvības kontekstā, kad tā, īstenojot savu kompetenci atbilstoši LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunktam, veic sarežģītus ekonomiska un sociāla rakstura vērtējumus, ir jāparāda, ka tā ir izvērtējusi visus tās situācijas būtiskos faktorus un apstākļus, kuru bija iecerēts regulēt ar apstrīdēto tiesību aktu. Atbildētāja esot pieļāvusi vairākas acīmredzamas kļūdas vērtējumā, izslēdzot prasītāju nozari no apstrīdētā tiesību akta I pielikumā ietvertā atbalsttiesīgo nozaru saraksta, it īpaši a) neņemot vērā mēslošanas līdzekļu nozares atbilstošo un pilnīgo elektroenerģijas patēriņa informāciju, lai noteiktu nozares netiešo emisiju intensitāti, kā rezultātā nozares netiešo emisiju intensitāte netika pienācīgi novērtēta un tika izslēgta no I pielikuma; b) neņemot vērā un neizvērtējot visus pieteikumā ietvertos būtiskos faktus, jo tā nebija ņēmusi vērā prasītāju pierādījumus, nenorādot pamatojumu; c) attiecībā uz kvalitatīvo novērtējumu, nepareizi novērtējot nozares kvalificēšanu, pamatojoties uz kurināmā un elektroenerģijas aizvietojamības kritēriju, un nepamatojot, kādēļ nozares apakšnozares netika iekļautas I pielikumā, balstoties uz šo kritēriju.

| 4. | Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētā tiesību akta I pielikumā esot nepareizi piemērots pareizais novērtēšanas kritērijs.






  — | Direktīvas 2003/87/EK 10.a panta 6. punktā ir pieprasīts, ka nozares ir jāizvērtē, ņemot vērā kritēriju, kas saistīts ar oglekļa emisiju pārvirzes “reālu risku”; |
| --- | --- | --- |

4.

Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētā tiesību akta I pielikumā esot nepareizi piemērots pareizais novērtēšanas kritērijs.

—

Direktīvas 2003/87/EK 10.a panta 6. punktā ir pieprasīts, ka nozares ir jāizvērtē, ņemot vērā kritēriju, kas saistīts ar oglekļa emisiju pārvirzes “reālu risku”;

| — | Atbildētāja esot piemērojusi citu testu, proti, “ievērojamu risku”. Šādi rīkojoties, tā esot piemērojusi nepareizo tiesiskuma kritēriju. |
| --- | --- |

—

Atbildētāja esot piemērojusi citu testu, proti, “ievērojamu risku”. Šādi rīkojoties, tā esot piemērojusi nepareizo tiesiskuma kritēriju.

| 5. | Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka ar pārsūdzētā tiesību akta I pielikumu esot pārkāpts pārskatāmības princips.






  — | Procesā, kura rezultātā tika pieņemts apstrīdētais tiesību akts, trūka pārskatāmības galvenajos aspektos, it īpaši: a) atbildētāja neesot izpaudusi datus, kas tika izmantoti, lai aprēķinātu netiešo emisiju intensitātes skaitli, kas attiecībā uz prasītāju nozari tika aprēķināts vai nu apstrīdētajā tiesību aktā vai pievienotajā ietekmes novērtējumā; b) atbildētāja neesot sniegusi paskaidrojumus, kas pamato tās vērtējumu par to, kurās apakšnozarēs ir vislielākais elektrifikācijas potenciāls. |
| --- | --- | --- |

5.

Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka ar pārsūdzētā tiesību akta I pielikumu esot pārkāpts pārskatāmības princips.

—

Procesā, kura rezultātā tika pieņemts apstrīdētais tiesību akts, trūka pārskatāmības galvenajos aspektos, it īpaši: a) atbildētāja neesot izpaudusi datus, kas tika izmantoti, lai aprēķinātu netiešo emisiju intensitātes skaitli, kas attiecībā uz prasītāju nozari tika aprēķināts vai nu apstrīdētajā tiesību aktā vai pievienotajā ietekmes novērtējumā; b) atbildētāja neesot sniegusi paskaidrojumus, kas pamato tās vērtējumu par to, kurās apakšnozarēs ir vislielākais elektrifikācijas potenciāls.

| — | Visā apstrīdētā akta pieņemšanas procesā atbildētāja attiecās izpaust attiecīgajām pusēm, kā tiks aprēķināts to netiešo emisiju intensitātes skaitlis un kā tiks piemērots elektrifikācijas kritērijs, tādējādi traucējot tām veikt jebkādas būtiskas pārrunas ar atbildētāju konsultāciju periodos; |
| --- | --- |

—

Visā apstrīdētā akta pieņemšanas procesā atbildētāja attiecās izpaust attiecīgajām pusēm, kā tiks aprēķināts to netiešo emisiju intensitātes skaitlis un kā tiks piemērots elektrifikācijas kritērijs, tādējādi traucējot tām veikt jebkādas būtiskas pārrunas ar atbildētāju konsultāciju periodos;

| — | Tādējādi atbildētāja neesot izpildījusi LESD 15. pantā un LES 11. pantā paredzētos pienākumus nodrošināt procesa, kura rezultātā tika pieņemts apstrīdētā tiesību akta I pielikums, pārskatāmību. |
| --- | --- |

—

Tādējādi atbildētāja neesot izpildījusi LESD 15. pantā un LES 11. pantā paredzētos pienākumus nodrošināt procesa, kura rezultātā tika pieņemts apstrīdētā tiesību akta I pielikums, pārskatāmību.

| 6. | Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka ar apstrīdētā tiesību akta I pielikumu esot pārkāpts subsidiaritātes princips.






  — | Saskaņā ar LESD 5. panta 3. punktu Eiropas Savienība jomās, kas neietilpst tās ekskluzīvā kompetencē, rīkojas tikai tad, ja dalībvalstis nevar pietiekami labi īstenot paredzētās darbības mērķus, bet ierosinātās darbības mēroga vai seku dēļ tie ir labāk sasniedzami Savienības līmenī. |
| --- | --- | --- |

6.

Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka ar apstrīdētā tiesību akta I pielikumu esot pārkāpts subsidiaritātes princips.

