# Den Europæiske Unions C 79/8. m

| | ISSN 1977-0871 |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | C 79 |
| | |
| Dansk udgave | Meddelelser og oplysninger | 64. årgang8. marts 2021 |

ISSN 1977-0871

Den Europæiske Unions

Tidende

C 79

Dansk udgave

Meddelelser og oplysninger

64. årgang8. marts 2021

---

| Indhold | Side |
| --- | --- |
| | IV   Oplysninger |
| | OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER |
| | Den Europæiske Unions Domstol |
| 2021/C 79/01 | Den Europæiske Unions Domstols seneste offentliggørelser i Den Europæiske Unions Tidende | 1 |

Indhold

Side

IV   Oplysninger

OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER

Den Europæiske Unions Domstol

2021/C 79/01

Den Europæiske Unions Domstols seneste offentliggørelser i Den Europæiske Unions Tidende

Den Europæiske Unions Tidende

1

---

| | V   Øvrige meddelelser |
| --- | --- |
| | RETSLIGE PROCEDURER |
| | Domstolen |
| 2021/C 79/02 | Sag C-471/18 P: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 21. januar 2021 — Forbundsrepublikken Tyskland mod Esso Raffinage, Det Europæiske Kemikalieagentur (ECHA), Den Franske Republik og Kongeriget Nederlandene (Appel – registrering, vurdering og godkendelse af kemikalier – forordning (EF) nr. 1907/2006 (REACH) – artikel 5 og 6 – generel forpligtelse til at registrere kemikalier – artikel 41 og 42 – vurdering af registreringsdossierer og kontrol af oplysninger indsendt af registranterne – erklæring om manglende overensstemmelse – retsakt, der kan gøres til genstand for søgsmål – søgsmålsinteresse – søgsmålskompetence – Det Europæiske Kemikalieagenturs (ECHA) og de nationale myndigheders respektive kompetencer – forpligtelse for ECHA til at kontrollere yderligere oplysninger, der efter agenturets anmodning er blevet indsendt af registranterne – ECHA’s beføjelse til at vedtage en passende afgørelse herom – artikel 1 – formålet om at beskytte menneskers sundhed og miljøet – artikel 13 og 25 – brug af dyreforsøg – fremme af alternative metoder) | 2 |
| 2021/C 79/03 | Sag C-761/18 P: Domstolens dom (Femte Afdeling) af 21. januar 2021 — Päivi Leino-Sandberg mod Europa-Parlamentet (Appel – aktindsigt i dokumenter fra EU-institutionerne – forordning (EF) nr. 1049/2001 – artikel 10 – afslag på aktindsigt – søgsmål ved Den Europæiske Unions Ret til prøvelse af en afgørelse fra Europa-Parlamentet om afslag på aktindsigt i et dokument – tredjemands udbredelse af dokumentet med kommentarer efter anlæggelsen af søgsmålet – Retten fastslog, at det var ufornødent at træffe afgørelse som følge af søgsmålsinteressens bortfald – retlig fejl) | 3 |
| 2021/C 79/04 | Sag C-255/19: Domstolens dom (Andet Afdeling) af 20. januar 2021 — Secretary of State for the Home Department mod OA (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London — Det Forenede Kongerige) (Præjudiciel forelæggelse – direktiv 2004/83/EF – minimumsstandarder for anerkendelse af flygtningestatus eller subsidiær beskyttelsesstatus – egenskab af flygtning – artikel 2, litra c) – ophør af flygtningestatus – artikel 11 – ændring af omstændighederne – artikel 11, stk. 1, litra e) – mulighed for at søge beskyttelse i hjemlandet – bedømmelseskriterier – artikel 7, stk. 2 – økonomisk og social støtte – ikke relevant) | 4 |
| 2021/C 79/05 | Sag C-288/19: Domstolens dom (Første Afdeling) af 20. januar 2021 — QM mod Finanzamt Saarbrücken (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Finanzgericht des Saarlandes — Tyskland) (Præjudiciel forelæggelse – skatter og afgifter – merværdiafgift (moms) – direktiv 2006/112/EF – artikel 2, stk. 1, litra c) – levering af tjenesteydelser mod vederlag – artikel 26, stk. 1 – transaktioner, der sidestilles med tjenesteydelser mod vederlag – artikel 56, stk. 2 – fastlæggelse af stedet for den afgiftsmæssige tilknytning – udlejning af transportmidler – biler, der stilles til rådighed for ansatte) | 5 |
| 2021/C 79/06 | Sag C-301/19 P: Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 20. januar 2021 — Europa-Kommissionen mod Printeos SA (Appel – konkurrence – karteller – afgørelse, hvorved der fastslås en overtrædelse af artikel 101 TEUF – bøder – annullation – tilbagebetaling af bødens hovedbeløb – artikel 266 TEUF – morarenter – sondring mellem morarenter og udligningsrenter – renteberegning – artikel 90, stk. 4, litra a), andet punktum, i delegeret forordning (EU) nr. 1268/2012) | 5 |
| 2021/C 79/07 | Sag C-308/19: Domstolens dom (Anden Afdeling) af 21. januar 2021 — Consiliul Concurenţei mod Whiteland Import Export SRL (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie — Rumænien) (Præjudiciel forelæggelse – konkurrence – sanktioner, der pålægges af den nationale konkurrencemyndighed – forældelsesfrist – skridt, der afbryder forældelsesfristen – national lovgivning, der efter indledningen af en undersøgelse udelukker muligheden for, at et senere forfølgelses- eller undersøgelsesskridt kan afbryde den nye forældelsesfrist – princippet om overensstemmende fortolkning – forordning (EF) nr. 1/2003 – artikel 25, stk. 3 – anvendelsesområde – artikel 4, stk. 3, TEU – artikel 101 TEUF – effektivitetsprincippet) | 6 |
| 2021/C 79/08 | Sag C-387/19: Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 14. januar 2021 — RTS infra BVBA og Aannemingsbedrijf Norré-Behaegel mod Vlaams Gewest (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Raad van State — Belgien) (Præjudiciel forelæggelse – offentlige kontrakter – direktiv 2014/24/EU – artikel 57, stk. 6 – fakultative udelukkelsesgrunde – foranstaltninger truffet af den økonomiske aktør med henblik på at vise sin pålidelighed på trods af, at der foreligger en fakultativ udelukkelsesgrund – pligt for den økonomiske aktør til at forelægge dokumentation for disse foranstaltninger af egen drift – direkte virkning) | 7 |
| 2021/C 79/09 | Sag C-393/19: Domstolens dom (Første Afdeling) af 14. januar 2021 — straffesag mod OM (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Apelativen sad — Plovdiv (Bulgarien) (Præjudiciel forelæggelse – artikel 17 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder – ejendomsret – artikel 47 i chartret om grundlæggende rettigheder – adgang til effektive retsmidler – rammeafgørelse 2005/212/RIA – konfiskation af udbytte, redskaber og formuegoder fra strafbart forhold – direktiv 2014/42/EU – indefrysning og konfiskation af redskaber og udbytte fra strafbart forhold i Den Europæiske Union – national lovgivning, der muliggør konfiskation til fordel for staten af et formuegode, som er anvendt til smugleri – formuegode, der tilhører en tredjemand i god tro) | 8 |
| 2021/C 79/10 | Sag C-420/19: Domstolens dom (Første Afdeling) af 20. januar 2021 — Maksu- ja Tolliamet mod Heavyinstall OÜ (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Riigikohus — Estland) (Præjudiciel forelæggelse – direktiv 2010/24/EU – artikel 16 – inddrivelse af fordringer i forbindelse med skatter, afgifter og andre foranstaltninger – gensidig bistand – anmodning om retsbevarende foranstaltninger – retsafgørelse fra den bistandssøgende medlemsstat med henblik på vedtagelse af retsbevarende foranstaltninger – kompetence for retten i den bistandssøgte medlemsstat til at vurdere og revidere begrundelsen for disse foranstaltninger – princippet om gensidig tillid og princippet om gensidig anerkendelse) | 9 |
| 2021/C 79/11 | Sag C-441/19: Domstolens dom (Første Afdeling) af 14. januar 2021 — TQ mod Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Rechtbank Den Haag, zittingsplaats ’s-Hertogenbosch — Nederlandene) (Præjudiciel forelæggelse – område med frihed, sikkerhed og retfærdighed – direktiv 2008/115/EF – fælles standarder og procedurer i medlemsstaterne for tilbagesendelse af tredjelandsstatsborgere med ulovligt ophold – artikel 5, litra a), artikel 6, stk. 1 og 4, artikel 8, stk. 1, og artikel 10 – afgørelse om tilbagesendelse vedrørende en uledsaget mindreårig – barnets tarv – den pågældende medlemsstats forpligtelse til inden vedtagelsen af en afgørelse om tilbagesendelse at sikre sig, at denne mindreårige sendes tilbage til et familiemedlem, til en udpeget værge eller til passende modtagelsesfaciliteter i tilbagesendelseslandet – sondring med henblik på tildeling af opholdsret, der alene foretages på grundlag af den mindreåriges alder – afgørelse om tilbagesendelse, der ikke er ledsaget af udsendelsesforanstaltninger) | 10 |
| 2021/C 79/12 | Sag C-450/19: Domstolens dom (Anden Afdeling) af 14. januar 2021 — sag anlagt af Kilpailu- ja kuluttajavirasto (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Korkein hallinto-oikeus — Finland) (Præjudiciel forelæggelse – konkurrence – artikel 101 TEUF – konkurrencebegrænsende aftaler – manipulation af udbudsprocedurer – fastlæggelse af overtrædelsesperiodens varighed – hensyntagen til perioden med den konkurrencebegrænsende aftales deltageres gennemførelse af den konkurrencebegrænsende aftale – den konkurrencebegrænsende adfærds økonomiske virkninger – overtrædelsens ophør ved den endelige tildeling af kontrakten) | 11 |
| 2021/C 79/13 | Sag C-484/19: Domstolens dom (Første Afdeling) af 20. januar 2021 — Lexel AB mod Skatteverket (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Högsta förvaltningsdomstolen — Sverige) (Præjudiciel forelæggelse – artikel 49 TEUF – etableringsfrihed – selskabsskat – beskatning af forbundne virksomheder – national skattelovgivning, der forbyder et selskab med hjemsted i en medlemsstat at fradrage renter betalt til et selskab med hjemsted i en anden medlemsstat, der tilhører samme koncern, såfremt der opnås en væsentlig skattefordel) | 11 |
| 2021/C 79/14 | Sag C-501/19: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 21. januar 2021 — UCMR — ADA Asociaţia pentru Drepturi de Autor a Compozitorilor mod Asociatia culturala Suflet de Român ved likvidator Pro Management Insolv IPURL (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie — Rumænien) (Præjudiciel forelæggelse – skatter og afgifter – merværdiafgift (moms) – direktiv 2006/112/EF – artikel 2, stk. 1, litra c), artikel 24, stk. 1, og artikel 25, litra a) – afgiftspligtige transaktioner – vederlag for overføring af musikværker til almenheden – artikel 28 – organisation til kollektiv forvaltning af ophavsrettigheder – opkrævning af dette vederlag hos den endelige bruger i eget navn og for indehaverne af ophavsrettighedernes regning) | 12 |
| 2021/C 79/15 | Sag C-619/19: Domstolens dom (Første Afdeling) af 20. januar 2021 — Land Baden-Württemberg mod D.R. (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesverwaltungsgericht — Tyskland) (Præjudiciel forelæggelse – miljø – Århuskonventionen – direktiv 2003/4/EF – offentlig adgang til miljøoplysninger – infrastrukturbyggeprojektet Stuttgart 21 – afslag på en anmodning om adgang til miljøoplysninger – artikel 4, stk. 1 – begrundelser for afslag – begrebet interne meddelelser – rækkevidde – tidsmæssig begrænsning af beskyttelsen af sådanne meddelelser) | 13 |
| 2021/C 79/16 | Sag C-655/19: Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 20. januar 2021 — Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Sibiu og Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Braşov mod LN (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Curtea de Apel Alba Iulia — Rumænien) (Præjudiciel forelæggelse – skatter og afgifter – merværdiafgift (moms) – direktiv 2006/112/EF – artikel 2 – artikel 9 – begrebet økonomisk virksomhed og begrebet afgiftspligtig person – transaktioner, der har til formål fra et gode at opnå indtægter af en vis varig karakter – kreditors erhvervelse af faste ejendomme, som er genstand for en tvangsfuldbyrdelsesprocedure med henblik på inddrivelse af lån sikret ved pant i fast ejendom, og salg af disse ejendomme – indehavers almindelige udøvelse af sin ejendomsret) | 14 |
| 2021/C 79/17 | Sag C-744/19: Domstolens dom (Niende Afdeling) af 14. januar 2021 — Europa-Kommissionen mod Den Italienske Republik (Traktatbrud – direktiv 2013/59/Euratom – grundlæggende sikkerhedsnormer til beskyttelse mod de farer, som er forbundet med udsættelse for ioniserende stråling – artikel 106 – manglende gennemførelse inden for den fastsatte frist) | 14 |
| 2021/C 79/18 | Sag C-843/19: Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 21. januar 2021 — Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) mod BT (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal Superior de Justicia de Cataluña — Spanien) (Præjudiciel forelæggelse – socialpolitik – ligebehandling af mænd og kvinder med hensyn til social sikring – direktiv 79/7/EØF – artikel 4, stk. 1 – frivillig og førtidig pensionering – førtidspension – kriterier for tildeling – størrelsen af den pension, der skal udbetales, skal mindst svare til det lovbestemte minimumsbeløb – andelen af arbejdstagere af hvert køn, der er udelukket fra førtidspension – begrundelse for en situation, der eventuelt stiller kvindelige arbejdstagere særlig ufordelagtigt – den pågældende medlemsstats socialpolitiske mål) | 15 |
| 2021/C 79/19 | Forenede sager C-67/20 — C-69/20: Domstolens kendelse (Sjette Afdeling) af 3. december 2020 — Agence fédérale pour l'Accueil des demandeurs d'asile (Fedasil) mod M. (sag C-67/20), C. (sag C-68/20) og C. (sag C-69/20) (anmodninger om præjudiciel afgørelse fra cour du travail de Liège — Belgien) (Præjudiciel forelæggelse – ufornødent at træffe afgørelse) | 16 |
| 2021/C 79/20 | Sag C-99/20: Domstolens kendelse (Niende Afdeling) af 3. december 2020 — Siebenburgisches Nugat SRL mod Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Braşov og Agenţia Naţională de Administrare Fiscală — Direcţia Generală a Vămilor — Direcţia Regională Vamală Braşov — Biroul Vamal de Interior Sibiu (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Curtea de Apel Alba Iulia — Rumænien) (Præjudiciel forelæggelse – artikel 99 i Domstolens procesreglement – toldunion – fælles toldtarif – kombineret nomenklatur – toldpositioner – underposition 8302 41 30 – komponenter til gardinstænger af metal) | 16 |
| 2021/C 79/21 | Sag C-220/20: Domstolens kendelse (Tiende Afdeling) af 10. december 2020 — XX mod OO (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Ufficio del Giudice di Pace di Lanciano — Italien) (Præjudiciel forelæggelse – artikel 53, stk. 2, og artikel 94 i Domstolens procesreglement – national sundhedsmæssig undtagelsestilstand – den judicielle virksomheds kontinuitet – udsættelse af retsmøder – ikke tilstrækkelige oplysninger om den faktiske og retlige baggrund for tvisten i hovedsagen og om begrundelserne for nødvendigheden af en besvarelse af det præjudicielle spørgsmål – åbenbart afvisningsgrundlag) | 17 |
| 2021/C 79/22 | Sag C-318/20: Domstolens kendelse (Tiende Afdeling) af 26. november 2020 — Colt Technology Services SpA, Wind Tre SpA, Telecom Italia SpA, Vodafone Italia SpA, Ministero della Giustizia, Ministero dello Sviluppo economico, Ministero dell’economia e delle finanze mod Ministero della Giustizia, Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell’economia e delle finanze, Wind Tre SpA, Procura generale della Repubblica presso la Corte d’appello di Reggio Calabria, Procura della Repubblica presso il Tribunale di Cagliari, Procura della Repubblica presso il Tribunale di Roma og Procura della Repubblica presso il Tribunale di Locri (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Consiglio di Stato — Italien) (Præjudiciel forelæggelse – princippet om forbud mod forskelsbehandling på grundlag af nationalitet – national lovgivning om prisfastsættelse af aflytningsaktiviteter, som er anordnet af de retslige myndigheder – ingen hensyntagen til princippet om fuldstændig tilbagebetaling af omkostningerne for teleoperatører – artikel 53, stk. 2, og artikel 94 i Domstolens procesreglement – manglende tilstrækkelig præcisering af den faktiske og retlige baggrund for tvisten i hovedsagen samt manglende begrundelse for nødvendigheden af at besvare de præjudicielle spørgsmål – åbenbart afvisningsgrundlag) | 18 |
| 2021/C 79/23 | Sag C-293/20: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (Østrig) den 1. juli 2020 — A og M mod Bezirkshauptmannschaft Kirchdorf | 18 |
| 2021/C 79/24 | Sag C-625/20: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Juzgado de lo Social no 26 de Barcelona (Spanien) den 19. november 2020 — KM mod Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) | 19 |
| 2021/C 79/25 | Sag C-642/20: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Consiglio di Giustizia amministrativa per la Regione siciliana (Italien) den 27. november 2020 — Caruter s.r.l. mod S.R.R. Messina Provincia S.c.P.A., Comune di Basicò, Comune di Falcone, Comune di Fondachelli Fantina, Comune di Gioiosa Marea, Comune di Librizzi, Comune di Mazzarrà Sant'Andrea, Comune di Montagnareale, Comune di Oliveri, Comune di Piraino, Comune di San Piero Patti, Regione Siciliana — Urega — Ufficio regionale espletamento gare d’appalti lavori pubblici Messina og Regione Siciliana — Assessorato regionale delle infrastrutture e della mobilitàmod | 19 |
| 2021/C 79/26 | Sag C-654/20: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Apelativen sad Sofia (Bulgarien) den 15. november 2020 — straffesag mod VD | 20 |
| 2021/C 79/27 | Sag C-671/20: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Sąd Okręgowy w Warszawie (Polen) den 9. december 2020 — straffesag mod M.M. | 21 |
| 2021/C 79/28 | Sag C-680/20: nmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Consiglio di Stato (Italien) den 15. december 2020 — Unilever Italia Mkt. Operations Srl mod Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato | 22 |
| 2021/C 79/29 | Sag C-702/20: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Augstākā tiesa (Senāts) (Letland) den 22. december 2020 — SIA DOBELES HES mod Sabiedrisko pakalpojumu regulēšanas komisija, Ekonomikas ministrija, Finanšu ministrija | 22 |
| 2021/C 79/30 | Sag C-719/20: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Consiglio di Stato (Italien) den 30. december 2020 — Comune di Lerici mod Provincia di La Spezia | 24 |
| 2021/C 79/31 | Sag C-724/20: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Cour de cassation (Frankrig) den 28. december 2020 — Paget Approbois SAS mod Depeyre entreprises SARL og Alpha Insurance A/S samt Alpha Insurance A/S mod Paget Approbois SAS og Depeyre entreprises SARL | 25 |
| 2021/C 79/32 | Sag C-726/20: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Conseil d'État (Belgien) den 29. december 2020 — CT og Ferme de la Sarte SPRL mod Région wallonne | 26 |
| 2021/C 79/33 | Sag C-4/21: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Conseil d’État (Frankrig) den 4. januar 2021 — Fédération des entreprises de la beauté mod Agence nationale de sécurité du médicament et des produits de santé | 26 |
| 2021/C 79/34 | Sag C-746/19: Kendelse afsagt af Domstolens præsident den 4. december 2020 — UD mod Subdelegación del Gobierno en Barcelona (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Juzgado Contencioso-Administrativo no 17 de Barcelona — Spanien) | 27 |
| 2021/C 79/35 | Sag C-246/20: Kendelse afsagt af Domstolens præsident den 21. december 2020 — Openbaar Ministerie mod EA (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Rechtbank van eerste aanleg Oost-Vlaanderen Afdeling Gent — Belgien) | 28 |
| 2021/C 79/36 | Sag C-467/20: Kendelse afsagt af Domstolens præsident den 14. december 2020 — BC mod Deutsche Lufthansa AG (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Amtsgericht Hamburg — Tyskland) | 28 |
| | Retten |
| 2021/C 79/37 | Sag T-328/17 RENV: Rettens dom af 20. januar 2021 — Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi mod EUIPO — M.J. Dairies (BBQLOUMI) [EU-varemærker – indsigelsessag – ansøgning om EU-figurmærket BBQLOUMI – det ældre EU-kollektivordmærke HALLOUMI – relativ registreringshindring – ingen risiko for forveksling – artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009 [nu artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EU) 2017/1001]] | 29 |
| 2021/C 79/38 | Sag T-656/18: Rettens dom af 20. januar 2021 — Jareš Procházková og Jareš mod EUIPO — Elton Hodinářská (MANUFACTURE PRIM 1949) [EU-varemærker – ugyldighedssag – EU-figurmærket MANUFACTURE PRIM 1949 – ingen ældre ret erhvervet i henhold til national ret – artikel 52, stk. 2, litra c), i forordning (EF) nr. 40/94 [nu artikel 60, stk. 2, litra c), i forordning (UE) 2017/1001]] | 29 |
| 2021/C 79/39 | Sag T-712/18: Rettens kendelse af 19. januar 2021 — Umweltinstitut München mod Kommissionen (Aktindsigt – forordning (EF) nr. 1049/2001 – dokumenter vedrørende et møde i Det Blandede Forvaltningsudvalg for Sundheds- og Plantesundhedsforanstaltninger, der er indført ved den samlede økonomi- og handelsaftale mellem Canada på den ene side og Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den anden side (CETA) – delvist afslag på aktindsigt – udbredelse af det ønskede dokument efter sagsanlægget – søgsmålsinteresse ophørt – ufornødent at træffe afgørelse) | 30 |
| 2021/C 79/40 | Sag T-34/20: Rettens kendelse af 18. januar 2021 — Datenlotsen Informationssysteme mod Kommissionen (Annullationssøgsmål – statsstøtte – universitetssoftwaretjenester – skattefordele og offentlig finansiering – den formelle undersøgelsesprocedure – afgørelse, der kvalificerer de gennemførte foranstaltninger som eksisterende støtte – ikke individuelt berørt – ikke en regelfastsættende retsakt – afvisning) | 31 |
| 2021/C 79/41 | Sag T-736/20: Sag anlagt den 11. december 2020 — OP mod Kommissionen | 31 |
| 2021/C 79/42 | Sag T-741/20: Sag anlagt den 16. december 2020 — Advansa Manufacturing m.fl. mod Kommissionen | 32 |
| 2021/C 79/43 | Sag T-12/21: Sag anlagt den 14. januar 2021 — PJ mod EIT | 34 |
| 2021/C 79/44 | Sag T-18/21: Sag anlagt den 16. januar 2021 — Be Smart Srl mod Kommissionen | 35 |
| 2021/C 79/45 | Sag T-23/21: Sag anlagt den 19. januar 2021 — About You mod EUIPO — Safe-1 Immobilieninvest (Y/O/U) | 35 |
| 2021/C 79/46 | Sag T-29/21: Sag anlagt den 20. januar 2021 — Beveland, SA mod EUIPO — Super B, SL (BUCANERO) | 36 |
| 2021/C 79/47 | Sag T-34/21: Sag anlagt den 22. januar 2021 — Ryanair mod Kommissionen | 37 |
| 2021/C 79/48 | Sag T-189/20: Rettens kendelse af 13. januar 2021 — Chiquita Brands mod EUIPO — Fyffes International (HOYA) | 38 |
| 2021/C 79/49 | Sag T-199/20: Rettens kendelse af 15. januar 2021 — Aldi Stores mod EUIPO — Dualit (formen på en brødrister) | 38 |
| 2021/C 79/50 | Sag T-608/20: Rettens kendelse af 20. januar 2021 — JD mod EIB | 38 |

