# Euroopan unionin C 72/1. m

| | ISSN 1977-1053 |
| --- | --- |
| Euroopan unionin
  virallinen lehti | C 72 |
| | |
| Suomenkielinen laitos | Tiedonantoja ja ilmoituksia | 64. vuosikerta1. maaliskuu 2021 |

ISSN 1977-1053

Euroopan unionin

virallinen lehti

C 72

Suomenkielinen laitos

Tiedonantoja ja ilmoituksia

64. vuosikerta1. maaliskuu 2021

---

| Sisältö | Sivu |
| --- | --- |
| | IV   Tiedotteet |
| | EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET |
| | Euroopan unionin tuomioistuin |
| 2021/C 72/01 | Euroopan unionin tuomioistuimen viimeisimmät julkaisut Euroopan unionin virallisessa lehdessä | 1 |

Sisältö

Sivu

IV   Tiedotteet

EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET

Euroopan unionin tuomioistuin

2021/C 72/01

Euroopan unionin tuomioistuimen viimeisimmät julkaisut Euroopan unionin virallisessa lehdessä

Euroopan unionin virallisessa lehdessä

1

---

| | V   Ilmoitukset |
| --- | --- |
| | TUOMIOISTUINKÄSITTELYYN LIITTYVÄT MENETTELYT |
| | Unionin tuomioistuin |
| 2021/C 72/02 | Asia C-628/18: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 13.1.2021 – Euroopan komissio v. Slovenian tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – SEUT 258 artikla – Rahoitusvälineiden markkinat – Direktiivi 2014/65/EU ja direktiivi (EU) 2016/1034 – Täytäntöönpanon laiminlyönti ja/tai täytäntöönpanotoimenpiteiden ilmoittamatta jättäminen – SEUT 260 artiklan 3 kohta – Vaatimus vastaajan velvoittamiseksi maksamaan kiinteämääräinen hyvitys) | 2 |
| 2021/C 72/03 | Asia C-631/18: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 13.1.2021 – Euroopan komissio v. Slovenian tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – SEUT 258 artikla – Rahoitusvälineiden markkinat – Delegoitu direktiivi (EU) 2017/593 – Täytäntöönpanon laiminlyönti ja/tai täytäntöönpanotoimenpiteiden ilmoittamatta jättäminen) | 3 |
| 2021/C 72/04 | Asia C-826/18: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 14.1.2021 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Rechtbank Limburg – Alankomaat) – LB, Stichting Varkens in Nood, Stichting Dierenrecht ja Stichting Leefbaar Buitengebied v. College van burgemeester en wethouders van de gemeente Echt-Susteren (Ennakkoratkaisupyyntö – Århusin yleissopimus – 9 artiklan 2 ja 3 kappale – Oikeus saada asiansa käsitellyksi tuomioistuimessa – Muulla yleisöllä kuin yleisöllä, jota asia koskee, ei ole oikeutta saada asiaansa käsitellyksi tuomioistuimessa – Kanteen tutkittavaksi ottamisen edellytyksenä on ennakko-osallistuminen päätöksentekomenettelyyn) | 3 |
| 2021/C 72/05 | Asia C-63/19: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 14.1.2021 – Euroopan komissio v. Italian tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – SEUT 258 artikla – Direktiivi 2003/96/EY – Energiatuotteiden ja sähkön verotus – 4 ja 19 artikla – Jäsenvaltion itsehallintoalueen säätämä lainsäädäntö – Valmisteveron alaisen dieselöljyn ja bensiinin hankintatuki – 6 artiklan c alakohta – Valmisteverosta vapauttaminen tai valmisteveron alentaminen – Käsite koko perityn veron tai osan siitä palauttaminen – Kyseisen tuen ja valmisteveron välistä yhteyttä koskevan näytön puuttuminen) | 4 |
| 2021/C 72/06 | Asia C-280/19 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 14.1.2021 – Valittajana Euroopan tutkimusneuvoston toimeenpanovirasto (ERCEA) ja muuna osapuolena Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis (Muutoksenhaku – Välityslauseke – Seitsemännessä puiteohjelmassa tehty Minatran-sopimus – Avustuskelpoiset kustannukset – ERCEAn laatima veloituslasku – Ennakoiden takaisinperintä – Henkilöstökulut ja henkilöstökuluihin liittyvät epäsuorat kustannukset – Velvollisuus suorittaa työt yksinomaan avustuksen saajan tiloissa – Avustuksen saajan suorittama valvonta – Avustuksen saajan tavanomaiset käytännöt) | 5 |
| 2021/C 72/07 | Yhdistetyt asiat C-322/19 ja C-385/19: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 14.1.2021 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka ovat esittäneet High Court ja International Protection Appeals Tribunal – Irlanti) – K.S. ja M.H.K. v. The International Protection Appeals Tribunal, The Minister for Justice and Equality, Irlanti ja The Attorney General (C-322/19) sekä R.A.T. ja D.S. v. Minister for Justice and Equality (C-385/19) (Ennakkoratkaisupyyntö – Rajavalvonta, turvapaikka ja maahanmuutto – Kansainvälinen suojelu – Kansainvälisen suojelun hakijoiden vastaanottoa koskevat vaatimukset – Direktiivi 2013/33/EU – Kolmannen valtion kansalainen, joka on matkustanut Euroopan unionin jäsenvaltiosta toiseen jäsenvaltioon mutta hakenut kansainvälistä suojelua vasta tässä jälkimmäisessä jäsenvaltiossa – Päätös siirrosta ensin mainittuun jäsenvaltioon – Asetus (EU) N:o 604/2013 – Pääsy työmarkkinoille kansainvälisen suojelun hakijana) | 5 |
| 2021/C 72/08 | Asia C-507/19: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 13.1.2021 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesverwaltungsgericht – Saksa) – Saksan valtio v. XT (Ennakkoratkaisupyyntö – Turvapaikka-asioita ja toissijaista suojelua koskeva yhteinen politiikka – Vaatimukset, jotka kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden on täytettävä kansainvälisen suojelun saamiseksi – Direktiivi 2011/95/EU – 12 artikla – Sulkeminen pakolaisaseman ulkopuolelle – Yhdistyneiden kansakuntien Lähi-idässä olevien palestiinalaispakolaisten avustus- ja työjärjestön (UNRWA) rekisteriin merkitty Palestiinasta lähtöisin oleva kansalaisuudeton henkilö – Edellytykset vedota direktiiviin 2011/95 ipso facto – UNRWA:n suojelun tai avun lakkaaminen) | 6 |
| 2021/C 72/09 | Asia C-414/20 PPU: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 13.1.2021 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Spetsializiran nakazatelen sad – Bulgaria) – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajana on MM (Ennakkoratkaisupyyntö – Kiireellinen ennakkoratkaisumenettely – Oikeudellinen yhteistyö rikosasioissa – Eurooppalainen pidätysmääräys – Puitepäätös 2002/584/YOS – Jäsenvaltioiden väliset luovuttamismenettelyt – 6 artiklan 1 kohta ja 8 artiklan 1 kohdan c alakohta – Eurooppalainen pidätysmääräys, joka on annettu syytteeseenpanoa koskevan kansallisen päätöksen perusteella – Käsite pidätysmääräys tai muu vastaava täytäntöönpanokelpoinen oikeudellinen päätös – Kansallisen pidätysmääräyksen puuttuminen – Seuraukset – Tehokas oikeussuoja – Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artikla) | 7 |
| 2021/C 72/10 | Asia C-264/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landesgericht Korneuburg (Itävalta) on esittänyt 15.6.2020 – Airhelp Limited v. Austrian Airlines AG | 8 |
| 2021/C 72/11 | Asia C-297/20 P: Valitus, jonka Peter Sabo, Lesoochranárske zoskupenie VLK, Hasso Krull, 2 Celsius, Bernard Auric, Tony Lowes, Kent Roberson, Hiite Maja SA, Association de lutte contre toutes formes de Nuisance et de Pollutions sur les communes de Meyreuil et Gardanne (ALNP Meyreuil – Gardanne) ja Friends of the Irish Environment CLG ovat tehneet 2.7.2020 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-141/19, Sabo ym. v. parlamentti ja neuvosto, 6.5.2020 antamasta tuomiosta | 9 |
| 2021/C 72/12 | Asia C-320/20 P: Valitus, jonka Veselin Atanasov Vasilev on tehnyt 17.7.2020 unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-273/20, Vasilev v. Bulgaria, 7.7.2020 antamasta määräyksestä | 10 |
| 2021/C 72/13 | Asia C-401/20 P: Valitus, jonka Leinfelder Uhren München GmbH & Co. KG on tehnyt 24.8.2020 unionin yleisen tuomioistuimen (kymmenes jaosto) asiassa T-577/19, Leinfelder Uhren München v. EUIPO, 10.6.2020 antamasta tuomiosta | 10 |
| 2021/C 72/14 | Asia C-560/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgericht Wien (Itävalta) on esittänyt 26.10.2020 – CR, GF ja TY | 10 |
| 2021/C 72/15 | Asia C-616/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgericht Köln (Saksa) on esittänyt 19.11.2020 – M2Beauté Cosmetics GmbH v. Saksan liittotasavalta | 11 |
| 2021/C 72/16 | Asia C-618/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado de lo Mercantil no 1 de Córdoba (Espanja) on esittänyt 19.11.2020 – ZU ja TV v. Ryanair Ltd | 12 |