—

Saskaņā ar LESD 5. panta 3. punktu Eiropas Savienība jomās, kas neietilpst tās ekskluzīvā kompetencē, rīkojas tikai tad, ja dalībvalstis nevar pietiekami labi īstenot paredzētās darbības mērķus, bet ierosinātās darbības mēroga vai seku dēļ tie ir labāk sasniedzami Savienības līmenī.

| — | Lai arī uz Direktīvas 2003/87/EK 10.a panta 6. punktu balstītie valsts pasākumi ir pakļauti valsts atbalsta kontrolei, atbildētāja esot pārkāpusi subsidiaritātes principu, nosakot ex ante sarakstu, kurā ierobežotas nozares un apakšnozares, kurās ir tiesības saņemt kompensāciju par netiešo emisiju izmaksām, jo a) dalībvalstis vislabāk spēj novērtēt katras nozares reālo oglekļa emisiju pārvirzes risku, tādēļ ka būtiskas netiešās izmaksas jau faktiski ir radušās, un b) atbildētāja pieņēma I pielikumu, pienācīgi nepamatojot vajadzību šādi rīkoties. |
| --- | --- |

—

Lai arī uz Direktīvas 2003/87/EK 10.a panta 6. punktu balstītie valsts pasākumi ir pakļauti valsts atbalsta kontrolei, atbildētāja esot pārkāpusi subsidiaritātes principu, nosakot ex ante sarakstu, kurā ierobežotas nozares un apakšnozares, kurās ir tiesības saņemt kompensāciju par netiešo emisiju izmaksām, jo a) dalībvalstis vislabāk spēj novērtēt katras nozares reālo oglekļa emisiju pārvirzes risku, tādēļ ka būtiskas netiešās izmaksas jau faktiski ir radušās, un b) atbildētāja pieņēma I pielikumu, pienācīgi nepamatojot vajadzību šādi rīkoties.

| 7. | Ar septīto pamatu tiek apgalvots, ka ar apstrīdētā tiesību akta I pielikumu esot pārkāpts samērīguma princips.






  — | Atbildētāja esot pārkāpusi samērīguma principu, jo tā a) neesot centusies sasniegt likumīgo mērķi, kas ir stimulēt izmaksu ziņā lietderīgu ekonomikas dekarbonizāciju, atļaujot energoietilpīgam nozarēm drīzāk ieguldīt energoefektivitātē nevis pārcelt savu ražošanu uz trešām valstīm; b) uzliekot pārāk lielu slogu izslēgtajām nozarēm, lai gan pastāvot mazāk apgrūtinoši risinājumi (kā maksimālais atbalsta apmērs vai nosacījumu mehānisms), lai apstrīdētā akta mērķi tiktu sasniegti vismaz tādā pašā veidā; un c) atklāja atbalsttiesīgo nozaru vērtējuma galvenās detaļas tikai četras dienas pirms apstrīdētā tiesību akta publicēšanas 2020. gada 25. septembrī, kas ir tikai nedaudz vēlāk kā trīs mēnešus pirms šobrīd piemērojamo vadlīniju, kas attiecas uz emisijas kvotu tirdzniecības sistēmu, spēkā esamības beigām. Šādi rīkojoties, atbildētāja esot pārkāpusi LES 5. panta 4. punktu. |
| --- | --- | --- |

7.

Ar septīto pamatu tiek apgalvots, ka ar apstrīdētā tiesību akta I pielikumu esot pārkāpts samērīguma princips.

—

Atbildētāja esot pārkāpusi samērīguma principu, jo tā a) neesot centusies sasniegt likumīgo mērķi, kas ir stimulēt izmaksu ziņā lietderīgu ekonomikas dekarbonizāciju, atļaujot energoietilpīgam nozarēm drīzāk ieguldīt energoefektivitātē nevis pārcelt savu ražošanu uz trešām valstīm; b) uzliekot pārāk lielu slogu izslēgtajām nozarēm, lai gan pastāvot mazāk apgrūtinoši risinājumi (kā maksimālais atbalsta apmērs vai nosacījumu mehānisms), lai apstrīdētā akta mērķi tiktu sasniegti vismaz tādā pašā veidā; un c) atklāja atbalsttiesīgo nozaru vērtējuma galvenās detaļas tikai četras dienas pirms apstrīdētā tiesību akta publicēšanas 2020. gada 25. septembrī, kas ir tikai nedaudz vēlāk kā trīs mēnešus pirms šobrīd piemērojamo vadlīniju, kas attiecas uz emisijas kvotu tirdzniecības sistēmu, spēkā esamības beigām. Šādi rīkojoties, atbildētāja esot pārkāpusi LES 5. panta 4. punktu.

---

(1)  OV 2020, C 317, 5. lpp.

(2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2003/87/EK (2003. gada 13. oktobris), ar kuru nosaka sistēmu siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecībai Kopienā un groza Padomes Direktīvu 96/61/EK (OV 2003, L 275, 32. lpp.), ar grozījumiem.

---

| 1.3.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 72/28 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 72/28

---

Prasība, kas celta 2020. gada 17. decembrī – Car-Master 2/Komisija

(Lieta T-743/20)

(2021/C 72/40)

Tiesvedības valoda – poļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Car-Master 2 sp. z o.o. sp.k. (Krakova, Polija) (pārstāvis: M. Miśkowicz, radca prawny)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt Eiropas Komisijas 2020. gada 22. oktobra lēmumu C(2020) 7369 final lietā AT.40665 – Toyota; |
| --- | --- |

—

atcelt Eiropas Komisijas 2020. gada 22. oktobra lēmumu C(2020) 7369 final lietā AT.40665 – Toyota;

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tai skaitā izdevumus par pārstāvību tiesvedībā. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tai skaitā izdevumus par pārstāvību tiesvedībā.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītāja izvirza divus pamatus.

| 1. | Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ir kļūdaini interpretēts un nepareizi piemērots Padomes Regulas Nr. 1/2003 (turpmāk tekstā – “Regula Nr. 1/2003”) 13. panta 2. punkts (1).






  — | Šā pamata atbalstam prasītāja apgalvo, ka lieta nav tikusi izskatīta Polijas konkurences iestādē Regulas Nr. 1/2003 13. panta 2. punkta izpratnē. Konkrēti, prasītāja paziņoja Urząd Ochrony Konkurencji i Konsumentów [Konkurences un patērētāju aizsardzības biroja] (turpmāk tekstā – “UOKiK”) priekšsēdētājam par aizdomām saistībā ar konkurenci ierobežojošu darbību veikšanu. Tomēr šī iestāde – atsaucoties uz to, ka tās rīcībā neesot pietiekamas informācijas, – esot atteikusies veikt tiesību normās paredzētos pasākumus un izvērtēt attiecīgo rīcību un esot aicinājusi prasītāju iesniegt informāciju. Vienlaikus pati iestāde neesot veikusi nekādu rīcību, lai to iegūtu, bet pierādīšanas pienākumu pilnībā uzlikusi prasītājai. Līdz ar to iestādes rīcība neesot kvalificējama kā “lietas izskatīšana” Komisijas paziņojuma par sadarbību konkurences iestāžu tīklā (2) un Tiesas judikatūras izpratnē. Tāpēc Komisija nepamatoti esot atsaukusies uz Regulas Nr. 1/2003 13. panta 2. punktu, lai noraidītu sūdzību. Prasītāja papildus norāda – tā kā Komisija ir noraidījusi sūdzību, lietu nav izskatījusi neviena iestāde, un tas būtībā ir pretrunā Regulas Nr. 1/2003 18. apsvērumam. |
| --- | --- | --- |

1.

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ir kļūdaini interpretēts un nepareizi piemērots Padomes Regulas Nr. 1/2003 (turpmāk tekstā – “Regula Nr. 1/2003”) 13. panta 2. punkts (1).