V   Øvrige meddelelser

RETSLIGE PROCEDURER

Domstolen

2021/C 79/02

Sag C-471/18 P: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 21. januar 2021 — Forbundsrepublikken Tyskland mod Esso Raffinage, Det Europæiske Kemikalieagentur (ECHA), Den Franske Republik og Kongeriget Nederlandene (Appel – registrering, vurdering og godkendelse af kemikalier – forordning (EF) nr. 1907/2006 (REACH) – artikel 5 og 6 – generel forpligtelse til at registrere kemikalier – artikel 41 og 42 – vurdering af registreringsdossierer og kontrol af oplysninger indsendt af registranterne – erklæring om manglende overensstemmelse – retsakt, der kan gøres til genstand for søgsmål – søgsmålsinteresse – søgsmålskompetence – Det Europæiske Kemikalieagenturs (ECHA) og de nationale myndigheders respektive kompetencer – forpligtelse for ECHA til at kontrollere yderligere oplysninger, der efter agenturets anmodning er blevet indsendt af registranterne – ECHA’s beføjelse til at vedtage en passende afgørelse herom – artikel 1 – formålet om at beskytte menneskers sundhed og miljøet – artikel 13 og 25 – brug af dyreforsøg – fremme af alternative metoder)

2

2021/C 79/03

Sag C-761/18 P: Domstolens dom (Femte Afdeling) af 21. januar 2021 — Päivi Leino-Sandberg mod Europa-Parlamentet (Appel – aktindsigt i dokumenter fra EU-institutionerne – forordning (EF) nr. 1049/2001 – artikel 10 – afslag på aktindsigt – søgsmål ved Den Europæiske Unions Ret til prøvelse af en afgørelse fra Europa-Parlamentet om afslag på aktindsigt i et dokument – tredjemands udbredelse af dokumentet med kommentarer efter anlæggelsen af søgsmålet – Retten fastslog, at det var ufornødent at træffe afgørelse som følge af søgsmålsinteressens bortfald – retlig fejl)

3

2021/C 79/04

Sag C-255/19: Domstolens dom (Andet Afdeling) af 20. januar 2021 — Secretary of State for the Home Department mod OA (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London — Det Forenede Kongerige) (Præjudiciel forelæggelse – direktiv 2004/83/EF – minimumsstandarder for anerkendelse af flygtningestatus eller subsidiær beskyttelsesstatus – egenskab af flygtning – artikel 2, litra c) – ophør af flygtningestatus – artikel 11 – ændring af omstændighederne – artikel 11, stk. 1, litra e) – mulighed for at søge beskyttelse i hjemlandet – bedømmelseskriterier – artikel 7, stk. 2 – økonomisk og social støtte – ikke relevant)

4

2021/C 79/05

Sag C-288/19: Domstolens dom (Første Afdeling) af 20. januar 2021 — QM mod Finanzamt Saarbrücken (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Finanzgericht des Saarlandes — Tyskland) (Præjudiciel forelæggelse – skatter og afgifter – merværdiafgift (moms) – direktiv 2006/112/EF – artikel 2, stk. 1, litra c) – levering af tjenesteydelser mod vederlag – artikel 26, stk. 1 – transaktioner, der sidestilles med tjenesteydelser mod vederlag – artikel 56, stk. 2 – fastlæggelse af stedet for den afgiftsmæssige tilknytning – udlejning af transportmidler – biler, der stilles til rådighed for ansatte)

5

2021/C 79/06

Sag C-301/19 P: Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 20. januar 2021 — Europa-Kommissionen mod Printeos SA (Appel – konkurrence – karteller – afgørelse, hvorved der fastslås en overtrædelse af artikel 101 TEUF – bøder – annullation – tilbagebetaling af bødens hovedbeløb – artikel 266 TEUF – morarenter – sondring mellem morarenter og udligningsrenter – renteberegning – artikel 90, stk. 4, litra a), andet punktum, i delegeret forordning (EU) nr. 1268/2012)

5

2021/C 79/07

Sag C-308/19: Domstolens dom (Anden Afdeling) af 21. januar 2021 — Consiliul Concurenţei mod Whiteland Import Export SRL (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie — Rumænien) (Præjudiciel forelæggelse – konkurrence – sanktioner, der pålægges af den nationale konkurrencemyndighed – forældelsesfrist – skridt, der afbryder forældelsesfristen – national lovgivning, der efter indledningen af en undersøgelse udelukker muligheden for, at et senere forfølgelses- eller undersøgelsesskridt kan afbryde den nye forældelsesfrist – princippet om overensstemmende fortolkning – forordning (EF) nr. 1/2003 – artikel 25, stk. 3 – anvendelsesområde – artikel 4, stk. 3, TEU – artikel 101 TEUF – effektivitetsprincippet)

6

2021/C 79/08

Sag C-387/19: Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 14. januar 2021 — RTS infra BVBA og Aannemingsbedrijf Norré-Behaegel mod Vlaams Gewest (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Raad van State — Belgien) (Præjudiciel forelæggelse – offentlige kontrakter – direktiv 2014/24/EU – artikel 57, stk. 6 – fakultative udelukkelsesgrunde – foranstaltninger truffet af den økonomiske aktør med henblik på at vise sin pålidelighed på trods af, at der foreligger en fakultativ udelukkelsesgrund – pligt for den økonomiske aktør til at forelægge dokumentation for disse foranstaltninger af egen drift – direkte virkning)

7

2021/C 79/09

Sag C-393/19: Domstolens dom (Første Afdeling) af 14. januar 2021 — straffesag mod OM (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Apelativen sad — Plovdiv (Bulgarien) (Præjudiciel forelæggelse – artikel 17 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder – ejendomsret – artikel 47 i chartret om grundlæggende rettigheder – adgang til effektive retsmidler – rammeafgørelse 2005/212/RIA – konfiskation af udbytte, redskaber og formuegoder fra strafbart forhold – direktiv 2014/42/EU – indefrysning og konfiskation af redskaber og udbytte fra strafbart forhold i Den Europæiske Union – national lovgivning, der muliggør konfiskation til fordel for staten af et formuegode, som er anvendt til smugleri – formuegode, der tilhører en tredjemand i god tro)

8

2021/C 79/10

Sag C-420/19: Domstolens dom (Første Afdeling) af 20. januar 2021 — Maksu- ja Tolliamet mod Heavyinstall OÜ (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Riigikohus — Estland) (Præjudiciel forelæggelse – direktiv 2010/24/EU – artikel 16 – inddrivelse af fordringer i forbindelse med skatter, afgifter og andre foranstaltninger – gensidig bistand – anmodning om retsbevarende foranstaltninger – retsafgørelse fra den bistandssøgende medlemsstat med henblik på vedtagelse af retsbevarende foranstaltninger – kompetence for retten i den bistandssøgte medlemsstat til at vurdere og revidere begrundelsen for disse foranstaltninger – princippet om gensidig tillid og princippet om gensidig anerkendelse)

9

2021/C 79/11

Sag C-441/19: Domstolens dom (Første Afdeling) af 14. januar 2021 — TQ mod Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Rechtbank Den Haag, zittingsplaats ’s-Hertogenbosch — Nederlandene) (Præjudiciel forelæggelse – område med frihed, sikkerhed og retfærdighed – direktiv 2008/115/EF – fælles standarder og procedurer i medlemsstaterne for tilbagesendelse af tredjelandsstatsborgere med ulovligt ophold – artikel 5, litra a), artikel 6, stk. 1 og 4, artikel 8, stk. 1, og artikel 10 – afgørelse om tilbagesendelse vedrørende en uledsaget mindreårig – barnets tarv – den pågældende medlemsstats forpligtelse til inden vedtagelsen af en afgørelse om tilbagesendelse at sikre sig, at denne mindreårige sendes tilbage til et familiemedlem, til en udpeget værge eller til passende modtagelsesfaciliteter i tilbagesendelseslandet – sondring med henblik på tildeling af opholdsret, der alene foretages på grundlag af den mindreåriges alder – afgørelse om tilbagesendelse, der ikke er ledsaget af udsendelsesforanstaltninger)

10

2021/C 79/12

Sag C-450/19: Domstolens dom (Anden Afdeling) af 14. januar 2021 — sag anlagt af Kilpailu- ja kuluttajavirasto (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Korkein hallinto-oikeus — Finland) (Præjudiciel forelæggelse – konkurrence – artikel 101 TEUF – konkurrencebegrænsende aftaler – manipulation af udbudsprocedurer – fastlæggelse af overtrædelsesperiodens varighed – hensyntagen til perioden med den konkurrencebegrænsende aftales deltageres gennemførelse af den konkurrencebegrænsende aftale – den konkurrencebegrænsende adfærds økonomiske virkninger – overtrædelsens ophør ved den endelige tildeling af kontrakten)

11

2021/C 79/13

Sag C-484/19: Domstolens dom (Første Afdeling) af 20. januar 2021 — Lexel AB mod Skatteverket (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Högsta förvaltningsdomstolen — Sverige) (Præjudiciel forelæggelse – artikel 49 TEUF – etableringsfrihed – selskabsskat – beskatning af forbundne virksomheder – national skattelovgivning, der forbyder et selskab med hjemsted i en medlemsstat at fradrage renter betalt til et selskab med hjemsted i en anden medlemsstat, der tilhører samme koncern, såfremt der opnås en væsentlig skattefordel)

11

2021/C 79/14

Sag C-501/19: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 21. januar 2021 — UCMR — ADA Asociaţia pentru Drepturi de Autor a Compozitorilor mod Asociatia culturala Suflet de Român ved likvidator Pro Management Insolv IPURL (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie — Rumænien) (Præjudiciel forelæggelse – skatter og afgifter – merværdiafgift (moms) – direktiv 2006/112/EF – artikel 2, stk. 1, litra c), artikel 24, stk. 1, og artikel 25, litra a) – afgiftspligtige transaktioner – vederlag for overføring af musikværker til almenheden – artikel 28 – organisation til kollektiv forvaltning af ophavsrettigheder – opkrævning af dette vederlag hos den endelige bruger i eget navn og for indehaverne af ophavsrettighedernes regning)

12

2021/C 79/15

Sag C-619/19: Domstolens dom (Første Afdeling) af 20. januar 2021 — Land Baden-Württemberg mod D.R. (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesverwaltungsgericht — Tyskland) (Præjudiciel forelæggelse – miljø – Århuskonventionen – direktiv 2003/4/EF – offentlig adgang til miljøoplysninger – infrastrukturbyggeprojektet Stuttgart 21 – afslag på en anmodning om adgang til miljøoplysninger – artikel 4, stk. 1 – begrundelser for afslag – begrebet interne meddelelser – rækkevidde – tidsmæssig begrænsning af beskyttelsen af sådanne meddelelser)

13

2021/C 79/16

Sag C-655/19: Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 20. januar 2021 — Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Sibiu og Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Braşov mod LN (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Curtea de Apel Alba Iulia — Rumænien) (Præjudiciel forelæggelse – skatter og afgifter – merværdiafgift (moms) – direktiv 2006/112/EF – artikel 2 – artikel 9 – begrebet økonomisk virksomhed og begrebet afgiftspligtig person – transaktioner, der har til formål fra et gode at opnå indtægter af en vis varig karakter – kreditors erhvervelse af faste ejendomme, som er genstand for en tvangsfuldbyrdelsesprocedure med henblik på inddrivelse af lån sikret ved pant i fast ejendom, og salg af disse ejendomme – indehavers almindelige udøvelse af sin ejendomsret)

14

2021/C 79/17

Sag C-744/19: Domstolens dom (Niende Afdeling) af 14. januar 2021 — Europa-Kommissionen mod Den Italienske Republik (Traktatbrud – direktiv 2013/59/Euratom – grundlæggende sikkerhedsnormer til beskyttelse mod de farer, som er forbundet med udsættelse for ioniserende stråling – artikel 106 – manglende gennemførelse inden for den fastsatte frist)

14

2021/C 79/18

Sag C-843/19: Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 21. januar 2021 — Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) mod BT (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal Superior de Justicia de Cataluña — Spanien) (Præjudiciel forelæggelse – socialpolitik – ligebehandling af mænd og kvinder med hensyn til social sikring – direktiv 79/7/EØF – artikel 4, stk. 1 – frivillig og førtidig pensionering – førtidspension – kriterier for tildeling – størrelsen af den pension, der skal udbetales, skal mindst svare til det lovbestemte minimumsbeløb – andelen af arbejdstagere af hvert køn, der er udelukket fra førtidspension – begrundelse for en situation, der eventuelt stiller kvindelige arbejdstagere særlig ufordelagtigt – den pågældende medlemsstats socialpolitiske mål)

15

2021/C 79/19

Forenede sager C-67/20 — C-69/20: Domstolens kendelse (Sjette Afdeling) af 3. december 2020 — Agence fédérale pour l'Accueil des demandeurs d'asile (Fedasil) mod M. (sag C-67/20), C. (sag C-68/20) og C. (sag C-69/20) (anmodninger om præjudiciel afgørelse fra cour du travail de Liège — Belgien) (Præjudiciel forelæggelse – ufornødent at træffe afgørelse)

16

2021/C 79/20

Sag C-99/20: Domstolens kendelse (Niende Afdeling) af 3. december 2020 — Siebenburgisches Nugat SRL mod Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Braşov og Agenţia Naţională de Administrare Fiscală — Direcţia Generală a Vămilor — Direcţia Regională Vamală Braşov — Biroul Vamal de Interior Sibiu (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Curtea de Apel Alba Iulia — Rumænien) (Præjudiciel forelæggelse – artikel 99 i Domstolens procesreglement – toldunion – fælles toldtarif – kombineret nomenklatur – toldpositioner – underposition 8302 41 30 – komponenter til gardinstænger af metal)

16

2021/C 79/21

Sag C-220/20: Domstolens kendelse (Tiende Afdeling) af 10. december 2020 — XX mod OO (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Ufficio del Giudice di Pace di Lanciano — Italien) (Præjudiciel forelæggelse – artikel 53, stk. 2, og artikel 94 i Domstolens procesreglement – national sundhedsmæssig undtagelsestilstand – den judicielle virksomheds kontinuitet – udsættelse af retsmøder – ikke tilstrækkelige oplysninger om den faktiske og retlige baggrund for tvisten i hovedsagen og om begrundelserne for nødvendigheden af en besvarelse af det præjudicielle spørgsmål – åbenbart afvisningsgrundlag)

17

2021/C 79/22

Sag C-318/20: Domstolens kendelse (Tiende Afdeling) af 26. november 2020 — Colt Technology Services SpA, Wind Tre SpA, Telecom Italia SpA, Vodafone Italia SpA, Ministero della Giustizia, Ministero dello Sviluppo economico, Ministero dell’economia e delle finanze mod Ministero della Giustizia, Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell’economia e delle finanze, Wind Tre SpA, Procura generale della Repubblica presso la Corte d’appello di Reggio Calabria, Procura della Repubblica presso il Tribunale di Cagliari, Procura della Repubblica presso il Tribunale di Roma og Procura della Repubblica presso il Tribunale di Locri (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Consiglio di Stato — Italien) (Præjudiciel forelæggelse – princippet om forbud mod forskelsbehandling på grundlag af nationalitet – national lovgivning om prisfastsættelse af aflytningsaktiviteter, som er anordnet af de retslige myndigheder – ingen hensyntagen til princippet om fuldstændig tilbagebetaling af omkostningerne for teleoperatører – artikel 53, stk. 2, og artikel 94 i Domstolens procesreglement – manglende tilstrækkelig præcisering af den faktiske og retlige baggrund for tvisten i hovedsagen samt manglende begrundelse for nødvendigheden af at besvare de præjudicielle spørgsmål – åbenbart afvisningsgrundlag)

18

2021/C 79/23

Sag C-293/20: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (Østrig) den 1. juli 2020 — A og M mod Bezirkshauptmannschaft Kirchdorf

18

2021/C 79/24

Sag C-625/20: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Juzgado de lo Social no 26 de Barcelona (Spanien) den 19. november 2020 — KM mod Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)

o

19

2021/C 79/25

Sag C-642/20: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Consiglio di Giustizia amministrativa per la Regione siciliana (Italien) den 27. november 2020 — Caruter s.r.l. mod S.R.R. Messina Provincia S.c.P.A., Comune di Basicò, Comune di Falcone, Comune di Fondachelli Fantina, Comune di Gioiosa Marea, Comune di Librizzi, Comune di Mazzarrà Sant'Andrea, Comune di Montagnareale, Comune di Oliveri, Comune di Piraino, Comune di San Piero Patti, Regione Siciliana — Urega — Ufficio regionale espletamento gare d’appalti lavori pubblici Messina og Regione Siciliana — Assessorato regionale delle infrastrutture e della mobilitàmod

19

2021/C 79/26

Sag C-654/20: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Apelativen sad Sofia (Bulgarien) den 15. november 2020 — straffesag mod VD

20

2021/C 79/27

Sag C-671/20: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Sąd Okręgowy w Warszawie (Polen) den 9. december 2020 — straffesag mod M.M.

21

2021/C 79/28

Sag C-680/20: nmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Consiglio di Stato (Italien) den 15. december 2020 — Unilever Italia Mkt. Operations Srl mod Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

22

2021/C 79/29

Sag C-702/20: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Augstākā tiesa (Senāts) (Letland) den 22. december 2020 — SIA DOBELES HES mod Sabiedrisko pakalpojumu regulēšanas komisija, Ekonomikas ministrija, Finanšu ministrija

22

2021/C 79/30

Sag C-719/20: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Consiglio di Stato (Italien) den 30. december 2020 — Comune di Lerici mod Provincia di La Spezia

24

2021/C 79/31

Sag C-724/20: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Cour de cassation (Frankrig) den 28. december 2020 — Paget Approbois SAS mod Depeyre entreprises SARL og Alpha Insurance A/S samt Alpha Insurance A/S mod Paget Approbois SAS og Depeyre entreprises SARL

25

2021/C 79/32

Sag C-726/20: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Conseil d'État (Belgien) den 29. december 2020 — CT og Ferme de la Sarte SPRL mod Région wallonne

26

2021/C 79/33

Sag C-4/21: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Conseil d’État (Frankrig) den 4. januar 2021 — Fédération des entreprises de la beauté mod Agence nationale de sécurité du médicament et des produits de santé

26

2021/C 79/34

Sag C-746/19: Kendelse afsagt af Domstolens præsident den 4. december 2020 — UD mod Subdelegación del Gobierno en Barcelona (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Juzgado Contencioso-Administrativo no 17 de Barcelona — Spanien)

o

27

2021/C 79/35

Sag C-246/20: Kendelse afsagt af Domstolens præsident den 21. december 2020 — Openbaar Ministerie mod EA (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Rechtbank van eerste aanleg Oost-Vlaanderen Afdeling Gent — Belgien)

28

2021/C 79/36

Sag C-467/20: Kendelse afsagt af Domstolens præsident den 14. december 2020 — BC mod Deutsche Lufthansa AG (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Amtsgericht Hamburg — Tyskland)

28

Retten

2021/C 79/37

Sag T-328/17 RENV: Rettens dom af 20. januar 2021 — Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi mod EUIPO — M.J. Dairies (BBQLOUMI) [EU-varemærker – indsigelsessag – ansøgning om EU-figurmærket BBQLOUMI – det ældre EU-kollektivordmærke HALLOUMI – relativ registreringshindring – ingen risiko for forveksling – artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009 [nu artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EU) 2017/1001]]

29

2021/C 79/38

Sag T-656/18: Rettens dom af 20. januar 2021 — Jareš Procházková og Jareš mod EUIPO — Elton Hodinářská (MANUFACTURE PRIM 1949) [EU-varemærker – ugyldighedssag – EU-figurmærket MANUFACTURE PRIM 1949 – ingen ældre ret erhvervet i henhold til national ret – artikel 52, stk. 2, litra c), i forordning (EF) nr. 40/94 [nu artikel 60, stk. 2, litra c), i forordning (UE) 2017/1001]]

29

2021/C 79/39

Sag T-712/18: Rettens kendelse af 19. januar 2021 — Umweltinstitut München mod Kommissionen (Aktindsigt – forordning (EF) nr. 1049/2001 – dokumenter vedrørende et møde i Det Blandede Forvaltningsudvalg for Sundheds- og Plantesundhedsforanstaltninger, der er indført ved den samlede økonomi- og handelsaftale mellem Canada på den ene side og Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den anden side (CETA) – delvist afslag på aktindsigt – udbredelse af det ønskede dokument efter sagsanlægget – søgsmålsinteresse ophørt – ufornødent at træffe afgørelse)

30

2021/C 79/40

Sag T-34/20: Rettens kendelse af 18. januar 2021 — Datenlotsen Informationssysteme mod Kommissionen (Annullationssøgsmål – statsstøtte – universitetssoftwaretjenester – skattefordele og offentlig finansiering – den formelle undersøgelsesprocedure – afgørelse, der kvalificerer de gennemførte foranstaltninger som eksisterende støtte – ikke individuelt berørt – ikke en regelfastsættende retsakt – afvisning)

31

2021/C 79/41

Sag T-736/20: Sag anlagt den 11. december 2020 — OP mod Kommissionen

31

2021/C 79/42

Sag T-741/20: Sag anlagt den 16. december 2020 — Advansa Manufacturing m.fl. mod Kommissionen

32

2021/C 79/43

Sag T-12/21: Sag anlagt den 14. januar 2021 — PJ mod EIT

34

2021/C 79/44

Sag T-18/21: Sag anlagt den 16. januar 2021 — Be Smart Srl mod Kommissionen

35

2021/C 79/45

Sag T-23/21: Sag anlagt den 19. januar 2021 — About You mod EUIPO — Safe-1 Immobilieninvest (Y/O/U)

35

2021/C 79/46

Sag T-29/21: Sag anlagt den 20. januar 2021 — Beveland, SA mod EUIPO — Super B, SL (BUCANERO)

36

2021/C 79/47

Sag T-34/21: Sag anlagt den 22. januar 2021 — Ryanair mod Kommissionen

37

2021/C 79/48

Sag T-189/20: Rettens kendelse af 13. januar 2021 — Chiquita Brands mod EUIPO — Fyffes International (HOYA)

38

2021/C 79/49

Sag T-199/20: Rettens kendelse af 15. januar 2021 — Aldi Stores mod EUIPO — Dualit (formen på en brødrister)

38

2021/C 79/50

Sag T-608/20: Rettens kendelse af 20. januar 2021 — JD mod EIB

38

---

| DA | |
| --- | --- |

DA

---

IV Oplysninger

OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER

Den Europæiske Unions Domstol

| 8.3.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 79/1 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 79/1

---

Den Europæiske Unions Domstols seneste offentliggørelser i Den Europæiske Unions Tidende

(2021/C 79/01)

Seneste offentliggørelse

EUT C 72 af 1.3.2021

Liste over tidligere offentliggørelser

EUT C 62 af 22.2.2021

EUT C 53 af 15.2.2021

EUT C 44 af 8.2.2021

EUT C 35 af 1.2.2021

EUT C 28 af 25.1.2021

EUT C 19 af 18.1.2021

Teksterne er tilgængelige på:

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Øvrige meddelelser

RETSLIGE PROCEDURER

Domstolen

| 8.3.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 79/2 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 79/2

---

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 21. januar 2021 — Forbundsrepublikken Tyskland mod Esso Raffinage, Det Europæiske Kemikalieagentur (ECHA), Den Franske Republik og Kongeriget Nederlandene

(Sag C-471/18 P) (1)

(Appel - registrering, vurdering og godkendelse af kemikalier - forordning (EF) nr. 1907/2006 (REACH) - artikel 5 og 6 - generel forpligtelse til at registrere kemikalier - artikel 41 og 42 - vurdering af registreringsdossierer og kontrol af oplysninger indsendt af registranterne - erklæring om manglende overensstemmelse - retsakt, der kan gøres til genstand for søgsmål - søgsmålsinteresse - søgsmålskompetence - Det Europæiske Kemikalieagenturs (ECHA) og de nationale myndigheders respektive kompetencer - forpligtelse for ECHA til at kontrollere yderligere oplysninger, der efter agenturets anmodning er blevet indsendt af registranterne - ECHA’s beføjelse til at vedtage en passende afgørelse herom - artikel 1 - formålet om at beskytte menneskers sundhed og miljøet - artikel 13 og 25 - brug af dyreforsøg - fremme af alternative metoder)

(2021/C 79/02)

Processprog: engelsk

Parter

Appellant: Forbundsrepublikken Tyskland (først ved T. Henze og D. Klebs, derefter ved D. Klebs og J. Möller, som befuldmægtigede)

De andre parter i appelsagen: Esso Raffinage (først ved Rechtsanwalt H. Estreicher og solicitor N. Navin-Jones, derefter ved Rechtsanwalt H. Estreicher, adwokat A. Kołtunowska og avocate K. Merten-Lentz samt solicitor N. Navin-Jones og endelig ved Rechtsanwalt H. Estreicher, adwokat A. Kołtunowska og avocate K. Merten-Lentz), Det Europæiske Kemikalieagentur (ECHA) (ved W. Broere, C. Jacquet og M. Heikkilä, som befuldmægtigede), Den Franske Republik (først ved D. Colas, J. Traband og A.-L. Desjonquères, derefter ved E. Leclerc, J. Traband, W. Zemamta og A.-L. Desjonquères, som befuldmægtigede) og Kongeriget Nederlandene (ved K. Bulterman og L. Noort, som befuldmægtigede)

Intervenienter til støtte for Esso Raffinage: European Coalition to End Animal Experiments (ved solicitor T. David), Higher Olefins and Poly Alpha Olefins REACH Consortium og Higher Olefins & Poly Alpha Olefins vzw (først ved advocaat E. Vermulst, derefter ved advocaat P. Kugel)

Konklusion

| 1) | Appellen forkastes. |
| --- | --- |

1)

Appellen forkastes.

| 2) | Forbundsrepublikken Tyskland bærer sine egne omkostninger og betaler de omkostninger, som Esso Raffinage og Det Europæiske Kemikalieagentur (ECHA) har afholdt. |
| --- | --- |

2)

Forbundsrepublikken Tyskland bærer sine egne omkostninger og betaler de omkostninger, som Esso Raffinage og Det Europæiske Kemikalieagentur (ECHA) har afholdt.

| 3) | Den Franske Republik, Kongeriget Nederlandene, European Coalition to End Animal Experiments, Higher Olefins and Poly Alpha Olefins REACH Consortium og Higher Olefins & Poly Alpha Olefins vzw bærer deres egne omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Den Franske Republik, Kongeriget Nederlandene, European Coalition to End Animal Experiments, Higher Olefins and Poly Alpha Olefins REACH Consortium og Higher Olefins & Poly Alpha Olefins vzw bærer deres egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 399 af 5.11.2018.

