# Europeiska unionens C 79/8 ma

| | ISSN 1977-1061 |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | C 79 |
| | |
| Svensk utgåva | Meddelanden och upplysningar | 64 årgången8 mars 2021 |

ISSN 1977-1061

Europeiska unionens

officiella tidning

C 79

Svensk utgåva

Meddelanden och upplysningar

64 årgången8 mars 2021

---

| Innehållsförteckning | Sida |
| --- | --- |
| | IV   Upplysningar |
| | UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN |
| | Europeiska unionens domstol |
| 2021/C 79/01 | Europeiska unionens domstols senaste offentliggöranden i Europeiska unionens officiella tidning | 1 |

Innehållsförteckning

Sida

IV   Upplysningar

UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN

Europeiska unionens domstol

2021/C 79/01

Europeiska unionens domstols senaste offentliggöranden i Europeiska unionens officiella tidning

Europeiska unionens officiella tidning

1

---

| | V   Yttranden |
| --- | --- |
| | DOMSTOLSFÖRFARANDEN |
| | Domstolen |
| 2021/C 79/02 | Förenade målen C-471/18 P: Domstolens dom (tredje avdelningen) av den 21 januari 2021 – Förbundsrepubliken Tyskland mot Esso Raffinage, Europeiska kemikaliemyndigheten, Republiken Frankrike, Konungariket Nederländerna (Överklagande – Registrering, utvärdering och godkännande av kemikalier – Förordning (EG) nr 1907/2006 (Reach) – Artiklarna 5 och 6 – Allmän registreringsplikt för kemikalier – Artiklarna 41 och 42 – Utvärdering av registreringsunderlag och kontroll av de uppgifter som lämnas in av registranterna – Deklaration om att krav inte uppfyllts – Rättsakt mot vilken talan kan väckas – Berättigat intresse av att få saken prövad – Talerätt – Europeiska kemikaliemyndighetens (Echa) respektive de nationella myndigheternas befogenheter – Skyldighet för Echa att kontrollera huruvida kompletterande information som lämnats in av registranterna på begäran av Echa uppfyller kraven – Echas befogenhet att anta ett lämpligt beslut i detta avseende – Artikel 1 – Målet att skydda människors hälsa och miljön – Artiklarna 13 och 25 – Användning av djurförsök – Främjande av alternativa metoder) | 2 |
| 2021/C 79/03 | Förenade målen C-761/18 P: Domstolens dom (femte avdelningen) av den 21 januari 2021 – Päivi Leino-Sandberg mot Europaparlamentet (Överklagande – Tillgång till EU-institutionernas handlingar – Förordning (EG) nr 1049/2001 – Artikel 10 – Tillgång nekas – Talan vid tribunalen mot ett beslut fattat av Europaparlamentet om att neka tillgång till en handling – En tredje part gjorde en kommenterad version av handlingen tillgänglig efter det att talan väckts – Tribunalen slog fast att anledning saknades att döma i saken på grund av att det inte längre fanns något berättigat intresse av att få saken prövad – Felaktig rättstillämpning) | 3 |
| 2021/C 79/04 | Mål C-255/19: Domstolens dom (andra avdelningen) av den 20 januari 2021 (begäran om förhandsavgörande från Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) – Förenade kungariket) – Secretary of State for the Home Department/O A (Begäran om förhandsavgörande – Direktiv 2004/83/EG – Miniminormer för beviljande av flyktingstatus eller status som alternativt skyddsbehövande – Innehavande av de egenskaper som definierar en flykting – Artikel 2 c – Upphörande av flyktingstatus – Artikel 11 – Ändrade omständigheter – Artikel 11.1 e – Möjlighet att begagna sig av skyddet i ursprungslandet – Bedömningskriterier – Artikel 7.2 – Ekonomiskt och socialt stöd – Saknar relevans) | 4 |
| 2021/C 79/05 | Mål C-288/19: Domstolens dom (första avdelningen) av den 20 januari 2021 (begäran om förhandsavgörande från Finanzgericht des Saarlandes – Tyskland) – QM mot Finanzamt Saarbrücken (Begäran om förhandsavgörande – Beskattning – Mervärdesskatt – Direktiv 2006/112/EG – Artikel 2.1 c – Tillhandahållande av tjänst mot ersättning – Artikel 26.1 – Transaktioner som likställs med tillhandahållanden av tjänster mot ersättning – Artikel 56.2 – Fastställande av platsen för den skattemässiga anknytningen – Uthyrning av transportmedel – Tillhandahållande av bilar till anställda) | 5 |
| 2021/C 79/06 | Mål C-301/19 P: Domstolens dom (fjärde avdelningen) av den 20 januari 2021 – Europeiska kommissionen mot Printeos, SA (Överklagande – Konkurrens – Konkurrensbegränsande samverkan – Beslut i vilket en överträdelse av artikel 101 FEUF konstateras – Böter – Ogiltigförklaring – Återbetalning av böternas kapitalbelopp – Artikel 266 FEUF – Dröjsmålsränta – Skillnaden mellan dröjsmålsränta och kompensationsränta – Beräkning av ränta – Artikel 90.4 a andra meningen i delegerad förordning (EU) nr 1268/2012) | 5 |
| 2021/C 79/07 | Mål C-308/19: Domstolens dom (andra avdelningen) av den 21 januari 2021 (begäran om förhandsavgörande från Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie – Rumänien) – Consiliul Concurenţei mot Whiteland Import Export SRL (Begäran om förhandsavgörande – Konkurrens – Sanktioner som ålagts av nationell konkurrensmyndighet – Preskriptionstid – Preskriptionsavbrytande åtgärder – Nationell lagstiftning som utesluter, efter att en undersökning har påbörjats, möjligheten att en senare utredningsåtgärd kan avbryta den nya preskriptionsfristen – Principen om konform tolkning – Förordning (EG) nr 1/2003 – Artikel 25.3 – Tillämpningsområde – Artikel 4.3 FEU – Artikel 101 FEUF – Effektivitetsprincipen) | 6 |
| 2021/C 79/08 | Mål C-387/19: Domstolens dom (fjärde avdelningen) av den 14 januari 2021 (begäran om förhandsavgörande från Raad van State – Belgien) – RTS infra BVBA, Aannemingsbedrijf Norré-Behaegel mot Vlaams Gewest (Begäran om förhandsavgörande – Offentlig upphandling – Direktiv 2014/24/EU – Artikel 57.6 – Fakultativa skäl för uteslutning – Åtgärder som den ekonomiska aktören har vidtagit för att bevisa sin tillförlitlighet, trots att det föreligger fakultativa skäl för uteslutning – Skyldighet för den ekonomiska aktören att på eget initiativ förete bevis på att dessa åtgärder har vidtagits – Direkt effekt) | 7 |
| 2021/C 79/09 | Mål C-393/19: Domstolens dom (första avdelningen) av den 14 januari 2021 (begäran om förhandsavgörande från Apelativen sad – Plovdiv- Bulgarien) – brottmål mot OM (Begäran om förhandsavgörande – Artikel 17 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna – Rätt till egendom – Artikel 47 i stadgan om de grundläggande rättigheterna – Rätt till ett effektivt rättsmedel – Rambeslut 2005/212/RIF – Förverkande av vinning, hjälpmedel och egendom som härrör från brott – Direktiv 2014/42/EU – Frysning och förverkande av hjälpmedel vid och vinning av brott i Europeiska unionen – Nationell lagstiftning enligt vilken egendom som använts för att begå ett smugglingsbrott ska förverkas till staten – Egendom som tillhör tredje man i god tro) | 8 |
| 2021/C 79/10 | Mål C-420/19: Domstolens dom (första avdelningen) av den 20 januari 2021 (begäran om förhandsavgörande från Riigikohus – Estland) – Maksu- ja Tolliamet mot Heavyinstall OÜ (Begäran om förhandsavgörande – Direktiv 2010/24/EU – Artikel 16 – Indrivning av fordringar som avser skatter, avgifter och andra åtgärder – Ömsesidigt bistånd – Begäran om säkerhetsåtgärder – Domstolsavgörande från den sökande medlemsstaten om att medge säkerhetsåtgärder – Fråga huruvida domstolarna i den anmodade medlemsstaten är behöriga att göra en egen bedömning av huruvida dessa åtgärder är motiverade – Principerna om ömsesidigt förtroende och ömsesidigt erkännande) | 9 |
| 2021/C 79/11 | Förenade målen C-441/19: Domstolens dom (första avdelningen) av den 14 januari 2021 (begäran om förhandsavgörande från Rechtbank Den Haag, zittingsplaats 's-Hertogenbosch – Nederländerna) – TQ mot Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid (Begäran om förhandsavgörande – Området med frihet, säkerhet och rättvisa – Direktiv 2008/115/EG – Gemensamma normer och förfaranden för återvändande av tredjelandsmedborgare som vistas olagligt i medlemsstaterna – Artikel 5 a, artikel 6.1 och 6.4, artikel 8.1 och artikel 10 – Beslut om återvändande som utfärdats beträffande ett ensamkommande barn – Barnets bästa – Skyldighet för den berörda medlemsstaten att, innan ett beslut om återvändande utfärdas, försäkra sig om att den underårige kommer att överlämnas till en familjemedlem, en utsedd förmyndare eller en lämplig mottagningsenhet i mottagarlandet – Åtskillnad enbart utifrån barnets ålder för att bevilja uppehållsrätt – Beslut om återvändande som inte följs av avlägsnandeåtgärder) | 10 |
| 2021/C 79/12 | Mål C-450/19: Domstolens dom (andra avdelningen) av den 14 januari 2021 (begäran om förhandsavgörande från Korkein hallinto-oikeus – Finland) – Förfarande som inletts av Kilpailu- ja kuluttajavirasto (Begäran om förhandsavgörande – Konkurrens – Artikel 101 TFUE – Konkurrensbegränsande samverkan – Anbudsuppgörelser – Fastställande av överträdelseperioden – Omfattar den period under vilken kartelldeltagarna genomförde det konkurrensbegränsande avtalet – De ekonomiska verkningarna av det konkurrensbegränsande beteendet – Överträdelsen upphörde vid den tidpunkt då kontraktet slutgiltigt tilldelades) | 11 |
| 2021/C 79/13 | Mål C-484/19: Domstolens dom (stora avdelningen) av den 20 januari 2021 (begäran om förhandsavgörande från Högsta förvaltningsdomstolen – Sverige) – Lexel AB mot Skatteverket (Begäran om förhandsavgörande – Artikel 49 FEUF – Etableringsfrihet – Inkomstskatt för juridiska personer – Beskattning av företag i en intressegemenskap – Nationell skattelagstiftning enligt vilken ett bolag med hemvist i en medlemsstat inte får göra avdrag för räntor som betalats till ett bolag i samma koncern med hemvist i en annan medlemsstat, för det fall en väsentlig skatteförmån erhålls) | 11 |
| 2021/C 79/14 | Mål C-501/19: Domstolens dom (tredje avdelningen) av den 21 januari 2021 (begäran om förhandsavgörande från Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie – Rumänien) – UCMR – ADA Asociaţia pentru Drepturi de Autor a Compozitorilor mot Asociatia culturala Suflet de Român, företrädd av sin likvidator, Pro Management Insolv IPURL (Begäran om förhandsavgörande – Beskattning – Mervärdesskatt – Direktiv 2006/112/EG – Artikel 2.1 c, artikel 24.1 och artikel 25 a – Beskattningsbara transaktioner – Avgifter för överföring till allmänheten av musikaliska verk – Artikel 28 – Organisation för kollektiv förvaltning av upphovsrätt – Inkassering av dessa avgifter från slutanvändaren i organisationens namn och för upphovsrättsinnehavarnas räkning) | 12 |
| 2021/C 79/15 | Mål C-619/19: Domstolens dom (första avdelningen) av den 20 januari 2021 (begäran om förhandsavgörande från Bundesverwaltungsgericht – Tyskland) – Land Baden-Württemberg mot D.R. (Begäran om förhandsavgörande – Miljö – Århuskonventionen – Direktiv 2003/4/EG – Allmänhetens tillgång till miljöinformation – Infrastrukturprojekt Stuttgart 21 – Avslag på en begäran om miljöinformation – Artikel 4.1 – Skäl för avslag – Begreppet interna meddelanden – Räckvidd – Begränsning i tiden av skyddet för sådana meddelanden) | 13 |
| 2021/C 79/16 | Mål C-655/19: Domstolens dom (sjätte avdelningen) av den 20 januari 2021 (begäran om förhandsavgörande från Curtea de Apel Alba Iulia – Rumänien) – Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Sibiu, Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Braşov mot LN (Begäran om förhandsavgörande – Beskattning – Mervärdesskatt – Direktiv 2006/112/EG – Artikel 2 – Artikel 9 – Begreppen ekonomisk verksamhet och beskattningsbar person – Transaktioner som syftar till att fortlöpande vinna intäkter av tillgångar – En borgenärs förvärv av fastigheter vid exekutiv försäljning för att få täckning för sina lånefordringar, för vilka dessa fastigheter lämnats som säkerhet, och efterföljande försäljning av samma fastigheter – Rent äganderättsutnyttjande från fastighetsägarens sida) | 14 |
| 2021/C 79/17 | Mål C-744/19: Domstolens dom (nionde avdelningen) av den 14 januari 2021 – Europeiska kommissionen mot Republiken Italien (Fördragsbrott – Direktiv 2013/59/Euratom – Grundläggande säkerhetsnormer för skydd mot de faror som uppstår till följd av exponering för joniserande strålning – Artikel 106 – Underlåtenhet att införliva inom den föreskrivna fristen) | 14 |
| 2021/C 79/18 | Mål C-843/19: Domstolens dom (åttonde avdelningen) av den 21 januari 2021 (begäran om förhandsavgörande från Tribunal Superior de Justicia de Cataluña – Spanien) – – Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) mot BT (Begäran om förhandsavgörande – Socialpolitik – Likabehandling av kvinnor och män i fråga om social trygghet – Direktiv 79/7/EEG – Artikel 4.1 – Frivillig förtidspensionering – Förtidspension – Huruvida rätt till sådan pension föreligger – Det pensionsbelopp som ska erhållas måste uppgå till minst det lagstadgade minimipensionsbeloppet – Andel arbetstagare av respektive kön som utesluts från möjlighet till förtidspension – Motivering av en eventuell nackdel för kvinnliga arbetstagare – Syftet med den berörda medlemsstatens socialpolitik) | 15 |
| 2021/C 79/19 | Mål C-67/20 till C-69/20: Domstolens beslut (sjätte avdelningen) av den 3 december 2020 (begäran om förhandsavgörande från Cour du travail de Liège – Belgien) – Agence fédérale pour l'Accueil des demandeurs d'asile (Fedasil) mot M. (C-67/20), C. (C-68/20), C. (C-69/20), (Begäran om förhandsavgörande – Det saknas skäl att pröva begäran) | 16 |
| 2021/C 79/20 | Mål C-99/20: Domstolens beslut (nionde avdelningen) av den 3 december 2020 (begäran om förhandsavgörande från Curtea de Apel Alba Iulia – Rumänien) – Siebenburgisches Nugat SRL mot Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Braşov, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală a Vămilor – Direcţia Regională Vamală Braşov – Biroul Vamal de Interior Sibiu (Begäran om förhandsavgörande – Artikel 99 i domstolens rättegångsregler – Tullunionen – Gemensamma tulltaxan – Kombinerande nomenklaturen – Tulltaxenummer – Undernummer 8302 41 30 – Komponenter till gardinstänger av metall) | 16 |
| 2021/C 79/21 | Mål C-220/20: Domstolens beslut (tionde avdelningen) av den 10 december 2020 (begäran om förhandsavgörande från Ufficio del Giudice di Pace di Lanciano – Italien) – XX mot OO (Begäran om förhandsavgörande – Artikel 53.2 och artikel 94 i domstolens rättegångsregler – Nationell hälsokris – Kontinuitet i den dömande verksamheten – Uppskjutna förhandlingar – Avsaknad av tillräckliga uppgifter om de faktiska och rättsliga omständigheterna i det nationella målet och om skälen till varför det är nödvändigt att tolkningsfrågan besvaras – Uppenbart att talan ska avvisas) | 17 |
| 2021/C 79/22 | Mål C-318/20: Domstolens beslut (tionde avdelningen) av den 26 november 2020 (begäran om förhandsavgörande från Consiglio di Stato – Italien) – Colt Technology Services SpA, Wind Tre SpA, Telecom Italia SpA, Voidafone Italia SpA, Ministero della Giustizia, Ministero dello Sviluppo economico, Ministero dell’economia e delle finanze mot Ministero della Giustizia, Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell’economia e delle finanze, Wind Tre SpA, Procura generale della Repubblica presso la Corte d’appello di Reggio Calabria, Procura della Repubblica presso il Tribunale di Cagliari, Procura della Repubblica presso il Tribunale di Roma, Procura della Repubblica presso il Tribunale di Locri (Begäran om förhandsavgörande – Principen om förbud mot diskriminering på grund av nationalitet – Nationella bestämmelser om taxan för avlyssningstjänster som rättsliga myndigheter gett order om – Principen om full ersättning av telekomoperatörernas kostnader har inte beaktats – Artikel 53.2 och artikel 94 i domstolens rättegångsregler – De faktiska och rättsliga omständigheterna i det nationella målet har inte preciserats i tillräcklig utsträckning så inte heller skälen till varför det är nödvändigt att besvara tolkningsfrågorna – Uppenbart att begäran om förhandsavgörande ska avvisas) | 18 |
| 2021/C 79/23 | Mål C-293/20: Begäran om förhandsavgörande framställd av Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (Österrike) den 1 juli 2020 – A, M mot Bezirkshauptmannschaft Kirchdorf | 18 |
| 2021/C 79/24 | Mål C-625/20: Begäran om förhandsavgörande framställd av Juzgado de lo Social no 26 de Barcelona (Spanien) den 19 november 2020 – KM mot Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) | 19 |
| 2021/C 79/25 | Mål C-642/20: Begäran om förhandsavgörande framställd av Consiglio di Giustizia amministrativa per la Regione siciliana (Italien) den 27 november 2020 – Caruter s.r.l. mot S.R.R. Messina Provincia S.c.P.A., Comune di Basicò, Comune di Falcone, Comune di Fondachelli Fantina, Comune di Gioiosa Marea, Comune di Librizzi, Comune di Mazzarrà Sant'Andrea, Comune di Montagnareale, Comune di Oliveri, Comune di Piraino, Comune di San Piero Patti, Regione Siciliana – Urega – Ufficio regionale espletamento gare d’appalti lavori pubblici Messina, Regione Siciliana – Assessorato regionale delle infrastrutture e della mobilità | 19 |
| 2021/C 79/26 | Mål C-654/20: Begäran om förhandsavgörande framställd av Apelativen sad Sofia (Bulgarien) den 15 november 2020 – brottmål mot VD | 20 |
| 2021/C 79/27 | Mål C-671/20: Begäran om förhandsavgörande framställd av Sąd Okręgowy w Warszawie (Polen) den 9 december 2020 – brottmål mot M. M. | 21 |
| 2021/C 79/28 | Mål C-680/20: Begäran om förhandsavgörande framställd av Consiglio di Stato (Italien) den 15 december 2020 – Unilever Italia Mkt. Operations Srl mot Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato | 22 |
| 2021/C 79/29 | Mål C-702/20: Begäran om förhandsavgörande framställd av Augstākā tiesa (Senāts) (Lettland) den 22 december 2020 – SIA DOBELES HES mot Sabiedrisko pakalpojumu regulēšanas komisija, Ekonomikas ministrija, Finanšu ministrija | 22 |
| 2021/C 79/30 | Mål C-719/20: Begäran om förhandsavgörande framställd av Consiglio di Stato (Italien) den 30 december 2020 – Comune di Lerici mot Provincia di La Spezia | 24 |
| 2021/C 79/31 | Mål C-724/20: Begäran om förhandsavgörande framställd av Cour de cassation (Frankrike) den 28 december 2020 – Paget Approbois SAS / Depeyre entreprises SARL, Alpha Insurance A/S och Alpha Insurance A/S / Paget Approbois SAS, Depeyre entreprises SARL | 25 |
| 2021/C 79/32 | Mål C-726/20: Begäran om förhandsavgörande framställd av Conseil d'État (Belgien) den 29 december 2020 – CT, Ferme de la Sarte SPRL mot Région wallonne | 26 |
| 2021/C 79/33 | Mål C-4/21: Begäran om förhandsavgörande framställd av Conseil d'État (Frankrike) den 4 januari 2021 – Fédération des entreprises de la beauté / Agence nationale de sécurité du médicament et des produits de santé | 26 |
| 2021/C 79/34 | Mål C-746/19: Beslut meddelat av domstolens ordförande den 4 december 2020 (begäran om förhandsavgörande från Juzgado Contencioso-Administrativo no 17 – Barcelona, Spanien) – UD mot Subdelegación del Gobierno en Barcelona | 27 |
| 2021/C 79/35 | Mål C-246/20: Beslut meddelat av domstolens ordförande den 21 december 2020 (begäran om förhandsavgörande från Rechtbank van eerste aanleg Oost-Vlaanderen Afdeling Gent – Belgien) – Openbaar Ministerie mot EA | 28 |
| 2021/C 79/36 | Mål C-467/20: Beslut meddelat av domstolens ordförande den 14 december 2020 (begäran om förhandsavgörande från Amtsgericht Hamburg – Tyskland) – BC mot Deutsche Lufthansa | 28 |
| | Tribunalen |
| 2021/C 79/37 | Mål T-328/17 RENV: Tribunalens dom av den 20 januari 2021 – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi mot EUIPO – M. J. Dairies (BBQLOUMI) (EU-varumärke – Invändningsförfarande – Ansökan om registrering som EU-varumärke av figurmärket BBQLOUMI – Det äldre EU-ordkollektivmärket HALLOUMI – Relativt registreringshinder – Risk för förväxling föreligger inte – Artikel 8.1 b i förordning (EG) nr 207/2009 (nu artikel 8.1 b i förordning (EU) 2017/1001)) | 29 |
| 2021/C 79/38 | Mål T-656/18: Tribunalens dom av den 20 januari 2021 – Jareš Procházková och Jareš/EUIPO – Elton Hodinářská (MANUFACTURE PRIM 1949) (EU-varumärke – Ogiltighetsförfarande – EU-figurmärket MANUFACTURE PRIM 1949 – Det finns ingen äldre rättighet som är skyddad enligt nationell rätt – Artikel 52.2 c i förordning (EG) nr 40/94 (nu artikel 60.2 c i förordning (EU) 2017/1001)) | 29 |
| 2021/C 79/39 | Mål T-712/18: Tribunalens beslut av den 19 januari 2021 – Umweltinstitut München mot kommissionen (Tillgång till handlingar – Förordning (EG) nr 1049/2001 – Handlingar hänförliga till ett möte i den gemensamma kommittén för sanitära och fytosanitära åtgärder som inrättades genom det övergripande avtalet om ekonomi och handel mellan Kanada, å ena sidan, och Europeiska unionen och dess medlemsstater, å andra sidan (Ceta) – Devis avslag på ansökan – Det berörda dokumentet har offentliggjorts efter att talan väckts – Intresse av få saken prövad föreligger inte längre – Anledning saknas att döma i målet) | 30 |
| 2021/C 79/40 | Mål T-34/20: Tribunalens beslut av den 18 januari 2021 – Datenlotsen Informationssysteme mot kommissionen (Talan om ogiltigförklaring – Statligt stöd – Programvarutjänster för högskolor – Skatteförmåner och offentlig finansiering – Formellt granskningsförfarande – Beslut att beteckna åtgärderna som genomförande av befintligt stöd – Villkoret personligen berörd ej uppfyllt – Ingen regleringsakt föreligger – Avvisning) | 31 |
| 2021/C 79/41 | Mål T-736/20: Talan väckt den 11 december 2020 – OP mot kommissionen | 31 |
| 2021/C 79/42 | Mål T-741/20: Talan väckt den 16 december 2020 – Advansa Manufacturing m.fl. mot kommissionen | 32 |
| 2021/C 79/43 | Mål T-12/21: Talan väckt den 14 januari 2021 – PJ mot EIT | 34 |
| 2021/C 79/44 | Mål T-18/21: Talan väckt den 16 januari 2021 – Be Smart mot kommissionen | 35 |
| 2021/C 79/45 | Mål T-23/21: Överklagande ingett den 19 januari 2021 – About You mot EUIPO – Safe-1 Immobilieninvest (Y/O/U) | 35 |
| 2021/C 79/46 | Mål T-29/21: Överklagande ingett den 20 januari 2021 – Beveland mot EUIPO – Super B (BUCANERO) | 36 |
| 2021/C 79/47 | Mål T-34/21: Talan väckt den 22 januari 2021 – Ryanair mot kommissionen | 37 |
| 2021/C 79/48 | Mål T-189/20: Tribunalens beslut av den 13 januari 2021 – Chiquita Brands mot EUIPO –Fyffes International (HOYA) | 38 |
| 2021/C 79/49 | Mål T-199/20: Tribunalens beslut av den 15 januari 2021 – Aldi Stores mot EUIPO – Dualit (Form av en brödrost) | 38 |
| 2021/C 79/50 | Mål T-608/20: Tribunalens beslut av den 20 januari 2021 – JD mot Europeiska investeringsbanken | 38 |