| 2021/C 72/17 | Asia C-627/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Köln (Saksa) on esittänyt 23.11.2020 – Deutsche Lufthansa AG v. OP | 13 |
| 2021/C 72/18 | Asia C-628/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Köln (Saksa) on esittänyt 23.11.2020 –Deutsche Lufthansa AG v. BA | 13 |
| 2021/C 72/19 | Asia C-629/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Köln (Saksa) on esittänyt 23.11.2020 – Deutsche Lufthansa AG v. LE | 14 |
| 2021/C 72/20 | Asia C-630/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Köln (Saksa) on esittänyt 23.11.2020 – Deutsche Lufthansa AG v. CS | 14 |
| 2021/C 72/21 | Asia C-631/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Köln (Saksa) on esittänyt 23.11.2020 – Deutsche Lufthansa AG v. PR ja TV | 15 |
| 2021/C 72/22 | Asia C-668/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesfinanzhof (Saksa) 8.12.2020 – Y GmbH v. Hauptzollamt | 15 |
| 2021/C 72/23 | Asia C-672/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landesgericht Korneuburg (Itävalta) on esittänyt 10.12.2020 – L GmbH v. FK | 16 |
| 2021/C 72/24 | Asia C-677/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesarbeitsgericht (Saksa) on esittänyt 11.12.2020 – Industriegewerkschaft Metall (IG Metall) ja ver.di – Vereinte Dienstleistungsgewerkschaft | 17 |
| 2021/C 72/25 | Asia C-834/19: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 23.11.2020 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunale di Vicenza – Italia) – AV v. Ministero della Giustizia, Repubblica italiana | 17 |
| | Unionin yleinen tuomioistuin |
| 2021/C 72/26 | Asia T-478/18: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.1.2021 – Bezouaoui ja HB Consultant v. komissio (Valtiontuet – Työmaakoneiden turvallista ajamista koskeva koulutus – Se, että yhteiset työmarkkinaosapuolet (OPCA) korvaavat Ranskassa koulutuksesta aiheutuneet kulut – Päätös, jossa todetaan, ettei kyseessä ole valtiontuki – Valtiontuen käsite – Toimenpiteen yhteys valtioon – Varojen julkinen valvonta) | 18 |
| 2021/C 72/27 | Asia T-548/18: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.1.2021 – Helbert v. EUIPO (Henkilöstö – Palvelukseen ottaminen – Kilpailuilmoitus – Avoin kilpailu EUIPO/AD/01/17 – Päätös olla kirjaamatta kantajan nimeä kilpailun varallaololuetteloon – Valintalautakunnan kokoonpano – Pysyvyys – Vastuu) | 18 |
| 2021/C 72/28 | Asia T-610/18: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.1.2021 – ZR v. EUIPO (Henkilöstö – Palvelukseen ottaminen – Kilpailuilmoitus – Avoin kilpailu EUIPO/AD/01/17 – Päätös olla merkitsemättä kantajan nimeä kilpailun varallaololuetteloon – Valintalautakunnan kokoonpano – Pysyvyys) | 19 |
| 2021/C 72/29 | Asia T-758/18: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 20.1.2021 – ABLV Bank v. SRB (Talous- ja rahaliitto – Pankkiunioni – Yhteinen kriisinratkaisumekanismi luottolaitoksia ja tiettyjä sijoituspalveluyrityksiä varten – Yhteinen kriisinratkaisurahasto – Ennakollisten vakausmaksujen vahvistaminen vuosille 2015 ja 2018 – Vakausmaksujen uudelleenlaskentaa ja takaisinmaksua koskevan pyynnön hylkääminen – Kumoamiskanne – Kannekelpoinen toimi – Tutkittavaksi ottaminen – Laitos, jonka toimilupa on peruutettu – Asetuksen (EU) N:o 806/2014 70 artiklan 4 kohta – Aseman muuttumisen käsite – Delegoidun asetuksen (EU) 2015/63 12 artiklan 2 kohta) | 20 |
| 2021/C 72/30 | Asia T-261/19: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 20.1.2021 – Stada Arzneimittel v. EUIPO – Optima Naturals (OptiMar) (EU-tavaramerkki – Väitemenettely – Hakemus kuviomerkin OptiMar rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Aiempi kansallinen sanamerkki Mar – Suhteellinen hylkäysperuste – Sekaannusvaaran puuttuminen – Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)) | 21 |
| 2021/C 72/31 | Asia T-329/19: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 20.1.2021 – 12seasons v. EUIPO – Société immobilière et mobilière de Montagny (BE EDGY BERLIN) (EU-tavaramerkki – Väitemenettely – Hakemus kuviomerkin BE EDGY BERLIN rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Aiempi kansallinen sanamerkki EDJI – Suhteellinen hylkäysperuste – Sekaannusvaara – Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)) | 21 |
| 2021/C 72/32 | Asia T-811/19: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 20.1.2021 – Enoport v. EUIPO – Miguel Torres (CABEÇA DE TOIRO) (EU-tavaramerkki – Väitemenettely – Hakemus kuviomerkin CABEÇA DE TOIRO rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Aiempi EU-sanamerkki SANGRE DE TORO – Suhteellinen hylkäysperuste – Sekaannusvaara – Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) | 22 |
| 2021/C 72/33 | Asia T-824/19: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.1.2021 – RY v. komissio (Henkilöstö – Väliaikaiset toimihenkilöt – Toistaiseksi voimassa olevan työsopimuksen irtisanominen muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 47 artiklan c alakohdan i alakohdan mukaisesti – Unionin yleisen tuomioistuimen tuomion täytäntöönpano – SEUT 266 artikla – Oikeus tulla kuulluksi – Uusi irtisanomispäätös) | 22 |
| 2021/C 72/34 | Asia T-844/19: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 20.1.2021 – Apologistics v. EUIPO – Peikert (discount-apotheke.de) (EU-tavaramerkki – Väitemenettely – Hakemus kuviomerkin discount-apotheke.de rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Aiemmat EU-sanamerkit APODISCOUNTER ja APO sekä aiemmat EU-kuviomerkit apo-discounter.de, apo.co ja apo.de – Suhteellinen hylkäysperuste – Sekaannusvaaran puuttuminen – Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)) | 23 |
| 2021/C 72/35 | Asia T-873/19: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.1.2021 – Multi-Service v. komissio (Ympäristö – Asetus (EU) N:o 517/2014 – Fluoratut kasvihuonekaasut – Fluorihiilivetyjen markkinoille saattamista koskevien kiintiöiden sähköinen rekisteri – Päätös yrityksen rekisteröinnin peruuttamisesta – Vaadittujen tietojen toimittamatta jättäminen) | 24 |
| 2021/C 72/36 | Asia T-884/19: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 20.1.2021 – Folschette ym. v. komissio (Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu – OLAFin tutkimus – Tietomarkkinat – Korruptio – Vaikutusvallan väärinkäyttö – Loppuraportti, jossa suositellaan rikosoikeudellisen menettelyn aloittamista – Lopullinen vapauttaminen rikostuomioistuimen toimesta – Vanhentumisaika – Sellaisen oikeussäännön riittävän ilmeinen rikkominen, jolla yksityisille annetaan oikeuksia) | 24 |
| 2021/C 72/37 | Asia T-253/20: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 20.1.2021 – Oatly v. EUIPO (IT’S LIKE MILK BUT MADE FOR HUMANS) (EU-tavaramerkki – Hakemus sanamerkin IT’S LIKE MILK BUT MADE FOR HUMANS rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Ehdoton hylkäysperuste – Erottamiskyky – Asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohta) | 25 |
| 2021/C 72/38 | Asia T-276/20: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 20.1.2021 – Crevier v. EUIPO (Ilmanraikastin) (Yhteisömalli – Ilmanraikastinta esittävää yhteisömallia koskeva hakemus – Määräajan noudattamatta jättäminen EUIPO:n suhteen – Menetetyn määräajan palauttamista koskeva pyyntö – Asetuksen (EY) N:o 6/2002 67 artiklan 1 kohta – Huolellisuusvelvollisuus) | 25 |
| 2021/C 72/39 | Asia T-726/20: Kanne 15.12.2020 – Grupa Azoty ym. v. komissio | 26 |
| 2021/C 72/40 | Asia T-743/20: Kanne 17.12.2020 – Car-Master 2 v. Euroopan komissio | 28 |
| 2021/C 72/41 | Asia T-760/20: Kanne 21.12.2020 – Jakeliūnas v. ESMA | 29 |
| 2021/C 72/42 | Asia T-775/20: Kanne 24.12.2020 – PB v. komissio | 30 |
| 2021/C 72/43 | Asia T-10/21: Kanne 9.1.2021 – Griesbeck v. parlamentti | 32 |
| 2021/C 72/44 | Asia T-14/21: Kanne 15.1.2021 – Ryanair v. komissio | 33 |
| 2021/C 72/45 | Asia T-17/21: Kanne 15.1.2021 – Miquel y Costas & Miquel v. EUIPO (Pure Hemp) | 34 |
| 2021/C 72/46 | Asia T-19/21: Kanne 19.1.2021 – Amazon.com ym. v. komissio | 34 |
| 2021/C 72/47 | Asia T-25/21: Kanne 20.1.2021 – Corman v. komissio | 35 |