—

Šā pamata atbalstam prasītāja apgalvo, ka lieta nav tikusi izskatīta Polijas konkurences iestādē Regulas Nr. 1/2003 13. panta 2. punkta izpratnē. Konkrēti, prasītāja paziņoja Urząd Ochrony Konkurencji i Konsumentów [Konkurences un patērētāju aizsardzības biroja] (turpmāk tekstā – “UOKiK”) priekšsēdētājam par aizdomām saistībā ar konkurenci ierobežojošu darbību veikšanu. Tomēr šī iestāde – atsaucoties uz to, ka tās rīcībā neesot pietiekamas informācijas, – esot atteikusies veikt tiesību normās paredzētos pasākumus un izvērtēt attiecīgo rīcību un esot aicinājusi prasītāju iesniegt informāciju. Vienlaikus pati iestāde neesot veikusi nekādu rīcību, lai to iegūtu, bet pierādīšanas pienākumu pilnībā uzlikusi prasītājai. Līdz ar to iestādes rīcība neesot kvalificējama kā “lietas izskatīšana” Komisijas paziņojuma par sadarbību konkurences iestāžu tīklā (2) un Tiesas judikatūras izpratnē. Tāpēc Komisija nepamatoti esot atsaukusies uz Regulas Nr. 1/2003 13. panta 2. punktu, lai noraidītu sūdzību. Prasītāja papildus norāda – tā kā Komisija ir noraidījusi sūdzību, lietu nav izskatījusi neviena iestāde, un tas būtībā ir pretrunā Regulas Nr. 1/2003 18. apsvērumam.

| 2. | Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ir aizskartas tiesības uz labu pārvaldību, kuras izriet no Eiropas Savienības Pamattiesību hartas (turpmāk tekstā – “Harta”) 41. panta.






  — | Šā pamata atbalstam prasītāja norāda, ka tai nav iespējams izmantot tiesības, kuras tai ir piešķirtas ar Hartas 41. panta 1. punktu, jo neviena iestāde nav uzņēmusies prasītājas lietas izskatīšanu. Prasītajai neesot iespējams rīkoties, jo, pirmkārt, valsts tiesību normās neesot paredzēta iespēja pārsūdzēt UOKiK priekšsēdētāja atteikumu veikt procesuālus pasākumus. Otrkārt, Komisija esot atteikusies no lietas izskatīšanas, kļūdaini pieņemot, ka tā jau ir izskatīta. Tā rezultātā prasītajai esot liegta iespēja īstenot savas tiesības. Prasītāja precizē, ka Komisija nav ņēmusi vērā visus šīs lietas apstākļus un nav precīzi noskaidrojusi prasītājas situāciju. Prasītājas ieskatā, Komisijai bija arī precīzi jānoskaidro, vai un kā lieta ir tikusi izskatīta, un līdz ar to – precīzi jāizanalizē valsts konkurences aizsardzības iestādes darbība. Komisija neesot izpildījusi šo pienākumu, un līdz ar to neesot ievērojusi rūpības pienākumu, kas izriet no tiesībām uz labu pārvaldību. Komisija neesot izpildījusi arī pienākumu, kas izriet no LESD 105. panta 1. punkta. Proti, tā neesot ņēmusi vērā, ka gadījumā, kad Komisija noraida prasītājas sūdzību, lieta par iespējamu konkurences tiesību pārkāpumu paliek neizskatīta, ja valsts iestāde to nav izskatījusi. |
| --- | --- | --- |

2.

Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ir aizskartas tiesības uz labu pārvaldību, kuras izriet no Eiropas Savienības Pamattiesību hartas (turpmāk tekstā – “Harta”) 41. panta.

—

Šā pamata atbalstam prasītāja norāda, ka tai nav iespējams izmantot tiesības, kuras tai ir piešķirtas ar Hartas 41. panta 1. punktu, jo neviena iestāde nav uzņēmusies prasītājas lietas izskatīšanu. Prasītajai neesot iespējams rīkoties, jo, pirmkārt, valsts tiesību normās neesot paredzēta iespēja pārsūdzēt UOKiK priekšsēdētāja atteikumu veikt procesuālus pasākumus. Otrkārt, Komisija esot atteikusies no lietas izskatīšanas, kļūdaini pieņemot, ka tā jau ir izskatīta. Tā rezultātā prasītajai esot liegta iespēja īstenot savas tiesības. Prasītāja precizē, ka Komisija nav ņēmusi vērā visus šīs lietas apstākļus un nav precīzi noskaidrojusi prasītājas situāciju. Prasītājas ieskatā, Komisijai bija arī precīzi jānoskaidro, vai un kā lieta ir tikusi izskatīta, un līdz ar to – precīzi jāizanalizē valsts konkurences aizsardzības iestādes darbība. Komisija neesot izpildījusi šo pienākumu, un līdz ar to neesot ievērojusi rūpības pienākumu, kas izriet no tiesībām uz labu pārvaldību. Komisija neesot izpildījusi arī pienākumu, kas izriet no LESD 105. panta 1. punkta. Proti, tā neesot ņēmusi vērā, ka gadījumā, kad Komisija noraida prasītājas sūdzību, lieta par iespējamu konkurences tiesību pārkāpumu paliek neizskatīta, ja valsts iestāde to nav izskatījusi.

---

(1)  Padomes Regula (EK) Nr. 1/2003 (2002. gada 16. decembris) par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti [LESD 101.] un [102.] pantā (OV 2003, L 1, 1. lpp.).

(2)  OV 2004, L 101, 43. lpp.

---

| 1.3.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 72/29 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 72/29

---

Prasība, kas celta 2020. gada 21. decembrī – Jakeliūnas/ESMA

(Lieta T-760/20)

(2021/C 72/41)

Tiesvedības valoda – lietuviešu

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Stasys Jakeliūnas (Viļņa, Lietuva) (pārstāvis: R. Paukštė, advokāts)

Atbildētājs: Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestāde (ESMA)

Prasījumi

Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atzīt, ka ESMA atteikums ar 2020. gada 30. oktobra vēstuli ESMA22-105-1261 apmierināt prasītāja 2020. gada 30. septembra lūgumu sākt izmeklēšanu par iespējamām tirgus manipulācijām (“lūgums”) nav pamatots; |
| --- | --- |

—

atzīt, ka ESMA atteikums ar 2020. gada 30. oktobra vēstuli ESMA22-105-1261 apmierināt prasītāja 2020. gada 30. septembra lūgumu sākt izmeklēšanu par iespējamām tirgus manipulācijām (“lūgums”) nav pamatots;

| — | piespriest ESMA pārvērtēt lūgumu; |
| --- | --- |

—

piespriest ESMA pārvērtēt lūgumu;

| — | piespriest ESMA atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest ESMA atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītājs izvirza trīs pamatus.

| 1. | Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka:






  — | noteikumi, kas ietverti Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2003/6/EK (1), ietver iespējamus pārkāpumus, kas norādīti lūgumā; |
| --- | --- | --- |

1.