V   Yttranden

DOMSTOLSFÖRFARANDEN

Domstolen

2021/C 79/02

Förenade målen C-471/18 P: Domstolens dom (tredje avdelningen) av den 21 januari 2021 – Förbundsrepubliken Tyskland mot Esso Raffinage, Europeiska kemikaliemyndigheten, Republiken Frankrike, Konungariket Nederländerna (Överklagande – Registrering, utvärdering och godkännande av kemikalier – Förordning (EG) nr 1907/2006 (Reach) – Artiklarna 5 och 6 – Allmän registreringsplikt för kemikalier – Artiklarna 41 och 42 – Utvärdering av registreringsunderlag och kontroll av de uppgifter som lämnas in av registranterna – Deklaration om att krav inte uppfyllts – Rättsakt mot vilken talan kan väckas – Berättigat intresse av att få saken prövad – Talerätt – Europeiska kemikaliemyndighetens (Echa) respektive de nationella myndigheternas befogenheter – Skyldighet för Echa att kontrollera huruvida kompletterande information som lämnats in av registranterna på begäran av Echa uppfyller kraven – Echas befogenhet att anta ett lämpligt beslut i detta avseende – Artikel 1 – Målet att skydda människors hälsa och miljön – Artiklarna 13 och 25 – Användning av djurförsök – Främjande av alternativa metoder)

2

2021/C 79/03

Förenade målen C-761/18 P: Domstolens dom (femte avdelningen) av den 21 januari 2021 – Päivi Leino-Sandberg mot Europaparlamentet (Överklagande – Tillgång till EU-institutionernas handlingar – Förordning (EG) nr 1049/2001 – Artikel 10 – Tillgång nekas – Talan vid tribunalen mot ett beslut fattat av Europaparlamentet om att neka tillgång till en handling – En tredje part gjorde en kommenterad version av handlingen tillgänglig efter det att talan väckts – Tribunalen slog fast att anledning saknades att döma i saken på grund av att det inte längre fanns något berättigat intresse av att få saken prövad – Felaktig rättstillämpning)

3

2021/C 79/04

Mål C-255/19: Domstolens dom (andra avdelningen) av den 20 januari 2021 (begäran om förhandsavgörande från Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) – Förenade kungariket) – Secretary of State for the Home Department/O A (Begäran om förhandsavgörande – Direktiv 2004/83/EG – Miniminormer för beviljande av flyktingstatus eller status som alternativt skyddsbehövande – Innehavande av de egenskaper som definierar en flykting – Artikel 2 c – Upphörande av flyktingstatus – Artikel 11 – Ändrade omständigheter – Artikel 11.1 e – Möjlighet att begagna sig av skyddet i ursprungslandet – Bedömningskriterier – Artikel 7.2 – Ekonomiskt och socialt stöd – Saknar relevans)

4

2021/C 79/05

Mål C-288/19: Domstolens dom (första avdelningen) av den 20 januari 2021 (begäran om förhandsavgörande från Finanzgericht des Saarlandes – Tyskland) – QM mot Finanzamt Saarbrücken (Begäran om förhandsavgörande – Beskattning – Mervärdesskatt – Direktiv 2006/112/EG – Artikel 2.1 c – Tillhandahållande av tjänst mot ersättning – Artikel 26.1 – Transaktioner som likställs med tillhandahållanden av tjänster mot ersättning – Artikel 56.2 – Fastställande av platsen för den skattemässiga anknytningen – Uthyrning av transportmedel – Tillhandahållande av bilar till anställda)

5

2021/C 79/06

Mål C-301/19 P: Domstolens dom (fjärde avdelningen) av den 20 januari 2021 – Europeiska kommissionen mot Printeos, SA (Överklagande – Konkurrens – Konkurrensbegränsande samverkan – Beslut i vilket en överträdelse av artikel 101 FEUF konstateras – Böter – Ogiltigförklaring – Återbetalning av böternas kapitalbelopp – Artikel 266 FEUF – Dröjsmålsränta – Skillnaden mellan dröjsmålsränta och kompensationsränta – Beräkning av ränta – Artikel 90.4 a andra meningen i delegerad förordning (EU) nr 1268/2012)

5

2021/C 79/07

Mål C-308/19: Domstolens dom (andra avdelningen) av den 21 januari 2021 (begäran om förhandsavgörande från Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie – Rumänien) – Consiliul Concurenţei mot Whiteland Import Export SRL (Begäran om förhandsavgörande – Konkurrens – Sanktioner som ålagts av nationell konkurrensmyndighet – Preskriptionstid – Preskriptionsavbrytande åtgärder – Nationell lagstiftning som utesluter, efter att en undersökning har påbörjats, möjligheten att en senare utredningsåtgärd kan avbryta den nya preskriptionsfristen – Principen om konform tolkning – Förordning (EG) nr 1/2003 – Artikel 25.3 – Tillämpningsområde – Artikel 4.3 FEU – Artikel 101 FEUF – Effektivitetsprincipen)

6

2021/C 79/08

Mål C-387/19: Domstolens dom (fjärde avdelningen) av den 14 januari 2021 (begäran om förhandsavgörande från Raad van State – Belgien) – RTS infra BVBA, Aannemingsbedrijf Norré-Behaegel mot Vlaams Gewest (Begäran om förhandsavgörande – Offentlig upphandling – Direktiv 2014/24/EU – Artikel 57.6 – Fakultativa skäl för uteslutning – Åtgärder som den ekonomiska aktören har vidtagit för att bevisa sin tillförlitlighet, trots att det föreligger fakultativa skäl för uteslutning – Skyldighet för den ekonomiska aktören att på eget initiativ förete bevis på att dessa åtgärder har vidtagits – Direkt effekt)

7

2021/C 79/09

Mål C-393/19: Domstolens dom (första avdelningen) av den 14 januari 2021 (begäran om förhandsavgörande från Apelativen sad – Plovdiv- Bulgarien) – brottmål mot OM (Begäran om förhandsavgörande – Artikel 17 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna – Rätt till egendom – Artikel 47 i stadgan om de grundläggande rättigheterna – Rätt till ett effektivt rättsmedel – Rambeslut 2005/212/RIF – Förverkande av vinning, hjälpmedel och egendom som härrör från brott – Direktiv 2014/42/EU – Frysning och förverkande av hjälpmedel vid och vinning av brott i Europeiska unionen – Nationell lagstiftning enligt vilken egendom som använts för att begå ett smugglingsbrott ska förverkas till staten – Egendom som tillhör tredje man i god tro)

8

2021/C 79/10

Mål C-420/19: Domstolens dom (första avdelningen) av den 20 januari 2021 (begäran om förhandsavgörande från Riigikohus – Estland) – Maksu- ja Tolliamet mot Heavyinstall OÜ (Begäran om förhandsavgörande – Direktiv 2010/24/EU – Artikel 16 – Indrivning av fordringar som avser skatter, avgifter och andra åtgärder – Ömsesidigt bistånd – Begäran om säkerhetsåtgärder – Domstolsavgörande från den sökande medlemsstaten om att medge säkerhetsåtgärder – Fråga huruvida domstolarna i den anmodade medlemsstaten är behöriga att göra en egen bedömning av huruvida dessa åtgärder är motiverade – Principerna om ömsesidigt förtroende och ömsesidigt erkännande)

9

2021/C 79/11

Förenade målen C-441/19: Domstolens dom (första avdelningen) av den 14 januari 2021 (begäran om förhandsavgörande från Rechtbank Den Haag, zittingsplaats 's-Hertogenbosch – Nederländerna) – TQ mot Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid (Begäran om förhandsavgörande – Området med frihet, säkerhet och rättvisa – Direktiv 2008/115/EG – Gemensamma normer och förfaranden för återvändande av tredjelandsmedborgare som vistas olagligt i medlemsstaterna – Artikel 5 a, artikel 6.1 och 6.4, artikel 8.1 och artikel 10 – Beslut om återvändande som utfärdats beträffande ett ensamkommande barn – Barnets bästa – Skyldighet för den berörda medlemsstaten att, innan ett beslut om återvändande utfärdas, försäkra sig om att den underårige kommer att överlämnas till en familjemedlem, en utsedd förmyndare eller en lämplig mottagningsenhet i mottagarlandet – Åtskillnad enbart utifrån barnets ålder för att bevilja uppehållsrätt – Beslut om återvändande som inte följs av avlägsnandeåtgärder)

10

2021/C 79/12

Mål C-450/19: Domstolens dom (andra avdelningen) av den 14 januari 2021 (begäran om förhandsavgörande från Korkein hallinto-oikeus – Finland) – Förfarande som inletts av Kilpailu- ja kuluttajavirasto (Begäran om förhandsavgörande – Konkurrens – Artikel 101 TFUE – Konkurrensbegränsande samverkan – Anbudsuppgörelser – Fastställande av överträdelseperioden – Omfattar den period under vilken kartelldeltagarna genomförde det konkurrensbegränsande avtalet – De ekonomiska verkningarna av det konkurrensbegränsande beteendet – Överträdelsen upphörde vid den tidpunkt då kontraktet slutgiltigt tilldelades)

11

2021/C 79/13

Mål C-484/19: Domstolens dom (stora avdelningen) av den 20 januari 2021 (begäran om förhandsavgörande från Högsta förvaltningsdomstolen – Sverige) – Lexel AB mot Skatteverket (Begäran om förhandsavgörande – Artikel 49 FEUF – Etableringsfrihet – Inkomstskatt för juridiska personer – Beskattning av företag i en intressegemenskap – Nationell skattelagstiftning enligt vilken ett bolag med hemvist i en medlemsstat inte får göra avdrag för räntor som betalats till ett bolag i samma koncern med hemvist i en annan medlemsstat, för det fall en väsentlig skatteförmån erhålls)

11

2021/C 79/14

Mål C-501/19: Domstolens dom (tredje avdelningen) av den 21 januari 2021 (begäran om förhandsavgörande från Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie – Rumänien) – UCMR – ADA Asociaţia pentru Drepturi de Autor a Compozitorilor mot Asociatia culturala Suflet de Român, företrädd av sin likvidator, Pro Management Insolv IPURL (Begäran om förhandsavgörande – Beskattning – Mervärdesskatt – Direktiv 2006/112/EG – Artikel 2.1 c, artikel 24.1 och artikel 25 a – Beskattningsbara transaktioner – Avgifter för överföring till allmänheten av musikaliska verk – Artikel 28 – Organisation för kollektiv förvaltning av upphovsrätt – Inkassering av dessa avgifter från slutanvändaren i organisationens namn och för upphovsrättsinnehavarnas räkning)

12

2021/C 79/15

Mål C-619/19: Domstolens dom (första avdelningen) av den 20 januari 2021 (begäran om förhandsavgörande från Bundesverwaltungsgericht – Tyskland) – Land Baden-Württemberg mot D.R. (Begäran om förhandsavgörande – Miljö – Århuskonventionen – Direktiv 2003/4/EG – Allmänhetens tillgång till miljöinformation – Infrastrukturprojekt Stuttgart 21 – Avslag på en begäran om miljöinformation – Artikel 4.1 – Skäl för avslag – Begreppet interna meddelanden – Räckvidd – Begränsning i tiden av skyddet för sådana meddelanden)

13

2021/C 79/16

Mål C-655/19: Domstolens dom (sjätte avdelningen) av den 20 januari 2021 (begäran om förhandsavgörande från Curtea de Apel Alba Iulia – Rumänien) – Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Sibiu, Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Braşov mot LN (Begäran om förhandsavgörande – Beskattning – Mervärdesskatt – Direktiv 2006/112/EG – Artikel 2 – Artikel 9 – Begreppen ekonomisk verksamhet och beskattningsbar person – Transaktioner som syftar till att fortlöpande vinna intäkter av tillgångar – En borgenärs förvärv av fastigheter vid exekutiv försäljning för att få täckning för sina lånefordringar, för vilka dessa fastigheter lämnats som säkerhet, och efterföljande försäljning av samma fastigheter – Rent äganderättsutnyttjande från fastighetsägarens sida)

14

2021/C 79/17

Mål C-744/19: Domstolens dom (nionde avdelningen) av den 14 januari 2021 – Europeiska kommissionen mot Republiken Italien (Fördragsbrott – Direktiv 2013/59/Euratom – Grundläggande säkerhetsnormer för skydd mot de faror som uppstår till följd av exponering för joniserande strålning – Artikel 106 – Underlåtenhet att införliva inom den föreskrivna fristen)

14

2021/C 79/18

Mål C-843/19: Domstolens dom (åttonde avdelningen) av den 21 januari 2021 (begäran om förhandsavgörande från Tribunal Superior de Justicia de Cataluña – Spanien) – – Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) mot BT (Begäran om förhandsavgörande – Socialpolitik – Likabehandling av kvinnor och män i fråga om social trygghet – Direktiv 79/7/EEG – Artikel 4.1 – Frivillig förtidspensionering – Förtidspension – Huruvida rätt till sådan pension föreligger – Det pensionsbelopp som ska erhållas måste uppgå till minst det lagstadgade minimipensionsbeloppet – Andel arbetstagare av respektive kön som utesluts från möjlighet till förtidspension – Motivering av en eventuell nackdel för kvinnliga arbetstagare – Syftet med den berörda medlemsstatens socialpolitik)

15

2021/C 79/19

Mål C-67/20 till C-69/20: Domstolens beslut (sjätte avdelningen) av den 3 december 2020 (begäran om förhandsavgörande från Cour du travail de Liège – Belgien) – Agence fédérale pour l'Accueil des demandeurs d'asile (Fedasil) mot M. (C-67/20), C. (C-68/20), C. (C-69/20), (Begäran om förhandsavgörande – Det saknas skäl att pröva begäran)

16

2021/C 79/20

Mål C-99/20: Domstolens beslut (nionde avdelningen) av den 3 december 2020 (begäran om förhandsavgörande från Curtea de Apel Alba Iulia – Rumänien) – Siebenburgisches Nugat SRL mot Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Braşov, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală a Vămilor – Direcţia Regională Vamală Braşov – Biroul Vamal de Interior Sibiu (Begäran om förhandsavgörande – Artikel 99 i domstolens rättegångsregler – Tullunionen – Gemensamma tulltaxan – Kombinerande nomenklaturen – Tulltaxenummer – Undernummer 8302 41 30 – Komponenter till gardinstänger av metall)

16

2021/C 79/21

Mål C-220/20: Domstolens beslut (tionde avdelningen) av den 10 december 2020 (begäran om förhandsavgörande från Ufficio del Giudice di Pace di Lanciano – Italien) – XX mot OO (Begäran om förhandsavgörande – Artikel 53.2 och artikel 94 i domstolens rättegångsregler – Nationell hälsokris – Kontinuitet i den dömande verksamheten – Uppskjutna förhandlingar – Avsaknad av tillräckliga uppgifter om de faktiska och rättsliga omständigheterna i det nationella målet och om skälen till varför det är nödvändigt att tolkningsfrågan besvaras – Uppenbart att talan ska avvisas)

17

2021/C 79/22

Mål C-318/20: Domstolens beslut (tionde avdelningen) av den 26 november 2020 (begäran om förhandsavgörande från Consiglio di Stato – Italien) – Colt Technology Services SpA, Wind Tre SpA, Telecom Italia SpA, Voidafone Italia SpA, Ministero della Giustizia, Ministero dello Sviluppo economico, Ministero dell’economia e delle finanze mot Ministero della Giustizia, Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell’economia e delle finanze, Wind Tre SpA, Procura generale della Repubblica presso la Corte d’appello di Reggio Calabria, Procura della Repubblica presso il Tribunale di Cagliari, Procura della Repubblica presso il Tribunale di Roma, Procura della Repubblica presso il Tribunale di Locri (Begäran om förhandsavgörande – Principen om förbud mot diskriminering på grund av nationalitet – Nationella bestämmelser om taxan för avlyssningstjänster som rättsliga myndigheter gett order om – Principen om full ersättning av telekomoperatörernas kostnader har inte beaktats – Artikel 53.2 och artikel 94 i domstolens rättegångsregler – De faktiska och rättsliga omständigheterna i det nationella målet har inte preciserats i tillräcklig utsträckning så inte heller skälen till varför det är nödvändigt att besvara tolkningsfrågorna – Uppenbart att begäran om förhandsavgörande ska avvisas)

18

2021/C 79/23

Mål C-293/20: Begäran om förhandsavgörande framställd av Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (Österrike) den 1 juli 2020 – A, M mot Bezirkshauptmannschaft Kirchdorf

18

2021/C 79/24

Mål C-625/20: Begäran om förhandsavgörande framställd av Juzgado de lo Social no 26 de Barcelona (Spanien) den 19 november 2020 – KM mot Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)

o

19

2021/C 79/25

Mål C-642/20: Begäran om förhandsavgörande framställd av Consiglio di Giustizia amministrativa per la Regione siciliana (Italien) den 27 november 2020 – Caruter s.r.l. mot S.R.R. Messina Provincia S.c.P.A., Comune di Basicò, Comune di Falcone, Comune di Fondachelli Fantina, Comune di Gioiosa Marea, Comune di Librizzi, Comune di Mazzarrà Sant'Andrea, Comune di Montagnareale, Comune di Oliveri, Comune di Piraino, Comune di San Piero Patti, Regione Siciliana – Urega – Ufficio regionale espletamento gare d’appalti lavori pubblici Messina, Regione Siciliana – Assessorato regionale delle infrastrutture e della mobilità

19

2021/C 79/26

Mål C-654/20: Begäran om förhandsavgörande framställd av Apelativen sad Sofia (Bulgarien) den 15 november 2020 – brottmål mot VD

20

2021/C 79/27

Mål C-671/20: Begäran om förhandsavgörande framställd av Sąd Okręgowy w Warszawie (Polen) den 9 december 2020 – brottmål mot M. M.

21

2021/C 79/28

Mål C-680/20: Begäran om förhandsavgörande framställd av Consiglio di Stato (Italien) den 15 december 2020 – Unilever Italia Mkt. Operations Srl mot Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

22

2021/C 79/29

Mål C-702/20: Begäran om förhandsavgörande framställd av Augstākā tiesa (Senāts) (Lettland) den 22 december 2020 – SIA DOBELES HES mot Sabiedrisko pakalpojumu regulēšanas komisija, Ekonomikas ministrija, Finanšu ministrija

22

2021/C 79/30

Mål C-719/20: Begäran om förhandsavgörande framställd av Consiglio di Stato (Italien) den 30 december 2020 – Comune di Lerici mot Provincia di La Spezia

24

2021/C 79/31

Mål C-724/20: Begäran om förhandsavgörande framställd av Cour de cassation (Frankrike) den 28 december 2020 – Paget Approbois SAS / Depeyre entreprises SARL, Alpha Insurance A/S och Alpha Insurance A/S / Paget Approbois SAS, Depeyre entreprises SARL

25

2021/C 79/32

Mål C-726/20: Begäran om förhandsavgörande framställd av Conseil d'État (Belgien) den 29 december 2020 – CT, Ferme de la Sarte SPRL mot Région wallonne

26

2021/C 79/33

Mål C-4/21: Begäran om förhandsavgörande framställd av Conseil d'État (Frankrike) den 4 januari 2021 – Fédération des entreprises de la beauté / Agence nationale de sécurité du médicament et des produits de santé

26

2021/C 79/34

Mål C-746/19: Beslut meddelat av domstolens ordförande den 4 december 2020 (begäran om förhandsavgörande från Juzgado Contencioso-Administrativo no 17 – Barcelona, Spanien) – UD mot Subdelegación del Gobierno en Barcelona

o

27

2021/C 79/35

Mål C-246/20: Beslut meddelat av domstolens ordförande den 21 december 2020 (begäran om förhandsavgörande från Rechtbank van eerste aanleg Oost-Vlaanderen Afdeling Gent – Belgien) – Openbaar Ministerie mot EA

28

2021/C 79/36

Mål C-467/20: Beslut meddelat av domstolens ordförande den 14 december 2020 (begäran om förhandsavgörande från Amtsgericht Hamburg – Tyskland) – BC mot Deutsche Lufthansa

28

Tribunalen

2021/C 79/37

Mål T-328/17 RENV: Tribunalens dom av den 20 januari 2021 – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi mot EUIPO – M. J. Dairies (BBQLOUMI) (EU-varumärke – Invändningsförfarande – Ansökan om registrering som EU-varumärke av figurmärket BBQLOUMI – Det äldre EU-ordkollektivmärket HALLOUMI – Relativt registreringshinder – Risk för förväxling föreligger inte – Artikel 8.1 b i förordning (EG) nr 207/2009 (nu artikel 8.1 b i förordning (EU) 2017/1001))

29

2021/C 79/38

Mål T-656/18: Tribunalens dom av den 20 januari 2021 – Jareš Procházková och Jareš/EUIPO – Elton Hodinářská (MANUFACTURE PRIM 1949) (EU-varumärke – Ogiltighetsförfarande – EU-figurmärket MANUFACTURE PRIM 1949 – Det finns ingen äldre rättighet som är skyddad enligt nationell rätt – Artikel 52.2 c i förordning (EG) nr 40/94 (nu artikel 60.2 c i förordning (EU) 2017/1001))

29

2021/C 79/39

Mål T-712/18: Tribunalens beslut av den 19 januari 2021 – Umweltinstitut München mot kommissionen (Tillgång till handlingar – Förordning (EG) nr 1049/2001 – Handlingar hänförliga till ett möte i den gemensamma kommittén för sanitära och fytosanitära åtgärder som inrättades genom det övergripande avtalet om ekonomi och handel mellan Kanada, å ena sidan, och Europeiska unionen och dess medlemsstater, å andra sidan (Ceta) – Devis avslag på ansökan – Det berörda dokumentet har offentliggjorts efter att talan väckts – Intresse av få saken prövad föreligger inte längre – Anledning saknas att döma i målet)

30

2021/C 79/40

Mål T-34/20: Tribunalens beslut av den 18 januari 2021 – Datenlotsen Informationssysteme mot kommissionen (Talan om ogiltigförklaring – Statligt stöd – Programvarutjänster för högskolor – Skatteförmåner och offentlig finansiering – Formellt granskningsförfarande – Beslut att beteckna åtgärderna som genomförande av befintligt stöd – Villkoret personligen berörd ej uppfyllt – Ingen regleringsakt föreligger – Avvisning)

31

2021/C 79/41

Mål T-736/20: Talan väckt den 11 december 2020 – OP mot kommissionen

31

2021/C 79/42

Mål T-741/20: Talan väckt den 16 december 2020 – Advansa Manufacturing m.fl. mot kommissionen

32

2021/C 79/43

Mål T-12/21: Talan väckt den 14 januari 2021 – PJ mot EIT

34

2021/C 79/44

Mål T-18/21: Talan väckt den 16 januari 2021 – Be Smart mot kommissionen

35

2021/C 79/45

Mål T-23/21: Överklagande ingett den 19 januari 2021 – About You mot EUIPO – Safe-1 Immobilieninvest (Y/O/U)

35

2021/C 79/46

Mål T-29/21: Överklagande ingett den 20 januari 2021 – Beveland mot EUIPO – Super B (BUCANERO)

36

2021/C 79/47

Mål T-34/21: Talan väckt den 22 januari 2021 – Ryanair mot kommissionen

37

2021/C 79/48

Mål T-189/20: Tribunalens beslut av den 13 januari 2021 – Chiquita Brands mot EUIPO –Fyffes International (HOYA)

38

2021/C 79/49

Mål T-199/20: Tribunalens beslut av den 15 januari 2021 – Aldi Stores mot EUIPO – Dualit (Form av en brödrost)

38

2021/C 79/50

Mål T-608/20: Tribunalens beslut av den 20 januari 2021 – JD mot Europeiska investeringsbanken