V   Ilmoitukset

TUOMIOISTUINKÄSITTELYYN LIITTYVÄT MENETTELYT

Unionin tuomioistuin

2021/C 72/02

Asia C-628/18: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 13.1.2021 – Euroopan komissio v. Slovenian tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – SEUT 258 artikla – Rahoitusvälineiden markkinat – Direktiivi 2014/65/EU ja direktiivi (EU) 2016/1034 – Täytäntöönpanon laiminlyönti ja/tai täytäntöönpanotoimenpiteiden ilmoittamatta jättäminen – SEUT 260 artiklan 3 kohta – Vaatimus vastaajan velvoittamiseksi maksamaan kiinteämääräinen hyvitys)

2

2021/C 72/03

Asia C-631/18: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 13.1.2021 – Euroopan komissio v. Slovenian tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – SEUT 258 artikla – Rahoitusvälineiden markkinat – Delegoitu direktiivi (EU) 2017/593 – Täytäntöönpanon laiminlyönti ja/tai täytäntöönpanotoimenpiteiden ilmoittamatta jättäminen)

3

2021/C 72/04

Asia C-826/18: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 14.1.2021 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Rechtbank Limburg – Alankomaat) – LB, Stichting Varkens in Nood, Stichting Dierenrecht ja Stichting Leefbaar Buitengebied v. College van burgemeester en wethouders van de gemeente Echt-Susteren (Ennakkoratkaisupyyntö – Århusin yleissopimus – 9 artiklan 2 ja 3 kappale – Oikeus saada asiansa käsitellyksi tuomioistuimessa – Muulla yleisöllä kuin yleisöllä, jota asia koskee, ei ole oikeutta saada asiaansa käsitellyksi tuomioistuimessa – Kanteen tutkittavaksi ottamisen edellytyksenä on ennakko-osallistuminen päätöksentekomenettelyyn)

3

2021/C 72/05

Asia C-63/19: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 14.1.2021 – Euroopan komissio v. Italian tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – SEUT 258 artikla – Direktiivi 2003/96/EY – Energiatuotteiden ja sähkön verotus – 4 ja 19 artikla – Jäsenvaltion itsehallintoalueen säätämä lainsäädäntö – Valmisteveron alaisen dieselöljyn ja bensiinin hankintatuki – 6 artiklan c alakohta – Valmisteverosta vapauttaminen tai valmisteveron alentaminen – Käsite koko perityn veron tai osan siitä palauttaminen – Kyseisen tuen ja valmisteveron välistä yhteyttä koskevan näytön puuttuminen)