---

| 8.3.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 79/3 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 79/3

---

Domstolens dom (Femte Afdeling) af 21. januar 2021 — Päivi Leino-Sandberg mod Europa-Parlamentet

(Sag C-761/18 P) (1)

(Appel - aktindsigt i dokumenter fra EU-institutionerne - forordning (EF) nr. 1049/2001 - artikel 10 - afslag på aktindsigt - søgsmål ved Den Europæiske Unions Ret til prøvelse af en afgørelse fra Europa-Parlamentet om afslag på aktindsigt i et dokument - tredjemands udbredelse af dokumentet med kommentarer efter anlæggelsen af søgsmålet - Retten fastslog, at det var ufornødent at træffe afgørelse som følge af søgsmålsinteressens bortfald - retlig fejl)

(2021/C 79/03)

Processprog: engelsk

Parter

Appellant: Päivi Leino-Sandberg (ved advocaten O.W. Brouwer og B.A. Verheijen, samt ved Rechtsanwalt S. Schubert)

Den anden part i appelsagen: Europa-Parlamentet (ved C. Burgos, I. Anagnostopoulou og L. Vétillard, som befuldmægtigede)

Intervenienter til støtte for sagsøgeren: Republikken Finland (ved M. Pere, som befuldmægtiget) og Kongeriget Sverige (først ved A. Falk, C. Meyer-Seitz, H. Shev, J. Lundberg og H. Eklinder, derefter ved C. Meyer-Seitz, H. Shev og H. Eklinder, som befuldmægtigede)

Konklusion

| 1) | Den Europæiske Unions Rets kendelse af 20. september 2018, Leino-Sandberg mod Parlamentet (T-421/17, ikke trykt i Sml., EU:T:2018:628), ophæves. |
| --- | --- |

1)

Den Europæiske Unions Rets kendelse af 20. september 2018, Leino-Sandberg mod Parlamentet (T-421/17, ikke trykt i Sml., EU:T:2018:628), ophæves.

| 2) | Sagen hjemvises til Retten. |
| --- | --- |

2)

Sagen hjemvises til Retten.

| 3) | Afgørelsen om sagsomkostningerne udsættes. |
| --- | --- |

3)

Afgørelsen om sagsomkostningerne udsættes.

---

(1)  EUT C 82 af 4.3.2019.

---

| 8.3.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 79/4 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 79/4

---

Domstolens dom (Andet Afdeling) af 20. januar 2021 — Secretary of State for the Home Department mod OA (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London — Det Forenede Kongerige)

(Sag C-255/19) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - direktiv 2004/83/EF - minimumsstandarder for anerkendelse af flygtningestatus eller subsidiær beskyttelsesstatus - egenskab af flygtning - artikel 2, litra c) - ophør af flygtningestatus - artikel 11 - ændring af omstændighederne - artikel 11, stk. 1, litra e) - mulighed for at søge beskyttelse i hjemlandet - bedømmelseskriterier - artikel 7, stk. 2 - økonomisk og social støtte - ikke relevant)

(2021/C 79/04)

Processprog: engelsk

Den forelæggende ret

Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Secretary of State for the Home Department

Sagsøgt: OA

Procesdeltager: United Nations High Commissioner for Refugees (UNHCR)

Konklusion

| 1) | Artikel 11, stk. 1, litra e), i Rådets direktiv 2004/83/EF af 29. april 2004 om fastsættelse af minimumsstandarder for anerkendelse af tredjelandsstatsborgere eller statsløse som flygtninge eller som personer, der af anden grund behøver international beskyttelse, og indholdet af den tildelte beskyttelse skal fortolkes således, at den »beskyttelse«, der er omhandlet i denne bestemmelse hvad angår ophør af flygtningestatus, skal opfylde de samme krav som dem, der for så vidt angår tildeling af flygtningestatus følger af dette direktivs artikel 2, litra c), sammenholdt med dets artikel 7, stk. 1 og 2. |
| --- | --- |

1)

Artikel 11, stk. 1, litra e), i Rådets direktiv 2004/83/EF af 29. april 2004 om fastsættelse af minimumsstandarder for anerkendelse af tredjelandsstatsborgere eller statsløse som flygtninge eller som personer, der af anden grund behøver international beskyttelse, og indholdet af den tildelte beskyttelse skal fortolkes således, at den »beskyttelse«, der er omhandlet i denne bestemmelse hvad angår ophør af flygtningestatus, skal opfylde de samme krav som dem, der for så vidt angår tildeling af flygtningestatus følger af dette direktivs artikel 2, litra c), sammenholdt med dets artikel 7, stk. 1 og 2.

| 2) | Artikel 11, stk. 1, litra e), i direktiv 2004/83, sammenholdt med dets artikel 7, stk. 2, skal fortolkes således, at en eventuel social og økonomisk støtte, der ydes af private aktører, såsom den pågældende tredjelandsstatsborgers familie eller klan, ikke opfylder de beskyttelseskrav, der følger af disse bestemmelser, og derfor hverken er relevant med henblik på at vurdere effektiviteten eller tilgængeligheden af den af staten sikrede beskyttelse som omhandlet i direktivets artikel 7, stk. 1, litra a), eller med henblik på i henhold til dette direktivs artikel 11, stk. 1, litra e), sammenholdt med dets artikel 2, litra c), at vurdere, om der fortsat består en velbegrundet frygt for forfølgelse. |
| --- | --- |

2)

Artikel 11, stk. 1, litra e), i direktiv 2004/83, sammenholdt med dets artikel 7, stk. 2, skal fortolkes således, at en eventuel social og økonomisk støtte, der ydes af private aktører, såsom den pågældende tredjelandsstatsborgers familie eller klan, ikke opfylder de beskyttelseskrav, der følger af disse bestemmelser, og derfor hverken er relevant med henblik på at vurdere effektiviteten eller tilgængeligheden af den af staten sikrede beskyttelse som omhandlet i direktivets artikel 7, stk. 1, litra a), eller med henblik på i henhold til dette direktivs artikel 11, stk. 1, litra e), sammenholdt med dets artikel 2, litra c), at vurdere, om der fortsat består en velbegrundet frygt for forfølgelse.

---

(1)  EUT C 206 af 17.6.2019.

---

| 8.3.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 79/5 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 79/5

---

Domstolens dom (Første Afdeling) af 20. januar 2021 — QM mod Finanzamt Saarbrücken (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Finanzgericht des Saarlandes — Tyskland)

(Sag C-288/19) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - skatter og afgifter - merværdiafgift (moms) - direktiv 2006/112/EF - artikel 2, stk. 1, litra c) - levering af tjenesteydelser mod vederlag - artikel 26, stk. 1 - transaktioner, der sidestilles med tjenesteydelser mod vederlag - artikel 56, stk. 2 - fastlæggelse af stedet for den afgiftsmæssige tilknytning - udlejning af transportmidler - biler, der stilles til rådighed for ansatte)

(2021/C 79/05)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Finanzgericht des Saarlandes

Parter i hovedsagen

Sagsøger: QM

Sagsøgt: Finanzamt Saarbrücken

Konklusion

Artikel 56, stk. 2, første afsnit, i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem, som ændret ved direktiv 2008/8/EU af 12. februar 2008, skal fortolkes således, at den omstændighed, at en afgiftspligtig person stiller et køretøj, der indgår i virksomhedens aktiver, til rådighed for sin ansatte, ikke er omfattet af direktivets anvendelsesområde, hvis denne transaktion ikke udgør en tjenesteydelse mod vederlag som omhandlet i dette direktivs artikel 2, stk. 1, litra c). Derimod finder nævnte artikel 56, stk. 2, første afsnit, anvendelse på en sådan transaktion, hvis der er tale om levering af en tjenesteydelse mod vederlag som omhandlet i nævnte artikel 2, stk. 1, litra c), og hvis denne ansatte til enhver tid har ret til at anvende dette køretøj til private formål og til at udelukke andre personer herfra mod betaling af en leje og for en aftalt periode på mere end 30 dage.

---

(1)  EUT C 206 af 17.6.2019.

---

| 8.3.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 79/5 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 79/5

---

Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 20. januar 2021 — Europa-Kommissionen mod Printeos SA

(Sag C-301/19 P) (1)

(Appel - konkurrence - karteller - afgørelse, hvorved der fastslås en overtrædelse af artikel 101 TEUF - bøder - annullation - tilbagebetaling af bødens hovedbeløb - artikel 266 TEUF - morarenter - sondring mellem morarenter og udligningsrenter - renteberegning - artikel 90, stk. 4, litra a), andet punktum, i delegeret forordning (EU) nr. 1268/2012)

(2021/C 79/06)

Processprog: spansk

Parter

Appellant: Europa-Kommissionen (ved F. Dintilhac, P. Rossi og F. Jimeno Fernández, som befuldmægtigede)

Den anden part i appelsagen: Printeos SA (ved abogados H. Brokelmann og P. Martínez-Lage Sobredo)

Konklusion

| 1) | Appellen forkastes. |
| --- | --- |

1)

Appellen forkastes.

| 2) | Punkt 2 i konklusionen i Den Europæiske Unions Rets dom af 12. februar 2019, Printeos mod Kommissionen (T-201/17, EU:T:2019:81), ophæves. |
| --- | --- |

2)

Punkt 2 i konklusionen i Den Europæiske Unions Rets dom af 12. februar 2019, Printeos mod Kommissionen (T-201/17, EU:T:2019:81), ophæves.

| 3) | Europa-Kommissionen betaler til Printeos SA renter beregnet ud fra den sats, som er fastsat af Den Europæiske Centralbank for dennes vigtigste refinansieringstransaktioner, forhøjet med tre og et halvt procentpoint, af beløbet på 184 592,95 EUR for perioden fra den 31. marts 2017 og indtil datoen for betalingen af det fulde beløb. |
| --- | --- |

3)

Europa-Kommissionen betaler til Printeos SA renter beregnet ud fra den sats, som er fastsat af Den Europæiske Centralbank for dennes vigtigste refinansieringstransaktioner, forhøjet med tre og et halvt procentpoint, af beløbet på 184 592,95 EUR for perioden fra den 31. marts 2017 og indtil datoen for betalingen af det fulde beløb.

| 4) | Kommissionen bærer sine egne omkostninger både i forbindelse med sagen i første instans i sag T-201/17 og i forbindelse med sagen for Domstolen, og betaler de omkostninger, som Printeos SA har afholdt i forbindelse med disse samme sager. |
| --- | --- |

4)

Kommissionen bærer sine egne omkostninger både i forbindelse med sagen i første instans i sag T-201/17 og i forbindelse med sagen for Domstolen, og betaler de omkostninger, som Printeos SA har afholdt i forbindelse med disse samme sager.

---

(1)  EUT C 238 af 15.7.2019.

---

| 8.3.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 79/6 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 79/6

---

Domstolens dom (Anden Afdeling) af 21. januar 2021 — Consiliul Concurenţei mod Whiteland Import Export SRL (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie — Rumænien)

(Sag C-308/19) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - konkurrence - sanktioner, der pålægges af den nationale konkurrencemyndighed - forældelsesfrist - skridt, der afbryder forældelsesfristen - national lovgivning, der efter indledningen af en undersøgelse udelukker muligheden for, at et senere forfølgelses- eller undersøgelsesskridt kan afbryde den nye forældelsesfrist - princippet om overensstemmende fortolkning - forordning (EF) nr. 1/2003 - artikel 25, stk. 3 - anvendelsesområde - artikel 4, stk. 3, TEU - artikel 101 TEUF - effektivitetsprincippet)

(2021/C 79/07)

Processprog: rumænsk

Den forelæggende ret

Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Consiliul Concurenţei

Sagsøgt: Whiteland Import Export SRL

Konklusion

| 1) | EU-retten skal fortolkes således, at de nationale retter ikke har pligt til at anvende artikel 25, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 af 16. december 2002 om gennemførelse af konkurrencereglerne i [artikel 101 TEUF] og [102 TEUF] på forældelsen af en national konkurrencemyndigheds beføjelser med hensyn til pålæggelse af sanktioner for overtrædelser af de EU-konkurrenceretlige bestemmelser. |
| --- | --- |

1)

EU-retten skal fortolkes således, at de nationale retter ikke har pligt til at anvende artikel 25, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 af 16. december 2002 om gennemførelse af konkurrencereglerne i [artikel 101 TEUF] og [102 TEUF] på forældelsen af en national konkurrencemyndigheds beføjelser med hensyn til pålæggelse af sanktioner for overtrædelser af de EU-konkurrenceretlige bestemmelser.

| 2) | Artikel 4, stk. 3, TEU og artikel 101 TEUF, sammenholdt med effektivitetsprincippet, skal fortolkes således, at de er til hinder for en national lovgivning, som fortolket af de kompetente nationale domstole, hvorefter en afgørelse om at indlede en undersøgelse, der er vedtaget af den nationale konkurrencemyndighed, og som vedrører en overtrædelse af de EU-konkurrenceretlige bestemmelser, er denne myndigheds sidste handling, og som udelukker, at et senere forfølgelses- eller undersøgelsesskridt kan afbryde denne frist, hvis det, henset til alle elementerne i de omhandlede forældelsesfrister, viser sig, at en sådan forældelse kan indebære en systemisk risiko for straffrihed for forhold, der udgør sådanne overtrædelser, hvilket det påhviler den forelæggende ret at efterprøve. |
| --- | --- |

2)

Artikel 4, stk. 3, TEU og artikel 101 TEUF, sammenholdt med effektivitetsprincippet, skal fortolkes således, at de er til hinder for en national lovgivning, som fortolket af de kompetente nationale domstole, hvorefter en afgørelse om at indlede en undersøgelse, der er vedtaget af den nationale konkurrencemyndighed, og som vedrører en overtrædelse af de EU-konkurrenceretlige bestemmelser, er denne myndigheds sidste handling, og som udelukker, at et senere forfølgelses- eller undersøgelsesskridt kan afbryde denne frist, hvis det, henset til alle elementerne i de omhandlede forældelsesfrister, viser sig, at en sådan forældelse kan indebære en systemisk risiko for straffrihed for forhold, der udgør sådanne overtrædelser, hvilket det påhviler den forelæggende ret at efterprøve.

---

(1)  EUT C 263 af 5.8.2019.

---

| 8.3.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 79/7 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 79/7

---

Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 14. januar 2021 — RTS infra BVBA og Aannemingsbedrijf Norré-Behaegel mod Vlaams Gewest (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Raad van State — Belgien)

(Sag C-387/19) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - offentlige kontrakter - direktiv 2014/24/EU - artikel 57, stk. 6 - fakultative udelukkelsesgrunde - foranstaltninger truffet af den økonomiske aktør med henblik på at vise sin pålidelighed på trods af, at der foreligger en fakultativ udelukkelsesgrund - pligt for den økonomiske aktør til at forelægge dokumentation for disse foranstaltninger af egen drift - direkte virkning)

(2021/C 79/08)

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

Raad van State

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: RTS infra BVBA og Aannemingsbedrijf Norré-Behaegel

Sagsøgt: Vlaams Gewest

Konklusion

| 1) | Artikel 57, stk. 6, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/24/EU af 26. februar 2014 om offentlige udbud og om ophævelse af direktiv 2004/18/EF, som ændret ved Kommissionens delegerede forordning (EU) 2015/2170 af 24. november 2015, skal fortolkes således, at bestemmelsen er til hinder for en praksis, hvorefter en økonomisk aktør er forpligtet til i forbindelse med indgivelsen af sin ansøgning om deltagelse eller af sit tilbud uopfordret at forelægge dokumentation for de afhjælpende foranstaltninger, der er truffet for at vise aktørens pålidelighed på trods af, at der i forhold til denne sidstnævnte foreligger en fakultativ udelukkelsesgrund som omhandlet i artikel 57, stk. 4, i dette direktiv, som ændret ved den delegerede forordning 2015/2170, når en sådan forpligtelse hverken følger af den gældende nationale lovgivning eller af udbudsdokumenterne. Derimod er artikel 57, stk. 6, i det pågældende direktiv, som ændret ved den delegerede forordning 2015/2170, ikke til hinder for en sådan forpligtelse, når den er fastsat klart, præcist og utvetydigt i den gældende nationale lovgivning, og når den er bragt til den pågældende økonomiske aktørs kendskab ved hjælp af udbudsdokumenterne. |
| --- | --- |

1)

Artikel 57, stk. 6, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/24/EU af 26. februar 2014 om offentlige udbud og om ophævelse af direktiv 2004/18/EF, som ændret ved Kommissionens delegerede forordning (EU) 2015/2170 af 24. november 2015, skal fortolkes således, at bestemmelsen er til hinder for en praksis, hvorefter en økonomisk aktør er forpligtet til i forbindelse med indgivelsen af sin ansøgning om deltagelse eller af sit tilbud uopfordret at forelægge dokumentation for de afhjælpende foranstaltninger, der er truffet for at vise aktørens pålidelighed på trods af, at der i forhold til denne sidstnævnte foreligger en fakultativ udelukkelsesgrund som omhandlet i artikel 57, stk. 4, i dette direktiv, som ændret ved den delegerede forordning 2015/2170, når en sådan forpligtelse hverken følger af den gældende nationale lovgivning eller af udbudsdokumenterne. Derimod er artikel 57, stk. 6, i det pågældende direktiv, som ændret ved den delegerede forordning 2015/2170, ikke til hinder for en sådan forpligtelse, når den er fastsat klart, præcist og utvetydigt i den gældende nationale lovgivning, og når den er bragt til den pågældende økonomiske aktørs kendskab ved hjælp af udbudsdokumenterne.

| 2) | Artikel 57, stk. 6, i direktiv 2014/24, som ændret ved den delegerede forordning 2015/2170, skal fortolkes således, at bestemmelsen har direkte virkning. |
| --- | --- |

2)

Artikel 57, stk. 6, i direktiv 2014/24, som ændret ved den delegerede forordning 2015/2170, skal fortolkes således, at bestemmelsen har direkte virkning.

---

(1)  EUT C 270 af 12.8.2019.

---

| 8.3.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 79/8 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 79/8

---

Domstolens dom (Første Afdeling) af 14. januar 2021 — straffesag mod OM (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Apelativen sad — Plovdiv (Bulgarien)

(Sag C-393/19) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - artikel 17 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder - ejendomsret - artikel 47 i chartret om grundlæggende rettigheder - adgang til effektive retsmidler - rammeafgørelse 2005/212/RIA - konfiskation af udbytte, redskaber og formuegoder fra strafbart forhold - direktiv 2014/42/EU - indefrysning og konfiskation af redskaber og udbytte fra strafbart forhold i Den Europæiske Union - national lovgivning, der muliggør konfiskation til fordel for staten af et formuegode, som er anvendt til smugleri - formuegode, der tilhører en tredjemand i god tro)

(2021/C 79/09)

Processprog: bulgarsk

Den forelæggende ret

Apelativen sad — Plovdiv

Part i hovedsagen

OM

Procesdeltager: Okrazhna prokuratura — Haskovo, Apelativna prokuratura — Plovdiv

Konklusion

| 1) | Artikel 2, stk. 1, i Rådets rammeafgørelse 2005/212/RIA af 24. februar 2005 om konfiskation af udbytte, redskaber og formuegoder fra strafbart forhold, sammenholdt med artikel 17, stk. 1, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, skal fortolkes således, at denne bestemmelse er til hinder for en national lovgivning, der gør det muligt at konfiskere et redskab, der er blevet anvendt til at begå alvorligt smugleri, når dette tilhører en tredjemand i god tro. |
| --- | --- |

1)

Artikel 2, stk. 1, i Rådets rammeafgørelse 2005/212/RIA af 24. februar 2005 om konfiskation af udbytte, redskaber og formuegoder fra strafbart forhold, sammenholdt med artikel 17, stk. 1, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, skal fortolkes således, at denne bestemmelse er til hinder for en national lovgivning, der gør det muligt at konfiskere et redskab, der er blevet anvendt til at begå alvorligt smugleri, når dette tilhører en tredjemand i god tro.

| 2) | Artikel 4 i rammeafgørelse 2005/212, sammenholdt med artikel 47 i chartret om grundlæggende rettigheder, skal fortolkes således, at denne bestemmelse er til hinder for en national lovgivning, hvorefter det inden for rammerne af en straffesag er muligt at konfiskere et formuegode, der tilhører en anden person end den, der har begået den strafbare handling, uden at denne førstnævnte person har adgang til effektive retsmidler. |
| --- | --- |

2)

Artikel 4 i rammeafgørelse 2005/212, sammenholdt med artikel 47 i chartret om grundlæggende rettigheder, skal fortolkes således, at denne bestemmelse er til hinder for en national lovgivning, hvorefter det inden for rammerne af en straffesag er muligt at konfiskere et formuegode, der tilhører en anden person end den, der har begået den strafbare handling, uden at denne førstnævnte person har adgang til effektive retsmidler.

---

(1)  EUT C 295 af 2.9.2019.

---

| 8.3.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 79/9 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 79/9

---

Domstolens dom (Første Afdeling) af 20. januar 2021 — Maksu- ja Tolliamet mod Heavyinstall OÜ (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Riigikohus — Estland)

(Sag C-420/19) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - direktiv 2010/24/EU - artikel 16 - inddrivelse af fordringer i forbindelse med skatter, afgifter og andre foranstaltninger - gensidig bistand - anmodning om retsbevarende foranstaltninger - retsafgørelse fra den bistandssøgende medlemsstat med henblik på vedtagelse af retsbevarende foranstaltninger - kompetence for retten i den bistandssøgte medlemsstat til at vurdere og revidere begrundelsen for disse foranstaltninger - princippet om gensidig tillid og princippet om gensidig anerkendelse)

(2021/C 79/10)

Processprog: estisk

Den forelæggende ret

Riigikohus

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Maksu- ja Tolliamet

Sagsøgt: Heavyinstall OÜ

Konklusion

Artikel 16 i Rådets direktiv 2010/24/EU af 16. marts 2010 om gensidig bistand ved inddrivelse af fordringer i forbindelse med skatter, afgifter og andre foranstaltninger skal fortolkes således, at retterne i den bistandssøgte medlemsstat, som træffer afgørelse om en anmodning om retsbevarende foranstaltninger, er bundet af den vurdering af, hvorvidt betingelserne for at træffe de nævnte foranstaltninger i faktisk og retlig henseende er opfyldt, der er foretaget af myndighederne i den bistandssøgende medlemsstat, navnlig når denne vurdering fremgår af det i artikel 16, stk. 1, andet afsnit, omhandlede dokument, der er vedhæftet den nævnte anmodning.