38

---

| SV | |
| --- | --- |

SV

---

IV Upplysningar

UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN

Europeiska unionens domstol

| 8.3.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 79/1 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 79/1

---

Europeiska unionens domstols senaste offentliggöranden i Europeiska unionens officiella tidning

(2021/C 79/01)

Senaste offentliggörandet

EUT C 72, 1.3.2021

Senaste listan över offentliggöranden

EUT C 62, 22.2.2021

EUT C 53, 15.2.2021

EUT C 44, 8.2.2021

EUT C 35, 1.2.2021

EUT C 28, 25.1.2021

EUT C 19, 18.1.2021

Dessa texter är tillgängliga på

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Yttranden

DOMSTOLSFÖRFARANDEN

Domstolen

| 8.3.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 79/2 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 79/2

---

Domstolens dom (tredje avdelningen) av den 21 januari 2021 – Förbundsrepubliken Tyskland mot Esso Raffinage, Europeiska kemikaliemyndigheten, Republiken Frankrike, Konungariket Nederländerna

(Förenade målen C-471/18 P) (1)

(Överklagande - Registrering, utvärdering och godkännande av kemikalier - Förordning (EG) nr 1907/2006 (Reach) - Artiklarna 5 och 6 - Allmän registreringsplikt för kemikalier - Artiklarna 41 och 42 - Utvärdering av registreringsunderlag och kontroll av de uppgifter som lämnas in av registranterna - Deklaration om att krav inte uppfyllts - Rättsakt mot vilken talan kan väckas - Berättigat intresse av att få saken prövad - Talerätt - Europeiska kemikaliemyndighetens (Echa) respektive de nationella myndigheternas befogenheter - Skyldighet för Echa att kontrollera huruvida kompletterande information som lämnats in av registranterna på begäran av Echa uppfyller kraven - Echas befogenhet att anta ett lämpligt beslut i detta avseende - Artikel 1 - Målet att skydda människors hälsa och miljön - Artiklarna 13 och 25 - Användning av djurförsök - Främjande av alternativa metoder)

(2021/C 79/02)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Klagande: Förbundsrepubliken Tyskland (ombud: inledningsvis T. Henze och D. Klebs, därefter D. Klebs och J. Möller, samtliga i egenskap av ombud)

Övriga parter i målet: Esso Raffinage, Courbevoie (ombud: inledningsvis H. Estreicher, Rechtsanwalt och N. Navin-Jones, solicitor, därefter av H. Estreicher, Rechtsanwalt, A. Kołtunowska, adwokat, och K. Merten-Lentz, avocate, N. Navin-Jones, solicitor, och H. Estreicher, Rechtsanwalt, A. Kołtunowska, adwokat, och K. Merten-Lentz, avocate), Europeiska kemikaliemyndigheten (Echa) (ombud: W. Broere, C. Jacquet och M. Heikkilä), Republiken Frankrike (ombud: inledningsvis D. Colas, J. Traband och A.-L. Desjonquères, därefter E. Leclerc, J. Traband, W. Zemamta och A.-L. Desjonquères), Konungariket Nederländerna (ombud: K. Bulterman och L. Noort)

Parter som har intervenerat till stöd för Esso Raffinage: European Coalition to End Animal Experiments (ombud: T. David, solicitor), Higher Olefins and Poly Alpha Olefins REACH Consortium, Higher Olefins & Poly Alpha Olefins vzw (ombud: inledningsvis företrätt av E. Vermulst, advocaat, och slutligen P. Kugel, advocaat)

Domslut

| 1) | Överklagandet ogillas. |
| --- | --- |

1)

Överklagandet ogillas.

| 2) | Förbundsrepubliken Tyskland ska bära sina rättegångskostnader och ersätta de kostnader som uppkommit för Esso Raffinage och Europeiska kemikaliemyndigheten (Echa). |
| --- | --- |

2)

Förbundsrepubliken Tyskland ska bära sina rättegångskostnader och ersätta de kostnader som uppkommit för Esso Raffinage och Europeiska kemikaliemyndigheten (Echa).

| 3) | Republiken Frankrike, Konungariket Nederländerna, European Coalition to End Animal Experiments, Higher Olefins and Poly Alpha Olefins REACH Consortium och Higher Olefins & Poly Alpha Olefins vzw ska bära sina rättegångskostnader. |
| --- | --- |

3)

Republiken Frankrike, Konungariket Nederländerna, European Coalition to End Animal Experiments, Higher Olefins and Poly Alpha Olefins REACH Consortium och Higher Olefins & Poly Alpha Olefins vzw ska bära sina rättegångskostnader.

---

(1)  EUT C 399, 5.11.2018.

---

| 8.3.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 79/3 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 79/3

---

Domstolens dom (femte avdelningen) av den 21 januari 2021 – Päivi Leino-Sandberg mot Europaparlamentet

(Förenade målen C-761/18 P) (1)

(Överklagande - Tillgång till EU-institutionernas handlingar - Förordning (EG) nr 1049/2001 - Artikel 10 - Tillgång nekas - Talan vid tribunalen mot ett beslut fattat av Europaparlamentet om att neka tillgång till en handling - En tredje part gjorde en kommenterad version av handlingen tillgänglig efter det att talan väckts - Tribunalen slog fast att anledning saknades att döma i saken på grund av att det inte längre fanns något berättigat intresse av att få saken prövad - Felaktig rättstillämpning)

(2021/C 79/03)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Klagande: Päivi Leino-Sandberg (ombud: advokaterna O. W. Brouwer och B. A. Verheijen och S. Schubert)

Övrig part i målet: Europaparlamentet (ombud: C. Burgos, I. Anagnostopoulou och L. Vétillard)

Intervenienter till stöd för klagandens yrkanden: Republiken Finland (ombud: M. Pere), Konungariket Sverige (ombud: inledningsvis företrätt av A. Falk, C. Meyer-Seitz, H. Shev, J. Lundberg och H. Eklinder, därefter av C. Meyer-Seitz, H. Shev och H. Eklinder)

Domslut

| 1) | Tribunalens beslut av den 20 september 2018, Leino Sandberg/parlamentet (T-421/17, ej publicerat, EU:T:2018:628), upphävs. |
| --- | --- |

1)

Tribunalens beslut av den 20 september 2018, Leino Sandberg/parlamentet (T-421/17, ej publicerat, EU:T:2018:628), upphävs.

| 2) | Målet återförvisas till tribunalen. |
| --- | --- |

2)

Målet återförvisas till tribunalen.

| 3) | Frågan om rättegångskostnader anstår. |
| --- | --- |

3)

Frågan om rättegångskostnader anstår.

---

(1)  EUT C 82, 4.03.2019.

---

| 8.3.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 79/4 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 79/4

---

Domstolens dom (andra avdelningen) av den 20 januari 2021 (begäran om förhandsavgörande från Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) – Förenade kungariket) – Secretary of State for the Home Department/O A

(Mål C-255/19) (1)

(Begäran om förhandsavgörande - Direktiv 2004/83/EG - Miniminormer för beviljande av flyktingstatus eller status som alternativt skyddsbehövande - Innehavande av de egenskaper som definierar en flykting - Artikel 2 c - Upphörande av flyktingstatus - Artikel 11 - Ändrade omständigheter - Artikel 11.1 e - Möjlighet att begagna sig av skyddet i ursprungslandet - Bedömningskriterier - Artikel 7.2 - Ekonomiskt och socialt stöd - Saknar relevans)

(2021/C 79/04)

Rättegångsspråk: engelska

Hänskjutande domstol

Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Secretary of State for the Home Department

Motpart: O A

ytterligare deltagare i rättegången: United Nations High Commissioner for Refugees (UNHCR),

Domslut

| 1. | Artikel 11.1 e i rådets direktiv 2004/83/EG av den 29 april 2004 om miniminormer för när tredjelandsmedborgare eller statslösa personer skall betraktas som flyktingar eller som personer som av andra skäl behöver internationellt skydd samt om dessa personers rättsliga ställning och om innehållet i det beviljade skyddet ska tolkas så, att det ”skydd” som avses i denna bestämmelse vad gäller upphörande av flyktingstatus ska uppfylla samma krav som de som, i fråga om beviljande av flyktingstatus, följer av artikel 2 c i detta direktiv, jämförd med artikel 7.1 och 7.2 i samma direktiv. |
| --- | --- |

1.

Artikel 11.1 e i rådets direktiv 2004/83/EG av den 29 april 2004 om miniminormer för när tredjelandsmedborgare eller statslösa personer skall betraktas som flyktingar eller som personer som av andra skäl behöver internationellt skydd samt om dessa personers rättsliga ställning och om innehållet i det beviljade skyddet ska tolkas så, att det ”skydd” som avses i denna bestämmelse vad gäller upphörande av flyktingstatus ska uppfylla samma krav som de som, i fråga om beviljande av flyktingstatus, följer av artikel 2 c i detta direktiv, jämförd med artikel 7.1 och 7.2 i samma direktiv.

| 2. | Artikel 11.1 e i direktiv 2004/83, jämförd med artikel 7.2 i samma direktiv ska tolkas så, att ett eventuellt socialt och ekonomiskt stöd som tillhandahålls av privata aktörer, såsom den berörda tredjelandsmedborgarens familj eller klan, inte uppfyller de krav på skydd som följer av dessa bestämmelser och därför varken är relevant för bedömningen av om det skydd som tillhandahålls av staten i den mening som avses i artikel 7.1 a i direktivet är effektivt eller tillgängligt, eller för att i enlighet med artikel 11.1 e i nämnda direktiv, jämförd med artikel 2 c i samma direktiv, fastställa om det fortfarande finns en välgrundad fruktan för förföljelse. |
| --- | --- |

2.

Artikel 11.1 e i direktiv 2004/83, jämförd med artikel 7.2 i samma direktiv ska tolkas så, att ett eventuellt socialt och ekonomiskt stöd som tillhandahålls av privata aktörer, såsom den berörda tredjelandsmedborgarens familj eller klan, inte uppfyller de krav på skydd som följer av dessa bestämmelser och därför varken är relevant för bedömningen av om det skydd som tillhandahålls av staten i den mening som avses i artikel 7.1 a i direktivet är effektivt eller tillgängligt, eller för att i enlighet med artikel 11.1 e i nämnda direktiv, jämförd med artikel 2 c i samma direktiv, fastställa om det fortfarande finns en välgrundad fruktan för förföljelse.

---

(1)  EUT C 206,17.6.2019

---

| 8.3.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 79/5 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 79/5

---

Domstolens dom (första avdelningen) av den 20 januari 2021 (begäran om förhandsavgörande från Finanzgericht des Saarlandes – Tyskland) – QM mot Finanzamt Saarbrücken

(Mål C-288/19) (1)

(Begäran om förhandsavgörande - Beskattning - Mervärdesskatt - Direktiv 2006/112/EG - Artikel 2.1 c - Tillhandahållande av tjänst mot ersättning - Artikel 26.1 - Transaktioner som likställs med tillhandahållanden av tjänster mot ersättning - Artikel 56.2 - Fastställande av platsen för den skattemässiga anknytningen - Uthyrning av transportmedel - Tillhandahållande av bilar till anställda)

(2021/C 79/05)

Rättegångsspråk: tyska

Hänskjutande domstol

Finanzgericht des Saarlandes

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: QM

Motpart: Finanzamt Saarbrücken

Domslut

Artikel 56.2 första stycket i rådets direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt, i dess lydelse enligt rådets direktiv 2008/8/EG av den 12 februari 2008, ska tolkas så, att tillämpningsområdet för denna bestämmelse inte omfattar den situation i vilken en beskattningsbar person tillhandahåller sin anställde ett fordon som ingår i rörelsens tillgångar, om denna transaktion inte utgör ett tillhandahållande av tjänster mot ersättning, i den mening som avses i artikel 2.1 c i detta direktiv. Nämnda artikel 56.2 första stycket är däremot tillämplig på en sådan transaktion om det rör sig om ett tillhandahållande av tjänster mot ersättning i den mening som avses i nämnda artikel 2.1 c och den anställde alltid, i utbyte mot en hyra och under en avtalad tid som överstiger 30 dagar, har rätt att alltid använda fordonet för privat bruk och att utesluta andra personer från att använda det.

---

(1)  EUT C 206, 17.6.2019.

---

| 8.3.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 79/5 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 79/5

---

Domstolens dom (fjärde avdelningen) av den 20 januari 2021 – Europeiska kommissionen mot Printeos, SA

(Mål C-301/19 P) (1)

(Överklagande - Konkurrens - Konkurrensbegränsande samverkan - Beslut i vilket en överträdelse av artikel 101 FEUF konstateras - Böter - Ogiltigförklaring - Återbetalning av böternas kapitalbelopp - Artikel 266 FEUF - Dröjsmålsränta - Skillnaden mellan dröjsmålsränta och kompensationsränta - Beräkning av ränta - Artikel 90.4 a andra meningen i delegerad förordning (EU) nr 1268/2012)

(2021/C 79/06)

Rättegångsspråk: spanska

Parter

Klagande: Europeiska kommissionen (ombud: F. Dintilhac, P. Rossi och F. Jimeno Fernández)

Övrig part i målet: Printeos, SA (ombud: H. Brokelmann och P. Martínez-Lage Sobredo, abogada)

Domslut

| 1) | Överklagandet ogillas. |
| --- | --- |

1)

Överklagandet ogillas.

| 2) | Punkt 2 i domslutet i den dom som Europeiska unionens tribunal meddelade den 12 februari 2019, Printeos/kommissionen (T-201/17, EU:T:2019:81), upphävs. |
| --- | --- |

2)

Punkt 2 i domslutet i den dom som Europeiska unionens tribunal meddelade den 12 februari 2019, Printeos/kommissionen (T-201/17, EU:T:2019:81), upphävs.

| 3) | Europeiska kommissionen förpliktas att utge ränta till Printeos SA, beräknad enligt den räntesats som Europeiska centralbanken tillämpar på sina huvudsakliga refinansieringstransaktioner med tillägg av 3,5 procentenheter, på beloppet 184 592,95 euro för perioden från och med den 31 mars 2017 till dess full betalning har erlagts. |
| --- | --- |

3)

Europeiska kommissionen förpliktas att utge ränta till Printeos SA, beräknad enligt den räntesats som Europeiska centralbanken tillämpar på sina huvudsakliga refinansieringstransaktioner med tillägg av 3,5 procentenheter, på beloppet 184 592,95 euro för perioden från och med den 31 mars 2017 till dess full betalning har erlagts.

| 4) | Europeiska kommissionen ska bära sina rättegångskostnader i såväl förfarandet i första instans i mål T-201/17 som i förfarandet vid domstolen och ersätta de kostnader som uppkommit för Printeos SA i nämnda förfaranden. |
| --- | --- |

4)

Europeiska kommissionen ska bära sina rättegångskostnader i såväl förfarandet i första instans i mål T-201/17 som i förfarandet vid domstolen och ersätta de kostnader som uppkommit för Printeos SA i nämnda förfaranden.

---

(1)  EUT C 238, 15.07.2019

---

| 8.3.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 79/6 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 79/6

---

Domstolens dom (andra avdelningen) av den 21 januari 2021 (begäran om förhandsavgörande från Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie – Rumänien) – Consiliul Concurenţei mot Whiteland Import Export SRL

(Mål C-308/19) (1)

(Begäran om förhandsavgörande - Konkurrens - Sanktioner som ålagts av nationell konkurrensmyndighet - Preskriptionstid - Preskriptionsavbrytande åtgärder - Nationell lagstiftning som utesluter, efter att en undersökning har påbörjats, möjligheten att en senare utredningsåtgärd kan avbryta den nya preskriptionsfristen - Principen om konform tolkning - Förordning (EG) nr 1/2003 - Artikel 25.3 - Tillämpningsområde - Artikel 4.3 FEU - Artikel 101 FEUF - Effektivitetsprincipen)

(2021/C 79/07)

Rättegångsspråk: rumänska

Hänskjutande domstol

Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Consiliul Concurenţei

Motpart: Whiteland Import Export SRL

Domslut

| 1) | Unionsrätten ska tolkas så, att nationella domstolar inte är skyldiga att tillämpa artikel 25.3 i rådets förordning (EG) nr 1/2003 av den 16 december 2002 om tillämpning av konkurrensreglerna i artiklarna [101 FEUF] och [102 FEUF], på preskription av en nationell konkurrensmyndighets befogenheter att ålägga sanktioner för överträdelser av unionens konkurrensrätt. |
| --- | --- |

1)

Unionsrätten ska tolkas så, att nationella domstolar inte är skyldiga att tillämpa artikel 25.3 i rådets förordning (EG) nr 1/2003 av den 16 december 2002 om tillämpning av konkurrensreglerna i artiklarna [101 FEUF] och [102 FEUF], på preskription av en nationell konkurrensmyndighets befogenheter att ålägga sanktioner för överträdelser av unionens konkurrensrätt.

| 2) | Artikel 4.3 FEU och artikel 101 FEUF ska, mot bakgrund av effektivitetsprincipen, tolkas så, att de utgör hinder för en nationell lagstiftning, såsom den tolkats av behöriga nationella domstolar, enligt vilken ett beslut om att inleda en utredning, som meddelats av den nationella konkurrensmyndigheten och som avser en överträdelse av unionens konkurrensregler, är denna myndighets sista åtgärd som kan medföra att preskriptionstiden avbryts i fråga om myndighetens befogenhet att ålägga sanktioner och därmed utesluter att en senare utredningsåtgärd kan avbryta preskriptionen, när detta, mot bakgrund av den berörda preskriptionslagstiftningen i dess helhet, skulle kunna medföra en systematisk risk för att beteenden som utgör sådana överträdelser inte skulle beivras, vilket det ankommer på den hänskjutande domstolen att kontrollera. |
| --- | --- |

2)

Artikel 4.3 FEU och artikel 101 FEUF ska, mot bakgrund av effektivitetsprincipen, tolkas så, att de utgör hinder för en nationell lagstiftning, såsom den tolkats av behöriga nationella domstolar, enligt vilken ett beslut om att inleda en utredning, som meddelats av den nationella konkurrensmyndigheten och som avser en överträdelse av unionens konkurrensregler, är denna myndighets sista åtgärd som kan medföra att preskriptionstiden avbryts i fråga om myndighetens befogenhet att ålägga sanktioner och därmed utesluter att en senare utredningsåtgärd kan avbryta preskriptionen, när detta, mot bakgrund av den berörda preskriptionslagstiftningen i dess helhet, skulle kunna medföra en systematisk risk för att beteenden som utgör sådana överträdelser inte skulle beivras, vilket det ankommer på den hänskjutande domstolen att kontrollera.

---

(1)  EUT C 263, 5.08.2019.

---

| 8.3.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 79/7 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 79/7

---

Domstolens dom (fjärde avdelningen) av den 14 januari 2021 (begäran om förhandsavgörande från Raad van State – Belgien) – RTS infra BVBA, Aannemingsbedrijf Norré-Behaegel mot Vlaams Gewest

(Mål C-387/19) (1)

(Begäran om förhandsavgörande - Offentlig upphandling - Direktiv 2014/24/EU - Artikel 57.6 - Fakultativa skäl för uteslutning - Åtgärder som den ekonomiska aktören har vidtagit för att bevisa sin tillförlitlighet, trots att det föreligger fakultativa skäl för uteslutning - Skyldighet för den ekonomiska aktören att på eget initiativ förete bevis på att dessa åtgärder har vidtagits - Direkt effekt)

(2021/C 79/08)

Rättegångsspråk: nederländska

Hänskjutande domstol

Raad van State

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: RTS infra BVBA, Aannemingsbedrijf Norré-Behaegel

Motpart: Vlaams Gewest

Domslut

| 1) | Artikel 57.6 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/24/EU av den 26 februari 2014 om offentlig upphandling och om upphävande av direktiv 2004/18/EG, i dess ändrade lydelse enligt kommissionens delegerade förordning (EU) 2015/2170, ska tolkas så, att den utgör hinder för en praxis enligt vilken en ekonomisk aktör, i samband med att denne lämnar in sin ansökan om att få delta i upphandlingen eller lämnar sitt anbud, är skyldig att självmant förete bevis på de självsanerande åtgärder som aktören vidtagit för att bevisa sin tillförlitlighet, trots att det för denna aktör föreligger ett fakultativt skäl för uteslutning enligt artikel 57.4 i direktivet, i dess ändrade lydelse enligt den delegerade förordningen 2015/2170, när en sådan skyldighet inte följer vare sig av tillämplig nationell lagstiftning eller av upphandlingsdokumenten. Artikel 57.6 i nämnda direktiv, i dess ändrade lydelse enligt den delegerade förordningen 2015/2170, utgör däremot inte hinder för en sådan skyldighet om den föreskrivs på ett klart, precist och entydigt sätt i den tillämpliga nationella lagstiftningen och den berörda ekonomiska aktören underrättas därom i upphandlingsdokumentet. |
| --- | --- |

1)

Artikel 57.6 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/24/EU av den 26 februari 2014 om offentlig upphandling och om upphävande av direktiv 2004/18/EG, i dess ändrade lydelse enligt kommissionens delegerade förordning (EU) 2015/2170, ska tolkas så, att den utgör hinder för en praxis enligt vilken en ekonomisk aktör, i samband med att denne lämnar in sin ansökan om att få delta i upphandlingen eller lämnar sitt anbud, är skyldig att självmant förete bevis på de självsanerande åtgärder som aktören vidtagit för att bevisa sin tillförlitlighet, trots att det för denna aktör föreligger ett fakultativt skäl för uteslutning enligt artikel 57.4 i direktivet, i dess ändrade lydelse enligt den delegerade förordningen 2015/2170, när en sådan skyldighet inte följer vare sig av tillämplig nationell lagstiftning eller av upphandlingsdokumenten. Artikel 57.6 i nämnda direktiv, i dess ändrade lydelse enligt den delegerade förordningen 2015/2170, utgör däremot inte hinder för en sådan skyldighet om den föreskrivs på ett klart, precist och entydigt sätt i den tillämpliga nationella lagstiftningen och den berörda ekonomiska aktören underrättas därom i upphandlingsdokumentet.

| 2) | Artikel 57.6 i direktiv 2014/24, i dess ändrade lydelse enligt den delegerade förordningen 2015/2170, ska tolkas på så sätt att den har direkt effekt. |
| --- | --- |

2)

Artikel 57.6 i direktiv 2014/24, i dess ändrade lydelse enligt den delegerade förordningen 2015/2170, ska tolkas på så sätt att den har direkt effekt.

---

(1)  EUT C 270, 12.8.2019.

---

| 8.3.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 79/8 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 79/8

---

Domstolens dom (första avdelningen) av den 14 januari 2021 (begäran om förhandsavgörande från Apelativen sad – Plovdiv- Bulgarien) – brottmål mot OM

(Mål C-393/19) (1)

(Begäran om förhandsavgörande - Artikel 17 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna - Rätt till egendom - Artikel 47 i stadgan om de grundläggande rättigheterna - Rätt till ett effektivt rättsmedel - Rambeslut 2005/212/RIF - Förverkande av vinning, hjälpmedel och egendom som härrör från brott - Direktiv 2014/42/EU - Frysning och förverkande av hjälpmedel vid och vinning av brott i Europeiska unionen - Nationell lagstiftning enligt vilken egendom som använts för att begå ett smugglingsbrott ska förverkas till staten - Egendom som tillhör tredje man i god tro)

(2021/C 79/09)

Rättegångsspråk: bulgariska

Hänskjutande domstol

Apelativen sad – Plovdiv

Part i brottmålet vid den nationella domstolen

OM

ytterligare deltagare i rättegången: Okrazhna prokuratura – Haskovo, Apelativna prokuratura – Plovdiv

Domslut

| 1) | Artikel 2.1 i rådets rambeslut 2005/212/RIF av den 24 februari 2005 om förverkande av vinning, hjälpmedel och egendom som härrör från brott, jämförd med artikel 17.1 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna ska tolkas så, att den utgör hinder för en nationell lagstiftning som tillåter förverkande av ett hjälpmedel som använts för att begå ett grovt smugglingsbrott, när detta tillhör tredje man i god tro. |
| --- | --- |

1)

Artikel 2.1 i rådets rambeslut 2005/212/RIF av den 24 februari 2005 om förverkande av vinning, hjälpmedel och egendom som härrör från brott, jämförd med artikel 17.1 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna ska tolkas så, att den utgör hinder för en nationell lagstiftning som tillåter förverkande av ett hjälpmedel som använts för att begå ett grovt smugglingsbrott, när detta tillhör tredje man i god tro.

| 2) | Artikel 4 i rambeslut 2005/212, jämförd med artikel 47 i stadgan om de grundläggande rättigheterna ska tolkas så, att den utgör hinder för en nationell lagstiftning som, inom ramen för ett brottmål, tillåter förverkande av egendom som tillhör en annan person än den som har begått brottet, utan att den förstnämnda personen har tillgång till ett effektivt rättsmedel. |
| --- | --- |

2)

Artikel 4 i rambeslut 2005/212, jämförd med artikel 47 i stadgan om de grundläggande rättigheterna ska tolkas så, att den utgör hinder för en nationell lagstiftning som, inom ramen för ett brottmål, tillåter förverkande av egendom som tillhör en annan person än den som har begått brottet, utan att den förstnämnda personen har tillgång till ett effektivt rättsmedel.