4

2021/C 72/06

Asia C-280/19 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 14.1.2021 – Valittajana Euroopan tutkimusneuvoston toimeenpanovirasto (ERCEA) ja muuna osapuolena Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis (Muutoksenhaku – Välityslauseke – Seitsemännessä puiteohjelmassa tehty Minatran-sopimus – Avustuskelpoiset kustannukset – ERCEAn laatima veloituslasku – Ennakoiden takaisinperintä – Henkilöstökulut ja henkilöstökuluihin liittyvät epäsuorat kustannukset – Velvollisuus suorittaa työt yksinomaan avustuksen saajan tiloissa – Avustuksen saajan suorittama valvonta – Avustuksen saajan tavanomaiset käytännöt)

5

2021/C 72/07

Yhdistetyt asiat C-322/19 ja C-385/19: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 14.1.2021 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka ovat esittäneet High Court ja International Protection Appeals Tribunal – Irlanti) – K.S. ja M.H.K. v. The International Protection Appeals Tribunal, The Minister for Justice and Equality, Irlanti ja The Attorney General (C-322/19) sekä R.A.T. ja D.S. v. Minister for Justice and Equality (C-385/19) (Ennakkoratkaisupyyntö – Rajavalvonta, turvapaikka ja maahanmuutto – Kansainvälinen suojelu – Kansainvälisen suojelun hakijoiden vastaanottoa koskevat vaatimukset – Direktiivi 2013/33/EU – Kolmannen valtion kansalainen, joka on matkustanut Euroopan unionin jäsenvaltiosta toiseen jäsenvaltioon mutta hakenut kansainvälistä suojelua vasta tässä jälkimmäisessä jäsenvaltiossa – Päätös siirrosta ensin mainittuun jäsenvaltioon – Asetus (EU) N:o 604/2013 – Pääsy työmarkkinoille kansainvälisen suojelun hakijana)

5

2021/C 72/08

Asia C-507/19: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 13.1.2021 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesverwaltungsgericht – Saksa) – Saksan valtio v. XT (Ennakkoratkaisupyyntö – Turvapaikka-asioita ja toissijaista suojelua koskeva yhteinen politiikka – Vaatimukset, jotka kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden on täytettävä kansainvälisen suojelun saamiseksi – Direktiivi 2011/95/EU – 12 artikla – Sulkeminen pakolaisaseman ulkopuolelle – Yhdistyneiden kansakuntien Lähi-idässä olevien palestiinalaispakolaisten avustus- ja työjärjestön (UNRWA) rekisteriin merkitty Palestiinasta lähtöisin oleva kansalaisuudeton henkilö – Edellytykset vedota direktiiviin 2011/95 ipso facto – UNRWA:n suojelun tai avun lakkaaminen)

6

2021/C 72/09

Asia C-414/20 PPU: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 13.1.2021 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Spetsializiran nakazatelen sad – Bulgaria) – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajana on MM (Ennakkoratkaisupyyntö – Kiireellinen ennakkoratkaisumenettely – Oikeudellinen yhteistyö rikosasioissa – Eurooppalainen pidätysmääräys – Puitepäätös 2002/584/YOS – Jäsenvaltioiden väliset luovuttamismenettelyt – 6 artiklan 1 kohta ja 8 artiklan 1 kohdan c alakohta – Eurooppalainen pidätysmääräys, joka on annettu syytteeseenpanoa koskevan kansallisen päätöksen perusteella – Käsite pidätysmääräys tai muu vastaava täytäntöönpanokelpoinen oikeudellinen päätös – Kansallisen pidätysmääräyksen puuttuminen – Seuraukset – Tehokas oikeussuoja – Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artikla)

7

2021/C 72/10

Asia C-264/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landesgericht Korneuburg (Itävalta) on esittänyt 15.6.2020 – Airhelp Limited v. Austrian Airlines AG

8

2021/C 72/11

Asia C-297/20 P: Valitus, jonka Peter Sabo, Lesoochranárske zoskupenie VLK, Hasso Krull, 2 Celsius, Bernard Auric, Tony Lowes, Kent Roberson, Hiite Maja SA, Association de lutte contre toutes formes de Nuisance et de Pollutions sur les communes de Meyreuil et Gardanne (ALNP Meyreuil – Gardanne) ja Friends of the Irish Environment CLG ovat tehneet 2.7.2020 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-141/19, Sabo ym. v. parlamentti ja neuvosto, 6.5.2020 antamasta tuomiosta

9

2021/C 72/12

Asia C-320/20 P: Valitus, jonka Veselin Atanasov Vasilev on tehnyt 17.7.2020 unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-273/20, Vasilev v. Bulgaria, 7.7.2020 antamasta määräyksestä

10

2021/C 72/13

Asia C-401/20 P: Valitus, jonka Leinfelder Uhren München GmbH & Co. KG on tehnyt 24.8.2020 unionin yleisen tuomioistuimen (kymmenes jaosto) asiassa T-577/19, Leinfelder Uhren München v. EUIPO, 10.6.2020 antamasta tuomiosta

10

2021/C 72/14

Asia C-560/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgericht Wien (Itävalta) on esittänyt 26.10.2020 – CR, GF ja TY

10

2021/C 72/15

Asia C-616/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgericht Köln (Saksa) on esittänyt 19.11.2020 – M2Beauté Cosmetics GmbH v. Saksan liittotasavalta

11

2021/C 72/16

Asia C-618/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado de lo Mercantil no 1 de Córdoba (Espanja) on esittänyt 19.11.2020 – ZU ja TV v. Ryanair Ltd

o

12

2021/C 72/17

Asia C-627/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Köln (Saksa) on esittänyt 23.11.2020 – Deutsche Lufthansa AG v. OP

13

2021/C 72/18

Asia C-628/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Köln (Saksa) on esittänyt 23.11.2020 –Deutsche Lufthansa AG v. BA

13

2021/C 72/19

Asia C-629/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Köln (Saksa) on esittänyt 23.11.2020 – Deutsche Lufthansa AG v. LE

14

2021/C 72/20

Asia C-630/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Köln (Saksa) on esittänyt 23.11.2020 – Deutsche Lufthansa AG v. CS

14

2021/C 72/21

Asia C-631/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Köln (Saksa) on esittänyt 23.11.2020 – Deutsche Lufthansa AG v. PR ja TV

15

2021/C 72/22

Asia C-668/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesfinanzhof (Saksa) 8.12.2020 – Y GmbH v. Hauptzollamt

15

2021/C 72/23

Asia C-672/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landesgericht Korneuburg (Itävalta) on esittänyt 10.12.2020 – L GmbH v. FK