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka:

—

noteikumi, kas ietverti Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2003/6/EK (1), ietver iespējamus pārkāpumus, kas norādīti lūgumā;

| — | šī direktīva kopš tās pieņemšanas tika koordinēta un uzraudzīta ES līmenī. To paredz arī Komisijas Direktīva 2003/124/EK; (2) |
| --- | --- |

—

šī direktīva kopš tās pieņemšanas tika koordinēta un uzraudzīta ES līmenī. To paredz arī Komisijas Direktīva 2003/124/EK; (2)

| — | Ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1095/2010 (3) tika izveidota ESMA, kas faktiski pārņēma līdz šim darbojušos Eiropas Vērtspapīru uzraudzības institūciju funkcijas un kļuva atbildīga par Direktīvas 2003/6/EK veiksmīgu īstenošanu un uzraudzību un ieguldītāju aizsardzību; |
| --- | --- |

—

Ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1095/2010 (3) tika izveidota ESMA, kas faktiski pārņēma līdz šim darbojušos Eiropas Vērtspapīru uzraudzības institūciju funkcijas un kļuva atbildīga par Direktīvas 2003/6/EK veiksmīgu īstenošanu un uzraudzību un ieguldītāju aizsardzību;

| — | Direktīva 2003/6/EK tika atcelta ar 2016. gada 3. jūliju; |
| --- | --- |

—

Direktīva 2003/6/EK tika atcelta ar 2016. gada 3. jūliju;

| — | tāpēc ESMA pienākums ir izmeklēt Direktīvas 2003/6/EK pārkāpumus, kas varētu būt izdarīti līdz ESMA dibināšanas brīdim. |
| --- | --- |

—

tāpēc ESMA pienākums ir izmeklēt Direktīvas 2003/6/EK pārkāpumus, kas varētu būt izdarīti līdz ESMA dibināšanas brīdim.

| 2. | Otrais pamats attiecas uz faktu, ka prasītāja lūgums nav pamatots ar nepieciešamību piemērot Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2016/1011 (4) un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 596/2014 (5), proti, tiesību aktus, ar kuriem ESMA pamatoja savu atteikumu. |
| --- | --- |

2.

Otrais pamats attiecas uz faktu, ka prasītāja lūgums nav pamatots ar nepieciešamību piemērot Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2016/1011 (4) un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 596/2014 (5), proti, tiesību aktus, ar kuriem ESMA pamatoja savu atteikumu.

| 3. | Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka:






  — | ESMA Direktīvu 2003/6/EK interpretē pārāk šauri un neelastīgi, kā arī nepamatoti ierobežo tās piemērošanas jomu. Fakts, ka šīs direktīvas noteikumus paplašina un precīzāk definē Regula (ES) Nr. 596/2014, pats par sevi nenozīmē, ka šī direktīva neietver lūgumā norādītos iespējamos tirgus manipulācijas gadījumus un nav tiem piemērojama; |
| --- | --- | --- |

3.

Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka:

—

ESMA Direktīvu 2003/6/EK interpretē pārāk šauri un neelastīgi, kā arī nepamatoti ierobežo tās piemērošanas jomu. Fakts, ka šīs direktīvas noteikumus paplašina un precīzāk definē Regula (ES) Nr. 596/2014, pats par sevi nenozīmē, ka šī direktīva neietver lūgumā norādītos iespējamos tirgus manipulācijas gadījumus un nav tiem piemērojama;

| — | ESMA ignorēja tai iesniegto informāciju par iespējamiem neatklātiem banku interešu konfliktiem, kas ir informācija, kura liecina, ka, iespējams, ir pārkāpts Direktīvas 2003/6 EK 1. panta 2. punkta c) apakšpunkts un 6. panta 5. punkts. |
| --- | --- |

—

ESMA ignorēja tai iesniegto informāciju par iespējamiem neatklātiem banku interešu konfliktiem, kas ir informācija, kura liecina, ka, iespējams, ir pārkāpts Direktīvas 2003/6 EK 1. panta 2. punkta c) apakšpunkts un 6. panta 5. punkts.

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2003/6/EK (2003. gada 28. janvāris) par iekšējās informācijas ļaunprātīgu izmantošanu un tirgus manipulācijām (tirgus ļaunprātīgu izmantošanu) (OV 2003, L 96, 16. lpp.).

(2)  Komisijas Direktīva 2003/124/EK (2003. gada 22. decembris), ar ko Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2003/6/EK īsteno attiecībā uz iekšējās informācijas definīciju un publisku izziņošanu, kā arī tirgus manipulācijas definīciju (OV 2003, L 339, 70. lpp.).

(3)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1095/2010 (2010. gada 24. novembris), ar ko izveido Eiropas Uzraudzības iestādi (Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestādi), groza Lēmumu Nr. 716/2009/EK un atceļ Komisijas Lēmumu 2009/77/EK (OV 2010, L 331, 84. lpp.).

(4)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2016/1011 (2016. gada 8. jūnijs) par indeksiem, ko izmanto kā etalonus finanšu instrumentos un finanšu līgumos vai ieguldījumu fondu darbības rezultātu mērīšanai, un ar kuru groza Direktīvu 2008/48/EK, Direktīvu 2014/17/ES un Regulu (ES) Nr. 596/2014 (OV 2016, L 171, 1. lpp.).

(5)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 596/2014 (2014. gada 16. aprīlis) par tirgus ļaunprātīgu izmantošanu (tirgus ļaunprātīgas izmantošanas regula) un ar ko atceļ Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2003/6/EK un Komisijas Direktīvas 2003/124/EK, 2003/125/EK un 2004/72/EK (OV 2014, L 173, 1. lpp.).

---

| 1.3.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 72/30 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 72/30

---

Prasība, kas celta 2020. gada 24. decembrī – PB/Komisija

(Lieta T-775/20)

(2021/C 72/42)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītājs: PB (pārstāvji: L. Levi un M. Vandenbussche, advokātes)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atzīt šo prasību par pieņemamu un pamatotu; |
| --- | --- |

—

atzīt šo prasību par pieņemamu un pamatotu;

līdz ar to:

| — | atcelt Komisijas 2020. gada 22. oktobra lēmumu, kas paziņots 2020. gada 23. oktobrī, par administratīva pasākuma veikšanu pret prasītāju nolūkā atgūt no viņa summu, ko [HB] apgalvoti nepamatoti saņēmusi saskaņā ar līgumiem TACIS/2006/101-510 un CARDS/2008/166-429; |
| --- | --- |

—

atcelt Komisijas 2020. gada 22. oktobra lēmumu, kas paziņots 2020. gada 23. oktobrī, par administratīva pasākuma veikšanu pret prasītāju nolūkā atgūt no viņa summu, ko [HB] apgalvoti nepamatoti saņēmusi saskaņā ar līgumiem TACIS/2006/101-510 un CARDS/2008/166-429;

| — | uzdot atmaksāt visas summas, ko Komisija eventuāli atgūtu, pamatojoties uz šo lēmumu, pieskaitot tām nokavējuma procentus pēc Eiropas Centrālās bankas piemērotās likmes, kas palielināta par 7 procentpunktiem; |
| --- | --- |

—

uzdot atmaksāt visas summas, ko Komisija eventuāli atgūtu, pamatojoties uz šo lēmumu, pieskaitot tām nokavējuma procentus pēc Eiropas Centrālās bankas piemērotās likmes, kas palielināta par 7 procentpunktiem;

| — | uzdot izmaksāt 10 000 EUR kā zaudējumu atlīdzību – ar iespēju to vēl mainīt; |
| --- | --- |