---

(1)  EUT C 295, 2.9.2019

---

| 8.3.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 79/9 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 79/9

---

Domstolens dom (första avdelningen) av den 20 januari 2021 (begäran om förhandsavgörande från Riigikohus – Estland) – Maksu- ja Tolliamet mot Heavyinstall OÜ

(Mål C-420/19) (1)

(Begäran om förhandsavgörande - Direktiv 2010/24/EU - Artikel 16 - Indrivning av fordringar som avser skatter, avgifter och andra åtgärder - Ömsesidigt bistånd - Begäran om säkerhetsåtgärder - Domstolsavgörande från den sökande medlemsstaten om att medge säkerhetsåtgärder - Fråga huruvida domstolarna i den anmodade medlemsstaten är behöriga att göra en egen bedömning av huruvida dessa åtgärder är motiverade - Principerna om ömsesidigt förtroende och ömsesidigt erkännande)

(2021/C 79/10)

Rättegångsspråk: estniska

Hänskjutande domstol

Riigikohus

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Maksu- ja Tolliamet

Motpart: Heavyinstall OÜ

Domslut

Artikel 16 i rådets direktiv 2010/24/EU av den 16 mars 2010 om ömsesidigt bistånd för indrivning av fordringar som avser skatter, avgifter och andra åtgärder ska tolkas på så sätt att domstolar i den anmodade medlemsstaten som har att pröva en begäran om säkerhetsåtgärder är bundna av den bedömning som gjorts av myndigheterna i den anmodande medlemsstaten av huruvida förutsättningarna för att vidta säkerhetsåtgärder är uppfyllda i faktiskt och rättsligt hänseende, särskilt i fall där denna bedömning återfinns i den handling som anges i artikel 16.1 andra stycket i direktivet och som bifogats begäran om säkerhetsåtgärder.

---

(1)  EUT C 263, 5.08.2019.

---

| 8.3.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 79/10 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 79/10

---

Domstolens dom (första avdelningen) av den 14 januari 2021 (begäran om förhandsavgörande från Rechtbank Den Haag, zittingsplaats 's-Hertogenbosch – Nederländerna) – TQ mot Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

(Förenade målen C-441/19) (1)

(Begäran om förhandsavgörande - Området med frihet, säkerhet och rättvisa - Direktiv 2008/115/EG - Gemensamma normer och förfaranden för återvändande av tredjelandsmedborgare som vistas olagligt i medlemsstaterna - Artikel 5 a, artikel 6.1 och 6.4, artikel 8.1 och artikel 10 - Beslut om återvändande som utfärdats beträffande ett ensamkommande barn - Barnets bästa - Skyldighet för den berörda medlemsstaten att, innan ett beslut om återvändande utfärdas, försäkra sig om att den underårige kommer att överlämnas till en familjemedlem, en utsedd förmyndare eller en lämplig mottagningsenhet i mottagarlandet - Åtskillnad enbart utifrån barnets ålder för att bevilja uppehållsrätt - Beslut om återvändande som inte följs av avlägsnandeåtgärder)

(2021/C 79/11)

Rättegångsspråk: nederländska

Hänskjutande domstol

Rechtbank Den Haag, zittingsplaats 's-Hertogenbosch

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: TQ

Motpart: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

Domslut

| 1) | Artikel 6.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/115/EG av den 16 december 2008 om gemensamma normer och förfaranden för återvändande av tredjelandsmedborgare som vistas olagligt i medlemsstaterna, jämförd med artikel 5 a i samma direktiv och artikel 24.2 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, ska tolkas så, att innan den berörda medlemsstaten fattar ett beslut om återvändande beträffande ett ensamkommande barn ska den göra en allmän och fördjupad bedömning av det berörda barnets situation och då ta vederbörlig hänsyn till barnets bästa. Medlemsstaten ska i detta sammanhang försäkra sig om att det finns ett lämpligt mottagande för det aktuella ensamkommande barnet i mottagarlandet. |
| --- | --- |

1)

Artikel 6.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/115/EG av den 16 december 2008 om gemensamma normer och förfaranden för återvändande av tredjelandsmedborgare som vistas olagligt i medlemsstaterna, jämförd med artikel 5 a i samma direktiv och artikel 24.2 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, ska tolkas så, att innan den berörda medlemsstaten fattar ett beslut om återvändande beträffande ett ensamkommande barn ska den göra en allmän och fördjupad bedömning av det berörda barnets situation och då ta vederbörlig hänsyn till barnets bästa. Medlemsstaten ska i detta sammanhang försäkra sig om att det finns ett lämpligt mottagande för det aktuella ensamkommande barnet i mottagarlandet.

| 2) | Artikel 6.1 i direktiv 2008/115, jämförd med artikel 5 a i samma direktiv och mot bakgrund av artikel 24.2 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, ska tolkas så, att en medlemsstat inte får göra åtskillnad mellan ensamkommande barn enbart utifrån deras ålder i syfte att kontrollera om det finns ett lämpligt mottagande i mottagarlandet. |
| --- | --- |

2)

Artikel 6.1 i direktiv 2008/115, jämförd med artikel 5 a i samma direktiv och mot bakgrund av artikel 24.2 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, ska tolkas så, att en medlemsstat inte får göra åtskillnad mellan ensamkommande barn enbart utifrån deras ålder i syfte att kontrollera om det finns ett lämpligt mottagande i mottagarlandet.

| 3) | Artikel 8.1 i direktiv 2008/115 ska tolkas så, att den utgör hinder för att en medlemsstat, efter att ha utfärdat ett beslut om återvändande beträffande ett ensamkommande barn och i enlighet med artikel 10.2 i direktivet ha försäkrat sig om att barnet kommer att överlämnas till en familjemedlem, en utsedd förmyndare eller en lämplig mottagningsenhet i mottagarlandet, därefter underlåter att avlägsna barnet till dess att det fyller 18 år. |
| --- | --- |

3)

Artikel 8.1 i direktiv 2008/115 ska tolkas så, att den utgör hinder för att en medlemsstat, efter att ha utfärdat ett beslut om återvändande beträffande ett ensamkommande barn och i enlighet med artikel 10.2 i direktivet ha försäkrat sig om att barnet kommer att överlämnas till en familjemedlem, en utsedd förmyndare eller en lämplig mottagningsenhet i mottagarlandet, därefter underlåter att avlägsna barnet till dess att det fyller 18 år.

---

(1)  EUT C 270, 12.08.2019.

---

| 8.3.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 79/11 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 79/11

---

Domstolens dom (andra avdelningen) av den 14 januari 2021 (begäran om förhandsavgörande från Korkein hallinto-oikeus – Finland) – Förfarande som inletts av Kilpailu- ja kuluttajavirasto

(Mål C-450/19) (1)

(Begäran om förhandsavgörande - Konkurrens - Artikel 101 TFUE - Konkurrensbegränsande samverkan - Anbudsuppgörelser - Fastställande av överträdelseperioden - Omfattar den period under vilken kartelldeltagarna genomförde det konkurrensbegränsande avtalet - De ekonomiska verkningarna av det konkurrensbegränsande beteendet - Överträdelsen upphörde vid den tidpunkt då kontraktet slutgiltigt tilldelades)

(2021/C 79/12)

Rättegångsspråk: finska

Hänskjutande domstol

Korkein hallinto-oikeus

Parter i målet vid den nationella domstolen

Kilpailu- ja kuluttajavirasto

Ytterligare deltagare i rättegången: Eltel Group Oy, Eltel Networks Oy,

Domslut

Artikel 101.1 FEUF ska tolkas så, att när ett företag, som antas ha deltagit i en enda, fortlöpande överträdelse av denna bestämmelse – varvid den sista delen av överträdelsen bestod i ett samordnat anbud med företagets konkurrenter i ett anbudsförfarande för tilldelning av ett offentligt byggentreprenadkontrakt – har tilldelats kontraktet och ingått ett byggentreprenadavtal med den upphandlande myndigheten som anger det väsentliga innehållet i detta kontrakt och särskilt det sammanlagda pris som ska betalas för nämnda entreprenad, varvid utförandet och betalningen av priset är uppdelat i tiden, motsvarar överträdelseperioden den tid som löper fram till undertecknandet av kontraktet mellan nämnda företag och den upphandlande myndigheten på grundval av det samordnade anbud som företaget lämnat. Det ankommer på den hänskjutande domstolen att kontrollera vid vilken tidpunkt det aktuella kontraktets väsentliga innehåll, och särskilt det sammanlagda pris som ska betalas som vederlag för byggentreprenaden, slutgiltigt fastställdes.

---

(1)  EUT C 280, 19.08.2019

---

| 8.3.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 79/11 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 79/11

---

Domstolens dom (stora avdelningen) av den 20 januari 2021 (begäran om förhandsavgörande från Högsta förvaltningsdomstolen – Sverige) – Lexel AB mot Skatteverket

(Mål C-484/19) (1)

(Begäran om förhandsavgörande - Artikel 49 FEUF - Etableringsfrihet - Inkomstskatt för juridiska personer - Beskattning av företag i en intressegemenskap - Nationell skattelagstiftning enligt vilken ett bolag med hemvist i en medlemsstat inte får göra avdrag för räntor som betalats till ett bolag i samma koncern med hemvist i en annan medlemsstat, för det fall en väsentlig skatteförmån erhålls)

(2021/C 79/13)

Rättegångsspråk: svenska

Hänskjutande domstol

Högsta förvaltningsdomstolen

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Lexel AB

Motpart: Skatteverket

Domslut

Artikel 49 FEUF ska tolkas så, att den utgör hinder för en nationell lagstiftning, såsom den i det nationella målet, enligt vilken ett bolag med hemvist i en medlemsstat inte får göra avdrag för ränta som utbetalats till ett koncernbolag med hemvist i en annan medlemsstat på den grunden att det huvudsakliga skälet till att skuldförhållandet har uppkommit anses vara att intressegemenskapen ska få en väsentlig skatteförmån, när en sådan skatteförmån inte skulle anses föreligga om båda bolagen hade haft hemvist i den förstnämnda medlemsstaten, eftersom de då hade omfattats av bestämmelserna om koncernbidrag.

---

(1)  EUT C 295, 2.09.2019.

---

| 8.3.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 79/12 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 79/12

---

Domstolens dom (tredje avdelningen) av den 21 januari 2021 (begäran om förhandsavgörande från Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie – Rumänien) – UCMR – ADA Asociaţia pentru Drepturi de Autor a Compozitorilor mot Asociatia culturala ”Suflet de Român”, företrädd av sin likvidator, Pro Management Insolv IPURL

(Mål C-501/19) (1)

(Begäran om förhandsavgörande - Beskattning - Mervärdesskatt - Direktiv 2006/112/EG - Artikel 2.1 c, artikel 24.1 och artikel 25 a - Beskattningsbara transaktioner - Avgifter för överföring till allmänheten av musikaliska verk - Artikel 28 - Organisation för kollektiv förvaltning av upphovsrätt - Inkassering av dessa avgifter från slutanvändaren i organisationens namn och för upphovsrättsinnehavarnas räkning)

(2021/C 79/14)

Rättegångsspråk: rumänska

Hänskjutande domstol

Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: UCMR – ADA Asociaţia pentru Drepturi de Autor a Compozitorilor

Motpart: Asociatia culturala ”Suflet de Român”, företrädd av sin likvidator, Pro Management Insolv IPURL

Domslut

| 1) | Artikel 2.1 c i rådets direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt, i dess lydelse enligt rådets direktiv 2010/88/EU av den 7 december 2010, ska tolkas på så sätt att en upphovsrättsinnehavare till musikaliska verk ska anses tillhandahålla en tjänst mot ersättning till en anordnare av föreställningar, som är slutanvändare, när anordnaren erhåller en icke-exklusiv licens som ger denne rätt att överföra verken till allmänheten mot betalning av en avgift som inkasseras av en utsedd kollektiv förvaltningsorganisation, som agerar i sitt eget namn men för upphovsrättsinnehavarens räkning. |
| --- | --- |

1)

Artikel 2.1 c i rådets direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt, i dess lydelse enligt rådets direktiv 2010/88/EU av den 7 december 2010, ska tolkas på så sätt att en upphovsrättsinnehavare till musikaliska verk ska anses tillhandahålla en tjänst mot ersättning till en anordnare av föreställningar, som är slutanvändare, när anordnaren erhåller en icke-exklusiv licens som ger denne rätt att överföra verken till allmänheten mot betalning av en avgift som inkasseras av en utsedd kollektiv förvaltningsorganisation, som agerar i sitt eget namn men för upphovsrättsinnehavarens räkning.

| 2) | Artikel 28 i mervärdesskattedirektivet, i dess lydelse enligt direktiv 2010/88, ska tolkas så, att en kollektiv förvaltningsorganisation, som i eget namn men för upphovsrättsinnehavarnas räkning inkasserar avgifter som ska betalas till upphovsrättsinnehavarna i utbyte mot tillstånd att överföra deras skyddade verk till allmänheten, ska anses agera i egenskap av beskattningsbar person i den mening som avses i denna artikel och således ska anses ha erhållit dessa tjänster från upphovsrättsinnehavarna innan den själv tillhandahåller slutanvändaren tjänsterna. I ett sådant fall ska denna organisation utfärda fakturor i eget namn till slutanvändaren, som visar vilka avgifter som inkasserats av denne, inklusive mervärdesskatt. Upphovsrättsinnehavarna är i sin tur skyldiga att till den kollektiva förvaltningsorganisationen utfärda fakturor som inkluderar mervärdesskatt för den tjänst som tillhandahållits för de avgifter som erhållits. |
| --- | --- |

2)

Artikel 28 i mervärdesskattedirektivet, i dess lydelse enligt direktiv 2010/88, ska tolkas så, att en kollektiv förvaltningsorganisation, som i eget namn men för upphovsrättsinnehavarnas räkning inkasserar avgifter som ska betalas till upphovsrättsinnehavarna i utbyte mot tillstånd att överföra deras skyddade verk till allmänheten, ska anses agera i egenskap av beskattningsbar person i den mening som avses i denna artikel och således ska anses ha erhållit dessa tjänster från upphovsrättsinnehavarna innan den själv tillhandahåller slutanvändaren tjänsterna. I ett sådant fall ska denna organisation utfärda fakturor i eget namn till slutanvändaren, som visar vilka avgifter som inkasserats av denne, inklusive mervärdesskatt. Upphovsrättsinnehavarna är i sin tur skyldiga att till den kollektiva förvaltningsorganisationen utfärda fakturor som inkluderar mervärdesskatt för den tjänst som tillhandahållits för de avgifter som erhållits.

---

(1)  EUT C 372, 4.11.2019.

---

| 8.3.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 79/13 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 79/13

---

Domstolens dom (första avdelningen) av den 20 januari 2021 (begäran om förhandsavgörande från Bundesverwaltungsgericht – Tyskland) – Land Baden-Württemberg mot D.R.

(Mål C-619/19) (1)

(Begäran om förhandsavgörande - Miljö - Århuskonventionen - Direktiv 2003/4/EG - Allmänhetens tillgång till miljöinformation - Infrastrukturprojekt ”Stuttgart 21” - Avslag på en begäran om miljöinformation - Artikel 4.1 - Skäl för avslag - Begreppet ”interna meddelanden” - Räckvidd - Begränsning i tiden av skyddet för sådana meddelanden)

(2021/C 79/15)

Rättegångsspråk: tyska

Hänskjutande domstol

Bundesverwaltungsgericht

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Land Baden-Württemberg

Motpart: D.R.

ytterligare deltagare i rättegången: Deutsche Bahn AG, Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

Domslut

| 1) | Artikel 4.1 första stycket e i Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/4/EG av den 28 januari 2003 om allmänhetens tillgång till miljöinformation och om upphävande av rådets direktiv 90/313/EEG ska tolkas så, att begreppet ”interna meddelanden” omfattar all information som cirkulerar inom en offentlig myndighet och som, vid tidpunkten för begäran om tillgång till information, inte har lämnat myndighetens interna sfär, i förekommande fall efter det att informationen har mottagits av myndigheten och förutsatt att den inte har gjorts eller inte borde ha gjorts tillgänglig för allmänheten före mottagandet. |
| --- | --- |

1)

Artikel 4.1 första stycket e i Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/4/EG av den 28 januari 2003 om allmänhetens tillgång till miljöinformation och om upphävande av rådets direktiv 90/313/EEG ska tolkas så, att begreppet ”interna meddelanden” omfattar all information som cirkulerar inom en offentlig myndighet och som, vid tidpunkten för begäran om tillgång till information, inte har lämnat myndighetens interna sfär, i förekommande fall efter det att informationen har mottagits av myndigheten och förutsatt att den inte har gjorts eller inte borde ha gjorts tillgänglig för allmänheten före mottagandet.

| 2) | Artikel 4.1 första stycket e i direktiv 2003/4 ska tolkas så, att tillämpningen av det undantag från rätten till tillgång till miljöinformation som föreskrivs i denna bestämmelse för en offentlig myndighets interna meddelanden är inte begränsad i tiden. Detta undantag kan emellertid endast tillämpas under den period under vilken det är motiverat att skydda den begärda informationen. |
| --- | --- |

2)

Artikel 4.1 första stycket e i direktiv 2003/4 ska tolkas så, att tillämpningen av det undantag från rätten till tillgång till miljöinformation som föreskrivs i denna bestämmelse för en offentlig myndighets interna meddelanden är inte begränsad i tiden. Detta undantag kan emellertid endast tillämpas under den period under vilken det är motiverat att skydda den begärda informationen.

---

(1)  EUT C 406 du 2.12.2019

---

| 8.3.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 79/14 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 79/14

---

Domstolens dom (sjätte avdelningen) av den 20 januari 2021 (begäran om förhandsavgörande från Curtea de Apel Alba Iulia – Rumänien) – Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Sibiu, Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Braşov mot LN

(Mål C-655/19) (1)

(Begäran om förhandsavgörande - Beskattning - Mervärdesskatt - Direktiv 2006/112/EG - Artikel 2 - Artikel 9 - Begreppen ”ekonomisk verksamhet” och ”beskattningsbar person” - Transaktioner som syftar till att fortlöpande vinna intäkter av tillgångar - En borgenärs förvärv av fastigheter vid exekutiv försäljning för att få täckning för sina lånefordringar, för vilka dessa fastigheter lämnats som säkerhet, och efterföljande försäljning av samma fastigheter - Rent äganderättsutnyttjande från fastighetsägarens sida)

(2021/C 79/16)

Rättegångsspråk: rumänska

Hänskjutande domstol

Curtea de Apel Alba Iulia

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Sibiu, Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Braşov

Motpart: LN

Domslut

Artiklarna 2.1 a och 9.1 i rådets direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt ska tolkas på så sätt att en transaktion varigenom en person ropar in en fastighet på en exekutiv auktion som genomförts i syfte att möjliggöra återbetalning av ett tidigare beviljat lån, och därefter säljer denna fastighet, inte i sig utgör ekonomisk verksamhet, om denna transaktion är att betrakta som ett rent äganderättsutnyttjande och som en sund förvaltning av privata tillgångar, vilket innebär att nämnda person inte kan anses utgöra en beskattningsbar person med anledning av nämnda transaktion.

---

(1)  EUT C 19, 20.1.2020.

---

| 8.3.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 79/14 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 79/14

---

Domstolens dom (nionde avdelningen) av den 14 januari 2021 – Europeiska kommissionen mot Republiken Italien

(Mål C-744/19) (1)

(Fördragsbrott - Direktiv 2013/59/Euratom - Grundläggande säkerhetsnormer för skydd mot de faror som uppstår till följd av exponering för joniserande strålning - Artikel 106 - Underlåtenhet att införliva inom den föreskrivna fristen)

(2021/C 79/17)

Rättegångsspråk: italienska

Parter

Sökande: Europeiska kommissionen (ombud: R. Tricot och G. Gattinara)

Svarande: Republiken Italien (ombud: G. Palmieri och C. Colelli, avvocato dello Stato)

Domslut

| 1) | Republiken Italien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 106.1 och 3 i rådets direktiv 2013/59/Euratom av den 5 december 2013 om fastställande av grundläggande säkerhetsnormer för skydd mot de faror som uppstår till följd av exponering för joniserande strålning, och om upphävande av direktiven 89/618/Euratom, 90/641/Euratom, 96/29/Euratom, 97/43/Euratom och 2003/122/Euratom genom att inte inom den föreskrivna fristen anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet, eller i vart fall genom att inte omedelbart underrätta kommissionen om sådana åtgärder. |
| --- | --- |

1)

Republiken Italien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 106.1 och 3 i rådets direktiv 2013/59/Euratom av den 5 december 2013 om fastställande av grundläggande säkerhetsnormer för skydd mot de faror som uppstår till följd av exponering för joniserande strålning, och om upphävande av direktiven 89/618/Euratom, 90/641/Euratom, 96/29/Euratom, 97/43/Euratom och 2003/122/Euratom genom att inte inom den föreskrivna fristen anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet, eller i vart fall genom att inte omedelbart underrätta kommissionen om sådana åtgärder.

| 2) | Republiken Italien ska ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2)

Republiken Italien ska ersätta rättegångskostnaderna.

---

(1)  EUT C 399, 25.11.2019.

---

| 8.3.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 79/15 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 79/15

---

Domstolens dom (åttonde avdelningen) av den 21 januari 2021 (begäran om förhandsavgörande från Tribunal Superior de Justicia de Cataluña – Spanien) – – Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) mot BT

(Mål C-843/19) (1)

(Begäran om förhandsavgörande - Socialpolitik - Likabehandling av kvinnor och män i fråga om social trygghet - Direktiv 79/7/EEG - Artikel 4.1 - Frivillig förtidspensionering - Förtidspension - Huruvida rätt till sådan pension föreligger - Det pensionsbelopp som ska erhållas måste uppgå till minst det lagstadgade minimipensionsbeloppet - Andel arbetstagare av respektive kön som utesluts från möjlighet till förtidspension - Motivering av en eventuell nackdel för kvinnliga arbetstagare - Syftet med den berörda medlemsstatens socialpolitik)

(2021/C 79/18)

Rättegångsspråk: spanska

Hänskjutande domstol

Tribunal Superior de Justicia de Cataluña

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)

Motpart: BT

Domslut

Artikel 4.1 i rådets direktiv 79/7/EEG av den 19 december 1978 om successivt genomförande av principen om likabehandling av kvinnor och män i fråga om social trygghet ska tolkas så, att den inte utgör hinder för en nationell lagstiftning som, när en arbetstagare som är ansluten till det allmänna systemet för social trygghet frivilligt väljer att gå i pension i förtid, uppställer som krav för rätten till förtidspension att pensionsbeloppet minst uppgår till ett belopp motsvarande den minimipension som arbetstagaren skulle ha rätt till vid 65 års ålder, även om denna lagstiftning särskilt missgynnar kvinnliga arbetstagare i förhållande till manliga arbetstagare, vilket det ankommer på den hänskjutande domstolen att pröva. Det ovannämnda gäller dock under förutsättning att denna konsekvens motiveras av objektiva och legitima socialpolitiska skäl som inte har något med diskriminering på grund av kön att göra.

---

(1)  EUT C 54, 17.02.2020.

---

| 8.3.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 79/16 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 79/16

---

Domstolens beslut (sjätte avdelningen) av den 3 december 2020 (begäran om förhandsavgörande från Cour du travail de Liège – Belgien) – Agence fédérale pour l'Accueil des demandeurs d'asile (Fedasil) mot M. (C-67/20), C. (C-68/20), C. (C-69/20),

(Mål C-67/20 till C-69/20) (1)

(Begäran om förhandsavgörande - Det saknas skäl att pröva begäran)

(2021/C 79/19)

Rättegångsspråk: franska

Hänskjutande domstol

Cour du travail de Liège

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Agence fédérale pour l'Accueil des demandeurs d'asile (Fedasil)

Motparter: M. (C-67/20), C. (C-68/20), C. (C-69/20)

Avgörande

Det saknas skäl att pröva begäran om förhandsavgörande som framställts av Cour du travail de Liège (Belgien) genom beslut av den 10 februari 2020.