16

2021/C 72/24

Asia C-677/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesarbeitsgericht (Saksa) on esittänyt 11.12.2020 – Industriegewerkschaft Metall (IG Metall) ja ver.di – Vereinte Dienstleistungsgewerkschaft

17

2021/C 72/25

Asia C-834/19: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 23.11.2020 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunale di Vicenza – Italia) – AV v. Ministero della Giustizia, Repubblica italiana

17

Unionin yleinen tuomioistuin

2021/C 72/26

Asia T-478/18: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.1.2021 – Bezouaoui ja HB Consultant v. komissio (Valtiontuet – Työmaakoneiden turvallista ajamista koskeva koulutus – Se, että yhteiset työmarkkinaosapuolet (OPCA) korvaavat Ranskassa koulutuksesta aiheutuneet kulut – Päätös, jossa todetaan, ettei kyseessä ole valtiontuki – Valtiontuen käsite – Toimenpiteen yhteys valtioon – Varojen julkinen valvonta)

18

2021/C 72/27

Asia T-548/18: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.1.2021 – Helbert v. EUIPO (Henkilöstö – Palvelukseen ottaminen – Kilpailuilmoitus – Avoin kilpailu EUIPO/AD/01/17 – Päätös olla kirjaamatta kantajan nimeä kilpailun varallaololuetteloon – Valintalautakunnan kokoonpano – Pysyvyys – Vastuu)

18

2021/C 72/28

Asia T-610/18: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.1.2021 – ZR v. EUIPO (Henkilöstö – Palvelukseen ottaminen – Kilpailuilmoitus – Avoin kilpailu EUIPO/AD/01/17 – Päätös olla merkitsemättä kantajan nimeä kilpailun varallaololuetteloon – Valintalautakunnan kokoonpano – Pysyvyys)

19

2021/C 72/29

Asia T-758/18: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 20.1.2021 – ABLV Bank v. SRB (Talous- ja rahaliitto – Pankkiunioni – Yhteinen kriisinratkaisumekanismi luottolaitoksia ja tiettyjä sijoituspalveluyrityksiä varten – Yhteinen kriisinratkaisurahasto – Ennakollisten vakausmaksujen vahvistaminen vuosille 2015 ja 2018 – Vakausmaksujen uudelleenlaskentaa ja takaisinmaksua koskevan pyynnön hylkääminen – Kumoamiskanne – Kannekelpoinen toimi – Tutkittavaksi ottaminen – Laitos, jonka toimilupa on peruutettu – Asetuksen (EU) N:o 806/2014 70 artiklan 4 kohta – Aseman muuttumisen käsite – Delegoidun asetuksen (EU) 2015/63 12 artiklan 2 kohta)

20

2021/C 72/30

Asia T-261/19: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 20.1.2021 – Stada Arzneimittel v. EUIPO – Optima Naturals (OptiMar) (EU-tavaramerkki – Väitemenettely – Hakemus kuviomerkin OptiMar rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Aiempi kansallinen sanamerkki Mar – Suhteellinen hylkäysperuste – Sekaannusvaaran puuttuminen – Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))

21

2021/C 72/31

Asia T-329/19: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 20.1.2021 – 12seasons v. EUIPO – Société immobilière et mobilière de Montagny (BE EDGY BERLIN) (EU-tavaramerkki – Väitemenettely – Hakemus kuviomerkin BE EDGY BERLIN rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Aiempi kansallinen sanamerkki EDJI – Suhteellinen hylkäysperuste – Sekaannusvaara – Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))

21

2021/C 72/32

Asia T-811/19: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 20.1.2021 – Enoport v. EUIPO – Miguel Torres (CABEÇA DE TOIRO) (EU-tavaramerkki – Väitemenettely – Hakemus kuviomerkin CABEÇA DE TOIRO rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Aiempi EU-sanamerkki SANGRE DE TORO – Suhteellinen hylkäysperuste – Sekaannusvaara – Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

22

2021/C 72/33

Asia T-824/19: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.1.2021 – RY v. komissio (Henkilöstö – Väliaikaiset toimihenkilöt – Toistaiseksi voimassa olevan työsopimuksen irtisanominen muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 47 artiklan c alakohdan i alakohdan mukaisesti – Unionin yleisen tuomioistuimen tuomion täytäntöönpano – SEUT 266 artikla – Oikeus tulla kuulluksi – Uusi irtisanomispäätös)

22

2021/C 72/34

Asia T-844/19: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 20.1.2021 – Apologistics v. EUIPO – Peikert (discount-apotheke.de) (EU-tavaramerkki – Väitemenettely – Hakemus kuviomerkin discount-apotheke.de rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Aiemmat EU-sanamerkit APODISCOUNTER ja APO sekä aiemmat EU-kuviomerkit apo-discounter.de, apo.co ja apo.de – Suhteellinen hylkäysperuste – Sekaannusvaaran puuttuminen – Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))

23

2021/C 72/35

Asia T-873/19: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.1.2021 – Multi-Service v. komissio (Ympäristö – Asetus (EU) N:o 517/2014 – Fluoratut kasvihuonekaasut – Fluorihiilivetyjen markkinoille saattamista koskevien kiintiöiden sähköinen rekisteri – Päätös yrityksen rekisteröinnin peruuttamisesta – Vaadittujen tietojen toimittamatta jättäminen)

24

2021/C 72/36

Asia T-884/19: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 20.1.2021 – Folschette ym. v. komissio (Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu – OLAFin tutkimus – Tietomarkkinat – Korruptio – Vaikutusvallan väärinkäyttö – Loppuraportti, jossa suositellaan rikosoikeudellisen menettelyn aloittamista – Lopullinen vapauttaminen rikostuomioistuimen toimesta – Vanhentumisaika – Sellaisen oikeussäännön riittävän ilmeinen rikkominen, jolla yksityisille annetaan oikeuksia)

24

2021/C 72/37

Asia T-253/20: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 20.1.2021 – Oatly v. EUIPO (IT’S LIKE MILK BUT MADE FOR HUMANS) (EU-tavaramerkki – Hakemus sanamerkin IT’S LIKE MILK BUT MADE FOR HUMANS rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Ehdoton hylkäysperuste – Erottamiskyky – Asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

25

2021/C 72/38

Asia T-276/20: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 20.1.2021 – Crevier v. EUIPO (Ilmanraikastin) (Yhteisömalli – Ilmanraikastinta esittävää yhteisömallia koskeva hakemus – Määräajan noudattamatta jättäminen EUIPO:n suhteen – Menetetyn määräajan palauttamista koskeva pyyntö – Asetuksen (EY) N:o 6/2002 67 artiklan 1 kohta – Huolellisuusvelvollisuus)