—

uzdot izmaksāt 10 000 EUR kā zaudējumu atlīdzību – ar iespēju to vēl mainīt;

| — | piespriest Komisijai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītājs izvirza desmit pamatus.

| 1. | Pirmais pamats ir par OLAF ziņojumos ietverto konstatējumu prettiesiskumu un sabiedrībai, kuras vadītājs ir prasītājs, inkriminētajiem pārkāpumiem. Šajā ziņā prasītājs uzskata, ka viņam pārmestie pārkāpumi ir nesaraujami saistīti ar pārkāpumiem, kas inkriminēti viņa vadītajai sabiedrībai, kura to apstrīdējusi ar divām prasībām (lietas T-795/19 un T-796/19 HB/Komisija), un uzskata, ka gadījumā, ja Vispārējā tiesa šajās lietās atzīs OLAF2019. gada 15. oktobra ziņojumu un/vai lēmumu prettiesiskumu, no šī apstākļa neizbēgami izrietēs šajā lietā apstrīdētā lēmuma prettiesiskums. |
| --- | --- |

1.

Pirmais pamats ir par OLAF ziņojumos ietverto konstatējumu prettiesiskumu un sabiedrībai, kuras vadītājs ir prasītājs, inkriminētajiem pārkāpumiem. Šajā ziņā prasītājs uzskata, ka viņam pārmestie pārkāpumi ir nesaraujami saistīti ar pārkāpumiem, kas inkriminēti viņa vadītajai sabiedrībai, kura to apstrīdējusi ar divām prasībām (lietas T-795/19 un T-796/19 HB/Komisija), un uzskata, ka gadījumā, ja Vispārējā tiesa šajās lietās atzīs OLAF2019. gada 15. oktobra ziņojumu un/vai lēmumu prettiesiskumu, no šī apstākļa neizbēgami izrietēs šajā lietā apstrīdētā lēmuma prettiesiskums.

| 2. | Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka apgalvotajam prasījumam ir iestājies noilgums un ka jebkurā gadījumā nav ievērots saprātīgs termiņš, kas minēts Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 (2002. gada 25. jūnijs) par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (OV 2002, L 248, 1. lpp.) (turpmāk tekstā – “2002. gada Finanšu regula”) 73.a panta 1. punktā, kā arī Eiropas Savienības Pamattiesību hartas (turpmāk tekstā – “Harta”) 41. pantā un Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas (turpmāk tekstā – “ECPAK”) 6. pantā nostiprinātās tiesības uz labu pārvaldību. Prasītājs uzskata, ka prasījums, kurš, kā Komisija uzskata, tai ir pret viņu, ir noildzis, jo 2002. gada Finanšu regulas 73.a pantā paredzētais piecu gadu termiņš ir beidzies un katrā ziņā apstrīdētā lēmuma un tam pievienotā paziņojuma par parādu pieņemšanai izmantotais laiks ir acīmredzami nesamērīgi ilgs un pretrunā ar Hartas 41. pantu un ECPAK 6. panta 1. punktu, jo tajā ir ietvertas pamattiesības, kuras veido arī vispārēju tiesību principu. |
| --- | --- |

2.

Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka apgalvotajam prasījumam ir iestājies noilgums un ka jebkurā gadījumā nav ievērots saprātīgs termiņš, kas minēts Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 (2002. gada 25. jūnijs) par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (OV 2002, L 248, 1. lpp.) (turpmāk tekstā – “2002. gada Finanšu regula”) 73.a panta 1. punktā, kā arī Eiropas Savienības Pamattiesību hartas (turpmāk tekstā – “Harta”) 41. pantā un Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas (turpmāk tekstā – “ECPAK”) 6. pantā nostiprinātās tiesības uz labu pārvaldību. Prasītājs uzskata, ka prasījums, kurš, kā Komisija uzskata, tai ir pret viņu, ir noildzis, jo 2002. gada Finanšu regulas 73.a pantā paredzētais piecu gadu termiņš ir beidzies un katrā ziņā apstrīdētā lēmuma un tam pievienotā paziņojuma par parādu pieņemšanai izmantotais laiks ir acīmredzami nesamērīgi ilgs un pretrunā ar Hartas 41. pantu un ECPAK 6. panta 1. punktu, jo tajā ir ietvertas pamattiesības, kuras veido arī vispārēju tiesību principu.

| 3. | Trešais pamats ir par pareiza juridiskā pamata neesamību un sodu likumības principa pārkāpumu, kā arī principa par vismazāk bargo kriminālsodu pārkāpumu. Prasītājs uzskata, ka atbilstoši 2002. gada Finanšu regulas 103. pantam piedziņu var vērst tikai pret līgumslēdzēju, proti viņa vadīto sabiedrību. Šādi rīkojoties, atbildētāja esot pārkāpusi arī principu par vismazāk bargās “krimināllikuma” normas piemērošanu un tāpat arī sodu likumības principu, kas nostiprināts Hartas 49. pantā, vēlēdamās piemērot stingrākas finansiālās saistības nekā 2002. gada Finanšu regulā paredzētās. Turklāt prasītājs norāda, ka viņš nav tirgus dalībnieks, no apgalvotajām prettiesiskajām darbībām viņš nav guvis nekādu labumu, līgumslēdzēja iestāde viņam nav veikusi nekādus maksājumus un katrā ziņā viņš nav guvis labumus, kas būtu pielīdzināmi attiecīgo publisko iepirkumu kopējai vērtībai. |
| --- | --- |

3.

Trešais pamats ir par pareiza juridiskā pamata neesamību un sodu likumības principa pārkāpumu, kā arī principa par vismazāk bargo kriminālsodu pārkāpumu. Prasītājs uzskata, ka atbilstoši 2002. gada Finanšu regulas 103. pantam piedziņu var vērst tikai pret līgumslēdzēju, proti viņa vadīto sabiedrību. Šādi rīkojoties, atbildētāja esot pārkāpusi arī principu par vismazāk bargās “krimināllikuma” normas piemērošanu un tāpat arī sodu likumības principu, kas nostiprināts Hartas 49. pantā, vēlēdamās piemērot stingrākas finansiālās saistības nekā 2002. gada Finanšu regulā paredzētās. Turklāt prasītājs norāda, ka viņš nav tirgus dalībnieks, no apgalvotajām prettiesiskajām darbībām viņš nav guvis nekādu labumu, līgumslēdzēja iestāde viņam nav veikusi nekādus maksājumus un katrā ziņā viņš nav guvis labumus, kas būtu pielīdzināmi attiecīgo publisko iepirkumu kopējai vērtībai.

| 4. | Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka nav ievērots Briseles Pirmās instances tiesas (Beļģija) 2017. gada 5. oktobra spriedums un ka ir pārkāpts princips, ka “administratīvā lieta ir jāaptur līdz krimināllietas pabeigšanai”. Prasītājs apgalvo, ka Komisijai ir saistošs Beļģijas krimināltiesas 2017. gada 5. oktobra spriedums, ar ko kriminālvajāšana atzīta par nepieņemamu, jo trūkst informācijas, kas varētu pierādīt apsūdzībā norādītos faktus. Turklāt Komisijai, kas krimināllietā pieteica civilprasību un kas nolēma sagaidīt Beļģijas tiesvedības iznākumu pirms lēmuma pieņemšanas par piedziņu, minētais iznākums un dalībvalsts tiesas konstatējumi esot saistoši, pat ja Beļģijas tiesas spriedumam attiecībā pret Komisiju nebija res judicata spēka iedarbības. |
| --- | --- |

4.

Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka nav ievērots Briseles Pirmās instances tiesas (Beļģija) 2017. gada 5. oktobra spriedums un ka ir pārkāpts princips, ka “administratīvā lieta ir jāaptur līdz krimināllietas pabeigšanai”. Prasītājs apgalvo, ka Komisijai ir saistošs Beļģijas krimināltiesas 2017. gada 5. oktobra spriedums, ar ko kriminālvajāšana atzīta par nepieņemamu, jo trūkst informācijas, kas varētu pierādīt apsūdzībā norādītos faktus. Turklāt Komisijai, kas krimināllietā pieteica civilprasību un kas nolēma sagaidīt Beļģijas tiesvedības iznākumu pirms lēmuma pieņemšanas par piedziņu, minētais iznākums un dalībvalsts tiesas konstatējumi esot saistoši, pat ja Beļģijas tiesas spriedumam attiecībā pret Komisiju nebija res judicata spēka iedarbības.

| 5. | Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka, pieņemot apstrīdēto lēmumu, esot pieļautas acīmredzamas kļūdas vērtējumā. Prasītājs šajā ziņā uzskata, ka nodarījums acīmredzami nav pierādīts un ka acīmredzami nav izdarīti nekādi pārkāpumi, vēl jo mazāk smagi pārkāpumi. Viņš apgalvo, ka apstrīdētā lēmuma pamatā ir divi OLAF ziņojumi, taču izvirzītie iebildumi neesot pierādīti un katrā ziņā tie esot acīmredzami kļūdaini. |
| --- | --- |

5.

Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka, pieņemot apstrīdēto lēmumu, esot pieļautas acīmredzamas kļūdas vērtējumā. Prasītājs šajā ziņā uzskata, ka nodarījums acīmredzami nav pierādīts un ka acīmredzami nav izdarīti nekādi pārkāpumi, vēl jo mazāk smagi pārkāpumi. Viņš apgalvo, ka apstrīdētā lēmuma pamatā ir divi OLAF ziņojumi, taču izvirzītie iebildumi neesot pierādīti un katrā ziņā tie esot acīmredzami kļūdaini.

| 6. | Sestais pamats ir par to, ka prasītāju nevar saukt pie atbildības par prettiesiskām darbībām, kas inkriminētas atbilstoši Beļģijas sabiedrību tiesībām. Šajā ziņā viņš norāda, ka viņa vadītā sabiedrība ir atbilstoši Beļģijas tiesībām dibināta privāta sabiedrība ar ierobežotu atbildību, kuras īpatnība ir tāda, ka vadītājs vai vadītāji nav personīgi atbildīgi par sabiedrības vārdā uzņemtajām saistībām un ka viņu īpašumu nevar izmantot sabiedrības parādu segšanai. |
| --- | --- |

6.

Sestais pamats ir par to, ka prasītāju nevar saukt pie atbildības par prettiesiskām darbībām, kas inkriminētas atbilstoši Beļģijas sabiedrību tiesībām. Šajā ziņā viņš norāda, ka viņa vadītā sabiedrība ir atbilstoši Beļģijas tiesībām dibināta privāta sabiedrība ar ierobežotu atbildību, kuras īpatnība ir tāda, ka vadītājs vai vadītāji nav personīgi atbildīgi par sabiedrības vārdā uzņemtajām saistībām un ka viņu īpašumu nevar izmantot sabiedrības parādu segšanai.

| 7. | Septītais pamats ir par tiesību uz aizstāvību pārkāpumu, jo iepriekšējās informēšanas vēstulēm pievienotie OLAF ziņojumi bija vietām tiktāl aizklāti, ka tie un bija nesaprotami, prasītājam neļaujot tos saprast un pēcāk formulēt lietderīgus apsvērumus. |
| --- | --- |

7.

Septītais pamats ir par tiesību uz aizstāvību pārkāpumu, jo iepriekšējās informēšanas vēstulēm pievienotie OLAF ziņojumi bija vietām tiktāl aizklāti, ka tie un bija nesaprotami, prasītājam neļaujot tos saprast un pēcāk formulēt lietderīgus apsvērumus.

| 8. | Ar astoto pamatu tiek apgalvots, ka nav ievērots labas pārvaldības princips, princips par līgumu izpildi labā ticībā un tiesību ļaunprātīgas izmantošanas aizlieguma princips, jo Komisija neesot rīkojusies nedz rūpīgi, nedz objektīvi. |
| --- | --- |

8.

Ar astoto pamatu tiek apgalvots, ka nav ievērots labas pārvaldības princips, princips par līgumu izpildi labā ticībā un tiesību ļaunprātīgas izmantošanas aizlieguma princips, jo Komisija neesot rīkojusies nedz rūpīgi, nedz objektīvi.

| 9. | Ar devīto pamatu tiek pausta iebilde par prettiesiskumu attiecībā uz 2002. gada Finanšu regulas 103. pantu, ciktāl šajā pantā nav ievērots vispārējais nepamatotas iedzīvošanās aizlieguma princips. Prasītājs uzskata, ka šis pants iestādei sniedz iespēju atgūt visas līguma izpildes laikā izmaksātās summas, pat ja līgumslēdzējs to ir pilnībā izpildījis, kas nozīmē, ka iestāde šādi var izmantot visus līgumslēdzēja sniegtos pakalpojumus, par to neko nesamaksājot. Šis pants esot jāatzīst par prettiesisku, ciktāl ar to iestādei ir atļauts neattaisnojami uzlabot savu mantisko stāvokli uz līgumslēdzēja rēķina. |
| --- | --- |

9.

Ar devīto pamatu tiek pausta iebilde par prettiesiskumu attiecībā uz 2002. gada Finanšu regulas 103. pantu, ciktāl šajā pantā nav ievērots vispārējais nepamatotas iedzīvošanās aizlieguma princips. Prasītājs uzskata, ka šis pants iestādei sniedz iespēju atgūt visas līguma izpildes laikā izmaksātās summas, pat ja līgumslēdzējs to ir pilnībā izpildījis, kas nozīmē, ka iestāde šādi var izmantot visus līgumslēdzēja sniegtos pakalpojumus, par to neko nesamaksājot. Šis pants esot jāatzīst par prettiesisku, ciktāl ar to iestādei ir atļauts neattaisnojami uzlabot savu mantisko stāvokli uz līgumslēdzēja rēķina.

| 10. | Ar desmito pamatu – pakārtoti – tiek apgalvots, ka ir pārkāpts 2002. gada Finanšu regulas 103. pants un nav ievērots samērīguma princips. Prasītājs uzskata, ka iestādei novērtējums ir jāveic atbilstoši 2002. gada Finanšu regulas 103. pantam, kas nozīmē, ka Komisija nedrīkst piemērot vairākus sodus, jo minētajā pantā uzskaitītie sodi nav kumulatīvi. Turklāt iestādei, veicot šo novērtējumu, ir jāpārliecinās, ka tās lēmums ir samērīgs ar attiecīgā pārkāpuma smagumu, kā to prasa samērīguma princips, kas ir līgumu izpildei piemērojamā labas ticības principa izpausme; taču šajā gadījumā tas nav ticis veikts. |
| --- | --- |

10.