---

(1)  EUT C 161, 11.5.2020

---

| 8.3.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 79/16 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 79/16

---

Domstolens beslut (nionde avdelningen) av den 3 december 2020 (begäran om förhandsavgörande från Curtea de Apel Alba Iulia – Rumänien) – Siebenburgisches Nugat SRL mot Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Braşov, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală a Vămilor – Direcţia Regională Vamală Braşov – Biroul Vamal de Interior Sibiu

(Mål C-99/20) (1)

(Begäran om förhandsavgörande - Artikel 99 i domstolens rättegångsregler - Tullunionen - Gemensamma tulltaxan - Kombinerande nomenklaturen - Tulltaxenummer - Undernummer 8302 41 30 - Komponenter till gardinstänger av metall)

(2021/C 79/20)

Rättegångsspråk: rumänska

Hänskjutande domstol

Curtea de Apel Alba Iulia

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Siebenburgisches Nugat SRL

Motparter: Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Braşov, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală a Vămilor – Direcţia Regională Vamală Braşov – Biroul Vamal de Interior Sibiu

Övrig deltagare i rättegången: Hans Draser Internationales Marketing

Avgörande

Kombinerade nomenklaturen i bilaga I till rådets förordning (EEG) nr 2658/87 av den 23 juli 1987 om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan, i dess lydelse enligt Kommissionens genomförandeförordning (EU) 2015/1754 av den 6 oktober 2015 om ändring av bilaga I till rådets förordning (EEG) nr 2658/87 om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan, ska tolkas så, att komponenter till gardinstänger av metall i form av rör med finish (målade, förnicklade, förkromade) omfattas av undernummer 8302 41 90, såvida inte dessa rör består av formjärn, rör eller stänger som helg enkelt har kapats av till önskvärd längd, vilket det ankommer på den hänskjutande domstolen att kontrollera vad gäller tullklassificeringen av varorna.

---

(1)  EUT C 279, 24.8.2020

---

| 8.3.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 79/17 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 79/17

---

Domstolens beslut (tionde avdelningen) av den 10 december 2020 (begäran om förhandsavgörande från Ufficio del Giudice di Pace di Lanciano – Italien) – XX mot OO

(Mål C-220/20) (1)

(Begäran om förhandsavgörande - Artikel 53.2 och artikel 94 i domstolens rättegångsregler - Nationell hälsokris - Kontinuitet i den dömande verksamheten - Uppskjutna förhandlingar - Avsaknad av tillräckliga uppgifter om de faktiska och rättsliga omständigheterna i det nationella målet och om skälen till varför det är nödvändigt att tolkningsfrågan besvaras - Uppenbart att talan ska avvisas)

(2021/C 79/21)

Rättegångsspråk: italienska

Hänskjutande domstol

Ufficio del Giudice di Pace di Lanciano

Parter i målet vid den nationella domstolen

Kärande: XX

Svarande: OO

Ytterligare deltagare i rättegången: WW, XC, VS,

Avgörande

Det är uppenbart att den begäran om förhandsavgörande som genom beslut av den 18 maj 2020 framställts av Giudice di pace di Lanciano (fredsdomare i Lanciano, Italien) ska avvisas.

---

(1)  EUT C 279, 24.8.2020.

---

| 8.3.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 79/18 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 79/18

---

Domstolens beslut (tionde avdelningen) av den 26 november 2020 (begäran om förhandsavgörande från Consiglio di Stato – Italien) – Colt Technology Services SpA, Wind Tre SpA, Telecom Italia SpA, Voidafone Italia SpA, Ministero della Giustizia, Ministero dello Sviluppo economico, Ministero dell’economia e delle finanze mot Ministero della Giustizia, Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell’economia e delle finanze, Wind Tre SpA, Procura generale della Repubblica presso la Corte d’appello di Reggio Calabria, Procura della Repubblica presso il Tribunale di Cagliari, Procura della Repubblica presso il Tribunale di Roma, Procura della Repubblica presso il Tribunale di Locri

(Mål C-318/20) (1)

(Begäran om förhandsavgörande - Principen om förbud mot diskriminering på grund av nationalitet - Nationella bestämmelser om taxan för avlyssningstjänster som rättsliga myndigheter gett order om - Principen om full ersättning av telekomoperatörernas kostnader har inte beaktats - Artikel 53.2 och artikel 94 i domstolens rättegångsregler - De faktiska och rättsliga omständigheterna i det nationella målet har inte preciserats i tillräcklig utsträckning så inte heller skälen till varför det är nödvändigt att besvara tolkningsfrågorna - Uppenbart att begäran om förhandsavgörande ska avvisas)

(2021/C 79/22)

Rättegångsspråk: italienska

Hänskjutande domstol

Consiglio di Stato

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Colt Technology Services SpA, Wind Tre SpA, Telecom Italia SpA, Ministero della Giustizia, Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell’Economia e delle Finanze, Vodafone Italia SpA

Ytterligare deltagare i rättegången: Procura generale della Repubblica presso la Corte d’appello di Reggio Calabria, Procura della Repubblica presso il Tribunale di Cagliari, Procura della Repubblica presso il Tribunale di Roma

Motparter: Ministero della Giustizia, Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell'Economia e delle Finanze, Procura della Repubblica presso il Tribunale di Roma, Procura della Repubblica presso il Tribunale di Cagliari, Procura generale della Repubblica presso la Corte d’appello di Reggio Calabria, Wind Tre SpA, Procura della Repubblica presso il Tribunale di Locri

Avgörande

Det är uppenbart att begäran om förhandsavgörande som framställts av Consiglio di Stato (Högsta förvaltningsdomstolen, Italien), genom beslut av den 13 februari 2020 inte kan upptas till sakprövning.

---

(1)  EUT C 348, 10.10.2020

---

| 8.3.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 79/18 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 79/18

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (Österrike) den 1 juli 2020 – A, M mot Bezirkshauptmannschaft Kirchdorf

(Mål C-293/20)

(2021/C 79/23)

Rättegångsspråk: tyska

Hänskjutande domstol

Landesverwaltungsgericht Oberösterreich

Parter i det nationella målet

Klagande: A, M

Motpart: Bezirkshauptmannschaft Kirchdorf

Berörd part: Finanzamt Kirchdorf – Perg – Steyr

Domstolen (tionde avdelningen) har genom beslut av den 20 januari 2021 beslutat att det är uppenbart att den begäran om förhandsavgörande som ingetts av Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (Österrike) genom beslut av den 29 juni 2020 ska avvisas.

---

| 8.3.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 79/19 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 79/19

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Juzgado de lo Social no 26 de Barcelona (Spanien) den 19 november 2020 – KM mot Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)

(Mål C-625/20)

(2021/C 79/24)

Rättegångsspråk: spanska

Hänskjutande domstol

Juzgado de lo Social no 26 de Barcelona

Parter i det nationella målet

Sökande: KM

Motpart: Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)

Tolkningsfrågor

| 1) | Utgör den spanska bestämmelsen om förenlighet av förmåner, som återfinns i artikel 163.1 LGSS, tolkad i rättspraxis, som förbjuder kombination av två förmåner till följd av total och bestående arbetsoförmåga som erkänns i samma system, samtidigt som den medger förenlighet i det fall förmånerna erkänns i olika system, även om de i båda fallen har intjänats på grundval av oberoende avgifter, med hänsyn till fördelningen enligt kön i de olika spanska socialförsäkringssystemen, hinder för de unionsbestämmelser som återfinns i artikel 4 i rådets direktiv 79/7/EEG av den 19 december 1978 om successivt genomförande av principen om likabehandling av kvinnor och män i fråga om social trygghet (1) och artikel 5 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/54/EG av den 5 juli 2006 om genomförandet av principen om lika möjligheter och likabehandling av kvinnor och män i arbetslivet (2) (omarbetning), och leder den till indirekt diskriminering på grund av kön eller genus? |
| --- | --- |

1)

Utgör den spanska bestämmelsen om förenlighet av förmåner, som återfinns i artikel 163.1 LGSS, tolkad i rättspraxis, som förbjuder kombination av två förmåner till följd av total och bestående arbetsoförmåga som erkänns i samma system, samtidigt som den medger förenlighet i det fall förmånerna erkänns i olika system, även om de i båda fallen har intjänats på grundval av oberoende avgifter, med hänsyn till fördelningen enligt kön i de olika spanska socialförsäkringssystemen, hinder för de unionsbestämmelser som återfinns i artikel 4 i rådets direktiv 79/7/EEG av den 19 december 1978 om successivt genomförande av principen om likabehandling av kvinnor och män i fråga om social trygghet (1) och artikel 5 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/54/EG av den 5 juli 2006 om genomförandet av principen om lika möjligheter och likabehandling av kvinnor och män i arbetslivet (2) (omarbetning), och leder den till indirekt diskriminering på grund av kön eller genus?

| 2) | Om svaret på den första frågan är nekande: Kan ovan angivna spanska lagstiftning strida mot unionslagstiftningen i det fall förmånerna har sin grund i olika skador? |
| --- | --- |

2)

Om svaret på den första frågan är nekande: Kan ovan angivna spanska lagstiftning strida mot unionslagstiftningen i det fall förmånerna har sin grund i olika skador?

---

(1)  EGT L 6, 1979, s. 24; svensk specialutgåva, område 5, volym 2, s. 111.

(2)  EUT L 204, 2006, s. 23.

---

| 8.3.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 79/19 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 79/19

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Consiglio di Giustizia amministrativa per la Regione siciliana (Italien) den 27 november 2020 – Caruter s.r.l. mot S.R.R. Messina Provincia S.c.P.A., Comune di Basicò, Comune di Falcone, Comune di Fondachelli Fantina, Comune di Gioiosa Marea, Comune di Librizzi, Comune di Mazzarrà Sant'Andrea, Comune di Montagnareale, Comune di Oliveri, Comune di Piraino, Comune di San Piero Patti, Regione Siciliana – Urega – Ufficio regionale espletamento gare d’appalti lavori pubblici Messina, Regione Siciliana – Assessorato regionale delle infrastrutture e della mobilità

(Mål C-642/20)

(2021/C 79/25)

Rättegångsspråk: italienska

Hänskjutande domstol

Consiglio di Giustizia amministrativa per la Regione siciliana

Parter i det nationella målet

Klagande: Caruter s.r.l.

Motparter: S.R.R. Messina Provincia S.c.P.A., Comune di Basicò, Comune di Falcone, Comune di Fondachelli Fantina, Comune di Gioiosa Marea, Comune di Librizzi, Comune di Mazzarrà Sant'Andrea, Comune di Montagnareale, Comune di Oliveri, Comune di Piraino, Comune di San Piero Patti, Regione Siciliana – Urega – Ufficio regionale espletamento gare d’appalti lavori pubblici Messina, Regione Siciliana – Assessorato regionale delle infrastrutture e della mobilità

Tolkningsfråga

Utgör artikel 63 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/24 (1) av den 26 februari 2014, som rör institutet åberopande av andra enheters kapacitet, jämförd med principerna om etableringsfrihet och frihet att tillhandahålla tjänster i artiklarna 49 [FEUF] och 56 [FEUF], hinder för att tillämpa de italienska bestämmelserna om ”urvalskriterier och processledning från myndighetens sida” i den inskjutna satsen i den näst sista meningen i artikel 83.8 i Codice dei contratti pubblici (lagen om offentlig upphandling) i decreto legislativo 18 aprile 2016, n. 50 (lagstiftningsdekret nr 50 av den 18 april 2016), i den meningen att vid användning av institutet åberopande av andra enheters kapacitet (i artikel 89 i lagen om offentlig upphandling i lagstiftningsdekret nr 50 av den 18 april 2016) ska företrädaren för det anbudsgivande konsortiet under alla omständigheter till största delen uppfylla kraven och utföra tjänsterna?

---

(1)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/24/EU av den 26 februari 2014 om offentlig upphandling och om upphävande av direktiv 2004/18/EG (EUT L 94, 2014, s. 65).

---

| 8.3.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 79/20 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 79/20

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Apelativen sad Sofia (Bulgarien) den 15 november 2020 – brottmål mot VD

(Mål C-654/20)

(2021/C 79/26)

Rättegångsspråk: bulgariska

Hänskjutande domstol

Apelativen sad Sofia

Part i brottmålet vid den nationella domstolen

VD

Tolkningsfrågor

| 1. | Utgör den straffrättsliga legalitetsprincipen hinder för en nationell bestämmelse, enligt vilken det för ett och samma handlande, nämligen framförandet av ett motorfordon under tiden som förarens körkort har återkallats, såsom en administrativ sanktion, samtidigt föreskrivs ett förvaltningsrättsligt och ett straffrättsligt ansvar, utan att det finns kriterier som möjliggör en objektiv avgränsning mellan de båda ansvarskategorierna? |
| --- | --- |

1.

Utgör den straffrättsliga legalitetsprincipen hinder för en nationell bestämmelse, enligt vilken det för ett och samma handlande, nämligen framförandet av ett motorfordon under tiden som förarens körkort har återkallats, såsom en administrativ sanktion, samtidigt föreskrivs ett förvaltningsrättsligt och ett straffrättsligt ansvar, utan att det finns kriterier som möjliggör en objektiv avgränsning mellan de båda ansvarskategorierna?

| 2. | För det fall att Europeiska unionens domstol besvarar den första frågan nekande: Vilka befogenheter har en nationell domstol när det gäller att säkerställa en effektiv tillämpning av Europeiska unionens rättsprinciper? |
| --- | --- |

2.

För det fall att Europeiska unionens domstol besvarar den första frågan nekande: Vilka befogenheter har en nationell domstol när det gäller att säkerställa en effektiv tillämpning av Europeiska unionens rättsprinciper?

| 3. | Är ett frihetsstraff på upp till tre år, och böter på minst 200 och högst 1 000 leva (BGN), för brottet framförandet av ett motorfordon under tiden som förarens körkort har återkallats, såsom en administrativ sanktion, oproportionerligt i den mening som avses i artikel 49.3 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna? |
| --- | --- |

3.

Är ett frihetsstraff på upp till tre år, och böter på minst 200 och högst 1 000 leva (BGN), för brottet framförandet av ett motorfordon under tiden som förarens körkort har återkallats, såsom en administrativ sanktion, oproportionerligt i den mening som avses i artikel 49.3 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna?

---

| 8.3.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 79/21 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 79/21

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Sąd Okręgowy w Warszawie (Polen) den 9 december 2020 – brottmål mot M. M.

(Mål C-671/20)

(2021/C 79/27)

Rättegångsspråk: polska

Hänskjutande domstol

Sąd Okręgowy w Warszawie

Part i brottmålet vid den nationella domstolen

M.M.

Tolkningsfrågor

| 1) | Ska unionsrätten – och i synnerhet artikel 2 FEU och det där uttalade värde som rättsstaten utgör, artikel 19.a andra stycket FEU, principen om unionsrättens företräde, lojalitetsprincipen och rättssäkerhetsprincipen – tolkas så, att den utgör hinder för en medlemsstats bestämmelse, såsom artikel 41.1 och 41.3 i lag av den 27 juli 2001, Prawo o ustroju sądów powszechnych (lag om de allmänna domstolarnas organisation), i enlighet med vilken ordföranden för en domstol, själv och utan rättslig prövning, kan besluta att ändra domstolens sammansättning till följd av att ett organ, såsom avdelningen för disciplinära mål, har gett sitt samtycke till att inleda ett straffrättsligt förfarande gentemot en domare som ingick i den ursprungliga sammansättningen i denna domstol (domare I.T. vid Sąd Okręgowy (Regiondomstolen)), och detta samtycke medför att nämnde domare stängs av från sin tjänst, vilket bland annat innebär ett förbud för denna domare att sitta med i de mål vilka tilldelats honom, inklusive de mål som tilldelats honom före nämnda samtycke? |
| --- | --- |

1)

Ska unionsrätten – och i synnerhet artikel 2 FEU och det där uttalade värde som rättsstaten utgör, artikel 19.a andra stycket FEU, principen om unionsrättens företräde, lojalitetsprincipen och rättssäkerhetsprincipen – tolkas så, att den utgör hinder för en medlemsstats bestämmelse, såsom artikel 41.1 och 41.3 i lag av den 27 juli 2001, Prawo o ustroju sądów powszechnych (lag om de allmänna domstolarnas organisation), i enlighet med vilken ordföranden för en domstol, själv och utan rättslig prövning, kan besluta att ändra domstolens sammansättning till följd av att ett organ, såsom avdelningen för disciplinära mål, har gett sitt samtycke till att inleda ett straffrättsligt förfarande gentemot en domare som ingick i den ursprungliga sammansättningen i denna domstol (domare I.T. vid Sąd Okręgowy (Regiondomstolen)), och detta samtycke medför att nämnde domare stängs av från sin tjänst, vilket bland annat innebär ett förbud för denna domare att sitta med i de mål vilka tilldelats honom, inklusive de mål som tilldelats honom före nämnda samtycke?

| 2) | Ska unionsrätten, särskilt de bestämmelser som nämns i fråga 1, tolkas så, att den utgör hinder för






  a) | en medlemsstats lagstiftning, såsom artikel 42.1, 41.2 och artikel 107.1 tredje stycket i Prawo o ustroju sądów powszechnych (lag om de allmänna domstolarnas organisation), enligt vilken det är förbjudet för en nationell domstol att inom ramen för en kontroll av om den har uppfyllt villkoret att ha inrättats enligt lag, pröva den bindande verkan av och de rättsliga omständigheterna kring det i fråga 1 redovisade samtycket från avdelningen för disciplinära mål, ett samtycke som direkt ligger till grund för domstolens ändrade sammansättning, och det av detta samtycke också följer att en domare som försöker företa en sådan prövning kommer att bli föremål för disciplinära åtgärder? |
| --- | --- | --- |

2)

Ska unionsrätten, särskilt de bestämmelser som nämns i fråga 1, tolkas så, att den utgör hinder för

a)

en medlemsstats lagstiftning, såsom artikel 42.1, 41.2 och artikel 107.1 tredje stycket i Prawo o ustroju sądów powszechnych (lag om de allmänna domstolarnas organisation), enligt vilken det är förbjudet för en nationell domstol att inom ramen för en kontroll av om den har uppfyllt villkoret att ha inrättats enligt lag, pröva den bindande verkan av och de rättsliga omständigheterna kring det i fråga 1 redovisade samtycket från avdelningen för disciplinära mål, ett samtycke som direkt ligger till grund för domstolens ändrade sammansättning, och det av detta samtycke också följer att en domare som försöker företa en sådan prövning kommer att bli föremål för disciplinära åtgärder?

| b) | rättspraxis från ett nationellt organ såsom Trybunał Konstytucyjny (Författningsdomstolen), enligt vilken rättsakter från nationella myndigheter, såsom Republiken Polens president eller Krajowa Rada Sądownictwa (Nationella domstolsrådet), avseende tillsättning av personer till ett organ som avdelningen för disciplinära mål, inte kan bli föremål för domstolsprövning, inte ens ur ett EU-rättsligt perspektiv – oavsett överträdelsen allvar och grad – och utnämnandet av en person till domare följaktligen är slutgiltigt och ovedersägligt? |
| --- | --- |

b)

rättspraxis från ett nationellt organ såsom Trybunał Konstytucyjny (Författningsdomstolen), enligt vilken rättsakter från nationella myndigheter, såsom Republiken Polens president eller Krajowa Rada Sądownictwa (Nationella domstolsrådet), avseende tillsättning av personer till ett organ som avdelningen för disciplinära mål, inte kan bli föremål för domstolsprövning, inte ens ur ett EU-rättsligt perspektiv – oavsett överträdelsen allvar och grad – och utnämnandet av en person till domare följaktligen är slutgiltigt och ovedersägligt?

| 3) | Ska unionsrätten, särskilt de bestämmelser som nämns i fråga 1, tolkas så, att den utgör hinder för att det samtycke som avses i fråga 1 tillerkänns bindande verkan – särskilt vad gäller avstängning från domarämbetet – med hänsyn till att detta samtycke lämnats av ett organ, såsom avdelningen för disciplinära mål, och att därmed






  a) | samtliga statliga organ (inklusive den hänskjutande domstolen och de organ som är behöriga att bestämma och ändra den nationella domstolens sammansättning, särskilt domstolens ordförande) är skyldiga att bortse från detta samtycke och ge domaren i den nationella domstolen, som är föremål för detta samtycke, ta plats i den dömande sammansättningen, |
| --- | --- | --- |

3)

Ska unionsrätten, särskilt de bestämmelser som nämns i fråga 1, tolkas så, att den utgör hinder för att det samtycke som avses i fråga 1 tillerkänns bindande verkan – särskilt vad gäller avstängning från domarämbetet – med hänsyn till att detta samtycke lämnats av ett organ, såsom avdelningen för disciplinära mål, och att därmed

a)

samtliga statliga organ (inklusive den hänskjutande domstolen och de organ som är behöriga att bestämma och ändra den nationella domstolens sammansättning, särskilt domstolens ordförande) är skyldiga att bortse från detta samtycke och ge domaren i den nationella domstolen, som är föremål för detta samtycke, ta plats i den dömande sammansättningen,

| b) | en domstol vars dömande sammansättning i vilken den domare som ursprungligen tilldelats målet inte längre sitter med – enbart på grund av att han är föremål för ovannämnda samtycke – inte utgör en domstol som har inrättats enligt lag och således inte, i egenskap av ”domstol”, kan uttala sig i frågor om tillämpning eller tolkning av unionsrätten? |
| --- | --- |

b)

en domstol vars dömande sammansättning i vilken den domare som ursprungligen tilldelats målet inte längre sitter med – enbart på grund av att han är föremål för ovannämnda samtycke – inte utgör en domstol som har inrättats enligt lag och således inte, i egenskap av ”domstol”, kan uttala sig i frågor om tillämpning eller tolkning av unionsrätten?

| 4) | Har det någon betydelse för svaren på de föregående frågorna att avdelningen för disciplinära mål och Trybunał Konstytucyjny (Författningsdomstolen), på grund av bristande oavhängighet och konstaterade åsidosättanden av bestämmelserna om utnämning av deras ledamöter, inte säkerställer ett effektivt domstolsskydd? |
| --- | --- |

4)

Har det någon betydelse för svaren på de föregående frågorna att avdelningen för disciplinära mål och Trybunał Konstytucyjny (Författningsdomstolen), på grund av bristande oavhängighet och konstaterade åsidosättanden av bestämmelserna om utnämning av deras ledamöter, inte säkerställer ett effektivt domstolsskydd?