25

2021/C 72/39

Asia T-726/20: Kanne 15.12.2020 – Grupa Azoty ym. v. komissio

26

2021/C 72/40

Asia T-743/20: Kanne 17.12.2020 – Car-Master 2 v. Euroopan komissio

28

2021/C 72/41

Asia T-760/20: Kanne 21.12.2020 – Jakeliūnas v. ESMA

29

2021/C 72/42

Asia T-775/20: Kanne 24.12.2020 – PB v. komissio

30

2021/C 72/43

Asia T-10/21: Kanne 9.1.2021 – Griesbeck v. parlamentti

32

2021/C 72/44

Asia T-14/21: Kanne 15.1.2021 – Ryanair v. komissio

33

2021/C 72/45

Asia T-17/21: Kanne 15.1.2021 – Miquel y Costas & Miquel v. EUIPO (Pure Hemp)

34

2021/C 72/46

Asia T-19/21: Kanne 19.1.2021 – Amazon.com ym. v. komissio

34

2021/C 72/47

Asia T-25/21: Kanne 20.1.2021 – Corman v. komissio

35

---

| FI | |
| --- | --- |

FI

---

IV Tiedotteet

EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET

Euroopan unionin tuomioistuin

| 1.3.2021 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 72/1 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 72/1

---

Euroopan unionin tuomioistuimen viimeisimmät julkaisut Euroopan unionin virallisessa lehdessä

(2021/C 72/01)

Viimeisin julkaisu

EUVL C 62, 22.2.2021

Luettelo aiemmista julkaisuista

EUVL C 53, 15.2.2021

EUVL C 44, 8.2.2021

EUVL C 35, 1.2.2021

EUVL C 28, 25.1.2021

EUVL C 19, 18.1.2021

EUVL C 9, 11.1.2021

Nämä tekstit ovat saatavilla:

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Ilmoitukset

TUOMIOISTUINKÄSITTELYYN LIITTYVÄT MENETTELYT

Unionin tuomioistuin

| 1.3.2021 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 72/2 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 72/2

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 13.1.2021 – Euroopan komissio v. Slovenian tasavalta

(Asia C-628/18) (1)

(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - SEUT 258 artikla - Rahoitusvälineiden markkinat - Direktiivi 2014/65/EU ja direktiivi (EU) 2016/1034 - Täytäntöönpanon laiminlyönti ja/tai täytäntöönpanotoimenpiteiden ilmoittamatta jättäminen - SEUT 260 artiklan 3 kohta - Vaatimus vastaajan velvoittamiseksi maksamaan kiinteämääräinen hyvitys)

(2021/C 72/02)

Oikeudenkäyntikieli: slovenia

Asianosaiset

Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: T. Scharf, G. von Rintelen ja B. Rous Demiri)

Vastaaja: Slovenian tasavalta (asiamiehet: Mihelič Žitko, A. Dežman Mušič ja N. Pintar Gosenca)

Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Saksan liittotasavalta (asiamies: S. Eisenberg), Viron tasavalta (asiamies: N. Grünberg), Itävallan tasavalta (asiamies: G. Hesse) ja Puolan tasavalta (asiamies: B. Majczyna)

Tuomiolauselma

| 1) | Slovenian tasavalta ei ole noudattanut rahoitusvälineiden markkinoista sekä direktiivin 2002/92/EY ja direktiivin 2011/61/EU muuttamisesta 15.5.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/65/EU 93 artiklan, sellaisena kuin se on muutettuna rahoitusvälineiden markkinoista annetun direktiivin 2014/65/EU muuttamisesta 23.6.2016 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2016/1034 1 artiklalla, mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ollut antanut perustellussa lausunnossa asetetun määräajan päättyessä direktiivin 2014/65, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2016/1034, noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai ainakaan ilmoittanut niistä Euroopan komissiolle. |
| --- | --- |

1)

Slovenian tasavalta ei ole noudattanut rahoitusvälineiden markkinoista sekä direktiivin 2002/92/EY ja direktiivin 2011/61/EU muuttamisesta 15.5.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/65/EU 93 artiklan, sellaisena kuin se on muutettuna rahoitusvälineiden markkinoista annetun direktiivin 2014/65/EU muuttamisesta 23.6.2016 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2016/1034 1 artiklalla, mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ollut antanut perustellussa lausunnossa asetetun määräajan päättyessä direktiivin 2014/65, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2016/1034, noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai ainakaan ilmoittanut niistä Euroopan komissiolle.

| 2) | Slovenian tasavalta velvoitetaan maksamaan Euroopan komissiolle 750 000 euron suuruinen kiinteämääräinen hyvitys. |
| --- | --- |

2)

Slovenian tasavalta velvoitetaan maksamaan Euroopan komissiolle 750 000 euron suuruinen kiinteämääräinen hyvitys.

| 3) | Slovenian tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komissiolle aiheutuneet oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

3)

Slovenian tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komissiolle aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

| 4) | Saksan liittotasavalta, Viron tasavalta, Itävallan tasavalta ja Puolan tasavalta vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan. |
| --- | --- |

4)

Saksan liittotasavalta, Viron tasavalta, Itävallan tasavalta ja Puolan tasavalta vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

---

(1)  EUVL C 427, 26.11.2018.

---

| 1.3.2021 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 72/3 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 72/3

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 13.1.2021 – Euroopan komissio v. Slovenian tasavalta

(Asia C-631/18) (1)

(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - SEUT 258 artikla - Rahoitusvälineiden markkinat - Delegoitu direktiivi (EU) 2017/593 - Täytäntöönpanon laiminlyönti ja/tai täytäntöönpanotoimenpiteiden ilmoittamatta jättäminen)

(2021/C 72/03)

Oikeudenkäyntikieli: slovenia

Asianosaiset

Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: T. Scharf ja B. Rous Demiri)

Vastaaja: Slovenian tasavalta (asiamies: V. Klemenc)

Tuomiolauselma

| 1) | Slovenian tasavalta ei ole noudattanut Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/65/EU täydentämisestä asiakkaiden rahoitusvälineiden ja varojen suojaamisen, tuotevalvontavelvoitteiden sekä välityspalkkioiden, provisioiden tai muiden rahallisten tai ei-rahallisten etujen tarjoamiseen tai vastaanottamiseen sovellettavien sääntöjen osalta 7.4.2016 annetun komission delegoidun direktiivin (EU) 2017/593 14 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ollut perustellussa lausunnossa asetetun määräajan päättyessä antanut delegoidun direktiivin 2017/593 noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä eikä siis ilmoittanut näistä säännöksistä Euroopan komissiolle. |
| --- | --- |

1)

Slovenian tasavalta ei ole noudattanut Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/65/EU täydentämisestä asiakkaiden rahoitusvälineiden ja varojen suojaamisen, tuotevalvontavelvoitteiden sekä välityspalkkioiden, provisioiden tai muiden rahallisten tai ei-rahallisten etujen tarjoamiseen tai vastaanottamiseen sovellettavien sääntöjen osalta 7.4.2016 annetun komission delegoidun direktiivin (EU) 2017/593 14 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ollut perustellussa lausunnossa asetetun määräajan päättyessä antanut delegoidun direktiivin 2017/593 noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä eikä siis ilmoittanut näistä säännöksistä Euroopan komissiolle.

| 2) | Slovenian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Slovenian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 155, 6.5.2019.