---

(1)  EUT C 263 af 5.8.2019.

---

| 8.3.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 79/10 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 79/10

---

Domstolens dom (Første Afdeling) af 14. januar 2021 — TQ mod Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Rechtbank Den Haag, zittingsplaats ’s-Hertogenbosch — Nederlandene)

(Sag C-441/19) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - område med frihed, sikkerhed og retfærdighed - direktiv 2008/115/EF - fælles standarder og procedurer i medlemsstaterne for tilbagesendelse af tredjelandsstatsborgere med ulovligt ophold - artikel 5, litra a), artikel 6, stk. 1 og 4, artikel 8, stk. 1, og artikel 10 - afgørelse om tilbagesendelse vedrørende en uledsaget mindreårig - barnets tarv - den pågældende medlemsstats forpligtelse til inden vedtagelsen af en afgørelse om tilbagesendelse at sikre sig, at denne mindreårige sendes tilbage til et familiemedlem, til en udpeget værge eller til passende modtagelsesfaciliteter i tilbagesendelseslandet - sondring med henblik på tildeling af opholdsret, der alene foretages på grundlag af den mindreåriges alder - afgørelse om tilbagesendelse, der ikke er ledsaget af udsendelsesforanstaltninger)

(2021/C 79/11)

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

Rechtbank Den Haag, zittingsplaats ’s-Hertogenbosch

Parter i hovedsagen

Sagsøger: TQ

Sagsøgt: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

Konklusion

| 1) | Artikel 6, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/115/EF af 16. december 2008 om fælles standarder og procedurer i medlemsstaterne for tilbagesendelse af tredjelandsstatsborgere med ulovligt ophold, sammenholdt med direktivets artikel 5, litra a), og artikel 24, stk. 2, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, skal fortolkes således, at den pågældende medlemsstat, inden denne træffer en afgørelse om tilbagesendelse af en uledsaget mindreårig, skal foretage en generel og udførlig vurdering af denne mindreåriges situation under behørig hensyntagen til barnets tarv. I denne forbindelse skal den nævnte medlemsstat sikre sig, at der i tilbagesendelseslandet findes passende modtagelsesforhold for den pågældende uledsagede mindreårige. |
| --- | --- |

1)

Artikel 6, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/115/EF af 16. december 2008 om fælles standarder og procedurer i medlemsstaterne for tilbagesendelse af tredjelandsstatsborgere med ulovligt ophold, sammenholdt med direktivets artikel 5, litra a), og artikel 24, stk. 2, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, skal fortolkes således, at den pågældende medlemsstat, inden denne træffer en afgørelse om tilbagesendelse af en uledsaget mindreårig, skal foretage en generel og udførlig vurdering af denne mindreåriges situation under behørig hensyntagen til barnets tarv. I denne forbindelse skal den nævnte medlemsstat sikre sig, at der i tilbagesendelseslandet findes passende modtagelsesforhold for den pågældende uledsagede mindreårige.

| 2) | Artikel 6, stk. 1, i direktiv 2008/115, sammenholdt med direktivets artikel 5, litra a), og i lyset af artikel 24, stk. 2, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, skal fortolkes således, at en medlemsstat med henblik på at undersøge, om der i tilbagesendelseslandet findes passende modtagelsesforhold, ikke kan sondre mellem uledsagede mindreårige på grundlag af deres alder alene. |
| --- | --- |

2)

Artikel 6, stk. 1, i direktiv 2008/115, sammenholdt med direktivets artikel 5, litra a), og i lyset af artikel 24, stk. 2, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, skal fortolkes således, at en medlemsstat med henblik på at undersøge, om der i tilbagesendelseslandet findes passende modtagelsesforhold, ikke kan sondre mellem uledsagede mindreårige på grundlag af deres alder alene.

| 3) | Artikel 8, stk. 1, i direktiv 2008/115 skal fortolkes således, at bestemmelsen er til hinder for, at en medlemsstat — efter at have vedtaget en afgørelse om tilbagesendelse af en uledsaget mindreårig og efter i overensstemmelse med direktivets artikel 10, stk. 2, at have sikret sig, at vedkommende sendes tilbage til et familiemedlem, til en udpeget værge eller til passende modtagelsesfaciliteter i tilbagesendelseslandet — afstår fra efterfølgende at foretage en udsendelse af den pågældende, indtil denne er fyldt 18 år. |
| --- | --- |

3)

Artikel 8, stk. 1, i direktiv 2008/115 skal fortolkes således, at bestemmelsen er til hinder for, at en medlemsstat — efter at have vedtaget en afgørelse om tilbagesendelse af en uledsaget mindreårig og efter i overensstemmelse med direktivets artikel 10, stk. 2, at have sikret sig, at vedkommende sendes tilbage til et familiemedlem, til en udpeget værge eller til passende modtagelsesfaciliteter i tilbagesendelseslandet — afstår fra efterfølgende at foretage en udsendelse af den pågældende, indtil denne er fyldt 18 år.

---

(1)  EUT C 270 af 12.8.2019.

---

| 8.3.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 79/11 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 79/11

---

Domstolens dom (Anden Afdeling) af 14. januar 2021 — sag anlagt af Kilpailu- ja kuluttajavirasto (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Korkein hallinto-oikeus — Finland)

(Sag C-450/19) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - konkurrence - artikel 101 TEUF - konkurrencebegrænsende aftaler - manipulation af udbudsprocedurer - fastlæggelse af overtrædelsesperiodens varighed - hensyntagen til perioden med den konkurrencebegrænsende aftales deltageres gennemførelse af den konkurrencebegrænsende aftale - den konkurrencebegrænsende adfærds økonomiske virkninger - overtrædelsens ophør ved den endelige tildeling af kontrakten)

(2021/C 79/12)

Processprog: finsk

Den forelæggende ret

Korkein hallinto-oikeus

Parter i hovedsagen

Kilpailu- ja kuluttajavirasto

Procesdeltagere: Eltel Group Oy og Eltel Networks Oy

Konklusion

Artikel 101, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde skal fortolkes således, at når en virksomhed, der formodes at have deltaget i en samlet og vedvarende overtrædelse af denne bestemmelse — hvis sidste bestanddel består i en afgivelse af tilbud, som er samordnet med konkurrenterne, i et udbud med henblik på indgåelsen af en offentlige bygge- og anlægskontrakt — har fået tildelt denne kontrakt, og med den ordregivende myndighed har indgået en bygge- og anlægskontrakt, der fastlægger de væsentlige karakteristika ved denne kontrakt, og navnlig den samlede pris, der skal betales som modydelse for dette bygge- og anlægsarbejde, hvis gennemførelse og betaling er inddelt i tidsmæssige faser, svarer overtrædelsesperioden til perioden indtil undertegnelsen af den kontrakt, der er indgået mellem denne virksomhed og den ordregivende myndighed på grundlag af det samordnede tilbud, som virksomheden havde afgivet. Det tilkommer den forelæggende ret at efterprøve, hvornår de væsentlige karakteristika ved den pågældende kontrakt, og navnlig den samlede pris, der skal betales som modydelse for arbejdet, er endeligt fastlagt.

---

(1)  EUT C 280 af 19.8.2019.

---

| 8.3.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 79/11 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 79/11

---

Domstolens dom (Første Afdeling) af 20. januar 2021 — Lexel AB mod Skatteverket (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Högsta förvaltningsdomstolen — Sverige)

(Sag C-484/19) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - artikel 49 TEUF - etableringsfrihed - selskabsskat - beskatning af forbundne virksomheder - national skattelovgivning, der forbyder et selskab med hjemsted i en medlemsstat at fradrage renter betalt til et selskab med hjemsted i en anden medlemsstat, der tilhører samme koncern, såfremt der opnås en væsentlig skattefordel)

(2021/C 79/13)

Processprog: svensk

Den forelæggende ret

Högsta förvaltningsdomstolen

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Lexel AB

Sagsøgt: Skatteverket

Konklusion

Artikel 49 TEUF skal fortolkes således, at den er til hinder for en national lovgivning som den i hovedsagen omhandlede, i medfør af hvilken et selskab med hjemsted i en medlemsstat ikke har ret til at fradrage renter betalt til et selskab tilhørende den samme koncern, der har hjemsted i en anden medlemsstat, fordi gældsforholdet mellem dem synes at være opstået hovedsageligt med henblik på at opnå en væsentlig skattefordel, mens en sådan skattefordel ikke ville være blevet anset for at foreligge, hvis begge selskaber havde haft hjemsted i den førstnævnte medlemsstat, eftersom de i så fald ville have været omfattet af bestemmelserne vedrørende koncernbidrag.

---

(1)  EUT C 295 af 2.9.2019.

---

| 8.3.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 79/12 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 79/12

---

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 21. januar 2021 — UCMR — ADA Asociaţia pentru Drepturi de Autor a Compozitorilor mod Asociatia culturala »Suflet de Român« ved likvidator Pro Management Insolv IPURL (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie — Rumænien)

(Sag C-501/19) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - skatter og afgifter - merværdiafgift (moms) - direktiv 2006/112/EF - artikel 2, stk. 1, litra c), artikel 24, stk. 1, og artikel 25, litra a) - afgiftspligtige transaktioner - vederlag for overføring af musikværker til almenheden - artikel 28 - organisation til kollektiv forvaltning af ophavsrettigheder - opkrævning af dette vederlag hos den endelige bruger i eget navn og for indehaverne af ophavsrettighedernes regning)

(2021/C 79/14)

Processprog: rumænsk

Den forelæggende ret

Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie

Parter i hovedsagen

Sagsøger: UCMR — ADA Asociaţia pentru Drepturi de Autor a Compozitorilor

Sagsøgt: Asociatia culturala »Suflet de Român« ved likvidator Pro Management Insolv IPURL

Konklusion

| 1) | Artikel 2, stk. 1, litra c), i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem, som ændret ved Rådets direktiv 2010/88/EU af 7. december 2010, skal fortolkes således, at en indehaver af ophavsrettigheder til musikværker foretager en levering af ydelser mod vederlag til en arrangør af forestillinger, som er den endelige bruger, når denne arrangør på grundlag af en ikkeeksklusiv licens har tilladelse til at overføre disse værker til almenheden mod betaling af et vederlag, som opkræves af en udpeget kollektiv forvaltningsorganisation, der handler i sit navn, men for denne indehaver af ophavsrettigheders regning. |
| --- | --- |

1)

Artikel 2, stk. 1, litra c), i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem, som ændret ved Rådets direktiv 2010/88/EU af 7. december 2010, skal fortolkes således, at en indehaver af ophavsrettigheder til musikværker foretager en levering af ydelser mod vederlag til en arrangør af forestillinger, som er den endelige bruger, når denne arrangør på grundlag af en ikkeeksklusiv licens har tilladelse til at overføre disse værker til almenheden mod betaling af et vederlag, som opkræves af en udpeget kollektiv forvaltningsorganisation, der handler i sit navn, men for denne indehaver af ophavsrettigheders regning.

| 2) | Artikel 28 i direktiv 2006/112/EF, som ændret ved direktiv 2010/88, skal fortolkes således, at en kollektiv forvaltningsorganisation, der i sit eget navn, men på vegne af indehaverne af ophavsrettigheder til musikværker, opkræver det vederlag, der skyldes til dem som modydelse for tilladelsen til at overføre deres beskyttede værker til almenheden, handler i egenskab af »afgiftspligtig person« i denne artikels forstand og dermed anses for at have modtaget denne levering af ydelser fra disse indehavere, inden organisationen selv leverer den til den endelige bruger. I en sådan situation er denne organisation forpligtet til i sit navn at tilstille den endelige bruger fakturaer, hvori det fra brugeren opkrævede vederlag er angivet inklusive merværdiafgift (moms). Indehaverne af ophavsrettighederne er dernæst forpligtet til at tilstille den kollektive forvaltningsorganisation fakturaer med angivelse af moms for den ydelse, der er blevet leveret som modydelse for det opkrævede vederlag. |
| --- | --- |

2)

Artikel 28 i direktiv 2006/112/EF, som ændret ved direktiv 2010/88, skal fortolkes således, at en kollektiv forvaltningsorganisation, der i sit eget navn, men på vegne af indehaverne af ophavsrettigheder til musikværker, opkræver det vederlag, der skyldes til dem som modydelse for tilladelsen til at overføre deres beskyttede værker til almenheden, handler i egenskab af »afgiftspligtig person« i denne artikels forstand og dermed anses for at have modtaget denne levering af ydelser fra disse indehavere, inden organisationen selv leverer den til den endelige bruger. I en sådan situation er denne organisation forpligtet til i sit navn at tilstille den endelige bruger fakturaer, hvori det fra brugeren opkrævede vederlag er angivet inklusive merværdiafgift (moms). Indehaverne af ophavsrettighederne er dernæst forpligtet til at tilstille den kollektive forvaltningsorganisation fakturaer med angivelse af moms for den ydelse, der er blevet leveret som modydelse for det opkrævede vederlag.

---

(1)  EUT C 372 af 4.11.2019.

---

| 8.3.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 79/13 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 79/13

---

Domstolens dom (Første Afdeling) af 20. januar 2021 — Land Baden-Württemberg mod D.R. (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesverwaltungsgericht — Tyskland)

(Sag C-619/19) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - miljø - Århuskonventionen - direktiv 2003/4/EF - offentlig adgang til miljøoplysninger - infrastrukturbyggeprojektet »Stuttgart 21« - afslag på en anmodning om adgang til miljøoplysninger - artikel 4, stk. 1 - begrundelser for afslag - begrebet »interne meddelelser« - rækkevidde - tidsmæssig begrænsning af beskyttelsen af sådanne meddelelser)

(2021/C 79/15)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Bundesverwaltungsgericht

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Land Baden-Württemberg

Sagsøgt: D.R.

Procesdeltagere: Deutsche Bahn AG og Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

Konklusion

| 1) | Artikel 4, stk. 1, første afsnit, litra e), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/4/EF af 28. januar 2003 om offentlig adgang til miljøoplysninger og om ophævelse af Rådets direktiv 90/313/EØF skal fortolkes således, at begrebet »interne meddelelser« omfatter alle de oplysninger, som cirkulerer inden for en offentlig myndighed, og som på tidspunktet for anmodningen om adgang ikke har bevæget sig uden for denne myndigheds interne sfære, i givet fald efter at de er blevet modtaget af den nævnte myndighed, og for så vidt som de ikke er blevet eller ikke burde været blevet stillet til rådighed for offentligheden før denne modtagelse. |
| --- | --- |

1)

Artikel 4, stk. 1, første afsnit, litra e), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/4/EF af 28. januar 2003 om offentlig adgang til miljøoplysninger og om ophævelse af Rådets direktiv 90/313/EØF skal fortolkes således, at begrebet »interne meddelelser« omfatter alle de oplysninger, som cirkulerer inden for en offentlig myndighed, og som på tidspunktet for anmodningen om adgang ikke har bevæget sig uden for denne myndigheds interne sfære, i givet fald efter at de er blevet modtaget af den nævnte myndighed, og for så vidt som de ikke er blevet eller ikke burde været blevet stillet til rådighed for offentligheden før denne modtagelse.

| 2) | Artikel 4, stk. 1, første afsnit, litra e), i direktiv 2003/4 skal fortolkes således, at anvendeligheden af undtagelsen fra retten til adgang til de miljøoplysninger, som den fastsætter for en offentlig myndigheds interne meddelelser, ikke er tidsmæssigt begrænset. Denne undtagelse finder imidlertid kun anvendelse i den periode, hvor beskyttelsen af de krævede oplysninger er begrundet. |
| --- | --- |

2)

Artikel 4, stk. 1, første afsnit, litra e), i direktiv 2003/4 skal fortolkes således, at anvendeligheden af undtagelsen fra retten til adgang til de miljøoplysninger, som den fastsætter for en offentlig myndigheds interne meddelelser, ikke er tidsmæssigt begrænset. Denne undtagelse finder imidlertid kun anvendelse i den periode, hvor beskyttelsen af de krævede oplysninger er begrundet.

---

(1)  EUT C 406 af 2.12.2019.

---

| 8.3.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 79/14 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 79/14

---

Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 20. januar 2021 — Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Sibiu og Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Braşov mod LN (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Curtea de Apel Alba Iulia — Rumænien)

(Sag C-655/19) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - skatter og afgifter - merværdiafgift (moms) - direktiv 2006/112/EF - artikel 2 - artikel 9 - begrebet »økonomisk virksomhed« og begrebet »afgiftspligtig person« - transaktioner, der har til formål fra et gode at opnå indtægter af en vis varig karakter - kreditors erhvervelse af faste ejendomme, som er genstand for en tvangsfuldbyrdelsesprocedure med henblik på inddrivelse af lån sikret ved pant i fast ejendom, og salg af disse ejendomme - indehavers almindelige udøvelse af sin ejendomsret)

(2021/C 79/16)

Processprog: rumænsk

Den forelæggende ret

Curtea de Apel Alba Iulia

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Sibiu og Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Braşov

Sagsøgt: LN

Konklusion

Artikel 2, stk. 1, litra a), og artikel 9, stk. 1, andet afsnit, i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem skal fortolkes således, at den transaktion, hvorved en person erhverver en fast ejendom, som er genstand for en tvangsfuldbyrdelsesprocedure, der er indledt med henblik på inddrivelse af et tidligere ydet lån, og som derefter sælger denne faste ejendom, ikke i sig selv udgør økonomisk virksomhed som omhandlet i denne bestemmelses andet afsnit, når denne transaktion alene udgør udøvelse af ejendomsretten og forsvarlig privat formueforvaltning, således at den nævnte person ikke i forbindelse med den omtalte transaktion kan anses for en afgiftspligtig person som omhandlet i nævnte bestemmelses første afsnit.

---

(1)  EUT C 19 af 20.1.2020

---

| 8.3.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 79/14 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 79/14

---

Domstolens dom (Niende Afdeling) af 14. januar 2021 — Europa-Kommissionen mod Den Italienske Republik

(Sag C-744/19) (1)

(Traktatbrud - direktiv 2013/59/Euratom - grundlæggende sikkerhedsnormer til beskyttelse mod de farer, som er forbundet med udsættelse for ioniserende stråling - artikel 106 - manglende gennemførelse inden for den fastsatte frist)

(2021/C 79/17)

Processprog: italiensk

Parter

Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved R. Tricot og G. Gattinara, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Den Italienske Republik (ved G. Palmieri, som befuldmægtiget, bistået af avvocato dello Stato C. Colelli)

Konklusion

| 1) | Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 106, stk. 1 og 3, i Rådets direktiv 2013/59/Euratom af 5. december 2013 om fastlæggelse af grundlæggende sikkerhedsnormer til beskyttelse mod de farer, som er forbundet med udsættelse for ioniserende stråling, og om ophævelse af direktiv 89/618/Euratom, 90/641/Euratom, 96/29/Euratom, 97/43/Euratom og 2003/122/Euratom, idet den ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme dette direktiv, og idet den ikke har meddelt Europa-Kommissionen teksten til de nationale retsforskrifter, som eventuelt er blevet udstedt på det område, der er omfattet af direktivet. |
| --- | --- |

1)

Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 106, stk. 1 og 3, i Rådets direktiv 2013/59/Euratom af 5. december 2013 om fastlæggelse af grundlæggende sikkerhedsnormer til beskyttelse mod de farer, som er forbundet med udsættelse for ioniserende stråling, og om ophævelse af direktiv 89/618/Euratom, 90/641/Euratom, 96/29/Euratom, 97/43/Euratom og 2003/122/Euratom, idet den ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme dette direktiv, og idet den ikke har meddelt Europa-Kommissionen teksten til de nationale retsforskrifter, som eventuelt er blevet udstedt på det område, der er omfattet af direktivet.

| 2) | Den Italienske Republik betaler sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

2)

Den Italienske Republik betaler sagsomkostningerne.

---

(1)  EUT C 399 af 25.11.2019.

---

| 8.3.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 79/15 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 79/15

---

Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 21. januar 2021 — Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) mod BT (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal Superior de Justicia de Cataluña — Spanien)

(Sag C-843/19) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - socialpolitik - ligebehandling af mænd og kvinder med hensyn til social sikring - direktiv 79/7/EØF - artikel 4, stk. 1 - frivillig og førtidig pensionering - førtidspension - kriterier for tildeling - størrelsen af den pension, der skal udbetales, skal mindst svare til det lovbestemte minimumsbeløb - andelen af arbejdstagere af hvert køn, der er udelukket fra førtidspension - begrundelse for en situation, der eventuelt stiller kvindelige arbejdstagere særlig ufordelagtigt - den pågældende medlemsstats socialpolitiske mål)

(2021/C 79/18)

Processprog: spansk

Den forelæggende ret

Tribunal Superior de Justicia de Cataluña

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)

Sagsøgt: BT

Konklusion

Artikel 4, stk. 1, i Rådets direktiv 79/7/EØF af 19. december 1978 om gradvis gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder med hensyn til social sikring skal fortolkes således, at bestemmelsen ikke er til hinder for en national lovgivning, der i forbindelse med frivillig førtidig pensionering af en arbejdstager, der er tilsluttet den almindelige sociale sikringsordning, gør dennes ret til førtidspension betinget af, at størrelsen af denne pension mindst svarer til størrelsen af den minimumspension, som denne arbejdstager har ret til ved det fyldte 65. år, selv om den nævnte lovgivning stiller kvindelige arbejdstagere særlig ufordelagtigt i forhold til mandlige arbejdstagere, hvilket det påhviler den forelæggende ret at efterprøve, for så vidt som denne konsekvens dog skal være begrundet i legitime socialpolitiske formål, som intet har at gøre med forskelsbehandling på grund af køn.

---

(1)  EUT C 54 af 17.2.2020.

---

| 8.3.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 79/16 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 79/16

---

Domstolens kendelse (Sjette Afdeling) af 3. december 2020 — Agence fédérale pour l'Accueil des demandeurs d'asile (Fedasil) mod M. (sag C-67/20), C. (sag C-68/20) og C. (sag C-69/20) (anmodninger om præjudiciel afgørelse fra cour du travail de Liège — Belgien)

(Forenede sager C-67/20 — C-69/20) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - ufornødent at træffe afgørelse)

(2021/C 79/19)

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Cour du travail de Liège

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Agence fédérale pour l'Accueil des demandeurs d'asile (Fedasil)

Sagsøgte: M. (sag C-67/20), C. (sag C-68/20) og C. (sag C-69/20)

Konklusion

Det er ufornødent at træffe afgørelse om de anmodninger om præjudiciel afgørelse, som cour du travail de Liège (appeldomstol i arbejdsretlige sager i Liège, Belgien) har indgivet ved afgørelser af 10. februar 2010.

---

(1)  EUT C 161 af 11.5.2020.

---

| 8.3.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 79/16 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 79/16

---

Domstolens kendelse (Niende Afdeling) af 3. december 2020 — Siebenburgisches Nugat SRL mod Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Braşov og Agenţia Naţională de Administrare Fiscală — Direcţia Generală a Vămilor — Direcţia Regională Vamală Braşov — Biroul Vamal de Interior Sibiu (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Curtea de Apel Alba Iulia — Rumænien)

(Sag C-99/20) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - artikel 99 i Domstolens procesreglement - toldunion - fælles toldtarif - kombineret nomenklatur - toldpositioner - underposition 8302 41 30 - komponenter til gardinstænger af metal)

(2021/C 79/20)

Processprog: rumænsk

Den forelæggende ret

Curtea de Apel Alba Iulia

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Siebenburgisches Nugat SRL

Sagsøgte: Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Braşov og Agenţia Naţională de Administrare Fiscală — Direcţia Generală a Vămilor — Direcţia Regională Vamală Braşov — Biroul Vamal de Interior Sibiu

Procesdeltager: Hans Draser Internationales Marketing

Konklusion

Den kombinerede nomenklatur, der er indeholdt i bilag I til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif, skal i den affattelse, der følger af Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/1754 af 6. oktober 2015, fortolkes således, at komponenter til gardinstænger af metal i form af færdige rør (lakerede, forniklede, forkromede) henhører under toldunderposition 8302 41 90, medmindre disse færdige rør består af profiler, rør eller stænger, der blot er skåret i afpasset længde, hvilket det tilkommer den forelæggende ret at efterprøve med henblik på tariferingen af disse produkter.

---

(1)  EUT C 279 af 24.8.2020.