---

| 8.3.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 79/22 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 79/22

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Consiglio di Stato (Italien) den 15 december 2020 – Unilever Italia Mkt. Operations Srl mot Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

(Mål C-680/20)

(2021/C 79/28)

Rättegångsspråk: italienska

Hänskjutande domstol

Consiglio di Stato

Parter i det nationella målet

Klagande: Unilever Italia Mkt. Operations Srl

Motpart: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

Tolkningsfrågor

| 1) | Utöver de fall som avser moder/dotterbolagsförhållanden, vilka kriterier är relevanta för att fastställa huruvida samordningen enligt avtal mellan ekonomiska aktörer som formellt sett är självständiga och oberoende ger upphov till en enda ekonomisk enhet enligt artiklarna 101 FEUF och 102 FEUF? Kan i synnerhet förekomsten av en viss grad av inblandning i ett annat företags kommersiella val, vilket är typiskt för kommersiella samarbeten mellan tillverkaren och mellanhänder inom distribution, anses vara tillräcklig för att sådana företag ska kvalificeras som en del av samma ekonomiska enhet, eller krävs det en ”hierarkisk” koppling mellan de båda företagen, som går att identifiera när det finns ett avtal enligt vilket flera självständiga bolag ”underkastar” sig ett av bolagens verksamhet för arbetsledning och samordning, vilket från myndighetens sida således kräver bevis för att det systematiskt och konsekvent förekommer ett flertal riktlinjer som kan påverka företagets verksamhetsbeslut, det vill säga strategiska och operativa val av ekonomisk, industriell och kommersiell art? |
| --- | --- |

1)

Utöver de fall som avser moder/dotterbolagsförhållanden, vilka kriterier är relevanta för att fastställa huruvida samordningen enligt avtal mellan ekonomiska aktörer som formellt sett är självständiga och oberoende ger upphov till en enda ekonomisk enhet enligt artiklarna 101 FEUF och 102 FEUF? Kan i synnerhet förekomsten av en viss grad av inblandning i ett annat företags kommersiella val, vilket är typiskt för kommersiella samarbeten mellan tillverkaren och mellanhänder inom distribution, anses vara tillräcklig för att sådana företag ska kvalificeras som en del av samma ekonomiska enhet, eller krävs det en ”hierarkisk” koppling mellan de båda företagen, som går att identifiera när det finns ett avtal enligt vilket flera självständiga bolag ”underkastar” sig ett av bolagens verksamhet för arbetsledning och samordning, vilket från myndighetens sida således kräver bevis för att det systematiskt och konsekvent förekommer ett flertal riktlinjer som kan påverka företagets verksamhetsbeslut, det vill säga strategiska och operativa val av ekonomisk, industriell och kommersiell art?

| 2) | Vid bedömningen av huruvida det föreligger missbruk av dominerande ställning som skett genom exklusivitetsklausuler, ska artikel 102 FEUF tolkas på så sätt att konkurrensmyndigheten anses ha en skyldighet att kontrollera huruvida effekten av dessa klausuler är sådan att konkurrenter som är lika effektiva utestängs från marknaden och att noggrant granska de ekonomiska analyser som parten har gett in rörande det omstridda beteendets faktiska förmåga att utestänga lika effektiva konkurrenter från marknaden, eller ska det, i fråga om utestängande exklusivitetsklausuler eller beteenden som kännetecknas av en rad olika former av missbruk (lojalitetsrabatter och exklusivitetsklausuler), anses att det inte föreligger någon rättslig skyldighet för myndigheten att basera konstaterandet att det skett en överträdelse av konkurrensrätten på kriteriet om en lika effektiv konkurrent? |
| --- | --- |

2)

Vid bedömningen av huruvida det föreligger missbruk av dominerande ställning som skett genom exklusivitetsklausuler, ska artikel 102 FEUF tolkas på så sätt att konkurrensmyndigheten anses ha en skyldighet att kontrollera huruvida effekten av dessa klausuler är sådan att konkurrenter som är lika effektiva utestängs från marknaden och att noggrant granska de ekonomiska analyser som parten har gett in rörande det omstridda beteendets faktiska förmåga att utestänga lika effektiva konkurrenter från marknaden, eller ska det, i fråga om utestängande exklusivitetsklausuler eller beteenden som kännetecknas av en rad olika former av missbruk (lojalitetsrabatter och exklusivitetsklausuler), anses att det inte föreligger någon rättslig skyldighet för myndigheten att basera konstaterandet att det skett en överträdelse av konkurrensrätten på kriteriet om en lika effektiv konkurrent?

---

| 8.3.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 79/22 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 79/22

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Augstākā tiesa (Senāts) (Lettland) den 22 december 2020 – SIA DOBELES HES mot Sabiedrisko pakalpojumu regulēšanas komisija, Ekonomikas ministrija, Finanšu ministrija

(Mål C-702/20)

(2021/C 79/29)

Rättegångsspråk: lettiska

Hänskjutande domstol

Augstākā tiesa (Senāts)

Parter i det nationella målet

Klagande i första instans och klagande i andra instans genom anslutning: SIA DOBELES HES

Motpart i första instans och klagande i andra instans: Sabiedrisko pakalpojumu regulēšanas komisija

Ytterligare deltagare i rättegången: Ekonomikas ministrija, Finanšu ministrija

Tolkningsfrågor

| 1) | Ska den skyldighet som åläggs den offentliga aktören att köpa el till ett pris som överstiger marknadspriset av producenter som använder förnybara energikällor för elproduktion, genom att nyttja den skyldighet som åläggs slutförbrukaren att betala i förhållande till förbrukningen, anses utgöra en statlig åtgärd eller en åtgärd som vidtas med hjälp av statliga medel i den mening som avses i artikel 107.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt? |
| --- | --- |

1)

Ska den skyldighet som åläggs den offentliga aktören att köpa el till ett pris som överstiger marknadspriset av producenter som använder förnybara energikällor för elproduktion, genom att nyttja den skyldighet som åläggs slutförbrukaren att betala i förhållande till förbrukningen, anses utgöra en statlig åtgärd eller en åtgärd som vidtas med hjälp av statliga medel i den mening som avses i artikel 107.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt?

| 2) | Ska begreppet ”avreglering” tolkas på så sätt att avregleringen ska anses ha genomförts när vissa inslag av frihandel förekommer, som till exempel avtal som ingåtts av en offentlig aktör med leverantörer i andra medlemsstater? Kan det anses att avregleringen av elmarknaden inleds vid den tidpunkt då lagstiftningen ger vissa elförbrukare (till exempel elförbrukare som är anslutna till överföringssystemet eller elförbrukare som inte är hushållskunder och som är anslutna till distributionssystemet) rätt att byta eldistributör? Vilken betydelse har utvecklingen av regleringen av elmarknaden i Lettland vid bedömningen av de stöd som beviljats elproducenterna mot bakgrund av artikel 107.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (vad gäller svaret på den första frågan), särskilt situationen före år 2007? |
| --- | --- |

2)

Ska begreppet ”avreglering” tolkas på så sätt att avregleringen ska anses ha genomförts när vissa inslag av frihandel förekommer, som till exempel avtal som ingåtts av en offentlig aktör med leverantörer i andra medlemsstater? Kan det anses att avregleringen av elmarknaden inleds vid den tidpunkt då lagstiftningen ger vissa elförbrukare (till exempel elförbrukare som är anslutna till överföringssystemet eller elförbrukare som inte är hushållskunder och som är anslutna till distributionssystemet) rätt att byta eldistributör? Vilken betydelse har utvecklingen av regleringen av elmarknaden i Lettland vid bedömningen av de stöd som beviljats elproducenterna mot bakgrund av artikel 107.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (vad gäller svaret på den första frågan), särskilt situationen före år 2007?

| 3) | Om svaren på den första och den andra frågan ger vid handen att det stöd som beviljats elproducenterna inte utgör statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, medför den omständigheten att klaganden för närvarande verkar på en avreglerad elmarknad och att utbetalning av ersättning nu skulle ge klaganden en fördel i förhållande till övriga aktörer på marknaden i fråga, att ersättning för skada ska anses vara ett statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt? |
| --- | --- |

3)

Om svaren på den första och den andra frågan ger vid handen att det stöd som beviljats elproducenterna inte utgör statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, medför den omständigheten att klaganden för närvarande verkar på en avreglerad elmarknad och att utbetalning av ersättning nu skulle ge klaganden en fördel i förhållande till övriga aktörer på marknaden i fråga, att ersättning för skada ska anses vara ett statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt?

| 4) | Om svaren på den första och den andra frågan ger vid handen att det stöd som beviljats elproducenterna är statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, ska klagandens yrkande – mot bakgrund av den kontroll av statligt stöd som föreskrivs i den bestämmelsen – om ersättning för den skada som klaganden åsamkats till följd av ett ofullständigt fullgörande av den lagliga rätten till högre betalning för den producerade elen, anses utgöra en ansökan om ett nytt statligt stöd, eller en ansökan om utbetalning av den del av ett statligt stöd som inte mottagits tidigare? |
| --- | --- |

4)

Om svaren på den första och den andra frågan ger vid handen att det stöd som beviljats elproducenterna är statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, ska klagandens yrkande – mot bakgrund av den kontroll av statligt stöd som föreskrivs i den bestämmelsen – om ersättning för den skada som klaganden åsamkats till följd av ett ofullständigt fullgörande av den lagliga rätten till högre betalning för den producerade elen, anses utgöra en ansökan om ett nytt statligt stöd, eller en ansökan om utbetalning av den del av ett statligt stöd som inte mottagits tidigare?

| 5) | Om den fjärde tolkningsfrågan besvaras så, att ansökan om ersättning – mot bakgrund av de tidigare omständigheterna – ska anses vara en ansökan om utbetalning av den del av ett statligt stöd som inte mottagits tidigare, medför artikel 107.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt – för att nu uttala sig om utbetalningen av detta statliga stöd – att den aktuella marknadssituationen ska analyseras och att nu gällande lagstiftning ska beaktas (inbegripet nuvarande begränsningar för att förhindra överkompensation)? |
| --- | --- |

5)

Om den fjärde tolkningsfrågan besvaras så, att ansökan om ersättning – mot bakgrund av de tidigare omständigheterna – ska anses vara en ansökan om utbetalning av den del av ett statligt stöd som inte mottagits tidigare, medför artikel 107.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt – för att nu uttala sig om utbetalningen av detta statliga stöd – att den aktuella marknadssituationen ska analyseras och att nu gällande lagstiftning ska beaktas (inbegripet nuvarande begränsningar för att förhindra överkompensation)?

| 6) | Är det relevant – för tolkningen av artikel 107.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt – att vindkraftverk, till skillnad från vattenkraftverk, tidigare har dragit nytta av ett fullständigt stöd? |
| --- | --- |

6)

Är det relevant – för tolkningen av artikel 107.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt – att vindkraftverk, till skillnad från vattenkraftverk, tidigare har dragit nytta av ett fullständigt stöd?

| 7) | Är det relevant – för tolkningen av artikel 107.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt – att endast vissa vattenkraftverk som tidigare mottagit ofullständiga stöd nu får ersättning? |
| --- | --- |

7)

Är det relevant – för tolkningen av artikel 107.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt – att endast vissa vattenkraftverk som tidigare mottagit ofullständiga stöd nu får ersättning?

| 8) | Ska artiklarna 3.2 och 7.1 i kommissionens förordning (EU) nr 1407/2013 av den 18 december 2013 om tillämpningen av artiklarna 107 och 108 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt på stöd av mindre betydelse, (1) tolkas på så sätt att eftersom beloppet för det omtvistade stödet i målet vid den nationella domstolen inte överstiger tröskeln för stöd av mindre betydelse, ska detta stöd anses uppfylla kriterierna för stöd av mindre betydelse? Ska artikel 5.2 i förordning nr 1407/2013, i det nu aktuella målet, tolkas på så sätt att den omständigheten att utbetalningen av ersättning på grund av skada anses vara ett stöd av mindre betydelse – med hänsyn till villkoren för att förhindra överkompensation i kommissionens beslut SA.43140 – kan ge upphov till oacceptabel kumulering? |
| --- | --- |

8)

Ska artiklarna 3.2 och 7.1 i kommissionens förordning (EU) nr 1407/2013 av den 18 december 2013 om tillämpningen av artiklarna 107 och 108 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt på stöd av mindre betydelse, (1) tolkas på så sätt att eftersom beloppet för det omtvistade stödet i målet vid den nationella domstolen inte överstiger tröskeln för stöd av mindre betydelse, ska detta stöd anses uppfylla kriterierna för stöd av mindre betydelse? Ska artikel 5.2 i förordning nr 1407/2013, i det nu aktuella målet, tolkas på så sätt att den omständigheten att utbetalningen av ersättning på grund av skada anses vara ett stöd av mindre betydelse – med hänsyn till villkoren för att förhindra överkompensation i kommissionens beslut SA.43140 – kan ge upphov till oacceptabel kumulering?

| 9) | Om det i det nu aktuella målet anses att ett statligt stöd har beviljats/utbetalats, ska artikel 1 b och c i rådets förordning (EU) 2015/1589 av den 13 juli 2015 om genomförandebestämmelser för artikel 108 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (2) tolkas på så sätt att omständigheter som de i förevarande mål motsvarar ett nytt statligt stöd och inte ett befintligt statligt stöd? |
| --- | --- |

9)

Om det i det nu aktuella målet anses att ett statligt stöd har beviljats/utbetalats, ska artikel 1 b och c i rådets förordning (EU) 2015/1589 av den 13 juli 2015 om genomförandebestämmelser för artikel 108 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (2) tolkas på så sätt att omständigheter som de i förevarande mål motsvarar ett nytt statligt stöd och inte ett befintligt statligt stöd?

| 10) | Om den nionde tolkningsfrågan besvaras jakande, ska – vid en bedömning av huruvida klagandens situation överensstämmer med de stöd som anses vara befintliga stöd i enlighet med artikel 1 b iv) i förordning 2015/1589 – endast den dag beaktas när stödet faktiskt utbetalades, som utgångspunkt för preskriptionstiden i enlighet med artikel 17.2 i förordning 2015/1589? |
| --- | --- |

10)

Om den nionde tolkningsfrågan besvaras jakande, ska – vid en bedömning av huruvida klagandens situation överensstämmer med de stöd som anses vara befintliga stöd i enlighet med artikel 1 b iv) i förordning 2015/1589 – endast den dag beaktas när stödet faktiskt utbetalades, som utgångspunkt för preskriptionstiden i enlighet med artikel 17.2 i förordning 2015/1589?

| 11) | Om det anses att ett statligt stöd har beviljats/utbetalats, ska artikel 108.3 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt och artiklarna 2.1 och 3 i förordning 2015/1589 tolkas på så sätt att ett förfarande för anmälan av ett statligt stöd som det är fråga om i förevarande mål anses lämpligt när den nationella domstolen bifaller ansökan om ersättning för skada under förutsättning att det har mottagits ett beslut av kommissionen genom vilket stödet godkänns, och ålägger ekonomiministeriet att till kommissionen översända, inom två månader från det att domen meddelas, vederbörlig förklaring om stöd till kommersiell verksamhet? |
| --- | --- |

11)

Om det anses att ett statligt stöd har beviljats/utbetalats, ska artikel 108.3 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt och artiklarna 2.1 och 3 i förordning 2015/1589 tolkas på så sätt att ett förfarande för anmälan av ett statligt stöd som det är fråga om i förevarande mål anses lämpligt när den nationella domstolen bifaller ansökan om ersättning för skada under förutsättning att det har mottagits ett beslut av kommissionen genom vilket stödet godkänns, och ålägger ekonomiministeriet att till kommissionen översända, inom två månader från det att domen meddelas, vederbörlig förklaring om stöd till kommersiell verksamhet?

| 12) | Är den omständigheten relevant – för tolkningen av artikel 107.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt – att ersättning för skada begärs från ett offentligt organ (tillsynskommissionen för allmännyttiga tjänster) som tidigare inte har varit tvungen att bära sådana kostnader, liksom den omständigheten att detta organs budget utgörs av statliga avgifter som betalas av leverantörer av allmännyttiga tjänster i de sektorer som regleras, och som endast är avsedda för tillsynsverksamhet? |
| --- | --- |

12)

Är den omständigheten relevant – för tolkningen av artikel 107.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt – att ersättning för skada begärs från ett offentligt organ (tillsynskommissionen för allmännyttiga tjänster) som tidigare inte har varit tvungen att bära sådana kostnader, liksom den omständigheten att detta organs budget utgörs av statliga avgifter som betalas av leverantörer av allmännyttiga tjänster i de sektorer som regleras, och som endast är avsedda för tillsynsverksamhet?

| 13) | Är en ersättningsordning som den i det nu aktuella målet förenlig med principerna i de unionsbestämmelser som är tillämpliga på de reglerade sektorerna, särskilt artikel 12 och skäl 30 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/20/EG av den 7 mars 2002 om auktorisation för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster (auktorisationsdirektiv), (3) i dess lydelse enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/140/EG av den 25 november 2009 (4)? |
| --- | --- |

13)

Är en ersättningsordning som den i det nu aktuella målet förenlig med principerna i de unionsbestämmelser som är tillämpliga på de reglerade sektorerna, särskilt artikel 12 och skäl 30 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/20/EG av den 7 mars 2002 om auktorisation för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster (auktorisationsdirektiv), (3) i dess lydelse enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/140/EG av den 25 november 2009 (4)?

---

(1)  EUT L 352, 2013, s. 1.

(2)  EUT L 248, 2015, s. 9.

(3)  EUT L 108, 2002, s. 21.

(4)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/140/EG av den 25 november 2009 om ändring av direktiv 2002/21/EG om ett gemensamt regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster, direktiv 2002/19/EG om tillträde till och samtrafik mellan elektroniska kommunikationsnät och tillhörande faciliteter och direktiv 2002/20/EG om auktorisation för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster (EUT L 337, 2009, s. 37).

---

| 8.3.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 79/24 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 79/24

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Consiglio di Stato (Italien) den 30 december 2020 – Comune di Lerici mot Provincia di La Spezia

(Mål C-719/20)

(2021/C 79/30)

Rättegångsspråk: italienska

Hänskjutande domstol

Consiglio di Stato

Parter i det nationella målet

Klagande: Comune di Lerici

Motpart: Provincia di La Spezia

Tolkningsfrågor

Utgör artikel 12 i direktiv 2014/24/EU (1) av den 26 februari 2014 hinder för en nationell lagstiftning som föreskriver en sammanslagning av lokala allmännyttiga företag av ekonomisk betydelse, till följd av vilken den ekonomiska aktör som inträder i den ursprungliga koncessionshavarens ställe till följd av bolagstransaktioner som har skett genom transparenta förfaranden, däribland fusioner eller förvärv, fortsätter att tillhandahålla tjänsterna till dess att kontraktet löper ut, när

| a) | den ursprungliga koncessionshavaren är ett bolag som tilldelades kontraktet in house på grundval av en motsvarande kontroll av flera myndigheter tillsammans, |
| --- | --- |

a)

den ursprungliga koncessionshavaren är ett bolag som tilldelades kontraktet in house på grundval av en motsvarande kontroll av flera myndigheter tillsammans,

| b) | den efterföljande ekonomiska aktören har valts ut genom en offentlig upphandling, och |
| --- | --- |

b)

den efterföljande ekonomiska aktören har valts ut genom en offentlig upphandling, och

| c) | villkoren för en motsvarande kontroll av flera myndigheter tillsammans, till följd av bolagstransaktionen i form av sammanslagning, inte längre är uppfyllda med avseende på någon av de lokala myndigheter som ursprungligen tilldelade kontraktet för den aktuella tjänsten? |
| --- | --- |

c)

villkoren för en motsvarande kontroll av flera myndigheter tillsammans, till följd av bolagstransaktionen i form av sammanslagning, inte längre är uppfyllda med avseende på någon av de lokala myndigheter som ursprungligen tilldelade kontraktet för den aktuella tjänsten?

---

(1)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/24/EU av den 26 februari 2014 om offentlig upphandling och om upphävande av direktiv 2004/18/EG (EUT L 94, 2014, s. 65).

---

| 8.3.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 79/25 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 79/25

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Cour de cassation (Frankrike) den 28 december 2020 – Paget Approbois SAS / Depeyre entreprises SARL, Alpha Insurance A/S och Alpha Insurance A/S / Paget Approbois SAS, Depeyre entreprises SARL

(Mål C-724/20)

(2021/C 79/31)

Rättegångsspråk: franska

Hänskjutande domstol

Cour de cassation

Parter i det nationella målet

Klagande: Paget Approbois SAS, Alpha Insurance A/S

Motpart: Depeyre entreprises SARL, Alpha Insurance A/S, Paget Approbois SAS

Tolkningsfrågor

| 1) | Ska artikel 292 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/138/EG av den 25 november 2009 om upptagande och utövande av försäkrings- och återförsäkringsverksamhet (Solvens II) (1), tolkas så, att ett förfarande som en borgenär har inlett vid en domstol i en medlemsstat avseende en försäkringsersättning för en skada, i syfte att erhålla betalning av denna ersättning av ett försäkringsbolag som är föremål för ett konkursförfarande i en annan medlemsstat, anses avse egendom eller rättigheter som försäkringsföretaget inte längre förfogar över, i den mening som avses i denna artikel? |
| --- | --- |

1)

Ska artikel 292 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/138/EG av den 25 november 2009 om upptagande och utövande av försäkrings- och återförsäkringsverksamhet (Solvens II) (1), tolkas så, att ett förfarande som en borgenär har inlett vid en domstol i en medlemsstat avseende en försäkringsersättning för en skada, i syfte att erhålla betalning av denna ersättning av ett försäkringsbolag som är föremål för ett konkursförfarande i en annan medlemsstat, anses avse egendom eller rättigheter som försäkringsföretaget inte längre förfogar över, i den mening som avses i denna artikel?

| 2) | För det fall föregående fråga ska besvaras jakande, ska lagstiftningen i den medlemsstat där förfarandet pågår reglera alla verkningar av konkursförfarandet på detta förfarande?
  I synnerhet, ska denna lagstiftning tillämpas i den mån den






  — | föreskriver att inledandet av ett sådant förfarande medför att det pågående förfarandet ska avbrytas, |
| --- | --- | --- |

2)

För det fall föregående fråga ska besvaras jakande, ska lagstiftningen i den medlemsstat där förfarandet pågår reglera alla verkningar av konkursförfarandet på detta förfarande?

I synnerhet, ska denna lagstiftning tillämpas i den mån den

—

föreskriver att inledandet av ett sådant förfarande medför att det pågående förfarandet ska avbrytas,

| — | som villkor för återupptagandet av förfarandet, föreskriver att borgenärens anspråk på försäkringsersättning ska anges i deklarationen över försäkringsbolagets skulder och att de organ som ansvar för genomförandet av konkursförfarandet ska involveras, |
| --- | --- |

—

som villkor för återupptagandet av förfarandet, föreskriver att borgenärens anspråk på försäkringsersättning ska anges i deklarationen över försäkringsbolagets skulder och att de organ som ansvar för genomförandet av konkursförfarandet ska involveras,

| — | och förbjuder ett förpliktande att betala ut ersättningen, varvid det endast kan konstateras att detta krav existerar och fastställas till sitt belopp? |
| --- | --- |

—

och förbjuder ett förpliktande att betala ut ersättningen, varvid det endast kan konstateras att detta krav existerar och fastställas till sitt belopp?

---

(1)  EUT L 335, 2009, s. 1.

---

| 8.3.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 79/26 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 79/26

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Conseil d'État (Belgien) den 29 december 2020 – CT, Ferme de la Sarte SPRL mot Région wallonne

(Mål C-726/20)

(2021/C 79/32)

Rättegångsspråk: franska

Hänskjutande domstol

Conseil d'État

Parter i det nationella målet

Klagande: CT, Ferme de la Sarte SPRL

Motpart: Région wallonne

Tolkningsfråga

Ska artikel 17 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1305/2013 av den 17 december 2013 om stöd för landsbygdsutveckling från Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (Ejflu) och om upphävande av rådets förordning (EG) nr 1698/2005 (1) tolkas så, att produktion av gräs eller gröna tak inte omfattas av bestämmelsens tillämpningsområde?

---

(1)  EUT L 347, 2013, s. 487.