---

| 1.3.2021 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 72/3 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 72/3

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 14.1.2021 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Rechtbank Limburg – Alankomaat) – LB, Stichting Varkens in Nood, Stichting Dierenrecht ja Stichting Leefbaar Buitengebied v. College van burgemeester en wethouders van de gemeente Echt-Susteren

(Asia C-826/18) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Århusin yleissopimus - 9 artiklan 2 ja 3 kappale - Oikeus saada asiansa käsitellyksi tuomioistuimessa - Muulla yleisöllä kuin yleisöllä, jota asia koskee, ei ole oikeutta saada asiaansa käsitellyksi tuomioistuimessa - Kanteen tutkittavaksi ottamisen edellytyksenä on ennakko-osallistuminen päätöksentekomenettelyyn)

(2021/C 72/04)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Rechtbank Limburg

Pääasian asianosaiset

Kantajat: LB, Stichting Varkens in Nood, Stichting Dierenrecht ja Stichting Leefbaar Buitengebied

Vastaaja: College van burgemeester en wethouders van de gemeente Echt-Susteren

Tuomiolauselma

| 1) | Tiedon saantia, yleisön osallistumisoikeutta päätöksentekoon sekä muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeutta ympäristöasioissa koskevan yleissopimuksen, joka on allekirjoitettu Århusissa (Tanska) 25.6.1998 ja hyväksytty Euroopan yhteisön puolesta 17.2.2005 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2005/370/EY, 9 artiklan 2 kappaletta on tulkittava siten, ettei se ole esteenä sille, että kyseisen yleissopimuksen 2 artiklan 4 kappaleessa tarkoitettuun yleisöön kuuluvilla ei sellaisenaan ole oikeutta saada asiaansa käsitellyksi tuomioistuimessa riitauttaakseen mainitun yleissopimuksen 6 artiklan soveltamisalaan kuuluvan päätöksen. Sitä vastoin kyseisen yleissopimuksen 9 artiklan 3 kappale on esteenä sille, että näillä henkilöillä ei ole mahdollisuutta saada asiaansa käsitellyksi tuomioistuimessa vedotakseen heille ainoastaan kansallisessa ympäristölainsäädännössä myönnettyihin laajempiin oikeuksiin osallistua päätöksentekoon. |
| --- | --- |

1)

Tiedon saantia, yleisön osallistumisoikeutta päätöksentekoon sekä muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeutta ympäristöasioissa koskevan yleissopimuksen, joka on allekirjoitettu Århusissa (Tanska) 25.6.1998 ja hyväksytty Euroopan yhteisön puolesta 17.2.2005 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2005/370/EY, 9 artiklan 2 kappaletta on tulkittava siten, ettei se ole esteenä sille, että kyseisen yleissopimuksen 2 artiklan 4 kappaleessa tarkoitettuun yleisöön kuuluvilla ei sellaisenaan ole oikeutta saada asiaansa käsitellyksi tuomioistuimessa riitauttaakseen mainitun yleissopimuksen 6 artiklan soveltamisalaan kuuluvan päätöksen. Sitä vastoin kyseisen yleissopimuksen 9 artiklan 3 kappale on esteenä sille, että näillä henkilöillä ei ole mahdollisuutta saada asiaansa käsitellyksi tuomioistuimessa vedotakseen heille ainoastaan kansallisessa ympäristölainsäädännössä myönnettyihin laajempiin oikeuksiin osallistua päätöksentekoon.

| 2) | Tiedon saantia, yleisön osallistumisoikeutta päätöksentekoon sekä muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeutta ympäristöasioissa koskevan yleissopimuksen, joka on allekirjoitettu Århusissa 25.6.1998 ja hyväksytty Euroopan yhteisön puolesta päätöksellä 2005/370, 9 artiklan 2 kappaletta on tulkittava siten, että se on esteenä sille, että siinä tarkoitettujen, kyseisen yleissopimuksen 2 artiklan 5 kappaleessa tarkoitettuun yleisöön, jota asia koskee, kuuluvien valtiosta riippumattomien järjestöjen nostamien kanteiden tutkittavaksi ottaminen edellyttäisi kyseisten järjestöjen osallistumista riidanalaisen päätöksen valmistelumenettelyyn, vaikka tätä edellytystä ei sovelleta, jos niitä ei voida kohtuudella moittia siitä, etteivät ne ole osallistuneet siihen. Kyseisen yleissopimuksen 9 artiklan 3 kappale ei sitä vastoin ole esteenä sille, että siinä tarkoitetun kanteen tutkittavaksi ottamisen edellytyksenä on kantajan osallistuminen riidanalaisen päätöksen valmistelumenettelyyn, paitsi jos häntä ei voida kohtuudella asian olosuhteet huomioon ottaen moittia siitä, ettei hän ole osallistunut päätöksentekomenettelyyn. |
| --- | --- |

2)

Tiedon saantia, yleisön osallistumisoikeutta päätöksentekoon sekä muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeutta ympäristöasioissa koskevan yleissopimuksen, joka on allekirjoitettu Århusissa 25.6.1998 ja hyväksytty Euroopan yhteisön puolesta päätöksellä 2005/370, 9 artiklan 2 kappaletta on tulkittava siten, että se on esteenä sille, että siinä tarkoitettujen, kyseisen yleissopimuksen 2 artiklan 5 kappaleessa tarkoitettuun yleisöön, jota asia koskee, kuuluvien valtiosta riippumattomien järjestöjen nostamien kanteiden tutkittavaksi ottaminen edellyttäisi kyseisten järjestöjen osallistumista riidanalaisen päätöksen valmistelumenettelyyn, vaikka tätä edellytystä ei sovelleta, jos niitä ei voida kohtuudella moittia siitä, etteivät ne ole osallistuneet siihen. Kyseisen yleissopimuksen 9 artiklan 3 kappale ei sitä vastoin ole esteenä sille, että siinä tarkoitetun kanteen tutkittavaksi ottamisen edellytyksenä on kantajan osallistuminen riidanalaisen päätöksen valmistelumenettelyyn, paitsi jos häntä ei voida kohtuudella asian olosuhteet huomioon ottaen moittia siitä, ettei hän ole osallistunut päätöksentekomenettelyyn.

---

(1)  EUVL C 122, 1.4.2019.

---

| 1.3.2021 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 72/4 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 72/4

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 14.1.2021 – Euroopan komissio v. Italian tasavalta

(Asia C-63/19) (1)

(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - SEUT 258 artikla - Direktiivi 2003/96/EY - Energiatuotteiden ja sähkön verotus - 4 ja 19 artikla - Jäsenvaltion itsehallintoalueen säätämä lainsäädäntö - Valmisteveron alaisen dieselöljyn ja bensiinin hankintatuki - 6 artiklan c alakohta - Valmisteverosta vapauttaminen tai valmisteveron alentaminen - Käsite ”koko perityn veron tai osan siitä palauttaminen” - Kyseisen tuen ja valmisteveron välistä yhteyttä koskevan näytön puuttuminen)

(2021/C 72/05)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Asianosaiset

Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: R. Lyal ja F. Tomat)

Vastaaja: Italian tasavalta (asiamies: G. Palmieri, avustajanaan G. M. De Socio, avvocato dello Stato)

Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Espanjan kuningaskunta (asiamiehet: S. Jiménez García ja J. Rodríguez de la Rúa)

Tuomiolauselma

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | Euroopan komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Euroopan komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

| 3) | Espanjan kuningaskunta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan. |
| --- | --- |

3)

Espanjan kuningaskunta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

---

(1)  EUVL C 112, 25.3.2019.