---

| 8.3.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 79/17 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 79/17

---

Domstolens kendelse (Tiende Afdeling) af 10. december 2020 — XX mod OO (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Ufficio del Giudice di Pace di Lanciano — Italien)

(Sag C-220/20) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - artikel 53, stk. 2, og artikel 94 i Domstolens procesreglement - national sundhedsmæssig undtagelsestilstand - den judicielle virksomheds kontinuitet - udsættelse af retsmøder - ikke tilstrækkelige oplysninger om den faktiske og retlige baggrund for tvisten i hovedsagen og om begrundelserne for nødvendigheden af en besvarelse af det præjudicielle spørgsmål - åbenbart afvisningsgrundlag)

(2021/C 79/21)

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Ufficio del Giudice di Pace di Lanciano

Parter i hovedsagen

Sagsøger: XX

Sagsøgt: OO

Procesdeltagere: WW, XC og VS

Konklusion

Anmodningen om præjudiciel afgørelse indgivet af Giudice di pace di Lanciano (fredsdommeren i Lanciano, Italien) ved afgørelse af 18. maj 2020 afvises, idet det er åbenbart, at den ikke kan antages til realitetsbehandling.

---

(1)  EUT C 279 af 24.8.2020.

---

| 8.3.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 79/18 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 79/18

---

Domstolens kendelse (Tiende Afdeling) af 26. november 2020 — Colt Technology Services SpA, Wind Tre SpA, Telecom Italia SpA, Vodafone Italia SpA, Ministero della Giustizia, Ministero dello Sviluppo economico, Ministero dell’economia e delle finanze mod Ministero della Giustizia, Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell’economia e delle finanze, Wind Tre SpA, Procura generale della Repubblica presso la Corte d’appello di Reggio Calabria, Procura della Repubblica presso il Tribunale di Cagliari, Procura della Repubblica presso il Tribunale di Roma og Procura della Repubblica presso il Tribunale di Locri (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Consiglio di Stato — Italien)

(Sag C-318/20) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - princippet om forbud mod forskelsbehandling på grundlag af nationalitet - national lovgivning om prisfastsættelse af aflytningsaktiviteter, som er anordnet af de retslige myndigheder - ingen hensyntagen til princippet om fuldstændig tilbagebetaling af omkostningerne for teleoperatører - artikel 53, stk. 2, og artikel 94 i Domstolens procesreglement - manglende tilstrækkelig præcisering af den faktiske og retlige baggrund for tvisten i hovedsagen samt manglende begrundelse for nødvendigheden af at besvare de præjudicielle spørgsmål - åbenbart afvisningsgrundlag)

(2021/C 79/22)

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Consiglio di Stato

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Colt Technology Services SpA, Wind Tre SpA, Telecom Italia SpA, Ministero della Giustizia, Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell’Economia e delle Finanze og Vodafone Italia SpA

Procesdeltagere: Procura generale della Repubblica presso la Corte d’appello di Reggio Calabria, Procura della Repubblica presso il Tribunale di Cagliari og Procura della Repubblica presso il Tribunale di Roma

Sagsøgte: Ministero della Giustizia, Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell'Economia e delle Finanze, Procura della Repubblica presso il Tribunale di Roma, Procura della Repubblica presso il Tribunale di Cagliari, Procura generale della Repubblica presso la Corte d’appello di Reggio Calabria, Wind Tre SpA og Procura della Repubblica presso il Tribunale di Locri

Konklusion

Det er åbenbart, at den anmodning om præjudiciel afgørelse, som er indgivet af Consiglio di Stato (øverste domstol i forvaltningsretlige sager, Italien) ved afgørelse af 13. februar 2020, skal afvises.

---

(1)  EUT C 348 af 10.10.2020.

---

| 8.3.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 79/18 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 79/18

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (Østrig) den 1. juli 2020 — A og M mod Bezirkshauptmannschaft Kirchdorf

(Sag C-293/20)

(2021/C 79/23)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Landesverwaltungsgericht Oberösterreich

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: A og M

Sagsøgt: Bezirkshauptmannschaft Kirchdorf

Procesdeltager: Finanzamt Kirchdorf — Perg — Steyr

Den Europæiske Unions Domstol (Tiende Afdeling) har ved kendelse af 20. januar 2021 fastslået, at det er åbenbart, at anmodningen om præjudiciel afgørelse indgivet af Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (Østrig) ved afgørelse af 29. juni 2020 skal afvises.

---

| 8.3.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 79/19 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 79/19

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Juzgado de lo Social no 26 de Barcelona (Spanien) den 19. november 2020 — KM mod Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)

(Sag C-625/20)

(2021/C 79/24)

Processprog: spansk

Den forelæggende ret

Juzgado de lo Social no 26 de Barcelona

Parter i hovedsagen

Sagsøger: KM

Sagsøgt: Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Er den spanske regel om ydelsernes forenelighed, som er fastsat i artikel 163, stk. 1, i den almindelige lov om social sikring, således som den er fortolket i, retspraksis, der forhindrer kombinationen af to ydelser for fuldstændig og varig uarbejdsdygtighed, der er tilkendt i den samme ordning, mens den tillader foreneligheden af ydelser, der er tilkendt i forskellige ordninger, men som i alle tilfælde er optjent på grundlag af uafhængige bidrag, under hensynstagen til kønsfordelingen i den spanske sygesikrings forskellige ordninger, i strid med de EU-retlige regler, der er indeholdt i artikel 4 i Rådets direktiv 79/7/EØF (1) af 19. december 1978 om gradvis gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder med hensyn til social sikring, og artikel 5 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/54/EF (2) af 5. juli 2006 om gennemførelse af princippet om lige muligheder for og ligebehandling af mænd og kvinder i forbindelse med beskæftigelse og erhverv (omarbejdning), idet den kan medføre indirekte forskelsbehandling på grund af køn? |
| --- | --- |

1)

Er den spanske regel om ydelsernes forenelighed, som er fastsat i artikel 163, stk. 1, i den almindelige lov om social sikring, således som den er fortolket i, retspraksis, der forhindrer kombinationen af to ydelser for fuldstændig og varig uarbejdsdygtighed, der er tilkendt i den samme ordning, mens den tillader foreneligheden af ydelser, der er tilkendt i forskellige ordninger, men som i alle tilfælde er optjent på grundlag af uafhængige bidrag, under hensynstagen til kønsfordelingen i den spanske sygesikrings forskellige ordninger, i strid med de EU-retlige regler, der er indeholdt i artikel 4 i Rådets direktiv 79/7/EØF (1) af 19. december 1978 om gradvis gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder med hensyn til social sikring, og artikel 5 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/54/EF (2) af 5. juli 2006 om gennemførelse af princippet om lige muligheder for og ligebehandling af mænd og kvinder i forbindelse med beskæftigelse og erhverv (omarbejdning), idet den kan medføre indirekte forskelsbehandling på grund af køn?

| 2) | Såfremt det første spørgsmål besvares benægtende: »Kan den spanske lovgivning være i strid med EU-retten, såfremt de to ydelser vedrører forskellige skader? |
| --- | --- |

2)

Såfremt det første spørgsmål besvares benægtende: »Kan den spanske lovgivning være i strid med EU-retten, såfremt de to ydelser vedrører forskellige skader?

---

(1)  EFT 1979, L 006, s. 24.

(2)  EUT 2006, L 204, s. 23.

---

| 8.3.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 79/19 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 79/19

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Consiglio di Giustizia amministrativa per la Regione siciliana (Italien) den 27. november 2020 — Caruter s.r.l. mod S.R.R. Messina Provincia S.c.P.A., Comune di Basicò, Comune di Falcone, Comune di Fondachelli Fantina, Comune di Gioiosa Marea, Comune di Librizzi, Comune di Mazzarrà Sant'Andrea, Comune di Montagnareale, Comune di Oliveri, Comune di Piraino, Comune di San Piero Patti, Regione Siciliana — Urega — Ufficio regionale espletamento gare d’appalti lavori pubblici Messina og Regione Siciliana — Assessorato regionale delle infrastrutture e della mobilitàmod

(Sag C-642/20)

(2021/C 79/25)

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Consiglio di Giustizia amministrativa per la Regione siciliana

Parter i hovedsagen

Appellant: Caruter s.r.l.

Indstævnte: S.R.R. Messina Provincia S.c.P.A., Comune di Basicò, Comune di Falcone, Comune di Fondachelli Fantina, Comune di Gioiosa Marea, Comune di Librizzi, Comune di Mazzarrà Sant'Andrea, Comune di Montagnareale, Comune di Oliveri, Comune di Piraino, Comune di San Piero Patti, Regione Siciliana — Urega — Ufficio regionale espletamento gare d’appalti lavori pubblici Messina og Regione Siciliana — Assessorato regionale delle infrastrutture e della mobilità

Præjudicielt spørgsmål

Er artikel 63 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/24 (1) af 26. februar 2014, der vedrører adgangen til udnyttelse af andre enheders kapacitet, sammenholdt med princippet om etableringsfriheden og princippet om den frie udveksling af tjenesteydelser i artikel 49 og 56 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF), til hinder for anvendelsen af den italienske lovgivning om »udvælgelseskriterier og supplering eller uddybning af forelagte bevisligheder« i artikel 83, stk. 1, næstsidste afsnit, i lov om offentlige kontrakter, som fastsat ved lovdekret nr. 50 af 18. april 2016, således at hovedleverandøren, når der gøres brug af udnyttelse af andre enheders kapacitet (som omhandlet i artikel 89 i lov om offentlige kontrakter, som fastsat ved lovdekret nr. 50 af 18.4.2016) i ethvert tilfælde skal opfylde størstedelen af betingelserne og udføre størstedelen af opgaverne?

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/24/EU af 26.2.2014 om offentlige udbud og om ophævelse af direktiv 2004/18/EF EØS-relevant tekst (EUT 2014, L 94, s. 65).

---

| 8.3.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 79/20 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 79/20

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Apelativen sad Sofia (Bulgarien) den 15. november 2020 — straffesag mod VD

(Sag C-654/20)

(2021/C 79/26)

Processprog: bulgarsk

Den forelæggende ret

Apelativen sad Sofia

Tiltalt i straffesagen

VD

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Er det strafferetlige legalitetsprincip til hinder for en national bestemmelse, som for en og samme gerning, der består i at føre motorkøretøj i perioden for den suspension af kørekortet, som var pålagt som administrativ tvangsforanstaltning, samtidig fastsætter et forvaltningsretligt og et strafferetligt ansvar, uden at der findes kriterier for en objektiv sondring mellem de to former for ansvar? |
| --- | --- |

1)

Er det strafferetlige legalitetsprincip til hinder for en national bestemmelse, som for en og samme gerning, der består i at føre motorkøretøj i perioden for den suspension af kørekortet, som var pålagt som administrativ tvangsforanstaltning, samtidig fastsætter et forvaltningsretligt og et strafferetligt ansvar, uden at der findes kriterier for en objektiv sondring mellem de to former for ansvar?

| 2) | Såfremt Den Europæiske Unions Domstol besvarer det første spørgsmål benægtende: Hvilke beføjelser har den nationale domstol med henblik på at sikre en effektiv anvendelse af EU’s retsprincipper? |
| --- | --- |

2)

Såfremt Den Europæiske Unions Domstol besvarer det første spørgsmål benægtende: Hvilke beføjelser har den nationale domstol med henblik på at sikre en effektiv anvendelse af EU’s retsprincipper?

| 3) | Er en straf i form af frihedsstraf fra et til tre år og bøde på 200-1 000 leva (BGN) for den strafbare handling, der består i at føre motorkøretøj i perioden for den suspension af kørekortet, som er pålagt som administrativ tvangsforanstaltning, forholdsmæssig som omhandlet i artikel 49, stk. 3, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder? |
| --- | --- |

3)

Er en straf i form af frihedsstraf fra et til tre år og bøde på 200-1 000 leva (BGN) for den strafbare handling, der består i at føre motorkøretøj i perioden for den suspension af kørekortet, som er pålagt som administrativ tvangsforanstaltning, forholdsmæssig som omhandlet i artikel 49, stk. 3, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder?

---

| 8.3.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 79/21 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 79/21

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Sąd Okręgowy w Warszawie (Polen) den 9. december 2020 — straffesag mod M.M.

(Sag C-671/20)

(2021/C 79/27)

Processprog: polsk

Den forelæggende ret

Sąd Okręgowy w Warszawie

Tiltalt i straffesagen

M.M.

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal EU-retten — særligt artikel 2 TEU og det deri fastsatte retsstatsprincip, artikel 19, stk. 1, andet afsnit, TEU, samt princippet om forrang, princippet om loyalt samarbejde og retssikkerhedsprincippet — forstås således, at den er til hinder for anvendelsen af en medlemsstats nationale ret, såsom artikel 41 b, stk. 1 og 3, i ustawa z dnia 27 lipca 2001 r. — Prawo o ustroju sądów powszechnych (lov af 27. juli 2001 — lov om de almindelige domstoles organisation), således at en retspræsident — på egen hånd og uden retslig prøvelse — kan træffe afgørelse om at ændre sammensætningen af et dommerkollegium efter at et organ såsom Izba Dyscyplinarnas (disciplinærafdelingen) har givet tilladelse til indledningen af strafferetlig forfølgelse af en dommer, som oprindeligt indgik i dommerkollegiet (dommer I.T. ved den regionale domstol), som omfatter en obligatorisk suspension af dommeren fra dennes funktioner, hvilket navnlig indebærer, at dommeren ikke kan udøve sin funktion i de sager, som han var blevet tildelt, herunder sager, som han var blevet tildelt forud for den pågældende tilladelse? |
| --- | --- |

1)

Skal EU-retten — særligt artikel 2 TEU og det deri fastsatte retsstatsprincip, artikel 19, stk. 1, andet afsnit, TEU, samt princippet om forrang, princippet om loyalt samarbejde og retssikkerhedsprincippet — forstås således, at den er til hinder for anvendelsen af en medlemsstats nationale ret, såsom artikel 41 b, stk. 1 og 3, i ustawa z dnia 27 lipca 2001 r. — Prawo o ustroju sądów powszechnych (lov af 27. juli 2001 — lov om de almindelige domstoles organisation), således at en retspræsident — på egen hånd og uden retslig prøvelse — kan træffe afgørelse om at ændre sammensætningen af et dommerkollegium efter at et organ såsom Izba Dyscyplinarnas (disciplinærafdelingen) har givet tilladelse til indledningen af strafferetlig forfølgelse af en dommer, som oprindeligt indgik i dommerkollegiet (dommer I.T. ved den regionale domstol), som omfatter en obligatorisk suspension af dommeren fra dennes funktioner, hvilket navnlig indebærer, at dommeren ikke kan udøve sin funktion i de sager, som han var blevet tildelt, herunder sager, som han var blevet tildelt forud for den pågældende tilladelse?

| 2) | Skal EU-retten — navnlig de bestemmelser, der er nævnt i det første spørgsmål — fortolkes således, at den er til hinder for:






  a) | en medlemsstats nationale lovgivning, såsom artikel 42a, stk. 1 og 2, samt artikel 107, stk. 1, tredje afsnit, i lov om de almindelige domstoles organisation, som forbyder en national domstol at efterprøve — for så vidt angår spørgsmålet, om denne domstol lever op til kravet om forudgående at være oprettet ved lov — den bindende virkning og de retlige omstændigheder, der ligger til grund for disciplinærafdelingens tilladelse nævnt i det første spørgsmål, som er den direkte årsag til ændringen af sammensætningen af dommerkollegiet, og det i denne lovgivning samtidig er fastsat, at et forsøg på at foretage en sådan prøvelse vil give anledning til, at der over for en dommer, som foretager en sådan prøvelse, vil blive indledt en disciplinærsag? |
| --- | --- | --- |

2)

Skal EU-retten — navnlig de bestemmelser, der er nævnt i det første spørgsmål — fortolkes således, at den er til hinder for:

a)

en medlemsstats nationale lovgivning, såsom artikel 42a, stk. 1 og 2, samt artikel 107, stk. 1, tredje afsnit, i lov om de almindelige domstoles organisation, som forbyder en national domstol at efterprøve — for så vidt angår spørgsmålet, om denne domstol lever op til kravet om forudgående at være oprettet ved lov — den bindende virkning og de retlige omstændigheder, der ligger til grund for disciplinærafdelingens tilladelse nævnt i det første spørgsmål, som er den direkte årsag til ændringen af sammensætningen af dommerkollegiet, og det i denne lovgivning samtidig er fastsat, at et forsøg på at foretage en sådan prøvelse vil give anledning til, at der over for en dommer, som foretager en sådan prøvelse, vil blive indledt en disciplinærsag?

| b) | retspraksis fra et nationalt organ, såsom Trybunał Konstytucyjny (forfatningsdomstol), i henhold til hvilken nationale myndigheders retsakter, såsom retsakter, der er vedtaget Prezydent Rzeczypospolitej Polskiej (Republikken Polens præsident) og Krajowa Rada Sądownictwa (domstolsrådet), for så vidt angår udnævnelsen til et organ som disciplinærafdelingen, ikke kan undergives domstolsprøvelse, herunder prøvelse på grundlag af EU-retten — uanset overtrædelsens alvor og grad — således, at udnævnelsen af en person til dommerembedet er endelig og uigenkaldelig? |
| --- | --- |

b)

retspraksis fra et nationalt organ, såsom Trybunał Konstytucyjny (forfatningsdomstol), i henhold til hvilken nationale myndigheders retsakter, såsom retsakter, der er vedtaget Prezydent Rzeczypospolitej Polskiej (Republikken Polens præsident) og Krajowa Rada Sądownictwa (domstolsrådet), for så vidt angår udnævnelsen til et organ som disciplinærafdelingen, ikke kan undergives domstolsprøvelse, herunder prøvelse på grundlag af EU-retten — uanset overtrædelsens alvor og grad — således, at udnævnelsen af en person til dommerembedet er endelig og uigenkaldelig?

| 3) | Skal EU-retten — navnlig de bestemmelser, der er nævnt i det første spørgsmål — fortolkes således, at den er til hinder for, at den i det første spørgsmål nævnte tilladelse, dvs. suspension af en dommer fra dennes funktioner, får bindende virkning som følge af, at en retsinstans, såsom disciplinærafdelingen, har udstedt denne, således at:






  a) | samtlige statslige organer (herunder den forelæggende ret, såvel som organer, der har kompetence til at udpege og ændre sammensætningen af en national domstol, særligt retspræsidenten) er forpligtede til at se bort fra denne tilladelse til at indlede retsforfølgning og lade dommeren ved den nationale domstol, mod hvem den blev udstedt, have sæde i det pågældende dommerkollegium; |
| --- | --- | --- |

3)

Skal EU-retten — navnlig de bestemmelser, der er nævnt i det første spørgsmål — fortolkes således, at den er til hinder for, at den i det første spørgsmål nævnte tilladelse, dvs. suspension af en dommer fra dennes funktioner, får bindende virkning som følge af, at en retsinstans, såsom disciplinærafdelingen, har udstedt denne, således at:

a)

samtlige statslige organer (herunder den forelæggende ret, såvel som organer, der har kompetence til at udpege og ændre sammensætningen af en national domstol, særligt retspræsidenten) er forpligtede til at se bort fra denne tilladelse til at indlede retsforfølgning og lade dommeren ved den nationale domstol, mod hvem den blev udstedt, have sæde i det pågældende dommerkollegium;

| b) | et dommerkollegium — hvori dommeren, der oprindeligt blev tildelt sagen, ikke længere har sæde alene på grund af udstedelsen af den nævnte tilladelse — ikke er en domstol, der forudgående er oprettet ved lov, og derfor ikke kan tage stilling til spørgsmål vedrørende anvendelsen eller fortolkningen af EU-retten som »en ret«? |
| --- | --- |

b)

et dommerkollegium — hvori dommeren, der oprindeligt blev tildelt sagen, ikke længere har sæde alene på grund af udstedelsen af den nævnte tilladelse — ikke er en domstol, der forudgående er oprettet ved lov, og derfor ikke kan tage stilling til spørgsmål vedrørende anvendelsen eller fortolkningen af EU-retten som »en ret«?

| 4) | Har det forhold, at disciplinærafdelingen og forfatningsdomstolen ikke garanterer en effektiv retsbeskyttelse henset til deres manglende uafhængighed og fastslåede overtrædelse af bestemmelserne om udnævnelsen af dets medlemmer betydning for besvarelsen af de ovenstående spørgsmål? |
| --- | --- |

4)

Har det forhold, at disciplinærafdelingen og forfatningsdomstolen ikke garanterer en effektiv retsbeskyttelse henset til deres manglende uafhængighed og fastslåede overtrædelse af bestemmelserne om udnævnelsen af dets medlemmer betydning for besvarelsen af de ovenstående spørgsmål?

---

| 8.3.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 79/22 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 79/22

---

nmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Consiglio di Stato (Italien) den 15. december 2020 — Unilever Italia Mkt. Operations Srl mod Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

(Sag C-680/20)

(2021/C 79/28)

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Consiglio di Stato

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Unilever Italia Mkt. Operations Srl

Sagsøgt: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Bortset fra tilfældene af kontrol med selskaber, hvilke kriterier er da relevante for at afgøre, om aftalemæssig samordning mellem formelt selvstændige og uafhængige erhvervsdrivende giver anledning til én enkelt økonomisk enhed som omhandlet i artikel 101 TEUF og 102 TEUF, og kan især en vis grad af indflydelse på en anden virksomheds forretningsmæssige beslutninger, hvilket er typisk for forretningssamarbejdet mellem en producent og dennes distributionsformidlere, anses for at være tilstrækkelig til at kvalificere disse personer som tilhørende den samme økonomiske enhed, eller er det nødvendigt, at der foreligger en »hierarkisk« forbindelse mellem de to virksomheder, hvilket kan konstateres, når der foreligger en aftale, på grundlag af hvilken flere selvstændige selskaber »underkaster« sig et af disses styring og samordning, således at konkurrencemyndighederne skal løfte beviset for, at der foreligger en række systematiske og kontinuerlige retningsgivende handlinger, som kan påvirke virksomhedens driftsmæssige beslutninger, dvs. de strategiske og operative beslutninger af finansiel, industriel og forretningsmæssig karakter? |
| --- | --- |

1)

Bortset fra tilfældene af kontrol med selskaber, hvilke kriterier er da relevante for at afgøre, om aftalemæssig samordning mellem formelt selvstændige og uafhængige erhvervsdrivende giver anledning til én enkelt økonomisk enhed som omhandlet i artikel 101 TEUF og 102 TEUF, og kan især en vis grad af indflydelse på en anden virksomheds forretningsmæssige beslutninger, hvilket er typisk for forretningssamarbejdet mellem en producent og dennes distributionsformidlere, anses for at være tilstrækkelig til at kvalificere disse personer som tilhørende den samme økonomiske enhed, eller er det nødvendigt, at der foreligger en »hierarkisk« forbindelse mellem de to virksomheder, hvilket kan konstateres, når der foreligger en aftale, på grundlag af hvilken flere selvstændige selskaber »underkaster« sig et af disses styring og samordning, således at konkurrencemyndighederne skal løfte beviset for, at der foreligger en række systematiske og kontinuerlige retningsgivende handlinger, som kan påvirke virksomhedens driftsmæssige beslutninger, dvs. de strategiske og operative beslutninger af finansiel, industriel og forretningsmæssig karakter?

| 2) | Skal artikel 102 TEUF i forbindelse med afgørelsen af, om der foreligger misbrug af dominerende stilling gennem eksklusivitetsbetingelser, fortolkes således, at konkurrencemyndighederne har pligt til at vurdere disse betingelsers evne til at udelukke lige så effektive konkurrenter fra markedet og pligt til at foretage en grundig vurdering af de af virksomheden indgivne økonomiske analyser vedrørende den fastlagte adfærds reelle evne til at udelukke lige så effektive konkurrenter fra markedet, eller har konkurrencemyndighederne med hensyn til eksklusivitetsbetingelser med udelukkelsesvirkning eller praksis kendetegnet ved mange forskellige former for misbrug (loyalitetsrabatter og eksklusivitetsbetingelser) ingen lovbestemt pligt til at fastlægge overtrædelsen af konkurrenceretten på grundlag af kriteriet vedrørende den lige så effektive konkurrent? |
| --- | --- |

2)

Skal artikel 102 TEUF i forbindelse med afgørelsen af, om der foreligger misbrug af dominerende stilling gennem eksklusivitetsbetingelser, fortolkes således, at konkurrencemyndighederne har pligt til at vurdere disse betingelsers evne til at udelukke lige så effektive konkurrenter fra markedet og pligt til at foretage en grundig vurdering af de af virksomheden indgivne økonomiske analyser vedrørende den fastlagte adfærds reelle evne til at udelukke lige så effektive konkurrenter fra markedet, eller har konkurrencemyndighederne med hensyn til eksklusivitetsbetingelser med udelukkelsesvirkning eller praksis kendetegnet ved mange forskellige former for misbrug (loyalitetsrabatter og eksklusivitetsbetingelser) ingen lovbestemt pligt til at fastlægge overtrædelsen af konkurrenceretten på grundlag af kriteriet vedrørende den lige så effektive konkurrent?