---

| 8.3.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 79/26 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 79/26

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Conseil d'État (Frankrike) den 4 januari 2021 – Fédération des entreprises de la beauté / Agence nationale de sécurité du médicament et des produits de santé

(Mål C-4/21)

(2021/C 79/33)

Rättegångsspråk: franska

Hänskjutande domstol

Conseil d'État

Parter i det nationella målet

Klagande: Fédération des entreprises de la beauté

Motpart: Agence nationale de sécurité du médicament et des produits de santé

Tolkningsfrågor

| 1) | Ska skrivelsen av den 27 november 2019 från chefen för enheten ”Teknik för konsumenter, miljö och hälsa” vid Europeiska kommissionens generaldirektorat för inre marknaden, industri, entreprenörskap samt små och medelstora företag anses utgöra en förberedande rättsakt inför det beslut genom vilket kommissionen avgör huruvida en provisorisk åtgärd som vidtagits av en medlemsstat är motiverad eller inte på grundval av artikel 27.3 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1223/2009 av den 30 november 2009 om kosmetiska produkter (1), med beaktande av skrivelsens lydelse och att det saknas belägg för att den tjänsteman som undertecknade skrivelsen hade fullmakt att fatta beslut i kommissionens namn, eller ska skrivelsens anses utgöra ett sådant beslut genom vilket kommissionen slutgiltigt tar ställning? |
| --- | --- |

1)

Ska skrivelsen av den 27 november 2019 från chefen för enheten ”Teknik för konsumenter, miljö och hälsa” vid Europeiska kommissionens generaldirektorat för inre marknaden, industri, entreprenörskap samt små och medelstora företag anses utgöra en förberedande rättsakt inför det beslut genom vilket kommissionen avgör huruvida en provisorisk åtgärd som vidtagits av en medlemsstat är motiverad eller inte på grundval av artikel 27.3 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1223/2009 av den 30 november 2009 om kosmetiska produkter (1), med beaktande av skrivelsens lydelse och att det saknas belägg för att den tjänsteman som undertecknade skrivelsen hade fullmakt att fatta beslut i kommissionens namn, eller ska skrivelsens anses utgöra ett sådant beslut genom vilket kommissionen slutgiltigt tar ställning?

| 2) | För det fall skrivelsen av den 27 november 2019 ska anses utgöra en förberedande rättsakt inför det beslut genom vilket kommissionen avgör huruvida en provisorisk åtgärd som vidtagits av en medlemsstat är motiverad eller inte på grundval av artikel 27.3 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1223/2009, kan den nationella domstolen då, när den har att ta ställning till lagenligheten av en provisorisk åtgärd som en nationell myndighet vidtagit med stöd av punkt 1 i samma artikel, i avvaktan på att kommissionen fattar sitt beslut, fastställa huruvida nämnda provisoriska åtgärd är förenlig med denna artikel och, om så är fallet, i vilken utsträckning och på vilka punkter, eller är den nationella domstolen, så länge kommissionen inte har förklarat att åtgärden inte är motiverad, skyldig att betrakta åtgärden som förenlig med denna artikel? |
| --- | --- |

2)

För det fall skrivelsen av den 27 november 2019 ska anses utgöra en förberedande rättsakt inför det beslut genom vilket kommissionen avgör huruvida en provisorisk åtgärd som vidtagits av en medlemsstat är motiverad eller inte på grundval av artikel 27.3 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1223/2009, kan den nationella domstolen då, när den har att ta ställning till lagenligheten av en provisorisk åtgärd som en nationell myndighet vidtagit med stöd av punkt 1 i samma artikel, i avvaktan på att kommissionen fattar sitt beslut, fastställa huruvida nämnda provisoriska åtgärd är förenlig med denna artikel och, om så är fallet, i vilken utsträckning och på vilka punkter, eller är den nationella domstolen, så länge kommissionen inte har förklarat att åtgärden inte är motiverad, skyldig att betrakta åtgärden som förenlig med denna artikel?

| 3) | Om föregående fråga besvaras jakande, ska då artikel 27 i förordning (EG) nr 1223/2009 tolkas så, att det är tillåtet att vidta provisoriska åtgärder för en kategori av produkter som innehåller samma ämne? |
| --- | --- |

3)

Om föregående fråga besvaras jakande, ska då artikel 27 i förordning (EG) nr 1223/2009 tolkas så, att det är tillåtet att vidta provisoriska åtgärder för en kategori av produkter som innehåller samma ämne?

| 4) | För det fall skrivelsen av den 27 november 2019 ska anses utgöra ett beslut genom vilket kommissionen slutgiltigt tar ställning till den provisoriska åtgärden i fråga, kan giltigheten av detta beslut bestridas vid nationell domstol, även om beslutet inte har varit föremål för en talan om ogiltigförklaring med stöd av artikel 263 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, med beaktande av den omständigheten att skrivelsens lydelse gav anledning att tro att det endast rörde sig om en förberedande rättsakt och att svaranden, som var mottagare av skrivelsen, hade besvarat skrivelsen genom att förklara att den var oenig och att den höll fast vid sin provisoriska åtgärd fram till dess att kommissionen slutgiltigt hade uttalat sig, utan att kommissionen därefter uttalade sig på nytt? |
| --- | --- |

4)

För det fall skrivelsen av den 27 november 2019 ska anses utgöra ett beslut genom vilket kommissionen slutgiltigt tar ställning till den provisoriska åtgärden i fråga, kan giltigheten av detta beslut bestridas vid nationell domstol, även om beslutet inte har varit föremål för en talan om ogiltigförklaring med stöd av artikel 263 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, med beaktande av den omständigheten att skrivelsens lydelse gav anledning att tro att det endast rörde sig om en förberedande rättsakt och att svaranden, som var mottagare av skrivelsen, hade besvarat skrivelsen genom att förklara att den var oenig och att den höll fast vid sin provisoriska åtgärd fram till dess att kommissionen slutgiltigt hade uttalat sig, utan att kommissionen därefter uttalade sig på nytt?

| 5) | Om föregående fråga besvaras jakande, har då skrivelsen av den 27 november 2019 undertecknats av en tjänsteman som har fullmakt att fatta beslut i kommissionens namn och är den giltig i den mån den grundar sig på uppgiften att skyddsmekanismen i denna artikel ”avser individuella åtgärder avseende kosmetiska produkter som tillhandahålls på marknaden och inte åtgärder med allmän giltighet som är tillämpliga på en kategori av produkter som innehåller ett visst ämne”, med beaktande av hur bestämmelserna i artikel 27 i förordning (EG) nr 1223/2009, jämförda med bestämmelserna i artikel 31 i samma förordning, ska tolkas? |
| --- | --- |

5)

Om föregående fråga besvaras jakande, har då skrivelsen av den 27 november 2019 undertecknats av en tjänsteman som har fullmakt att fatta beslut i kommissionens namn och är den giltig i den mån den grundar sig på uppgiften att skyddsmekanismen i denna artikel ”avser individuella åtgärder avseende kosmetiska produkter som tillhandahålls på marknaden och inte åtgärder med allmän giltighet som är tillämpliga på en kategori av produkter som innehåller ett visst ämne”, med beaktande av hur bestämmelserna i artikel 27 i förordning (EG) nr 1223/2009, jämförda med bestämmelserna i artikel 31 i samma förordning, ska tolkas?

| 6) | För det fall föregående fråga besvaras jakande, eller om skrivelsen av den 27 november 2019 inte längre kan bestridas i förevarande mål, ska då den provisoriska åtgärd som vidtagits med stöd av artikel 27 i förordning (EG) nr 1223/2009 anses strida mot denna förordning redan från början eller först från det att nämnda skrivelse delgavs svaranden, eller från utgången av en rimlig tidsfrist vilken började löpa vid nämnda delgivning, avsedd att möjliggöra dess upphävande, med beaktande också av att det är oklart vilken betydelse skrivelsen har och att kommissionen inte svarade svaranden som uppgav att den avsåg att, ”såsom en säkerhetsåtgärd, hålla fast vid sitt beslut av den 13 mars 2019 i avvaktan på att kommissionen fattade beslut i enlighet med artikel 27 i förordning (EG) nr 1223/2009”? |
| --- | --- |

6)

För det fall föregående fråga besvaras jakande, eller om skrivelsen av den 27 november 2019 inte längre kan bestridas i förevarande mål, ska då den provisoriska åtgärd som vidtagits med stöd av artikel 27 i förordning (EG) nr 1223/2009 anses strida mot denna förordning redan från början eller först från det att nämnda skrivelse delgavs svaranden, eller från utgången av en rimlig tidsfrist vilken började löpa vid nämnda delgivning, avsedd att möjliggöra dess upphävande, med beaktande också av att det är oklart vilken betydelse skrivelsen har och att kommissionen inte svarade svaranden som uppgav att den avsåg att, ”såsom en säkerhetsåtgärd, hålla fast vid sitt beslut av den 13 mars 2019 i avvaktan på att kommissionen fattade beslut i enlighet med artikel 27 i förordning (EG) nr 1223/2009”?

---

(1)  EUT L 342, 2009, s. 59.

---

| 8.3.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 79/27 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 79/27

---

Beslut meddelat av domstolens ordförande den 4 december 2020 (begäran om förhandsavgörande från Juzgado Contencioso-Administrativo no 17 – Barcelona, Spanien) – UD mot Subdelegación del Gobierno en Barcelona

(Mål C-746/19) (1)

(2021/C 79/34)

Rättegångsspråk: spanska

Domstolens ordförande har beslutat att avskriva målet.

---

(1)  EUT C 19, 20.01.2020.

---

| 8.3.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 79/28 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 79/28

---

Beslut meddelat av domstolens ordförande den 21 december 2020 (begäran om förhandsavgörande från Rechtbank van eerste aanleg Oost-Vlaanderen Afdeling Gent – Belgien) – Openbaar Ministerie mot EA

(Mål C-246/20) (1)

(2021/C 79/35)

Rättegångsspråk: nederländska

Domstolens ordförande har beslutat att avskriva målet.

---

(1)  EUT C 297, 7.09.2020.

---

| 8.3.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 79/28 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 79/28

---

Beslut meddelat av domstolens ordförande den 14 december 2020 (begäran om förhandsavgörande från Amtsgericht Hamburg – Tyskland) – BC mot Deutsche Lufthansa

(Mål C-467/20) (1)

(2021/C 79/36)

Rättegångsspråk: tyska

Domstolens ordförande har beslutat att avskriva målet.

---

(1)  EUT C 433, 14.12.2020.

---

Tribunalen

| 8.3.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 79/29 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 79/29

---

Tribunalens dom av den 20 januari 2021 – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi mot EUIPO – M. J. Dairies (BBQLOUMI)

(Mål T-328/17 RENV) (1)

(EU-varumärke - Invändningsförfarande - Ansökan om registrering som EU-varumärke av figurmärket BBQLOUMI - Det äldre EU-ordkollektivmärket HALLOUMI - Relativt registreringshinder - Risk för förväxling föreligger inte - Artikel 8.1 b i förordning (EG) nr 207/2009 (nu artikel 8.1 b i förordning (EU) 2017/1001))

(2021/C 79/37)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi (Nicosia, Cypern) (ombud: S. Malynicz, QC, V. Marsland, solicitor och S. Baran, barrister)

Svarande: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (ombud: D. Gája och V. Ruzek)

Motpart vid överklagandenämnden, tillika intervenient vid tribunalen: M. J. Dairies EOOD (Sofia, Bulgarien) (ombud: advokaten D. Dimitrova)

Saken

Överklagande av det beslut som meddelades av fjärde överklagandenämnden vid EUIPO den 16 mars 2017 (mål R 497/2016-4), angående ett invändningsförfarande mellan Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi och M. J. Dairies.

Domslut

| 1) | Överklagandet ogillas. |
| --- | --- |

1)

Överklagandet ogillas.

| 2) | Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi ska ersätta rättegångskostnaderna som är hänförliga till förfarandena vid tribunalen och överklagandeförfarandet vid domstolen. |
| --- | --- |

2)

Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi ska ersätta rättegångskostnaderna som är hänförliga till förfarandena vid tribunalen och överklagandeförfarandet vid domstolen.

---

(1)  EUT C 239, 24.7.2017.

---

| 8.3.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 79/29 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 79/29

---

Tribunalens dom av den 20 januari 2021 – Jareš Procházková och Jareš/EUIPO – Elton Hodinářská (MANUFACTURE PRIM 1949)

(Mål T-656/18) (1)

(EU-varumärke - Ogiltighetsförfarande - EU-figurmärket MANUFACTURE PRIM 1949 - Det finns ingen äldre rättighet som är skyddad enligt nationell rätt - Artikel 52.2 c i förordning (EG) nr 40/94 (nu artikel 60.2 c i förordning (EU) 2017/1001))

(2021/C 79/38)

Rättegångsspråk: tjeckiska

Rättegångsdeltagare

Klagande: Hana Jareš Procházková (Prag, Republiken Tjeckien), Antonín Jareš (Prag) (ombud: advokaten M. Kyjovský)

Motpart: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (ombud: D. Gája)

Motpart vid överklagandenämnden, tillika intervenient vid tribunalen: Elton Hodinářská a.s. (Nové Město nad Metují, Republiken Tjeckien) (ombud: advokaten T. Matoušek)

Saken

Överklagande av det beslut som meddelades av EUIPO:s fjärde överklagandenämnd den 7 september 2018 (ärende R 1159/2017-4) om ett ogiltighetsförfarande mellan, å ena sidan, Hana Jareš Procházková och Antonín Jareš, och, å andra sidan, Elton Hodinářská.

Domslut

| 1) | Överklagandet ogillas. |
| --- | --- |

1)

Överklagandet ogillas.

| 2) | Hana Jareš Procházková och Antonín Jareš ska bära sina rättegångskostnader och ersätta de kostnader som har uppkommit för Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO). |
| --- | --- |

2)

Hana Jareš Procházková och Antonín Jareš ska bära sina rättegångskostnader och ersätta de kostnader som har uppkommit för Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO).

| 3) | Elton Hodinářská a.s. ska bära sina rättegångskostnader. |
| --- | --- |

3)

Elton Hodinářská a.s. ska bära sina rättegångskostnader.

---

(1)  EUT C 4, 7.1.2019.

---

| 8.3.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 79/30 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 79/30

---

Tribunalens beslut av den 19 januari 2021 – Umweltinstitut München mot kommissionen

(Mål T-712/18) (1)

(Tillgång till handlingar - Förordning (EG) nr 1049/2001 - Handlingar hänförliga till ett möte i den gemensamma kommittén för sanitära och fytosanitära åtgärder som inrättades genom det övergripande avtalet om ekonomi och handel mellan Kanada, å ena sidan, och Europeiska unionen och dess medlemsstater, å andra sidan (Ceta) - Devis avslag på ansökan - Det berörda dokumentet har offentliggjorts efter att talan väckts - Intresse av få saken prövad föreligger inte längre - Anledning saknas att döma i målet)

(2021/C 79/39)

Rättegångsspråk: tyska

Parter

Sökande: Umweltinstitut München-Verein zur Erforschung und Verminderung der Umweltbelastung eV (München, Tyskland) (ombud: advokaten M. John)

Svarande: Europeiska kommissionen (ombud: C. Ehrbar, F. Erlbacher och C. Vollrath)

Saken

Talan som väckts med stöd av artikel 263 FEUF med yrkande om ogiltigförklaring av kommissionens beslut C(2018) 6539 final av den 2 oktober 2018 att neka tillgång till vissa handlingar från möte i Ottawa (Kanada) den 26 och 27 mars 2018 i den gemensamma kommittén för sanitära och fytosanitära åtgärder som inrättades genom det övergripande avtalet om ekonomi och handel mellan Kanada, å ena sidan, och Europeiska unionen och dess medlemsstater, å andra sidan, vilket undertecknades i Bryssel den 30 oktober 2016.

Avgörande

| 1) | Det finns inte längre anledning att döma i målet. |
| --- | --- |

1)

Det finns inte längre anledning att döma i målet.

| 2) | Vardera parten ska bära sina rättegångskostnader. |
| --- | --- |

2)

Vardera parten ska bära sina rättegångskostnader.

---

(1)  EUT C 44, 4.2.2019.

---

| 8.3.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 79/31 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 79/31

---

Tribunalens beslut av den 18 januari 2021 – Datenlotsen Informationssysteme mot kommissionen

(Mål T-34/20) (1)

(Talan om ogiltigförklaring - Statligt stöd - Programvarutjänster för högskolor - Skatteförmåner och offentlig finansiering - Formellt granskningsförfarande - Beslut att beteckna åtgärderna som genomförande av befintligt stöd - Villkoret personligen berörd ej uppfyllt - Ingen regleringsakt föreligger - Avvisning)

(2021/C 79/40)

Rättegångsspråk: tyska

Parter

Sökande: Datenlotsen Informationssysteme GmbH (Hamburg, Tyskland) (ombud: advokaten T. Lübbig)

Svarande: Europeiska kommissionen (ombud: K. Blanck och K. Herrmann)

Saken

Talan enligt artikel 263 FEUF om ogiltigförklaring av kommissionens beslut (EU) 2020/391 av den 20 september 2019 om åtgärden SA.34402 – 2015/C (ex 2015/NN) som genomförts av Tyskland till förmån för Hochschul-Informations-System GmbH (EUT L 74, 2020, s. 22)

Avgörande

| 1) | Talan ogillas. |
| --- | --- |

1)

Talan ogillas.

| 2) | Förbundsrepubliken Tysklands ansökan om att få intervenera till stöd för Europeiska kommissionen har förlorat sitt föremål. |
| --- | --- |

2)

Förbundsrepubliken Tysklands ansökan om att få intervenera till stöd för Europeiska kommissionen har förlorat sitt föremål.

| 3) | Datenlotsen Informationssysteme GmbH ska ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

3)

Datenlotsen Informationssysteme GmbH ska ersätta rättegångskostnaderna.

---

(1)  EUT C 77, 9.3.2020.

---

| 8.3.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 79/31 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 79/31

---

Talan väckt den 11 december 2020 – OP mot kommissionen

(Mål T-736/20)

(2021/C 79/41)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: OP (ombud: advokaten S. Pappas)

Svarande: Europeiska kommissionen

Yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara i) uttagningskommitténs beslut av den 5 februari 2020, genom vilket sökanden inte uppfördes i förteckningen över godkända sökande avseende öppna uttagningsprov EPSO/AST/147/19 och ii) tillsättningsmyndighetens beslut av den 3 september 2020, genom vilket sökandens klagomål mot uttagningskommitténs beslut av den 5 februari 2020 avslogs, i den mån det innehåller ytterligare skäl, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara i) uttagningskommitténs beslut av den 5 februari 2020, genom vilket sökanden inte uppfördes i förteckningen över godkända sökande avseende öppna uttagningsprov EPSO/AST/147/19 och ii) tillsättningsmyndighetens beslut av den 3 september 2020, genom vilket sökandens klagomål mot uttagningskommitténs beslut av den 5 februari 2020 avslogs, i den mån det innehåller ytterligare skäl, och

| — | förplikta svaranden att bära sina rättegångskostnader samt ersätta sökandens rättegångskostnader i detta förfarande. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att bära sina rättegångskostnader samt ersätta sökandens rättegångskostnader i detta förfarande.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökanden fyra grunder.

| 1. | Den första grunden: Åsidosättande av principerna om likabehandling, öppenhet, objektivitet och artikel 1d.5 i tjänsteföreskrifterna. |
| --- | --- |

1.

Den första grunden: Åsidosättande av principerna om likabehandling, öppenhet, objektivitet och artikel 1d.5 i tjänsteföreskrifterna.

| 2. | Den andra grunden: Åsidosättande av rätten till god förvaltning. |
| --- | --- |

2.

Den andra grunden: Åsidosättande av rätten till god förvaltning.

| 3. | Den tredje grunden: Bristfällig och oriktig motivering. |
| --- | --- |

3.

Den tredje grunden: Bristfällig och oriktig motivering.

| 4. | Fjärde grunden: Åsidosättande av artikel 27 i tjänsteföreskrifterna. |
| --- | --- |

4.

Fjärde grunden: Åsidosättande av artikel 27 i tjänsteföreskrifterna.

---

| 8.3.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 79/32 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 79/32

---

Talan väckt den 16 december 2020 – Advansa Manufacturing m.fl. mot kommissionen

(Mål T-741/20)

(2021/C 79/42)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: Advansa Manufacturing GmbH (Frankfurt am Main, Tyskland) och 14 andra sökanade (ombud: advokaterna D. Haverbeke, L. Ruessmann och P. Sellar)

Svarande: Europeiska kommissionen

Yrkanden

Sökandena yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara bilaga I till Meddelande från kommissionen – Riktlinjer för vissa statliga stödåtgärder inom ramen för systemet för handel med utsläppsrätter för växthusgaser efter 2021, (1) i den mån den felaktigt inte omfattar gödningsmedel, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara bilaga I till Meddelande från kommissionen – Riktlinjer för vissa statliga stödåtgärder inom ramen för systemet för handel med utsläppsrätter för växthusgaser efter 2021, (1) i den mån den felaktigt inte omfattar gödningsmedel,

| — | i enlighet med artikel 264 FEUF, förordna om att rättsverkningarna av bilaga I till den angripna rättsakten ska bestå till dess att svaranden i enlighet med artikel 266 FEUF har vidtagit de åtgärder som krävs för att följa domen, |
| --- | --- |

—

i enlighet med artikel 264 FEUF, förordna om att rättsverkningarna av bilaga I till den angripna rättsakten ska bestå till dess att svaranden i enlighet med artikel 266 FEUF har vidtagit de åtgärder som krävs för att följa domen,

| — | förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökandena sju grunder.

| 1. | Första grunden: Bilaga I till den angripna rättsakten har antagits trots att dess upphovsman saknade befogenhet.






  — | Enligt artikel 5.1 och 5.2 FEU ska Europeiska unionen endast handla inom ramen för de befogenheter som medlemsstaterna har tilldelat den. Varje befogenhet som inte har tilldelats unionen i fördragen tillhör medlemsstaterna. |
| --- | --- | --- |

1.

Första grunden: Bilaga I till den angripna rättsakten har antagits trots att dess upphovsman saknade befogenhet.

—

Enligt artikel 5.1 och 5.2 FEU ska Europeiska unionen endast handla inom ramen för de befogenheter som medlemsstaterna har tilldelat den. Varje befogenhet som inte har tilldelats unionen i fördragen tillhör medlemsstaterna.

| — | Det är inte svaranden utan medlemsstaterna som enligt artikel 10a led 6 i direktiv 2003/87/EG i ändrad lydelse, (2) har befogenhet att identifiera sektorer och delsektorer och upprätta en förteckning som den i bilaga I till den angripna rättsakten. |
| --- | --- |

—

Det är inte svaranden utan medlemsstaterna som enligt artikel 10a led 6 i direktiv 2003/87/EG i ändrad lydelse, (2) har befogenhet att identifiera sektorer och delsektorer och upprätta en förteckning som den i bilaga I till den angripna rättsakten.

| 2. | Andra grunden: Bilaga I till den angripna rättsakten är behäftad med ett allvarligt formfel.






  — | Motiveringen till den angripna rättsakten, som krävs enligt artikel 296 FEUF, visar inte på ett tydligt och otvetydigt sätt svarandens resonemang vid beräkningen av den indirekta utsläppsintensiteten i sökandens sektor, som utgör en avgörande faktor för huruvida denna ska upptas i bilaga I till den angripna rättsakten eller ej. |
| --- | --- | --- |

2.

Andra grunden: Bilaga I till den angripna rättsakten är behäftad med ett allvarligt formfel.

—

Motiveringen till den angripna rättsakten, som krävs enligt artikel 296 FEUF, visar inte på ett tydligt och otvetydigt sätt svarandens resonemang vid beräkningen av den indirekta utsläppsintensiteten i sökandens sektor, som utgör en avgörande faktor för huruvida denna ska upptas i bilaga I till den angripna rättsakten eller ej.

| — | Till följd av denna bristande motivering kan sökandena inte försvara sina rättigheter och domstolen kan inte utöva sin kontroll. |
| --- | --- |

—

Till följd av denna bristande motivering kan sökandena inte försvara sina rättigheter och domstolen kan inte utöva sin kontroll.

| 3. | Tredje grunden: Bilaga I till den angripna rättsakten åsidosätter subsidiaritetsprincipen.






  — | Enligt artikel 5.3 FEU[F] ska unionen på de områden där den inte har exklusiv befogenhet vidta en åtgärd endast om och i den mån som målen för den planerade åtgärden inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna, vare sig på central nivå eller på regional och lokal nivå, och därför, på grund av den planerade åtgärdens omfattning eller verkningar, bättre kan uppnås på unionsnivå. |
| --- | --- | --- |

3.

Tredje grunden: Bilaga I till den angripna rättsakten åsidosätter subsidiaritetsprincipen.

—

Enligt artikel 5.3 FEU[F] ska unionen på de områden där den inte har exklusiv befogenhet vidta en åtgärd endast om och i den mån som målen för den planerade åtgärden inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna, vare sig på central nivå eller på regional och lokal nivå, och därför, på grund av den planerade åtgärdens omfattning eller verkningar, bättre kan uppnås på unionsnivå.

| — | Medan de nationella åtgärder som grundas på artikel 10a led 6 i direktiv 2003/87/EG är föremål för kontroll av statligt stöd, åsidosatte svaranden subsidiaritetsprincipen genom att i förväg fastställa en förteckning som begränsar de sektorer och delsektorer som kan bli föremål för kompensation för indirekta utsläppskostnader, eftersom (a) medlemsstaterna är bäst placerade att bedöma den verkliga risken för utsläpp av växthusgaser för varje sektor på grund av avsevärda indirekta kostnader som faktiskt uppkommit, och (b) svaranden antog bilaga I till den angripna förordningen utan att ge tillräckliga skäl för att detta var nödvändigt. |
| --- | --- |

—

Medan de nationella åtgärder som grundas på artikel 10a led 6 i direktiv 2003/87/EG är föremål för kontroll av statligt stöd, åsidosatte svaranden subsidiaritetsprincipen genom att i förväg fastställa en förteckning som begränsar de sektorer och delsektorer som kan bli föremål för kompensation för indirekta utsläppskostnader, eftersom (a) medlemsstaterna är bäst placerade att bedöma den verkliga risken för utsläpp av växthusgaser för varje sektor på grund av avsevärda indirekta kostnader som faktiskt uppkommit, och (b) svaranden antog bilaga I till den angripna förordningen utan att ge tillräckliga skäl för att detta var nödvändigt.

| 4. | Fjärde grunden: Bilaga I till den angripna rättsakten åsidosätter öppenhetsprincipen.