Ar desmito pamatu – pakārtoti – tiek apgalvots, ka ir pārkāpts 2002. gada Finanšu regulas 103. pants un nav ievērots samērīguma princips. Prasītājs uzskata, ka iestādei novērtējums ir jāveic atbilstoši 2002. gada Finanšu regulas 103. pantam, kas nozīmē, ka Komisija nedrīkst piemērot vairākus sodus, jo minētajā pantā uzskaitītie sodi nav kumulatīvi. Turklāt iestādei, veicot šo novērtējumu, ir jāpārliecinās, ka tās lēmums ir samērīgs ar attiecīgā pārkāpuma smagumu, kā to prasa samērīguma princips, kas ir līgumu izpildei piemērojamā labas ticības principa izpausme; taču šajā gadījumā tas nav ticis veikts.

---

| 1.3.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 72/32 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 72/32

---

Prasība, kas celta 2021. gada 9. janvārī – Griesbeck/Parlaments

(Lieta T-10/21)

(2021/C 72/43)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Nathalie Griesbeck (Ancy-sur-Moselle, Francija) (pārstāvji: J.-L. Teheux, J.-M. Rikkers un G. Selnet, advokāti)

Atbildētājs: Eiropas Parlaments

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

galvenokārt:

| — | atcelt Eiropas Parlamenta Prezidija 2020. gada 5. oktobra lēmumu;
  līdz ar to, |
| --- | --- |

—

atcelt Eiropas Parlamenta Prezidija 2020. gada 5. oktobra lēmumu;

līdz ar to,

| — | atcelt Eiropas Parlamenta ģenerālsekretāra 2019. gada 18. oktobra lēmumu un secīgo paziņojumu par parādu; |
| --- | --- |

—

atcelt Eiropas Parlamenta ģenerālsekretāra 2019. gada 18. oktobra lēmumu un secīgo paziņojumu par parādu;

pakārtoti:

| — | atcelt Eiropas Parlamenta Prezidija 2020. gada 5. oktobra lēmumu;
  līdz ar to, |
| --- | --- |

—

atcelt Eiropas Parlamenta Prezidija 2020. gada 5. oktobra lēmumu;

līdz ar to,

| — | atcelt Eiropas Parlamenta ģenerālsekretāra 2019. gada 18. oktobra lēmumu un samazināt secīgo paziņojumu par parādu samērīgā apjomā; |
| --- | --- |

—

atcelt Eiropas Parlamenta ģenerālsekretāra 2019. gada 18. oktobra lēmumu un samazināt secīgo paziņojumu par parādu samērīgā apjomā;

katrā ziņā:

| — | nodrošināt prasītājai iespēju iesniegt papildu apsvērumus vēlāk iesniegtā procesuālā rakstā |
| --- | --- |

—

nodrošināt prasītājai iespēju iesniegt papildu apsvērumus vēlāk iesniegtā procesuālā rakstā

| — | piespriest Eiropas Parlamentam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Eiropas Parlamentam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītāja izvirza trīs pamatus.

| 1. | Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Parlaments esot pieļāvis šādas kļūdas vērtējumā. Vispirms tas esot izslēdzis, ka attiecīgās asistentes konkrētie nodarbinātības nosacījumi varētu ietekmēt pierādījumus par šīs asistentes darbu. Turklāt tas neesot ņēmis vērā laiku, kas pagājis kopš faktiem, un no tā izrietošo pierādījumu zudumu. Visbeidzot tas neesot izmantojis prasītājas iesniegtos pierādījumus. |
| --- | --- |

1.

| 2. | Ar otro pamatu tiek apgalvota pierādīšanas pienākuma pāreja un tiesību uz taisnīgu lietas izskatīšanu pārkāpums. Šajā ziņā prasītāja būtībā uzskata, ka viņai nav pierādīšanas pienākuma attiecībā uz viņas asistentes darbu. |
| --- | --- |

2.

| 3. | Ar trešo pamatu tiek apgalvots samērīguma principa pārkāpums, jo Prezidijs uzskatīja, ka esot atmaksājamas visas summas, kas bija samaksātas par asistentes nostrādāto laikposmu, lai gan viņas faktiski paveiktais darbs vismaz daļēji ir pierādīts. |
| --- | --- |

3.

---

| 1.3.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 72/33 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 72/33

---

Prasība, kas celta 2021. gada 15. janvārī – Ryanair/Komisija

(Lieta T-14/21)

(2021/C 72/44)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Ryanair DAC (Swords, Īrija) (pārstāvji: E. Vahida, F. Laprévote, V. Blanc, S. Rating un I. Metaxas-Maranghidis, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt Eiropas Komisijas 2020. gada 21. augusta lēmumu (ES) par valsts atbalstu SA.57544 (2020/N) – Beļģija COVID-19: atbalsts Brussels Airlines, un |
| --- | --- |

—

atcelt Eiropas Komisijas 2020. gada 21. augusta lēmumu (ES) par valsts atbalstu SA.57544 (2020/N) – Beļģija COVID-19: atbalsts Brussels Airlines, un

| — | piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītāja izvirza piecus pamatus.

| 1. | Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot nepareizi piemērojusi “Pagaidu regulējumu [valsts atbalsta pasākumiem, ar ko atbalsta ekonomiku pašreizējā Covid-19 uzliesmojuma situācijā]”, konstatējot, ka aizdevums sabiedrībai Brussels Airlines atbilda Pagaidu regulējumam un ka Brussels Airlines ir tiesības uz rekapitalizācijas atbalstu, neizvērtējot to, vai pastāvēja atbilstošāki un mazāk traucējoši pasākumi ārpus rekapitalizācijas, konstatējot, ka rekapitalizācijas apjoms bija samērīgs un attiecībā uz Brussels Airlines nenosakot faktisku aizliegumu agresīvi izplesties. |
| --- | --- |

1.

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija esot nepareizi piemērojusi “Pagaidu regulējumu [valsts atbalsta pasākumiem, ar ko atbalsta ekonomiku pašreizējā Covid-19 uzliesmojuma situācijā]”, konstatējot, ka aizdevums sabiedrībai Brussels Airlines atbilda Pagaidu regulējumam un ka Brussels Airlines ir tiesības uz rekapitalizācijas atbalstu, neizvērtējot to, vai pastāvēja atbilstošāki un mazāk traucējoši pasākumi ārpus rekapitalizācijas, konstatējot, ka rekapitalizācijas apjoms bija samērīgs un attiecībā uz Brussels Airlines nenosakot faktisku aizliegumu agresīvi izplesties.

| 2. | Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Eiropas Komisija esot nepareizi piemērojusi LESD 107. panta 3. punkta b) apakšpunktu, konstatējot, ka atbalsts ir paredzēts nopietnu traucējumu labošanai Beļģijas ekonomikā, un pārkāpjot savu pienākumu izsvērt atbalsta labvēlīgo ietekmi salīdzinājumā ar tā nelabvēlīgām sekām attiecībā uz tirdzniecības nosacījumiem un netraucētas kompetences saglabāšanu (t.s. “izsvēršanas kritērijs”). |
| --- | --- |

2.

Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Eiropas Komisija esot nepareizi piemērojusi LESD 107. panta 3. punkta b) apakšpunktu, konstatējot, ka atbalsts ir paredzēts nopietnu traucējumu labošanai Beļģijas ekonomikā, un pārkāpjot savu pienākumu izsvērt atbalsta labvēlīgo ietekmi salīdzinājumā ar tā nelabvēlīgām sekām attiecībā uz tirdzniecības nosacījumiem un netraucētas kompetences saglabāšanu (t.s. “izsvēršanas kritērijs”).

| 3. | Ar trešo prasības pamatu tiek apgalvots, ka ar lēmumu esot pārkāpti vispārējie nediskriminācijas, pakalpojumu sniegšanas brīvības un uzņēmējdarbības brīvības principi. |
| --- | --- |

3.

Ar trešo prasības pamatu tiek apgalvots, ka ar lēmumu esot pārkāpti vispārējie nediskriminācijas, pakalpojumu sniegšanas brīvības un uzņēmējdarbības brīvības principi.

| 4. | Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka, neskatoties uz nopietnām grūtībām, Eiropas Komisija neesot uzsākusi formālo izmeklēšanas procedūru un esot pārkāpusi prasītājas procesuālās tiesības. |
| --- | --- |

4.

Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka, neskatoties uz nopietnām grūtībām, Eiropas Komisija neesot uzsākusi formālo izmeklēšanas procedūru un esot pārkāpusi prasītājas procesuālās tiesības.

| 5. | Ar piekto prasības pamatu tiek apgalvots, ka Eiropas Komisija esot pārkāpusi savu pienākumu norādīt pamatojumu. |
| --- | --- |

5.

Ar piekto prasības pamatu tiek apgalvots, ka Eiropas Komisija esot pārkāpusi savu pienākumu norādīt pamatojumu.

---

| 1.3.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 72/34 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 72/34

---

Prasība, kas celta 2021. gada 15. janvārī – Miquel y Costas & Miquel/EUIPO (“Pure Hemp”)

(Lieta T-17/21)

(2021/C 72/45)

Tiesvedības valoda – spāņu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Miquel y Costas & Miquel, SA (Barselona, Spānija) (pārstāvis: J. Mora Cortés, advokāts)

Atbildētāja: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

Informācija par procesu EUIPO

Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “Pure Hemp” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 18 132 358

Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2020. gada 21. oktobra lēmums lietā R 853/2020-1

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt/atsaukt apstrīdēto lēmumu daļā, kurā ir noraidīta apelācijas sūdzība R 853/2020-1 un daļēji atteikta Eiropas Savienības (grafiskas) preču zīmes “Pure Hemp” Nr. 18 132 358 reģistrācija; |
| --- | --- |

—

atcelt/atsaukt apstrīdēto lēmumu daļā, kurā ir noraidīta apelācijas sūdzība R 853/2020-1 un daļēji atteikta Eiropas Savienības (grafiskas) preču zīmes “Pure Hemp” Nr. 18 132 358 reģistrācija;

| — | piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp izdevumus saistībā ar procesu EUIPO Pamatdarbības departamentā un Apelācijas pirmajā padomē. |
| --- | --- |

—

piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp izdevumus saistībā ar procesu EUIPO Pamatdarbības departamentā un Apelācijas pirmajā padomē.

Izvirzītie pamati:

| — | Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta pārkāpums. |
| --- | --- |

—

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta pārkāpums.

| — | Regulas Nr. 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta kopsakarā ar 7. panta 2. punktu pārkāpums. |
| --- | --- |

—

Regulas Nr. 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta kopsakarā ar 7. panta 2. punktu pārkāpums.

---

| 1.3.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 72/34 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 72/34

---

Prasība, kas celta 2021. gada 19. janvārī – Amazon.com u.c./Komisija

(Lieta T-19/21)

(2021/C 72/46)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītājas: Amazon.com, Inc. (Vilmingtona, Delavēra, Amerikas Savienotās Valstis), Amazon Services Europe Sàrl (Luksemburga, Luksemburga), Amazon EU Sàrl (Luksemburga), Amazon Europe Core Sàrl (Luksemburga) (pārstāvji: A. Komninos un G. Tantulli, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītāju prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | daļēji atcelt Eiropas Komisijas 2020. gada 10. novembra Lēmumu C(2020) 7692 final, ciktāl ar to Itālija ir izslēgta no izmeklēšanas tvēruma un uz to netiek attiecinātas Regulas 1/2003 11. panta 6. punktā paredzētās tiesiskās sekas; |
| --- | --- |

—

daļēji atcelt Eiropas Komisijas 2020. gada 10. novembra Lēmumu C(2020) 7692 final, ciktāl ar to Itālija ir izslēgta no izmeklēšanas tvēruma un uz to netiek attiecinātas Regulas 1/2003 11. panta 6. punktā paredzētās tiesiskās sekas;

| — | piespriest Komisijai atlīdzināt prasītāju tiesāšanās izdevumus un ar šo tiesvedību saistītās izmaksas. |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai atlīdzināt prasītāju tiesāšanās izdevumus un ar šo tiesvedību saistītās izmaksas.

Pamats un galvenie argumenti

Prasības pamatojumam prasītājas izvirza vienu pamatu, ar kuru tās apgalvo, ka ar apstrīdēto lēmumu Itālija ir prettiesiski izslēgta no Lietas AT.40703 tvēruma un uz to prettiesiski netiek attiecinātas Regulas 1/2003 11. panta 6. punkta tiesiskās sekas. Tādējādi ar apstrīdēto lēmumu esot pārkāpts Regulas 1/2003 11. panta 6. punkts, atņemta tā lietderīgā iedarbība un/vai apiets Regulas 1/2003 11. panta 6. punkts, kā arī netiek sasniegts tā mērķis.

---

| 1.3.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 72/35 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 72/35

---

Prasība, kas celta 2021. gada 20. janvārī – Corman/Komisija

(Lieta T-25/21)

(2021/C 72/47)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Marie Corman (Schaerbeek, Beļģija) (pārstāvis: S. Orlandi, advokāts)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt 2020. gada 4. jūnija lēmumu, ar ko nosaka prasītājas tiesības uz izdienas pensiju, |
| --- | --- |

—

atcelt 2020. gada 4. jūnija lēmumu, ar ko nosaka prasītājas tiesības uz izdienas pensiju,

| — | piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītāja izvirza vienu pamatu, kas ir balstīts uz Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu XIII pielikuma 21. un 22.panta pārkāpumu apstrīdētajā lēmumā.

---