---

| 8.3.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 79/22 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 79/22

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Augstākā tiesa (Senāts) (Letland) den 22. december 2020 — SIA DOBELES HES mod Sabiedrisko pakalpojumu regulēšanas komisija, Ekonomikas ministrija, Finanšu ministrija

(Sag C-702/20)

(2021/C 79/29)

Processprog: lettisk

Den forelæggende ret

Augstākā tiesa (Senāts)

Parter i hovedsagen

Sagsøger i første instans og appellant i kontraappellen: SIA DOBELES HES

Sagsøgt i første instans og appellant: Sabiedrisko pakalpojumu regulēšanas komisija

Andre parter i sagen: Ekonomikas ministrija (Økonomiministeriet, Letland) og Finanšu ministrija (Finansministeriet, Letland)

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal den offentlige operatørs forpligtelse til at købe elektricitet til en højere pris end markedsprisen af producenter, der anvender vedvarende energikilder til produktion af elektricitet, under anvendelse af den forpligtelse, der påhviler den endelige forbruger til at betale et beløb svarende til det opnåede forbrug, anses for statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler som omhandlet i artikel 107, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde? |
| --- | --- |

1)

Skal den offentlige operatørs forpligtelse til at købe elektricitet til en højere pris end markedsprisen af producenter, der anvender vedvarende energikilder til produktion af elektricitet, under anvendelse af den forpligtelse, der påhviler den endelige forbruger til at betale et beløb svarende til det opnåede forbrug, anses for statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler som omhandlet i artikel 107, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde?

| 2) | Skal begrebet »liberalisering af elmarkedet« fortolkes således, at liberaliseringen allerede har fundet sted, når visse elementer af frihandel er involveret, f.eks. kontrakter indgået af en offentlig operatør med leverandører fra andre medlemsstater? Kan liberaliseringen af elmarkedet anses for at være begyndt, når lovgivningen tildeler en del af elforbrugerne (f.eks. elforbrugere, der er tilsluttet transmissionsnettet eller ikke-indenlandske elforbrugere, der er tilsluttet distributionsnettet) ret til at skifte eldistributører? Hvilken indvirkning har udviklingen i reguleringen af elmarkedet i Letland på vurderingen af støtten til el-producenter i lyset af artikel 107, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (med henblik på besvarelsen af det første spørgsmål), navnlig situationen før 2007? |
| --- | --- |

2)

Skal begrebet »liberalisering af elmarkedet« fortolkes således, at liberaliseringen allerede har fundet sted, når visse elementer af frihandel er involveret, f.eks. kontrakter indgået af en offentlig operatør med leverandører fra andre medlemsstater? Kan liberaliseringen af elmarkedet anses for at være begyndt, når lovgivningen tildeler en del af elforbrugerne (f.eks. elforbrugere, der er tilsluttet transmissionsnettet eller ikke-indenlandske elforbrugere, der er tilsluttet distributionsnettet) ret til at skifte eldistributører? Hvilken indvirkning har udviklingen i reguleringen af elmarkedet i Letland på vurderingen af støtten til el-producenter i lyset af artikel 107, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (med henblik på besvarelsen af det første spørgsmål), navnlig situationen før 2007?

| 3) | Såfremt det fremgår af svaret på det første og det andet spørgsmål, at den støtte, der ydes elproducenterne, ikke udgør statsstøtte som omhandlet i artikel 107, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, indebærer den omstændighed, at sagsøgeren aktuelt driver virksomhed på et liberaliseret elektricitetsmarked, og at udbetalingen af en godtgørelse for tiden giver sagsøgeren en fordel i forhold til andre operatører på det pågældende marked, da, at erstatningen for tabet skal anses for statsstøtte i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 107, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde? |
| --- | --- |

3)

Såfremt det fremgår af svaret på det første og det andet spørgsmål, at den støtte, der ydes elproducenterne, ikke udgør statsstøtte som omhandlet i artikel 107, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, indebærer den omstændighed, at sagsøgeren aktuelt driver virksomhed på et liberaliseret elektricitetsmarked, og at udbetalingen af en godtgørelse for tiden giver sagsøgeren en fordel i forhold til andre operatører på det pågældende marked, da, at erstatningen for tabet skal anses for statsstøtte i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 107, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde?

| 4) | Såfremt det fremgår af besvarelsen af det første og det andet spørgsmål, at den støtte, der ydes elproducenter, udgør statsstøtte som omhandlet i artikel 107, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, skal det da i forbindelse med statsstøttekontrollen i henhold til denne bestemmelse lægges til grund, at sagsøgerens krav om erstatning for det tab, der er lidt som følge af en ufuldstændig overholdelse af den lovbestemte ret til at modtage en højere betaling for produceret elektricitet, udgør en ansøgning om ny statsstøtte eller en ansøgning om udbetaling af den del af en statsstøtte, der ikke tidligere er modtaget? |
| --- | --- |

4)

Såfremt det fremgår af besvarelsen af det første og det andet spørgsmål, at den støtte, der ydes elproducenter, udgør statsstøtte som omhandlet i artikel 107, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, skal det da i forbindelse med statsstøttekontrollen i henhold til denne bestemmelse lægges til grund, at sagsøgerens krav om erstatning for det tab, der er lidt som følge af en ufuldstændig overholdelse af den lovbestemte ret til at modtage en højere betaling for produceret elektricitet, udgør en ansøgning om ny statsstøtte eller en ansøgning om udbetaling af den del af en statsstøtte, der ikke tidligere er modtaget?

| 5) | Såfremt det fjerde præjudicielle spørgsmål besvares således, at kravet om erstatning under hensyn til de tidligere omstændigheder skal vurderes som et krav om betaling af den del af en statsstøtte, der ikke tidligere er modtaget, følger det da af artikel 107, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, at der med henblik på at træffe afgørelse om udbetalingen af denne statsstøtte skal foretages en analyse af den aktuelle markedssituation og tages hensyn til gældende bestemmelser (herunder de begrænsninger, der findes på nuværende tidspunkt til forhindring af urimelige kompensationer)? |
| --- | --- |

5)

Såfremt det fjerde præjudicielle spørgsmål besvares således, at kravet om erstatning under hensyn til de tidligere omstændigheder skal vurderes som et krav om betaling af den del af en statsstøtte, der ikke tidligere er modtaget, følger det da af artikel 107, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, at der med henblik på at træffe afgørelse om udbetalingen af denne statsstøtte skal foretages en analyse af den aktuelle markedssituation og tages hensyn til gældende bestemmelser (herunder de begrænsninger, der findes på nuværende tidspunkt til forhindring af urimelige kompensationer)?

| 6) | Er det af betydning for fortolkningen af artikel 107, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, at vindmøllekraftværker, til forskel fra vandkraftværker, tidligere har modtaget fuld støtte? |
| --- | --- |

6)

Er det af betydning for fortolkningen af artikel 107, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, at vindmøllekraftværker, til forskel fra vandkraftværker, tidligere har modtaget fuld støtte?

| 7) | Er det af betydning for fortolkningen af artikel 107, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, at kun en del af de vandkraftværker, der har modtaget ufuldstændig støtte, nu har ret til erstatning? |
| --- | --- |

7)

Er det af betydning for fortolkningen af artikel 107, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, at kun en del af de vandkraftværker, der har modtaget ufuldstændig støtte, nu har ret til erstatning?

| 8) | Bør artikel 3, stk. 2, og artikel 7, stk. 1, i Kommissionens forordning (EU) nr. 1407/2013 (1) af 18. december 2013 om anvendelse af artikel 107 og 108 i traktaten om den Europæiske Unions funktionsmåde på de minimis-støtte, fortolkes således, at det, eftersom størrelsen af den omtvistede støtte i nærværende tilfælde ikke overstiger tærsklen for de minimis-støtte, skal antages, at den omtalte støtte opfylder kriterierne for de minimis-støtte? Skal artikel 5, stk. 2, i forordning nr. 1407/2013 fortolkes således, at hvis der i den foreliggende sag tages hensyn til de betingelser for at forhindre overkompensation, der er fastsat i Kommissionens beslutning SA.43140, kan det forhold, at betalingen af erstatning for den lidte skade anses for at være de minimis-støtte, give anledning til en uacceptabel kumulation? |
| --- | --- |

8)

Bør artikel 3, stk. 2, og artikel 7, stk. 1, i Kommissionens forordning (EU) nr. 1407/2013 (1) af 18. december 2013 om anvendelse af artikel 107 og 108 i traktaten om den Europæiske Unions funktionsmåde på de minimis-støtte, fortolkes således, at det, eftersom størrelsen af den omtvistede støtte i nærværende tilfælde ikke overstiger tærsklen for de minimis-støtte, skal antages, at den omtalte støtte opfylder kriterierne for de minimis-støtte? Skal artikel 5, stk. 2, i forordning nr. 1407/2013 fortolkes således, at hvis der i den foreliggende sag tages hensyn til de betingelser for at forhindre overkompensation, der er fastsat i Kommissionens beslutning SA.43140, kan det forhold, at betalingen af erstatning for den lidte skade anses for at være de minimis-støtte, give anledning til en uacceptabel kumulation?

| 9) | Såfremt en statsstøtte i den foreliggende sag skal anses for at være ydet/udbetalt, skal artikel 1, litra b) og c), i Rådets forordning (EU) 2015/1589 (2) af 13. juli 2015 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af artikel 108 i traktaten om den Europæiske Unions funktionsmåde da fortolkes således, at omstændigheder som dem, der foreligger i den foreliggende sag, udgør ny statsstøtte og ikke en eksisterende statsstøtte? |
| --- | --- |

9)

Såfremt en statsstøtte i den foreliggende sag skal anses for at være ydet/udbetalt, skal artikel 1, litra b) og c), i Rådets forordning (EU) 2015/1589 (2) af 13. juli 2015 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af artikel 108 i traktaten om den Europæiske Unions funktionsmåde da fortolkes således, at omstændigheder som dem, der foreligger i den foreliggende sag, udgør ny statsstøtte og ikke en eksisterende statsstøtte?

| 10) | Såfremt det niende spørgsmål besvares bekræftende, skal der ved vurderingen af, om ansøgerens situation er forenelig med den støtte, der betragtes som eksisterende støtte som omhandlet i artikel 1, litra b), nr. iv), i forordning 2015/1589, da alene tages hensyn til det tidspunkt, hvor den faktiske udbetaling af støtten blev påbegyndt som begyndelsestidspunktet for forældelsesfristen som omhandlet i artikel 17, stk. 2, i forordning nr. 2015/1589? |
| --- | --- |

10)

Såfremt det niende spørgsmål besvares bekræftende, skal der ved vurderingen af, om ansøgerens situation er forenelig med den støtte, der betragtes som eksisterende støtte som omhandlet i artikel 1, litra b), nr. iv), i forordning 2015/1589, da alene tages hensyn til det tidspunkt, hvor den faktiske udbetaling af støtten blev påbegyndt som begyndelsestidspunktet for forældelsesfristen som omhandlet i artikel 17, stk. 2, i forordning nr. 2015/1589?

| 11) | Såfremt en statsstøtte anses for at være ydet/udbetalt, skal artikel 108, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og artikel 2, stk. 1, og artikel 3 i forordning nr. 2015/1589 da fortolkes således, at en procedure for anmeldelse af statsstøtte som den, der er omhandlet i den foreliggende sag, anses for hensigtsmæssig, når den nationale ret tager påstanden om erstatning for det lidte tab til følge, forudsat at der er modtaget en afgørelse fra Kommissionen om godkendelse af støtten, som pålægger Økonomiministeriet inden for to måneder efter afsigelsen af dommen at fremsende den relevante erklæring om støtte til den kommercielle virksomhed? |
| --- | --- |

11)

Såfremt en statsstøtte anses for at være ydet/udbetalt, skal artikel 108, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og artikel 2, stk. 1, og artikel 3 i forordning nr. 2015/1589 da fortolkes således, at en procedure for anmeldelse af statsstøtte som den, der er omhandlet i den foreliggende sag, anses for hensigtsmæssig, når den nationale ret tager påstanden om erstatning for det lidte tab til følge, forudsat at der er modtaget en afgørelse fra Kommissionen om godkendelse af støtten, som pålægger Økonomiministeriet inden for to måneder efter afsigelsen af dommen at fremsende den relevante erklæring om støtte til den kommercielle virksomhed?

| 12) | Er det af betydning for fortolkningen af artikel 107, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, at erstatning for det lidte tab anmeldes over for en myndighed inden for den offentlige sektor (kommissionen for regulering af offentlige tjenester), som historisk set ikke har måttet afholde disse udgifter, samt den omstændighed, at myndighedens budget udgøres af statslige afgifter, der betales af udbydere af offentlige serviceydelser inden for de regulerede sektorer, og som udelukkende skal anvendes til reguleringsvirksomhed? |
| --- | --- |

12)

Er det af betydning for fortolkningen af artikel 107, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, at erstatning for det lidte tab anmeldes over for en myndighed inden for den offentlige sektor (kommissionen for regulering af offentlige tjenester), som historisk set ikke har måttet afholde disse udgifter, samt den omstændighed, at myndighedens budget udgøres af statslige afgifter, der betales af udbydere af offentlige serviceydelser inden for de regulerede sektorer, og som udelukkende skal anvendes til reguleringsvirksomhed?

| 13) | Er en erstatningsordning som den, der er omhandlet i den foreliggende sag, forenelig med de principper, der er fastsat i EU-retten, og som finder anvendelse på de regulerede sektorer, navnlig artikel 12 i og 30. betragtning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/20/EF (3) af 7. marts 2002 om tilladelser til elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (tilladelsesdirektivet), som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/140/EF (4) af 25. november 2009? |
| --- | --- |

13)

Er en erstatningsordning som den, der er omhandlet i den foreliggende sag, forenelig med de principper, der er fastsat i EU-retten, og som finder anvendelse på de regulerede sektorer, navnlig artikel 12 i og 30. betragtning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/20/EF (3) af 7. marts 2002 om tilladelser til elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (tilladelsesdirektivet), som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/140/EF (4) af 25. november 2009?

---

(1)  EUT 2013, L 352, s. 1.

(2)  EUT 2015, L 248, s. 9.

(3)  EFT 2002, L 108, p. 21.

(4)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/140/EF af 25.11.2009 om ændring af direktiv 2002/21/EF om fælles rammebestemmelser for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester, direktiv 2002/19/EF om adgang til og samtrafik mellem elektroniske kommunikationsnet og tilhørende faciliteter og direktiv 2002/20/EF om tilladelser til elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (EUT 2009, L 337, s. 37).

---

| 8.3.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 79/24 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 79/24

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Consiglio di Stato (Italien) den 30. december 2020 — Comune di Lerici mod Provincia di La Spezia

(Sag C-719/20)

(2021/C 79/30)

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Consiglio di Stato

Parter i hovedsagen

Appellant: Comune di Lerici

Indstævnte: Provincia di La Spezia

Præjudicielt spørgsmål

Er artikel 12 i direktiv 2014/24/EU (1) af 26. februar 2014 til hinder for en national lovgivning, som pålægger sammenlægningen af selskaber, der leverer lokale offentlige tjenesteydelser af økonomisk interesse, og som indebærer, at den økonomiske aktør, som efterfølger den oprindelige koncessionshaver i kraft af gennemsigtige selskabstransaktioner, herunder fusioner eller erhvervelser, fortsætter driften af tjenesteydelserne indtil de fastsatte udløbsdatoer, såfremt

| (a) | den oprindelige koncessionshaver er et selskab, som er blevet tildelt kontrakten in house på grundlag af en tilsvarende kontrol i fællesskab |
| --- | --- |

(a)

den oprindelige koncessionshaver er et selskab, som er blevet tildelt kontrakten in house på grundlag af en tilsvarende kontrol i fællesskab

| (b) | den efterfølgende økonomiske aktør er blevet udvalgt efter en offentlig udbudsprocedure |
| --- | --- |

(b)

den efterfølgende økonomiske aktør er blevet udvalgt efter en offentlig udbudsprocedure

| (c) | kravene om den tilsvarende kontrol i fællesskab ikke længere er opfyldt efter sammenlægningen af selskaber med hensyn til en af de lokale enheder, som oprindeligt har tildelt den omhandlede tjenesteydelse? |
| --- | --- |

(c)

kravene om den tilsvarende kontrol i fællesskab ikke længere er opfyldt efter sammenlægningen af selskaber med hensyn til en af de lokale enheder, som oprindeligt har tildelt den omhandlede tjenesteydelse?

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/24/EU af 26.2.2014 om offentlige udbud og om ophævelse af direktiv 2004/18/EF (EUT 2014, L 94, s. 65).

---

| 8.3.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 79/25 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 79/25

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Cour de cassation (Frankrig) den 28. december 2020 — Paget Approbois SAS mod Depeyre entreprises SARL og Alpha Insurance A/S samt Alpha Insurance A/S mod Paget Approbois SAS og Depeyre entreprises SARL

(Sag C-724/20)

(2021/C 79/31)

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Cour de cassation

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Paget Approbois SAS og Alpha Insurance A/S

Sagsøgte: Depeyre entreprises SARL, Alpha Insurance A/S og Paget Approbois SAS

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal artikel 292 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/138/EF af 25. november 2009 om adgang til og udøvelse af forsikrings- og genforsikringsvirksomhed, det såkaldte Solvens II-direktiv (1), fortolkes således, at en verserende retssag, der er anlagt ved en ret i en medlemsstat af en kreditor til en skadesforsikringserstatning med henblik på at få denne erstatning udbetalt af et forsikringsselskab, som er undergivet en likvidationsprocedure, der er indledt i en anden medlemsstat, vedrører et aktiv eller en rettighed i massen i denne bestemmelses forstand? |
| --- | --- |

1)

Skal artikel 292 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/138/EF af 25. november 2009 om adgang til og udøvelse af forsikrings- og genforsikringsvirksomhed, det såkaldte Solvens II-direktiv (1), fortolkes således, at en verserende retssag, der er anlagt ved en ret i en medlemsstat af en kreditor til en skadesforsikringserstatning med henblik på at få denne erstatning udbetalt af et forsikringsselskab, som er undergivet en likvidationsprocedure, der er indledt i en anden medlemsstat, vedrører et aktiv eller en rettighed i massen i denne bestemmelses forstand?

| 2) | Såfremt det foregående spørgsmål besvares bekræftende, skal lovgivningen i den medlemsstat, hvor retssagen verserer, da regulere alle virkninger af likvidationen for denne retssag?
  Skal den navnlig anvendes, for så vidt som den






  — | foreskriver, at indledning af en likvidation medfører, at den verserende retssag afbrydes |
| --- | --- | --- |

2)

Såfremt det foregående spørgsmål besvares bekræftende, skal lovgivningen i den medlemsstat, hvor retssagen verserer, da regulere alle virkninger af likvidationen for denne retssag?

Skal den navnlig anvendes, for så vidt som den

—

foreskriver, at indledning af en likvidation medfører, at den verserende retssag afbrydes

| — | gør genoptagelse af retssagen betinget af, at kreditor anmelder sin fordring på forsikringserstatning i forsikringsselskabets bo, og at de organer, som det påhviler at gennemføre likvidationen, inddrages i retssagen, og |
| --- | --- |

—

gør genoptagelse af retssagen betinget af, at kreditor anmelder sin fordring på forsikringserstatning i forsikringsselskabets bo, og at de organer, som det påhviler at gennemføre likvidationen, inddrages i retssagen, og

| — | forbyder, at der afsiges dom til betaling af en erstatning, idet erstatningen kun kan gøres til genstand for en konstatering af, at fordringen herpå består, og fastsættelse af dens størrelse? |
| --- | --- |

—

forbyder, at der afsiges dom til betaling af en erstatning, idet erstatningen kun kan gøres til genstand for en konstatering af, at fordringen herpå består, og fastsættelse af dens størrelse?

---

(1)  EUT 2009, L 335, s. 1.

---

| 8.3.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 79/26 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 79/26

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Conseil d'État (Belgien) den 29. december 2020 — CT og Ferme de la Sarte SPRL mod Région wallonne

(Sag C-726/20)

(2021/C 79/32)

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Conseil d'État

Parter i hovedsagen

Appellanter: CT og Ferme de la Sarte SPRL

Appelindstævnt: Région wallonne

Præjudicielt spørgsmål

Skal artikel 17 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1305/2013 af 17. december 2013 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1698/2005 (1) fortolkes således, at fremstilling af græstørv eller levende tage er udelukket fra bestemmelsens anvendelsesområde?

---

(1)  EUT 2013, L 347, s. 487.