  — | Det förfarande som ledde fram till den angripna rättsakten kännetecknas av bristande öppenhet på nyckelområden, särskilt: (a) svaranden har inte uppgett vilka data som användes för att beräkna den indirekta utsläppsintensiteten för sökandenas sektor i den angripna rättsakten eller i den medföljande påverkansbedömningen, (b) svaranden lämnade inte några förklaringar till stöd för sin bedömning av vilka delsektorer som har störst potential för elektrifiering. |
| --- | --- | --- |

4.

Fjärde grunden: Bilaga I till den angripna rättsakten åsidosätter öppenhetsprincipen.

—

Det förfarande som ledde fram till den angripna rättsakten kännetecknas av bristande öppenhet på nyckelområden, särskilt: (a) svaranden har inte uppgett vilka data som användes för att beräkna den indirekta utsläppsintensiteten för sökandenas sektor i den angripna rättsakten eller i den medföljande påverkansbedömningen, (b) svaranden lämnade inte några förklaringar till stöd för sin bedömning av vilka delsektorer som har störst potential för elektrifiering.

| — | Under hela det förfarande som ledde till att den angripna rättsakten antogs vägrade svaranden att till berörda parter ange hur deras indirekta utsläppsintensitet skulle beräknas och hur elektrifieringskriteriet skulle tillämpas, vilket förhindrade dem att inleda konkreta diskussioner med svaranden under samrådsperioderna. |
| --- | --- |

—

Under hela det förfarande som ledde till att den angripna rättsakten antogs vägrade svaranden att till berörda parter ange hur deras indirekta utsläppsintensitet skulle beräknas och hur elektrifieringskriteriet skulle tillämpas, vilket förhindrade dem att inleda konkreta diskussioner med svaranden under samrådsperioderna.

| — | Svaranden uppfyllde således inte sina skyldigheter enligt artikel 15 FEUF och artikel 11 FEU om att säkerställa öppenhet under förfarandet som ledde till att den angripna rättsakten antogs. |
| --- | --- |

—

Svaranden uppfyllde således inte sina skyldigheter enligt artikel 15 FEUF och artikel 11 FEU om att säkerställa öppenhet under förfarandet som ledde till att den angripna rättsakten antogs.

| 5. | Femte grunden: Bilaga I till den angripna rättsakten är behäftad med flera fall av uppenbart oriktig bedömning.






  — | Vid utövande av sitt utrymme för skönsmässig bedömning när den gör komplexa ekonomiska och sociala bedömningar enligt artikel 107.3 c FEUF måste svaranden kunna visa att den utvärderade samtliga relevanta faktorer och omständigheter avseende den situation som den angripna rättsakten var avsedd att reglera. Svaranden gjorde sig skyldig till flera fall av uppenbart oriktig bedömning när den inte tog med sökandenas sektor i förteckningen över stödberättigade sektorer i bilaga I till den angripna rättsakten, särskilt genom att (a) underlåta att beakta relevanta och fullständiga data avseende elkonsumtionen i sektorn för gödningsmedel för att bedöma sektorns indirekta utsläppsintensitet, vilket ledde till att sektorns indirekta utsläppsintensitet underskattades och att den inte fördes upp i bilaga I, (b) inte beakta och undersöka alla relevanta uppgifter som angetts i ansökan från sökandena, då svaranden underlät att ta hänsyn till bevis utan att lämna någon motivering härför, (c) med avseende på den kvalitativa bedömningen, göra en felaktig bedömning av sektorns kvalificering gällande bränsle/el-utbytbarhetskriteriet och inte motivera varför sektorns delsektorer inte togs med i bilaga I på grundval av detta kriterium. |
| --- | --- | --- |

5.

Femte grunden: Bilaga I till den angripna rättsakten är behäftad med flera fall av uppenbart oriktig bedömning.

—

Vid utövande av sitt utrymme för skönsmässig bedömning när den gör komplexa ekonomiska och sociala bedömningar enligt artikel 107.3 c FEUF måste svaranden kunna visa att den utvärderade samtliga relevanta faktorer och omständigheter avseende den situation som den angripna rättsakten var avsedd att reglera. Svaranden gjorde sig skyldig till flera fall av uppenbart oriktig bedömning när den inte tog med sökandenas sektor i förteckningen över stödberättigade sektorer i bilaga I till den angripna rättsakten, särskilt genom att (a) underlåta att beakta relevanta och fullständiga data avseende elkonsumtionen i sektorn för gödningsmedel för att bedöma sektorns indirekta utsläppsintensitet, vilket ledde till att sektorns indirekta utsläppsintensitet underskattades och att den inte fördes upp i bilaga I, (b) inte beakta och undersöka alla relevanta uppgifter som angetts i ansökan från sökandena, då svaranden underlät att ta hänsyn till bevis utan att lämna någon motivering härför, (c) med avseende på den kvalitativa bedömningen, göra en felaktig bedömning av sektorns kvalificering gällande bränsle/el-utbytbarhetskriteriet och inte motivera varför sektorns delsektorer inte togs med i bilaga I på grundval av detta kriterium.

| 6. | Sjätte grunden: Det korrekta bedömningskriteriet tillämpades felaktigt vid upprättandet av bilaga I till den angripna rättsakten.






  — | Enligt artikel 10a led 6 i direktiv 2003/87/EG ska sektorerna prövas mot ett kriterium som innefattar ”verklig risk för koldioxidläckage”. |
| --- | --- | --- |

6.

Sjätte grunden: Det korrekta bedömningskriteriet tillämpades felaktigt vid upprättandet av bilaga I till den angripna rättsakten.

—

Enligt artikel 10a led 6 i direktiv 2003/87/EG ska sektorerna prövas mot ett kriterium som innefattar ”verklig risk för koldioxidläckage”.

| — | Svaranden använde sig av ett annat test, nämligen ”avsevärd risk”, och tillämpade således ett felaktigt test. |
| --- | --- |

—

Svaranden använde sig av ett annat test, nämligen ”avsevärd risk”, och tillämpade således ett felaktigt test.

| 7. | Sjunde grunden: Bilaga I till den angripna rättsakten åsidosätter proportionalitetsprincipen.






  — | Svaranden åsidosätter proportionalitetsprincipen genom att (a) inte söka nå det lagenliga syftet, som är att främja en kostnadseffektiv minskning av koldioxidutsläppen i ekonomin genom att ge möjlighet för energiintensiva sektorer att investera i energieffektiva lösningar istället för att flytta sin produktion till tredjeländer, (b) lägga en orimlig börda på de undantagna sektorerna medan mindre kostsamma lösningar (som att fastställa maximala stödnivåer och villkorsmekanismer) skulle uppfylla målen i den angripna rättsakten, minst lika bra, (c) tillkännagav de centrala detaljerna i sin bedömning av de berättigade sektorerna endast fyra dagar innan den angripna rättsakten offentliggjordes den 25 september 2020, vilket är endast något mer än tre månader innan de nuvarande riktlinjerna för utsläppshandel löper ut. Svaranden har därigenom åsidosatt artikel 5.3 FEU. |
| --- | --- | --- |

7.

Sjunde grunden: Bilaga I till den angripna rättsakten åsidosätter proportionalitetsprincipen.

—

Svaranden åsidosätter proportionalitetsprincipen genom att (a) inte söka nå det lagenliga syftet, som är att främja en kostnadseffektiv minskning av koldioxidutsläppen i ekonomin genom att ge möjlighet för energiintensiva sektorer att investera i energieffektiva lösningar istället för att flytta sin produktion till tredjeländer, (b) lägga en orimlig börda på de undantagna sektorerna medan mindre kostsamma lösningar (som att fastställa maximala stödnivåer och villkorsmekanismer) skulle uppfylla målen i den angripna rättsakten, minst lika bra, (c) tillkännagav de centrala detaljerna i sin bedömning av de berättigade sektorerna endast fyra dagar innan den angripna rättsakten offentliggjordes den 25 september 2020, vilket är endast något mer än tre månader innan de nuvarande riktlinjerna för utsläppshandel löper ut. Svaranden har därigenom åsidosatt artikel 5.3 FEU.

---

(1)  EUT C 317, 2020, s. 5

(2)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG av den 13 oktober 2003 om ett system för handel med utsläppsrätter för växthusgaser inom gemenskapen och om ändring av rådets direktiv 96/61/EG (EUT L 275, 2003, s. 32) i ändrad lydelse.

---

| 8.3.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 79/34 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 79/34

---

Talan väckt den 14 januari 2021 – PJ mot EIT

(Mål T-12/21)

(2021/C 79/43)

Rättegångsspråk: franska

Parter

Sökande: PJ (ombud: advokaten N. de Montigny)

Svarande: Europeiska institutet för innovation och teknik

Yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara beslutet av den 17 december 2020 genom vilket den verkställande direktören nekade sökanden rätt till undantag från förbudet mot distansarbete utanför tjänstgöringslandet och avslog sökandens ansökan av den 15 december 2020 om att få distansarbeta från sitt ursprungsland, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara beslutet av den 17 december 2020 genom vilket den verkställande direktören nekade sökanden rätt till undantag från förbudet mot distansarbete utanför tjänstgöringslandet och avslog sökandens ansökan av den 15 december 2020 om att få distansarbeta från sitt ursprungsland, och

| — | förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökanden två grunder.

| 1. | Första grunden: Åsidosättande av dels artikel 5.1b i de riktlinjer som är tillämpliga på kommissionen och som EIT har införlivat, dels sökandens förvärvade rättigheter. Sökanden gör även gällande att administrationen har åsidosatt sin omsorgsplikt. Vidare åberopas den godtyckliga tolkningen av begreppet ”reserestriktioner”, bristen på förutsägbarhet och rättssäkerhet, åsidosättanden av nationella tolkningar av de sanitära åtgärder som införts i varje medlemsstat. Sökanden gör slutligen gällande att rätten till privatliv och familjeliv har kränkts, samt bristande hänsyn till sökandens situation utanför något som helst verkligt och berättigat tjänsteintresse och ett oproportionerligt intrång i sökandens intressen. |
| --- | --- |

1.

Första grunden: Åsidosättande av dels artikel 5.1b i de riktlinjer som är tillämpliga på kommissionen och som EIT har införlivat, dels sökandens förvärvade rättigheter. Sökanden gör även gällande att administrationen har åsidosatt sin omsorgsplikt. Vidare åberopas den godtyckliga tolkningen av begreppet ”reserestriktioner”, bristen på förutsägbarhet och rättssäkerhet, åsidosättanden av nationella tolkningar av de sanitära åtgärder som införts i varje medlemsstat. Sökanden gör slutligen gällande att rätten till privatliv och familjeliv har kränkts, samt bristande hänsyn till sökandens situation utanför något som helst verkligt och berättigat tjänsteintresse och ett oproportionerligt intrång i sökandens intressen.

| 2. | Den andra grunden: Invändning om rättsstridighet med avseende på gällande regler i den mån de inte tillåter sökanden att distansarbeta från sin hemort i den situation som sökande befinner sig i på grund av åsidosättande av principerna om likabehandling, rätten till privatliv och familjeliv, välbefinnande på jobbet, rättssäkerhet och förutsägbarhet. Sökanden gör även gällande force majeure och kränkning av artikel 52 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna då begränsningen av hennes rättigheter är olaglig och oproportionerlig. |
| --- | --- |

2.

Den andra grunden: Invändning om rättsstridighet med avseende på gällande regler i den mån de inte tillåter sökanden att distansarbeta från sin hemort i den situation som sökande befinner sig i på grund av åsidosättande av principerna om likabehandling, rätten till privatliv och familjeliv, välbefinnande på jobbet, rättssäkerhet och förutsägbarhet. Sökanden gör även gällande force majeure och kränkning av artikel 52 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna då begränsningen av hennes rättigheter är olaglig och oproportionerlig.

---

| 8.3.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 79/35 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 79/35

---

Talan väckt den 16 januari 2021 – Be Smart mot kommissionen

(Mål T-18/21)

(2021/C 79/44)

Rättegångsspråk: italienska

Parter

Sökande: Be Smart Srl (Rom, Italien) (ombud: advokaterna F. Satta, G. Roberti, A. Romano och I. Perego)

Svarande: Europeiska kommissionen

Yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | slå fast att kommissionen åsidosatt sina skyldigheter enligt artiklarna 107 och 108 FEUF, artikel 41 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, och artiklarna 12.1 och 15.1 i förordning (EU) nr 2015/1589, genom att inte ha antagit något beslut i enlighet med artikel 4 i förordning (EU) nr 2015/1589, i synnerhet om inledande av ett förfarande i enlighet med artikel 108.2 FEUF, till följd av det klagomål som sökanden inlämnat den 15 oktober 2014 (SA.39639), |
| --- | --- |

—

slå fast att kommissionen åsidosatt sina skyldigheter enligt artiklarna 107 och 108 FEUF, artikel 41 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, och artiklarna 12.1 och 15.1 i förordning (EU) nr 2015/1589, genom att inte ha antagit något beslut i enlighet med artikel 4 i förordning (EU) nr 2015/1589, i synnerhet om inledande av ett förfarande i enlighet med artikel 108.2 FEUF, till följd av det klagomål som sökanden inlämnat den 15 oktober 2014 (SA.39639),

| — | förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Förevarande talan grundas på artikel 265 FEUF och syftar till att få fastställt att kommissionen rättsstridigt har underlåtit att ta ställning till det klagomål som Be Smart S.r.l. inlämnat den 15 oktober 2014, och som registrerats under nummer SA.39639, vilket avsåg två rättsstridiga statliga stödåtgärder till förmån för Consorzio Interuniversitario Cineca.

Till stöd för sin talan har sökanden gjort gällande att kommissionen åsidosatt den skyldighet att vidta åtgärder som följer av bestämmelserna om otillåtna statliga stöd, eftersom den förhållit sig passiv efter att den mottagit uppmaningen att agera och inte avgett något ställningstagande till det klagomål som ingavs den 15 oktober 2014. Vidare anser sökanden att kommissionen har åsidosatt den grundläggande principen om god förvaltningssed som stadfästs i artikel 41 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna.

---

| 8.3.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 79/35 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 79/35

---

Överklagande ingett den 19 januari 2021 – About You mot EUIPO – Safe-1 Immobilieninvest (Y/O/U)

(Mål T-23/21)

(2021/C 79/45)

Överklagandet är avfattat på engelska

Parter

Klagande: About You GmbH (Hamburg, Tyskland) (ombud: advokaten W. Mosing)

Motpart: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO)

Motpart vid överklagandenämnden: Safe-1 Immobilieninvest GmbH (Mauer, Österrike)

Uppgifter om förfarandet vid EUIPO

Innehavare av det omtvistade varumärket: Motparten vid överklagandenämnden

Omtvistat varumärke: EU-figurmärket Y/O/U – EU-varumärke nr 10 226 884

Förfarande vid EUIPO: Upphävandeförfarande

Överklagat beslut: Beslut meddelat av femte överklagandenämnden vid EUIPO den 10 november 2020 i ärende R 527/2020-5

Yrkanden

Klaganden yrkar att tribunalen ska

| — | hålla muntlig förhandling, |
| --- | --- |

—

hålla muntlig förhandling,

| — | ogiltigförklara det överklagade beslutet, med följden att EUIPO ska upphäva EU-varumärket i dess helhet, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det överklagade beslutet, med följden att EUIPO ska upphäva EU-varumärket i dess helhet, och

| — | förplikta EUIPO, och den andra parten i förfarandet, för det fall denne inkommer med skriftliga inlagor i målet, att bära sina rättegångskostnader och ersätta klagandens rättegångskostnader i målet vid tribunalen samt dess kostnader för överklagandeförfarandet vid EUIPO. |
| --- | --- |

—

förplikta EUIPO, och den andra parten i förfarandet, för det fall denne inkommer med skriftliga inlagor i målet, att bära sina rättegångskostnader och ersätta klagandens rättegångskostnader i målet vid tribunalen samt dess kostnader för överklagandeförfarandet vid EUIPO.

Grund(er)

| — | Åsidosättande av processuella beviskrav i fråga om visshet samt principen om berättigade förväntningar |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av processuella beviskrav i fråga om visshet samt principen om berättigade förväntningar

| — | Åsidosättande av artikel 58 jämförd med artikel 18 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001 och artikel 95 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001 jämförd med artiklarna 10, 19 och 27 i kommissionens delegerade förordning (EU) 2018/625. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av artikel 58 jämförd med artikel 18 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001 och artikel 95 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001 jämförd med artiklarna 10, 19 och 27 i kommissionens delegerade förordning (EU) 2018/625.

---

| 8.3.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 79/36 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 79/36

---

Överklagande ingett den 20 januari 2021 – Beveland mot EUIPO – Super B (BUCANERO)

(Mål T-29/21)

(2021/C 79/46)

Överklagandet är avfattat på spanska

Parter

Klagande: Beveland, SA (Sant Joan le Fonts, Spanien) (ombud: advokaten J. Carbonell Callicó)

Motpart: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet

Motpart vid överklagandenämnden: Super B, SL (Talavera de la Reina, Spanien)

Uppgifter om förfarandet vid EUIPO

Innehavare av det omtvistade varumärket: Motparten vid överklagandenämnden

Omtvistat varumärke: Ordmärket ”BUCANERO” – EU-varumärke nr 360 641

Förfarande vid EUIPO: Ogiltighetsförfarande

Överklagat beslut: Beslut meddelat av femte överklagandenämnden vid EUIPO den 5 november 2020 i ärende R 1046/2020-5

Yrkanden

Klaganden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara det överklagade beslut och upphäva EU-ordmärket nr 390 641 BUCANERO för samtliga varor i klasserna 32 och 33, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det överklagade beslut och upphäva EU-ordmärket nr 390 641 BUCANERO för samtliga varor i klasserna 32 och 33, och

| — | förplikta EUIPO och innehavaren av det omtvistade varumärket SUPER B, S.L. att ersätta rättegångskostnaderna i tribunalen samt kostnaderna för upphävandeförfarandet vid EUIPO. |
| --- | --- |

—

förplikta EUIPO och innehavaren av det omtvistade varumärket SUPER B, S.L. att ersätta rättegångskostnaderna i tribunalen samt kostnaderna för upphävandeförfarandet vid EUIPO.

Grund

Åsidosättande av artiklarna 18 och 58 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 2017/1001.

---

| 8.3.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 79/37 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 79/37

---

Talan väckt den 22 januari 2021 – Ryanair mot kommissionen

(Mål T-34/21)

(2021/C 79/47)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: Ryanair DAC (Swords, Irland) (ombud: advokaterna E. Vahida, F.-C. Laprévote, V. Blanc, S. Rating och I. Metaxas-Maranghidis)

Svarande: Europeiska kommissionen

Yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara Europeiska kommissionens beslut (EU) av den 25 juni 2020 om statligt stöd SA.57153 (2020/N) – Tyskland – COVID-19 – Stöd till Lufthansa, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara Europeiska kommissionens beslut (EU) av den 25 juni 2020 om statligt stöd SA.57153 (2020/N) – Tyskland – COVID-19 – Stöd till Lufthansa, och

| — | förplikta Europeiska kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta Europeiska kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökanden fem grunder.

| 1. | Den första grunden: Europeiska kommissionen gjorde en felaktig tillämpning av sitt meddelande Tillfällig ram för statliga stödåtgärder till stöd för ekonomin under det pågående utbrottet av covid-19 (1) (kallad ”den tillfälliga ramen”) och missbrukade sina befogenheter genom att fastställa att Deutsche Lufthansa AG är stödberättigat, varvid den underlät att bedöma om det fanns andra mer lämpliga och mindre snedvridande åtgärder tillgängliga när den konstaterade att storleken på rekapitaliseringen var proportionerlig. Den underlät vidare att tillämpa lämpliga villkor för statens utträde, föreskrev otillräcklig avyttring av ankomst- och avgångstider och underlät att införa ett effektivt förbud mot att stödmottagaren genomför en aggressiv expansion. |
| --- | --- |

1.

Den första grunden: Europeiska kommissionen gjorde en felaktig tillämpning av sitt meddelande Tillfällig ram för statliga stödåtgärder till stöd för ekonomin under det pågående utbrottet av covid-19 (1) (kallad ”den tillfälliga ramen”) och missbrukade sina befogenheter genom att fastställa att Deutsche Lufthansa AG är stödberättigat, varvid den underlät att bedöma om det fanns andra mer lämpliga och mindre snedvridande åtgärder tillgängliga när den konstaterade att storleken på rekapitaliseringen var proportionerlig. Den underlät vidare att tillämpa lämpliga villkor för statens utträde, föreskrev otillräcklig avyttring av ankomst- och avgångstider och underlät att införa ett effektivt förbud mot att stödmottagaren genomför en aggressiv expansion.

| 2. | Andra grunden: Europeiska kommissionen gjorde en felaktig tillämpning av artikel 107.3 b FEUF genom att fastställa att stödet löser en allvarlig störning i den tyska ekonomin varvid den åsidosatte sin skyldighet att väga stödets positiva effekter mot dess ogynnsamma effekter på handelsförhållandena och bibehållandet av icke snedvriden konkurrens (det så kallade ”avvägningstestet”) och genom att i ett sent skede kräva inlämnandet av en omstruktureringsplan. |
| --- | --- |

2.

Andra grunden: Europeiska kommissionen gjorde en felaktig tillämpning av artikel 107.3 b FEUF genom att fastställa att stödet löser en allvarlig störning i den tyska ekonomin varvid den åsidosatte sin skyldighet att väga stödets positiva effekter mot dess ogynnsamma effekter på handelsförhållandena och bibehållandet av icke snedvriden konkurrens (det så kallade ”avvägningstestet”) och genom att i ett sent skede kräva inlämnandet av en omstruktureringsplan.

| 3. | Tredje grunden: Europeiska kommissionen åsidosatte de allmänna principerna om icke-diskriminering, frihet att tillhandahålla tjänster och fri etableringsrätt. |
| --- | --- |

3.

Tredje grunden: Europeiska kommissionen åsidosatte de allmänna principerna om icke-diskriminering, frihet att tillhandahålla tjänster och fri etableringsrätt.

| 4. | Fjärde grunden: Europeiska kommissionen underlät att inleda ett formellt utredningsförfarande trots stora svårigheter och åsidosatte sökandens processuella rättigheter. |
| --- | --- |

4.

Fjärde grunden: Europeiska kommissionen underlät att inleda ett formellt utredningsförfarande trots stora svårigheter och åsidosatte sökandens processuella rättigheter.

| 5. | Femte grunden: Europeiska kommissionen åsidosatte sin motiveringsskyldighet. |
| --- | --- |

5.

Femte grunden: Europeiska kommissionen åsidosatte sin motiveringsskyldighet.

---

(1)  Tillfällig ram för statliga stödåtgärder till stöd för ekonomin under det pågående utbrottet av covid-19 (EUT C 91I/1, 20.03.2020, i ändrad lydelse).

---

| 8.3.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 79/38 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 79/38

---

Tribunalens beslut av den 13 januari 2021 – Chiquita Brands mot EUIPO –Fyffes International (HOYA)

(Mål T-189/20) (1)

(2021/C 79/48)

Rättegångsspråk: engelska

Ordföranden på tredje avdelningen har förordnat om avskrivning av målet.

---

(1)  EUT C 191, 8.6.2020

---

| 8.3.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 79/38 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 79/38

---

Tribunalens beslut av den 15 januari 2021 – Aldi Stores mot EUIPO – Dualit (Form av en brödrost)

(Mål T-199/20) (1)

(2021/C 79/49)

Rättegångsspråk: engelska

Ordföranden på femte avdelningen har förordnat om avskrivning av målet.

---

(1)  EUT C 201, 15.6.2020.

---

| 8.3.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 79/38 |
| --- | --- | --- | --- |

8.3.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 79/38

---

Tribunalens beslut av den 20 januari 2021 – JD mot Europeiska investeringsbanken

(Mål T-608/20) (1)

(2021/C 79/50)

Rättegångsspråk: engelska

Ordföranden på fjärde avdelningen har förordnat om avskrivning av målet.

---

(1)  EUT C 433, 14.12.2020.

---