---

| 8.3.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 79/26 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 79/26

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Conseil d’État (Frankrig) den 4. januar 2021 — Fédération des entreprises de la beauté mod Agence nationale de sécurité du médicament et des produits de santé

(Sag C-4/21)

(2021/C 79/33)

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Conseil d’État

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Fédération des entreprises de la beauté

Sagsøgt: Agence nationale de sécurité du médicament et des produits de santé

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal skrivelsen af 27. november 2019 fra chefen for kontoret for »Forbruger, miljø- og sundhedsteknologier« i Europa-Kommissionens Generaldirektoratet for det Indre Marked, Erhvervspolitik, Iværksætteri og SMV’er anses for en forberedende retsakt til den afgørelse, hvorved Kommissionen fastslår, hvorvidt en foreløbig foranstaltning i en medlemsstat er berettiget i henhold til artikel 27, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1223/2009 (1) af 30. november 2009 om kosmetiske produkter, når henses til formuleringen af denne skrivelse og til, at der ikke foreligger nogen oplysninger, der viser, at den ansatte, der har underskrevet skrivelsen, er tillagt beføjelse til at træffe en afgørelse på vegne af Kommissionen, eller skal skrivelsen anses for en sådan afgørelse, der giver udtryk for Kommissionens endelige stillingtagen? |
| --- | --- |

1)

Skal skrivelsen af 27. november 2019 fra chefen for kontoret for »Forbruger, miljø- og sundhedsteknologier« i Europa-Kommissionens Generaldirektoratet for det Indre Marked, Erhvervspolitik, Iværksætteri og SMV’er anses for en forberedende retsakt til den afgørelse, hvorved Kommissionen fastslår, hvorvidt en foreløbig foranstaltning i en medlemsstat er berettiget i henhold til artikel 27, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1223/2009 (1) af 30. november 2009 om kosmetiske produkter, når henses til formuleringen af denne skrivelse og til, at der ikke foreligger nogen oplysninger, der viser, at den ansatte, der har underskrevet skrivelsen, er tillagt beføjelse til at træffe en afgørelse på vegne af Kommissionen, eller skal skrivelsen anses for en sådan afgørelse, der giver udtryk for Kommissionens endelige stillingtagen?

| 2) | Såfremt skrivelsen af 27. november 2019 skal anses for en forberedende retsakt til den afgørelse, hvorved Kommissionen fastslår, hvorvidt en foreløbig foranstaltning fra en medlemsstat er berettiget i henhold til artikel 27, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1223/2009, kan den nationale ret, når den skal tage stilling til lovligheden af en foreløbig foranstaltning, der er truffet af en national myndighed på grundlag af forordningens artikel 27, stk. 1, i afventning af Kommissionens afgørelse, træffe afgørelse om, hvorvidt denne foreløbige foranstaltning er i overensstemmelse med denne artikel, og i bekræftende fald i hvilket omfang og på hvilke punkter, eller skal retten — så længe Kommissionen ikke har fundet, at foranstaltningen ikke er berettiget — anse denne for at være i overensstemmelse med denne artikel? |
| --- | --- |

2)

Såfremt skrivelsen af 27. november 2019 skal anses for en forberedende retsakt til den afgørelse, hvorved Kommissionen fastslår, hvorvidt en foreløbig foranstaltning fra en medlemsstat er berettiget i henhold til artikel 27, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1223/2009, kan den nationale ret, når den skal tage stilling til lovligheden af en foreløbig foranstaltning, der er truffet af en national myndighed på grundlag af forordningens artikel 27, stk. 1, i afventning af Kommissionens afgørelse, træffe afgørelse om, hvorvidt denne foreløbige foranstaltning er i overensstemmelse med denne artikel, og i bekræftende fald i hvilket omfang og på hvilke punkter, eller skal retten — så længe Kommissionen ikke har fundet, at foranstaltningen ikke er berettiget — anse denne for at være i overensstemmelse med denne artikel?

| 3) | Såfremt det foregående spørgsmål besvares bekræftende, skal artikel 27 i forordning (EF) nr. 1223/2009 fortolkes således, at den giver mulighed for at træffe foreløbige foranstaltninger, der finder anvendelse på en kategori af produkter, der indeholder samme stof? |
| --- | --- |

3)

Såfremt det foregående spørgsmål besvares bekræftende, skal artikel 27 i forordning (EF) nr. 1223/2009 fortolkes således, at den giver mulighed for at træffe foreløbige foranstaltninger, der finder anvendelse på en kategori af produkter, der indeholder samme stof?

| 4) | Såfremt skrivelsen af 27. november 2019 skal anses for en afgørelse, der giver udtryk for Kommissionens endelige stillingtagen til den omhandlede foreløbige foranstaltning, kan gyldigheden af denne afgørelse da anfægtes ved en national ret, selv om den ikke har været genstand for et annullationssøgsmål på grundlag af artikel 263 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, henset til den omstændighed, at formuleringen af denne skrivelse giver anledning til at tro, at der kun var tale om en forberedende retsakt, og at Agence nationale de sécurité du médicament et des produits de santé (den nationale styrelse for lægemiddel- og sundhedsproduktsikkerhed), som skrivelsen er rettet til, har besvaret denne og givet udtryk for sin uenighed hermed og angivet, at den opretholder sin foreløbige foranstaltning indtil Kommissionen, der ikke selv har svaret, tager endeligt stilling? |
| --- | --- |

4)

Såfremt skrivelsen af 27. november 2019 skal anses for en afgørelse, der giver udtryk for Kommissionens endelige stillingtagen til den omhandlede foreløbige foranstaltning, kan gyldigheden af denne afgørelse da anfægtes ved en national ret, selv om den ikke har været genstand for et annullationssøgsmål på grundlag af artikel 263 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, henset til den omstændighed, at formuleringen af denne skrivelse giver anledning til at tro, at der kun var tale om en forberedende retsakt, og at Agence nationale de sécurité du médicament et des produits de santé (den nationale styrelse for lægemiddel- og sundhedsproduktsikkerhed), som skrivelsen er rettet til, har besvaret denne og givet udtryk for sin uenighed hermed og angivet, at den opretholder sin foreløbige foranstaltning indtil Kommissionen, der ikke selv har svaret, tager endeligt stilling?

| 5) | Såfremt det foregående spørgsmål besvares bekræftende, er skrivelsen af 27. november 2019 da underskrevet af en ansat, der har bemyndigelse til at træffe afgørelse på vegne af Kommissionen, og er afgørelsen gyldig, for så vidt som den er baseret på, at sikkerhedsklausulordningen i denne artikel »omhandler individuelle foranstaltninger vedrørende kosmetiske produkter, der tilgængeliggøres på markedet, og ikke generelle foranstaltninger, der finder anvendelse på en kategori af produkter, der indeholder et bestemt stof«, når henses til den fortolkning, der skal anlægges af bestemmelserne i artikel 27 i forordning (EF) nr. 1223/2009 sammenholdt med bestemmelserne i dens artikel 31? |
| --- | --- |

5)

Såfremt det foregående spørgsmål besvares bekræftende, er skrivelsen af 27. november 2019 da underskrevet af en ansat, der har bemyndigelse til at træffe afgørelse på vegne af Kommissionen, og er afgørelsen gyldig, for så vidt som den er baseret på, at sikkerhedsklausulordningen i denne artikel »omhandler individuelle foranstaltninger vedrørende kosmetiske produkter, der tilgængeliggøres på markedet, og ikke generelle foranstaltninger, der finder anvendelse på en kategori af produkter, der indeholder et bestemt stof«, når henses til den fortolkning, der skal anlægges af bestemmelserne i artikel 27 i forordning (EF) nr. 1223/2009 sammenholdt med bestemmelserne i dens artikel 31?

| 6) | Såfremt det foregående spørgsmål besvares bekræftende, eller såfremt skrivelsen af 27. november 2019 ikke længere kan anfægtes under den foreliggende sag, skal den foreløbige foranstaltning, der er truffet på grundlag af artikel 27 i forordning (EF) nr. 1223/2009, da betragtes som værende i strid med denne forordning fra begyndelsen eller først fra tidspunktet for meddelelsen af denne skrivelse til Agence nationale de sécurité du médicament et des produits de santé (den nationale styrelse for lægemiddel- og sundhedsproduktsikkerhed), eller inden for en rimelig frist regnet fra datoen for denne meddelelse, der er beregnet til at gøre det muligt at ophæve skrivelsen, under hensyn til den usikkerhed, der var forbundet med rækkevidden af denne skrivelse, og den omstændighed, at Kommissionen ikke har svaret styrelsen, der angav, at den »som en sikkerhedsforanstaltning [...] [fastholdt] sin afgørelse af 13. marts 2019 i afventning af, at Kommissionen træffer afgørelse i henhold til bestemmelserne i artikel 27 i forordning (EF) nr. 1223/2009«? |
| --- | --- |

6)

Såfremt det foregående spørgsmål besvares bekræftende, eller såfremt skrivelsen af 27. november 2019 ikke længere kan anfægtes under den foreliggende sag, skal den foreløbige foranstaltning, der er truffet på grundlag af artikel 27 i forordning (EF) nr. 1223/2009, da betragtes som værende i strid med denne forordning fra begyndelsen eller først fra tidspunktet for meddelelsen af denne skrivelse til Agence nationale de sécurité du médicament et des produits de santé (den nationale styrelse for lægemiddel- og sundhedsproduktsikkerhed), eller inden for en rimelig frist regnet fra datoen for denne meddelelse, der er beregnet til at gøre det muligt at ophæve skrivelsen, under hensyn til den usikkerhed, der var forbundet med rækkevidden af denne skrivelse, og den omstændighed, at Kommissionen ikke har svaret styrelsen, der angav, at den »som en sikkerhedsforanstaltning [...] [fastholdt] sin afgørelse af 13. marts 2019 i afventning af, at Kommissionen træffer afgørelse i henhold til bestemmelserne i artikel 27 i forordning (EF) nr. 1223/2009«?

---

(1)  EUT 2009, L 342, s. 59.

---

| 8.3.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 79/27 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 79/27

---

Kendelse afsagt af Domstolens præsident den 4. december 2020 — UD mod Subdelegación del Gobierno en Barcelona (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Juzgado Contencioso-Administrativo no 17 de Barcelona — Spanien)

(Sag C-746/19) (1)

(2021/C 79/34)

Processprog: spansk

Domstolens præsident har besluttet, at sagen skal slettes af registret.

---

(1)  EUT C 19 af 20.1.2020.

---

| 8.3.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 79/28 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 79/28

---

Kendelse afsagt af Domstolens præsident den 21. december 2020 — Openbaar Ministerie mod EA (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Rechtbank van eerste aanleg Oost-Vlaanderen Afdeling Gent — Belgien)

(Sag C-246/20) (1)

(2021/C 79/35)

Processprog: nederlandsk

Domstolens præsident har besluttet, at sagen skal slettes af registret.

---

(1)  EUT C 297 af 7.9.2020.

---

| 8.3.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 79/28 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 79/28

---

Kendelse afsagt af Domstolens præsident den 14. december 2020 — BC mod Deutsche Lufthansa AG (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Amtsgericht Hamburg — Tyskland)

(Sag C-467/20) (1)

(2021/C 79/36)

Processprog: tysk

Domstolens præsident har besluttet, at sagen skal slettes af registret.

---

(1)  EUT C 433 af 14.12.2020.

---

Retten

| 8.3.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 79/29 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 79/29

---

Rettens dom af 20. januar 2021 — Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi mod EUIPO — M.J. Dairies (BBQLOUMI)

(Sag T-328/17 RENV) (1)

(EU-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EU-figurmærket BBQLOUMI - det ældre EU-kollektivordmærke HALLOUMI - relativ registreringshindring - ingen risiko for forveksling - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009 [nu artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EU) 2017/1001])

(2021/C 79/37)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi (Nicosie, Cypern) (ved S. Malynicz, QC, solicitor V. Marsland og barrister S. Baran)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (ved D. Gája og V. Ruzek, som befuldmægtigede)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved EUIPO og intervenient ved Retten: M.J. Dairies EOOD (Sofia, Bulgarien) (ved advokat D. Dimitrova)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 16. marts 2017 af Fjerde Appelkammer ved EUIPO (sag R 497/2016-4) vedrørende en indsigelsessag mellem Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi og M.J. Dairies.

Konklusion

| 1) | Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes. |
| --- | --- |

1)

Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes.

| 2) | Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi betaler sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

2)

Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi betaler sagsomkostningerne.

---

(1)  EUT C 239 af 24.7.2017.

---

| 8.3.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 79/29 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 79/29

---

Rettens dom af 20. januar 2021 — Jareš Procházková og Jareš mod EUIPO — Elton Hodinářská (MANUFACTURE PRIM 1949)

(Sag T-656/18) (1)

(EU-varemærker - ugyldighedssag - EU-figurmærket MANUFACTURE PRIM 1949 - ingen ældre ret erhvervet i henhold til national ret - artikel 52, stk. 2, litra c), i forordning (EF) nr. 40/94 [nu artikel 60, stk. 2, litra c), i forordning (UE) 2017/1001])

(2021/C 79/38)

Processprog: tjekkisk

Parter

Sagsøger: Hana Jareš Procházková (Prag, Den Tjekkiske Republik) og Antonín Jareš (Prag) (ved advokat M. Kyjovský)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (ved D. Gája, som befuldmægtiget)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved EUIPO og intervenient ved Retten: Elton Hodinářská a.s. (Nové Město nad Metují, Den Tjekkiske Republik) (ved advokat T. Matoušek)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 7. september 2018 af Fjerde Appelkammer ved EUIPO (sag R 1159/2017-4) vedrørende en ugyldighedssag mellem Jareš Procházková og Jareš på den ene side og Elton Hodinářská på den anden side.

Konklusion

| 1) | Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes. |
| --- | --- |

1)

Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes.

| 2) | Hana Jareš Procházková og Antonín Jareš bærer deres egne omkostninger og betaler de af EUIPO afholdte omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Hana Jareš Procházková og Antonín Jareš bærer deres egne omkostninger og betaler de af EUIPO afholdte omkostninger.

| 3) | Elton Hodinářská a.s bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Elton Hodinářská a.s bærer sine egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 4 af 7.1.2019.

---

| 8.3.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 79/30 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 79/30

---

Rettens kendelse af 19. januar 2021 — Umweltinstitut München mod Kommissionen

(Sag T-712/18) (1)

(Aktindsigt - forordning (EF) nr. 1049/2001 - dokumenter vedrørende et møde i Det Blandede Forvaltningsudvalg for Sundheds- og Plantesundhedsforanstaltninger, der er indført ved den samlede økonomi- og handelsaftale mellem Canada på den ene side og Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den anden side (CETA) - delvist afslag på aktindsigt - udbredelse af det ønskede dokument efter sagsanlægget - søgsmålsinteresse ophørt - ufornødent at træffe afgørelse)

(2021/C 79/39)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Umweltinstitut München-Verein zur Erforschung und Verminderung der Umweltbelastung eV (München, Tyskland) (ved advokat M. John)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved C. Ehrbar, F. Erlbacher og C. Vollrath, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt i henhold til artikel 263 TEUF med påstand om annullation af Kommissionens afgørelse C(2018) 6539 final af 2. oktober 2018 om afslag på aktindsigt i visse dokumenter vedrørende mødet den 26. og den 27. marts 2018 i Ottawa (Canada) i Det Blandede Forvaltningsudvalg for Sundheds- og Plantesundhedsforanstaltninger, der er indført ved den samlede økonomi- og handelsaftale mellem Canada på den ene side og Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den anden side (CETA), som blev undertegnet den 30. oktober 2016 i Bruxelles.

Konklusion

| 1) | Der er ikke længere anledning til at træffe afgørelse i sagen. |
| --- | --- |

1)

Der er ikke længere anledning til at træffe afgørelse i sagen.

| 2) | Hver part bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Hver part bærer sine egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 44 af 4.2.2019.

---

| 8.3.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 79/31 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 79/31

---

Rettens kendelse af 18. januar 2021 — Datenlotsen Informationssysteme mod Kommissionen

(Sag T-34/20) (1)

(Annullationssøgsmål - statsstøtte - universitetssoftwaretjenester - skattefordele og offentlig finansiering - den formelle undersøgelsesprocedure - afgørelse, der kvalificerer de gennemførte foranstaltninger som eksisterende støtte - ikke individuelt berørt - ikke en regelfastsættende retsakt - afvisning)

(2021/C 79/40)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Datenlotsen Informationssysteme GmbH (Hamburg, Tyskland) (ved advokat T. Lübbig)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved K. Blanck og K. Herrmann, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Sag anlagt i henhold til artikel 263 TEUF med påstand om annullation af Kommissionens afgørelse (EU) 2020/391 af 20. september 2019 om foranstaltning SA.34402 (2015/C) (ex 2015/NN) gennemført af Tyskland til fordel for Hochschul-Informations-System GmbH (EUT 2020, L 74, s. 22).

Konklusion

| 1) | Sagen afvises. |
| --- | --- |

1)

Sagen afvises.

| 2) | Forbundsrepublikken Tysklands begæring om intervention til støtte for Europa-Kommissionens påstande er blevet uden genstand. |
| --- | --- |

2)

Forbundsrepublikken Tysklands begæring om intervention til støtte for Europa-Kommissionens påstande er blevet uden genstand.

| 3) | Datenlotsen Informationssysteme GmbH betaler sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

3)

Datenlotsen Informationssysteme GmbH betaler sagsomkostningerne.

---

(1)  EUT C 77 af 9.3.2020.

---

| 8.3.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 79/31 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 79/31

---

Sag anlagt den 11. december 2020 — OP mod Kommissionen

(Sag T-736/20)

(2021/C 79/41)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: OP (ved advokat S. Pappas)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Annullation af i) afgørelsen truffet af udvælgelseskomitéen den 5. februar 2020, hvorved sagsøgeren ikke blev opført på reservelisten for den almindelige udvælgelsesprøve EPSO/AST/147/19, og ii) afgørelsen truffet af ansættelsesmyndigheden den 3. september 2020, hvorved sagsøgerens klage over udvælgelseskomitéens afgørelse af 5. februar 2020 blev afvist, for så vidt som den indeholder en supplerende begrundelse. |
| --- | --- |

—

Annullation af i) afgørelsen truffet af udvælgelseskomitéen den 5. februar 2020, hvorved sagsøgeren ikke blev opført på reservelisten for den almindelige udvælgelsesprøve EPSO/AST/147/19, og ii) afgørelsen truffet af ansættelsesmyndigheden den 3. september 2020, hvorved sagsøgerens klage over udvælgelseskomitéens afgørelse af 5. februar 2020 blev afvist, for så vidt som den indeholder en supplerende begrundelse.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at bære sine egne samt betale sagsøgerens sagsomkostninger i denne sag. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at bære sine egne samt betale sagsøgerens sagsomkostninger i denne sag.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat fire anbringender.

| 1. | Første anbringende vedrører tilsidesættelse af ligebehandlingsprincippet, af princippet om gennemsigtighed, af objektivitetsprincippet og af vedtægtens artikel 1d, stk. 5. |
| --- | --- |

1.

Første anbringende vedrører tilsidesættelse af ligebehandlingsprincippet, af princippet om gennemsigtighed, af objektivitetsprincippet og af vedtægtens artikel 1d, stk. 5.

| 2. | Andet anbringende vedrører tilsidesættelse af retten til god forvaltning. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende vedrører tilsidesættelse af retten til god forvaltning.

| 3. | Tredje anbringende vedrører utilstrækkelig og uegnet begrundelse. |
| --- | --- |

3.

Tredje anbringende vedrører utilstrækkelig og uegnet begrundelse.

| 4. | Fjerde anbringende vedrører tilsidesættelse af vedtægtens artikel 27. |
| --- | --- |

4.

Fjerde anbringende vedrører tilsidesættelse af vedtægtens artikel 27.

---

| 8.3.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 79/32 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 79/32

---

Sag anlagt den 16. december 2020 — Advansa Manufacturing m.fl. mod Kommissionen

(Sag T-741/20)

(2021/C 79/42)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøgere: Advansa Manufacturing GmbH (Frankfurt am Main, Tyskland) og 14 andre sagsøgere (ved advokaterne D. Haverbeke, L. Ruessmann og P. Sellar)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgernes påstande

| — | Bilag I til Kommissionens meddelelse — Retningslinjer for visse statsstøtteforanstaltninger som led i systemet for handel med kvoter for drivhusgasemissioner efter 2021 (1) annulleres, for så vidt som det fejlagtigt udelukker produktionssektoren for kemofibre, |
| --- | --- |

—

Bilag I til Kommissionens meddelelse — Retningslinjer for visse statsstøtteforanstaltninger som led i systemet for handel med kvoter for drivhusgasemissioner efter 2021 (1) annulleres, for så vidt som det fejlagtigt udelukker produktionssektoren for kemofibre,

| — | Det fastslås i henhold til artikel 264 TEUF, at virkningerne af bilag I til den anfægtede retsakt skal opretholdes, indtil Kommissionen træffer de foranstaltninger, der er nødvendige til opfyldelse af Domstolens afgørelse i henhold til artikel 266 TEUF |
| --- | --- |

—

Det fastslås i henhold til artikel 264 TEUF, at virkningerne af bilag I til den anfægtede retsakt skal opretholdes, indtil Kommissionen træffer de foranstaltninger, der er nødvendige til opfyldelse af Domstolens afgørelse i henhold til artikel 266 TEUF

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat syv anbringender.

| 1. | Med det første anbringende gøres gældende, at bilag I til den anfægtede retsakt er behæftet med manglende kompetence






  — | I henhold til artikel 5, stk. 1 og 2, TEU handler Unionen kun inden for rammerne af de beføjelser, som medlemsstaterne har tildelt den. Beføjelser, der ikke er tildelt Unionen i traktaterne, forbliver hos medlemsstaterne. |
| --- | --- | --- |

1.

Med det første anbringende gøres gældende, at bilag I til den anfægtede retsakt er behæftet med manglende kompetence

—

I henhold til artikel 5, stk. 1 og 2, TEU handler Unionen kun inden for rammerne af de beføjelser, som medlemsstaterne har tildelt den. Beføjelser, der ikke er tildelt Unionen i traktaterne, forbliver hos medlemsstaterne.

| — | Det er ikke Kommissionen, men medlemsstaterne, der har kompetence i henhold til artikel 10a, stk. 6, i direktiv 2003/87/EF, som ændret (2), til at vedtage den anfægtede retsakt. |
| --- | --- |

—

Det er ikke Kommissionen, men medlemsstaterne, der har kompetence i henhold til artikel 10a, stk. 6, i direktiv 2003/87/EF, som ændret (2), til at vedtage den anfægtede retsakt.

| 2. | Med det andet anbringende gøres gældende, at bilag I til den anfægtede retsakt er behæftet med en tilsidesættelse af et væsentligt formkrav.






  — | Den begrundelse af den anfægtede retsakt, der er påkrævet i henhold til artikel 296 TEUF, angiver ikke klart og utvetydigt den argumentation, der blev anvendt af Kommissionen ved beregningen af tallene for den indirekte emissionsintensitet i sagsøgerens sektor, som er den afgørende indregnings- eller udelukkelsesfaktor for en sektor i forhold til bilag I til den anfægtede retsakt. |
| --- | --- | --- |

2.

Med det andet anbringende gøres gældende, at bilag I til den anfægtede retsakt er behæftet med en tilsidesættelse af et væsentligt formkrav.

—

Den begrundelse af den anfægtede retsakt, der er påkrævet i henhold til artikel 296 TEUF, angiver ikke klart og utvetydigt den argumentation, der blev anvendt af Kommissionen ved beregningen af tallene for den indirekte emissionsintensitet i sagsøgerens sektor, som er den afgørende indregnings- eller udelukkelsesfaktor for en sektor i forhold til bilag I til den anfægtede retsakt.

| — | Som en følge af denne manglende begrundelse er sagsøgerne ikke i stand til at forsvare deres rettigheder, og Domstolen er ikke i stand til at udøve sin prøvelsesret. |
| --- | --- |

—

Som en følge af denne manglende begrundelse er sagsøgerne ikke i stand til at forsvare deres rettigheder, og Domstolen er ikke i stand til at udøve sin prøvelsesret.

| 3. | Med det tredje anbringende gøres gældende, at bilag I til den anfægtede retsakt er i strid med subsidiaritetsprincippet






  — | I henhold til artikel 5, stk. 3, TEUF handler Unionen på de områder, der ikke hører ind under dens enekompetence, kun hvis og i det omfang målene for den påtænkte handling ikke i tilstrækkelig grad kan opfyldes af medlemsstaterne, men på grund af den påtænkte handlings omfang eller virkninger bedre kan nås på EU-plan. |
| --- | --- | --- |

3.

Med det tredje anbringende gøres gældende, at bilag I til den anfægtede retsakt er i strid med subsidiaritetsprincippet

—

I henhold til artikel 5, stk. 3, TEUF handler Unionen på de områder, der ikke hører ind under dens enekompetence, kun hvis og i det omfang målene for den påtænkte handling ikke i tilstrækkelig grad kan opfyldes af medlemsstaterne, men på grund af den påtænkte handlings omfang eller virkninger bedre kan nås på EU-plan.

| — | Mens de nationale foranstaltninger støttet på artikel 10a, stk. 6, i direktiv 2003/87/EF er genstand for statsstøttekontrol, tilsidesatte Kommissionen subsidiaritetsprincippet ved at udfærdige en ex ante-liste, der begrænsede de sektorer og delsektorer, der er berettigede til kompensation for indirekte emissionsomkostninger, idet a) medlemsstaterne har de bedste forudsætninger for at bedømme den reelle risiko for kulstoflækage for hver industriel sektor som følge af betydelige indirekte omkostninger, der faktisk er afholdt; og b) Kommissionen vedtog bilag I uden at give en tilstrækkelig begrundelse for behovet for denne vedtagelse. |
| --- | --- |

—

Mens de nationale foranstaltninger støttet på artikel 10a, stk. 6, i direktiv 2003/87/EF er genstand for statsstøttekontrol, tilsidesatte Kommissionen subsidiaritetsprincippet ved at udfærdige en ex ante-liste, der begrænsede de sektorer og delsektorer, der er berettigede til kompensation for indirekte emissionsomkostninger, idet a) medlemsstaterne har de bedste forudsætninger for at bedømme den reelle risiko for kulstoflækage for hver industriel sektor som følge af betydelige indirekte omkostninger, der faktisk er afholdt; og b) Kommissionen vedtog bilag I uden at give en tilstrækkelig begrundelse for behovet for denne vedtagelse.

| 4. | Med det fjerde anbringende gøres gældende, at bilag I til den anfægtede retsakt er i strid med gennemsigtighedsprincippet.






  — | Processen, der førte til vedtagelsen af den anfægtede retsakt, manglede gennemsigtighed på en række vigtige punkter, navnlig: a) undlod Kommissionen at offentliggøre de data, der blev anvendt til at beregne tallene for den indirekte emissionsintensitet, der blev beregnet for sagsøgernes sektor i enten den anfægtede retsakt eller den ledsagende konsekvensanalyse; b) undlod Kommissionen at give en forklaring, der underbyggede dens bedømmelse af hvilke delsektorer, der havde det største elektrificeringspotentiale. |
| --- | --- | --- |

4.

Med det fjerde anbringende gøres gældende, at bilag I til den anfægtede retsakt er i strid med gennemsigtighedsprincippet.

—

Processen, der førte til vedtagelsen af den anfægtede retsakt, manglede gennemsigtighed på en række vigtige punkter, navnlig: a) undlod Kommissionen at offentliggøre de data, der blev anvendt til at beregne tallene for den indirekte emissionsintensitet, der blev beregnet for sagsøgernes sektor i enten den anfægtede retsakt eller den ledsagende konsekvensanalyse; b) undlod Kommissionen at give en forklaring, der underbyggede dens bedømmelse af hvilke delsektorer, der havde det største elektrificeringspotentiale.

| — | Kommissionen nægtede under hele vedtagelsesproceduren for den anfægtede retsakt at meddele de berørte parter, hvorledes tallene for deres indirekte emissionsintensitet ville blive beregnet og hvorledes elektrificeringskriteriet ville blive anvendt, og hindrede dem således i at indlede substantielle drøftelser med Kommissionen i høringsperioderne. |
| --- | --- |

—

Kommissionen nægtede under hele vedtagelsesproceduren for den anfægtede retsakt at meddele de berørte parter, hvorledes tallene for deres indirekte emissionsintensitet ville blive beregnet og hvorledes elektrificeringskriteriet ville blive anvendt, og hindrede dem således i at indlede substantielle drøftelser med Kommissionen i høringsperioderne.

| — | Kommissionen iagttog således ikke sine forpligtelser i henhold til artikel 15 TEUF og artikel 11 TEU til sikring af gennemsigtighed af den proces, der førte til vedtagelsen af bilag I til den anfægtede retsakt. |
| --- | --- |

—

Kommissionen iagttog således ikke sine forpligtelser i henhold til artikel 15 TEUF og artikel 11 TEU til sikring af gennemsigtighed af den proces, der førte til vedtagelsen af bilag I til den anfægtede retsakt.

| 5. | Med det femte anbringende gøres gældende, at bilag I til den anfægtede afgørelse er behæftet med åbenbart urigtige skøn.






  — | I forbindelse med sit skøn, når den foretager komplicerede økonomiske og sociale vurderinger, må Kommissionen være i stand til at godtgøre, at den foretog en vurdering af alle relevante faktorer og omstændigheder angående den situation, som den anfægtede retsakt skulle regulere. Kommissionen anlagde adskillige urigtige skøn, da den udelukkede sagsøgerens sektor fra den liste over støtteberettigede sektorer, der er indeholdt i bilag I til den anfægtede retsakt, navnlig a) ved at undlade at underbygge og begrunde indførelsen af to supplerende betingelser for støtteberettigelse, b) ved ikke at tage hensyn til de relevante og fyldestgørende data om elektricitetsforbrug i sagsøgernes sektor, som førte til Kommissionens undervurdering af sektorens indirekte emissionsintensitet og til dens udelukkelse fra bilag I; c) ved at se bort fra de af sagsøgerne fremlagte beviser uden at give en begrundelse; og d) med hensyn til den kvalitative bedømmelse bedømte den fejlagtigt substituerbarheden mellem brændstof og elektricitet inden for sektoren og undlod at underbygge, hvorfor sektorens delsektorer ikke blev inkluderet i bilag I baseret på dette kriterium. |
| --- | --- | --- |

5.

Med det femte anbringende gøres gældende, at bilag I til den anfægtede afgørelse er behæftet med åbenbart urigtige skøn.

—

I forbindelse med sit skøn, når den foretager komplicerede økonomiske og sociale vurderinger, må Kommissionen være i stand til at godtgøre, at den foretog en vurdering af alle relevante faktorer og omstændigheder angående den situation, som den anfægtede retsakt skulle regulere. Kommissionen anlagde adskillige urigtige skøn, da den udelukkede sagsøgerens sektor fra den liste over støtteberettigede sektorer, der er indeholdt i bilag I til den anfægtede retsakt, navnlig a) ved at undlade at underbygge og begrunde indførelsen af to supplerende betingelser for støtteberettigelse, b) ved ikke at tage hensyn til de relevante og fyldestgørende data om elektricitetsforbrug i sagsøgernes sektor, som førte til Kommissionens undervurdering af sektorens indirekte emissionsintensitet og til dens udelukkelse fra bilag I; c) ved at se bort fra de af sagsøgerne fremlagte beviser uden at give en begrundelse; og d) med hensyn til den kvalitative bedømmelse bedømte den fejlagtigt substituerbarheden mellem brændstof og elektricitet inden for sektoren og undlod at underbygge, hvorfor sektorens delsektorer ikke blev inkluderet i bilag I baseret på dette kriterium.

| 6. | Med det sjette anbringende gøres gældende, at bilag I til den anfægtede retsakt er behæftet med en fejlagtig anvendelse af det korrekte bedømmelseskriterium.






  — | Artikel 10a, stk. 6, i direktiv 2003/87/EF stiller krav om, at sektorer skal vurderes på grundlag af et kriterium, der omfatter en bedømmelse af, om der foreligger »reel risiko« for kulstoflækage. |
| --- | --- | --- |

6.

Med det sjette anbringende gøres gældende, at bilag I til den anfægtede retsakt er behæftet med en fejlagtig anvendelse af det korrekte bedømmelseskriterium.

—

Artikel 10a, stk. 6, i direktiv 2003/87/EF stiller krav om, at sektorer skal vurderes på grundlag af et kriterium, der omfatter en bedømmelse af, om der foreligger »reel risiko« for kulstoflækage.

| — | Kommissionen anvendte en anden test, nemlig, om der foreligger en »væsentlig risiko«. Herved anvendte den en forkert lovlig test. |
| --- | --- |

—

Kommissionen anvendte en anden test, nemlig, om der foreligger en »væsentlig risiko«. Herved anvendte den en forkert lovlig test.

| 7. | Med det syvende anbringende gøres gældende, at bilag I til den anfægtede retsakt er i strid med proportionalitetsprincippet.






  — | Kommissionen tilsidesatte proportionalitetsprincippet, idet den: a) ikke søgte at nå det legitime mål, som er at fremme en omkostningseffektiv dekarbonisering af økonomien ved at gøre det muligt for energiintensive sektorer at investere i energieffektivitet i stedet for at flytte deres produktion til tredjelande; b) lægger en alt for stor byrde på de udelukkede sektorer, selv om mindre byrdefulde løsninger (såsom fastsættelse af maksimale støtteniveauer eller betingelsesmekanismer) ville opfylde målene med den anfægtede retsakt i det mindste på samme måde; og c) først offentliggjorde de væsentligste detaljer af sin bedømmelse af de støtteberettigede sektorer fire dage inden offentliggørelsen af den anfægtede retsakt den 25. september 2020, som selv kun er lidt mere end tre måneder inden udløbet af de gældende retningslinjer for visse statsstøtteforanstaltninger som led i emissionshandelssystemet. Kommissionen tilsidesatte herved artikel 5, stk. 4, TEU. |
| --- | --- | --- |

7.

Med det syvende anbringende gøres gældende, at bilag I til den anfægtede retsakt er i strid med proportionalitetsprincippet.

—

Kommissionen tilsidesatte proportionalitetsprincippet, idet den: a) ikke søgte at nå det legitime mål, som er at fremme en omkostningseffektiv dekarbonisering af økonomien ved at gøre det muligt for energiintensive sektorer at investere i energieffektivitet i stedet for at flytte deres produktion til tredjelande; b) lægger en alt for stor byrde på de udelukkede sektorer, selv om mindre byrdefulde løsninger (såsom fastsættelse af maksimale støtteniveauer eller betingelsesmekanismer) ville opfylde målene med den anfægtede retsakt i det mindste på samme måde; og c) først offentliggjorde de væsentligste detaljer af sin bedømmelse af de støtteberettigede sektorer fire dage inden offentliggørelsen af den anfægtede retsakt den 25. september 2020, som selv kun er lidt mere end tre måneder inden udløbet af de gældende retningslinjer for visse statsstøtteforanstaltninger som led i emissionshandelssystemet. Kommissionen tilsidesatte herved artikel 5, stk. 4, TEU.

---

(1)  EUT 2020, C 317, s. 5

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF af 13.10.2003 om en ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner i Fællesskabet og om ændring af Rådets direktiv 96/61/EF (EUT 2003, L 275, s. 32), som ændret.

---

| 8.3.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 79/34 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 79/34

---

Sag anlagt den 14. januar 2021 — PJ mod EIT

(Sag T-12/21)

(2021/C 79/43)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: PJ (ved advokat N. de Montigny)

Sagsøgt: Det Europæiske Institut for Innovation og Teknologi (EIT)

Sagsøgerens påstande

| — | Afgørelsen af 17. december 2020, hvorved den administrerende direktør afslog, at sagsøgeren var omfattet af undtagelserne til forbuddet mod at udføre hjemmearbejde uden for det land, hvor tjenestestedet er beliggende, og afslog sagsøgerens ansøgning om at udføre hjemmearbejde fra sit oprindelsessted, der blev indgivet den 15. december 2020, annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelsen af 17. december 2020, hvorved den administrerende direktør afslog, at sagsøgeren var omfattet af undtagelserne til forbuddet mod at udføre hjemmearbejde uden for det land, hvor tjenestestedet er beliggende, og afslog sagsøgerens ansøgning om at udføre hjemmearbejde fra sit oprindelsessted, der blev indgivet den 15. december 2020, annulleres.

| — | EIT tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

EIT tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat to anbringender.

| 1. | Første anbringende vedrører tilsidesættelse dels af artikel 5.1.b i de retningslinjer, som gælder for Kommissionen, og som er gennemført over for EIT, dels af de af sagsøgeren erhvervede rettigheder. Sagsøgeren har dernæst påberåbt sig en tilsidesættelse af administrationens omsorgspligt. Sagsøgeren har ligeledes påberåbt sig en vilkårlig fortolkning af begrebet »rejserestriktioner«, manglende forudsigelighed og retssikkerhed, tilsidesættelse af de nationale fortolkninger af de samme nationale sundhedsforanstaltninger, der er indført i hver medlemsstat. Sagsøgeren har endelig påberåbt sig tilsidesættelse af retten til privatliv og familieliv, manglende hensyntagen til sagsøgerens situation uden for enhver reel og begrundet tjenstlig interesse og et uforholdsmæssigt indgreb i sagsøgerens interesser. |
| --- | --- |

1.

Første anbringende vedrører tilsidesættelse dels af artikel 5.1.b i de retningslinjer, som gælder for Kommissionen, og som er gennemført over for EIT, dels af de af sagsøgeren erhvervede rettigheder. Sagsøgeren har dernæst påberåbt sig en tilsidesættelse af administrationens omsorgspligt. Sagsøgeren har ligeledes påberåbt sig en vilkårlig fortolkning af begrebet »rejserestriktioner«, manglende forudsigelighed og retssikkerhed, tilsidesættelse af de nationale fortolkninger af de samme nationale sundhedsforanstaltninger, der er indført i hver medlemsstat. Sagsøgeren har endelig påberåbt sig tilsidesættelse af retten til privatliv og familieliv, manglende hensyntagen til sagsøgerens situation uden for enhver reel og begrundet tjenstlig interesse og et uforholdsmæssigt indgreb i sagsøgerens interesser.

| 2. | Andet anbringende omhandler en ulovlighedsindsigelse vedrørende de gældende regler, såfremt det skal lægges til grund, at disse ikke tillader, at det i sagsøgerens situation er muligt at udføre hjemmearbejde fra oprindelsesstedet, som følge af tilsidesættelse af ligebehandlingsprincippet, retten til privatliv og familieliv, princippet om trivsel på arbejdspladsen samt princippet om retssikkerhed og forudsigelighed. Sagsøgeren har ligeledes påberåbt sig tilsidesættelse af artikel 52 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, for så vidt som begrænsningen af sagsøgerens rettigheder er ulovlig og uforholdsmæssig. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende omhandler en ulovlighedsindsigelse vedrørende de gældende regler, såfremt det skal lægges til grund, at disse ikke tillader, at det i sagsøgerens situation er muligt at udføre hjemmearbejde fra oprindelsesstedet, som følge af tilsidesættelse af ligebehandlingsprincippet, retten til privatliv og familieliv, princippet om trivsel på arbejdspladsen samt princippet om retssikkerhed og forudsigelighed. Sagsøgeren har ligeledes påberåbt sig tilsidesættelse af artikel 52 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, for så vidt som begrænsningen af sagsøgerens rettigheder er ulovlig og uforholdsmæssig.

---

| 8.3.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 79/35 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 79/35

---

Sag anlagt den 16. januar 2021 — Be Smart Srl mod Kommissionen

(Sag T-18/21)

(2021/C 79/44)

Processprog: italiensk

Parter

Sagsøger: Be Smart Srl (Rom, Italien) (ved advokaterne F. Satta, G. Roberti, A. Romano og I. Perego)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Det fastslås, at Kommissionen har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 107 TEUF og 108 TEUF, artikel 41 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder og artikel 12, stk. 1, og artikel 15, stk. 1, i forordning (EU) 2015/1589, idet den ikke har vedtaget nogen afgørelse som omhandlet i artikel 4 i forordning (EU) 2015/1589, især om at indlede proceduren som omhandlet i artikel 108, stk. 2, TEUF i forbindelse med den af sagsøgeren indgivne klage den 15. oktober 2014 (SA.39639). |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at Kommissionen har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 107 TEUF og 108 TEUF, artikel 41 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder og artikel 12, stk. 1, og artikel 15, stk. 1, i forordning (EU) 2015/1589, idet den ikke har vedtaget nogen afgørelse som omhandlet i artikel 4 i forordning (EU) 2015/1589, især om at indlede proceduren som omhandlet i artikel 108, stk. 2, TEUF i forbindelse med den af sagsøgeren indgivne klage den 15. oktober 2014 (SA.39639).

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Søgsmålet er anlagt i henhold til artikel 265 TEUF med påstand om, at det fastslås, at Kommissionen retsstridigt har undladt at tage stilling til den af Be Smart S.r.l. indgivne klage den 15. oktober 2014, registreret under sagsnummer SA.39639, om to ulovlige statsstøtteforanstaltninger til fordel for Consorzio Interuniversitario Cineca.

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren gjort gældende, at Kommissionen ikke har overholdt den forpligtelse til at handle, der følger af bestemmelserne om ulovlig statsstøtte, idet den forblev passiv efter at have modtaget opfordringen til at handle, og idet den ikke tog stilling til klagen indgivet den 15. oktober 2014. Kommissionen har ligeledes tilsidesat det grundlæggende princip om god forvaltningsskik, der er fastsat i artikel 41 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder.

---

| 8.3.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 79/35 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 79/35

---

Sag anlagt den 19. januar 2021 — About You mod EUIPO — Safe-1 Immobilieninvest (Y/O/U)

(Sag T-23/21)

(2021/C 79/45)

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: About You GmbH (Hamburg, Tyskland) (ved advokat W. Mosing)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Safe-1 Immobilieninvest GmbH (Mauer, Østrig)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Indehaver af det omtvistede varemærke: Safe-1 Immobilieninvest GmbH

Det omtvistede varemærke: EU-figurmærket Y/O/U — EU-varemærkeregistrering nr. 10 226 884

Sagen for EUIPO: Ugyldighedssag

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 10. november 2020 af Femte Appelkammer ved EUIPO (sag R 527/2020-5)

Påstande

| — | Et mundtligt retsmøde afholdes. |
| --- | --- |

—

Et mundtligt retsmøde afholdes.

| — | Den anfægtede afgørelse annulleres, hvorfor EUIPO følgelig erklærer EU-varemærket fortabt. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse annulleres, hvorfor EUIPO følgelig erklærer EU-varemærket fortabt.

| — | EUIPO og den anden part i sagen for EUIPO, såfremt denne sidstnævnte intervenerer skriftligt, tilpligtes at bære sine/deres egne omkostninger og at betale de af sagsøgeren afholdte omkostninger i forbindelse med sagens behandling for Retten og for appelkammeret ved EUIPO. |
| --- | --- |

—

EUIPO og den anden part i sagen for EUIPO, såfremt denne sidstnævnte intervenerer skriftligt, tilpligtes at bære sine/deres egne omkostninger og at betale de af sagsøgeren afholdte omkostninger i forbindelse med sagens behandling for Retten og for appelkammeret ved EUIPO.

Anbringender

| — | Tilsidesættelse af væsentlige formforskrifter vedrørende beviser for så vidt angår retssikkerheden og af princippet om den berettigede forventning |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af væsentlige formforskrifter vedrørende beviser for så vidt angår retssikkerheden og af princippet om den berettigede forventning

| — | Tilsidesættelse af artikel 58 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001, sammenholdt med denne forordnings artikel 18, og af artikel 95 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001, sammenholdt med artikel 10, 19 og 27 i Kommissionens delegerede forordning (EU) 2018/625. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 58 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001, sammenholdt med denne forordnings artikel 18, og af artikel 95 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001, sammenholdt med artikel 10, 19 og 27 i Kommissionens delegerede forordning (EU) 2018/625.

---

| 8.3.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 79/36 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 79/36

---

Sag anlagt den 20. januar 2021 — Beveland, SA mod EUIPO — Super B, SL (BUCANERO)

(Sag T-29/21)

(2021/C 79/46)

Stævningen er affattet på spansk

Parter

Sagsøger: Beveland, SA (Sant Joan les Fonts, Spanien) (ved advokat J. Carbonell Callicó)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Super B, SL (Talavera de la Reina, Spanien)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Indehaver af det omtvistede varemærke: Super B, SL

Det omtvistede varemærke: EU-ordmærket BUCANERO — registrering nr. 390 641

Sagen for EUIPO: Ugyldighedssag

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 5. november 2020 af Femte Appelkammer ved EUIPO (sag R 1046/2020-5)

Påstande

| — | Den anfægtede afgørelse annulleres, idet det udtrykkeligt fastslås, at EU-varemærke nr. 390 641 BUCANERO (ordmærke) erklæres fortabt for alle registrerede varer i klasse 32 og 33. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse annulleres, idet det udtrykkeligt fastslås, at EU-varemærke nr. 390 641 BUCANERO (ordmærke) erklæres fortabt for alle registrerede varer i klasse 32 og 33.

| — | EUIPO og indehaveren af det omtvistede varemærke, Super B, S.L., tilpligtes at betale alle omkostninger forbundet med sagens behandling for Retten, herunder ligeledes omkostningerne forbundet med fortabelsessagens behandling ved EUIPO. |
| --- | --- |

—

EUIPO og indehaveren af det omtvistede varemærke, Super B, S.L., tilpligtes at betale alle omkostninger forbundet med sagens behandling for Retten, herunder ligeledes omkostningerne forbundet med fortabelsessagens behandling ved EUIPO.

Anbringende

| — | Tilsidesættelse af artikel 18 og 58 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 18 og 58 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001.

---

| 8.3.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 79/37 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 79/37

---

Sag anlagt den 22. januar 2021 — Ryanair mod Kommissionen

(Sag T-34/21)

(2021/C 79/47)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Ryanair DAC (Swords, Irland) (ved advokaterne E. Vahida, F.-C. Laprévote, V. Blanc, S. Rating og I. Metaxas-Maranghidis)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Europa-Kommissionens afgørelse (EU) af 25. juni 2020 om statsstøtte SA.57153 (2020/N) — Tyskland — COVID-19 — Støtte til Lufthansa, annulleres. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionens afgørelse (EU) af 25. juni 2020 om statsstøtte SA.57153 (2020/N) — Tyskland — COVID-19 — Støtte til Lufthansa, annulleres.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat fem anbringender.

| 1. | Første anbringende om, at Europa-Kommissionen har foretaget en urigtig anvendelse af sin meddelelse Midlertidige rammebestemmelser for statslige foranstaltninger til støtte for økonomien under det nuværende covid-19-udbrud (1) (»de midlertidige rammebestemmelser«), og at den har misbrugt sine beføjelser ved at fastslå, at Deutsche Lufthansa AG er berettiget til støtten, ved at undlade at vurdere, hvorvidt der fandtes andre mere hensigtsmæssige og mindre fordrejende foranstaltninger, ved at fastslå, at rekapitaliseringsbeløbet var forholdsmæssigt, ved at undlade at anvende passende betingelser for statens udtræden, ved at fastsætte utilstrækkelige afgangs- og ankomsttidspunkter, og ved at undlade at indføre et effektivt forbud mod en aggressiv ekspansion fra støttemodtagerens side. |
| --- | --- |

1.

Første anbringende om, at Europa-Kommissionen har foretaget en urigtig anvendelse af sin meddelelse Midlertidige rammebestemmelser for statslige foranstaltninger til støtte for økonomien under det nuværende covid-19-udbrud (1) (»de midlertidige rammebestemmelser«), og at den har misbrugt sine beføjelser ved at fastslå, at Deutsche Lufthansa AG er berettiget til støtten, ved at undlade at vurdere, hvorvidt der fandtes andre mere hensigtsmæssige og mindre fordrejende foranstaltninger, ved at fastslå, at rekapitaliseringsbeløbet var forholdsmæssigt, ved at undlade at anvende passende betingelser for statens udtræden, ved at fastsætte utilstrækkelige afgangs- og ankomsttidspunkter, og ved at undlade at indføre et effektivt forbud mod en aggressiv ekspansion fra støttemodtagerens side.

| 2. | Andet anbringende om, at Europa-Kommissionen har foretaget en urigtig anvendelse af artikel 107, stk. 3, litra b), TEUF ved at fastslå, at støtten afhjælper en alvorlig forstyrrelse i den tyske økonomi, ved at tilsidesætte sin forpligtelse til at afveje støttens gunstige virkninger og dens negative indvirkning på samhandelsvilkårene og konkurrencen (dvs. »afvejningstesten«), og ved at kræve den sene fremlæggelse af en omstruktureringsplan. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende om, at Europa-Kommissionen har foretaget en urigtig anvendelse af artikel 107, stk. 3, litra b), TEUF ved at fastslå, at støtten afhjælper en alvorlig forstyrrelse i den tyske økonomi, ved at tilsidesætte sin forpligtelse til at afveje støttens gunstige virkninger og dens negative indvirkning på samhandelsvilkårene og konkurrencen (dvs. »afvejningstesten«), og ved at kræve den sene fremlæggelse af en omstruktureringsplan.

| 3. | Tredje anbringende om, at Europa-Kommissionen har tilsidesat de almindelige principper om forbud mod forskelsbehandling, fri udveksling af tjenesteydelser og fri etableringsret. |
| --- | --- |

3.

Tredje anbringende om, at Europa-Kommissionen har tilsidesat de almindelige principper om forbud mod forskelsbehandling, fri udveksling af tjenesteydelser og fri etableringsret.

| 4. | Fjerde anbringende om, at Europa-Kommissionen har undladt at indlede en formel undersøgelsesprocedure til trods for alvorlige vanskeligheder, og at den har tilsidesat sagsøgerens processuelle rettigheder. |
| --- | --- |

4.

Fjerde anbringende om, at Europa-Kommissionen har undladt at indlede en formel undersøgelsesprocedure til trods for alvorlige vanskeligheder, og at den har tilsidesat sagsøgerens processuelle rettigheder.

| 5. | Femte anbringende om, at Europa-Kommissionen har tilsidesat sin begrundelsespligt. |
| --- | --- |

5.

Femte anbringende om, at Europa-Kommissionen har tilsidesat sin begrundelsespligt.

---

(1)  Midlertidige rammebestemmelser for statslige foranstaltninger til støtte for økonomien under det nuværende covid-19-udbrud, EUT C 91I/1 af 20.3.2020, med senere ændringer.

---

| 8.3.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 79/38 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 79/38

---

Rettens kendelse af 13. januar 2021 — Chiquita Brands mod EUIPO — Fyffes International (HOYA)

(Sag T-189/20) (1)

(2021/C 79/48)

Processprog: engelsk

Formanden for Tredje Afdeling har besluttet, at sagen skal slettes af registret.

---

(1)  EUT C 191 af 8.6.2020.

---

| 8.3.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 79/38 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 79/38

---

Rettens kendelse af 15. januar 2021 — Aldi Stores mod EUIPO — Dualit (formen på en brødrister)

(Sag T-199/20) (1)

(2021/C 79/49)

Processprog: engelsk

Formanden for Femte Afdeling har besluttet, at sagen skal slettes af registret.

---

(1)  EUT C 201 af 15.6.2020.

---

| 8.3.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 79/38 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 79/38

---

Rettens kendelse af 20. januar 2021 — JD mod EIB

(Sag T-608/20) (1)

(2021/C 79/50)

Processprog: engelsk

Formanden for Fjerde Afdeling har besluttet, at sagen skal slettes af registret.

---

(1)  EUT C 433 af 14.12.2020.

---