---

| 1.3.2021 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 72/5 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 72/5

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 14.1.2021 – Valittajana Euroopan tutkimusneuvoston toimeenpanovirasto (ERCEA) ja muuna osapuolena Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis

(Asia C-280/19 P) (1)

(Muutoksenhaku - Välityslauseke - Seitsemännessä puiteohjelmassa tehty Minatran-sopimus - Avustuskelpoiset kustannukset - ERCEAn laatima veloituslasku - Ennakoiden takaisinperintä - Henkilöstökulut ja henkilöstökuluihin liittyvät epäsuorat kustannukset - Velvollisuus suorittaa työt yksinomaan avustuksen saajan tiloissa - Avustuksen saajan suorittama valvonta - Avustuksen saajan tavanomaiset käytännöt)

(2021/C 72/06)

Oikeudenkäyntikieli: kreikka

Asianosaiset

Valittaja: Euroopan tutkimusneuvoston toimeenpanovirasto (ERCEA) (edustajat: asiamiehet F. Sgritta ja M. Pesquera Alonso, avustajanaan E. Kourakis, dikigoros)

Muu osapuoli: Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis (edustaja: V. Christianos, dikigoros)

Tuomiolauselma

| 1) | Valitus hylätään. |
| --- | --- |

1)

Valitus hylätään.

| 2) | Euroopan tutkimusneuvoston toimeenpanovirasto (ERCEA) velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Euroopan tutkimusneuvoston toimeenpanovirasto (ERCEA) velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 182, 27.5.2019.

---

| 1.3.2021 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 72/5 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 72/5

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 14.1.2021 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka ovat esittäneet High Court ja International Protection Appeals Tribunal – Irlanti) – K.S. ja M.H.K. v. The International Protection Appeals Tribunal, The Minister for Justice and Equality, Irlanti ja The Attorney General (C-322/19) sekä R.A.T. ja D.S. v. Minister for Justice and Equality (C-385/19)

(Yhdistetyt asiat C-322/19 ja C-385/19) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Rajavalvonta, turvapaikka ja maahanmuutto - Kansainvälinen suojelu - Kansainvälisen suojelun hakijoiden vastaanottoa koskevat vaatimukset - Direktiivi 2013/33/EU - Kolmannen valtion kansalainen, joka on matkustanut Euroopan unionin jäsenvaltiosta toiseen jäsenvaltioon mutta hakenut kansainvälistä suojelua vasta tässä jälkimmäisessä jäsenvaltiossa - Päätös siirrosta ensin mainittuun jäsenvaltioon - Asetus (EU) N:o 604/2013 - Pääsy työmarkkinoille kansainvälisen suojelun hakijana)

(2021/C 72/07)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Ennakkoratkaisua pyytäneet tuomioistuimet

High Court (Irlanti) ja International Protection Appeals Tribunal (Irlanti)

Pääasioiden asianosaiset

Valittajat: K.S. ja M.H.K. (C-322/19) sekä R.A.T. ja D.S. (C-385/19)

Vastapuolet: The International Protection Appeals Tribunal, The Minister for Justice and Equality, Irlanti ja The Attorney General (C-322/19) sekä Minister for Justice and Equality (C-385/19)

Tuomiolauselma

| 1) | Kansallisen tuomioistuimen on otettava huomioon kansainvälisen suojelun myöntämistä tai poistamista koskevista yhteisistä menettelyistä 26.6.2013 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2013/32/EU, jota ei Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen osalta tehdyn pöytäkirjan (N:o 21) 1 ja 2 artiklan sekä 4 a artiklan 1 kohdan nojalla sovelleta kyseisen tuomioistuimen jäsenvaltiossa, tulkitakseen säännöksiä, jotka sisältyvät kansainvälistä suojelua hakevien henkilöiden vastaanottoa jäsenvaltioissa koskevista vaatimuksista 26.6.2013 annettuun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviin 2013/33/EU, jota sitä vastoin sovelletaan kyseisessä jäsenvaltiossa mainitun pöytäkirjan 4 artiklan mukaisesti. |
| --- | --- |

1)

Kansallisen tuomioistuimen on otettava huomioon kansainvälisen suojelun myöntämistä tai poistamista koskevista yhteisistä menettelyistä 26.6.2013 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2013/32/EU, jota ei Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen osalta tehdyn pöytäkirjan (N:o 21) 1 ja 2 artiklan sekä 4 a artiklan 1 kohdan nojalla sovelleta kyseisen tuomioistuimen jäsenvaltiossa, tulkitakseen säännöksiä, jotka sisältyvät kansainvälistä suojelua hakevien henkilöiden vastaanottoa jäsenvaltioissa koskevista vaatimuksista 26.6.2013 annettuun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviin 2013/33/EU, jota sitä vastoin sovelletaan kyseisessä jäsenvaltiossa mainitun pöytäkirjan 4 artiklan mukaisesti.

| 2) | Direktiivin 2013/33 15 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle säännöstölle, jossa kansainvälisen suojelun hakijalta evätään pääsy työmarkkinoille pelkästään sillä perusteella, että hänestä on tehty kolmannen maan kansalaisen tai kansalaisuudettoman henkilön johonkin jäsenvaltioon jättämän kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määrittämisperusteiden ja -menettelyjen vahvistamisesta 26.6.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 604/2013 mukainen siirtopäätös. |
| --- | --- |

2)

Direktiivin 2013/33 15 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle säännöstölle, jossa kansainvälisen suojelun hakijalta evätään pääsy työmarkkinoille pelkästään sillä perusteella, että hänestä on tehty kolmannen maan kansalaisen tai kansalaisuudettoman henkilön johonkin jäsenvaltioon jättämän kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määrittämisperusteiden ja -menettelyjen vahvistamisesta 26.6.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 604/2013 mukainen siirtopäätös.

| 3) | Direktiivin 2013/33 15 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että






  — | viipeen, joka aiheutuu ensimmäisen asteen päätöksen tekemisessä kansainvälistä suojelua koskevasta hakemuksesta sen seurauksena, ettei kansainvälisen suojelun hakija ole tehnyt yhteistyötä toimivaltaisten viranomaisten kanssa, voidaan katsoa johtuvan kyseisestä hakijasta |
| --- | --- | --- |

3)

Direktiivin 2013/33 15 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että

—

viipeen, joka aiheutuu ensimmäisen asteen päätöksen tekemisessä kansainvälistä suojelua koskevasta hakemuksesta sen seurauksena, ettei kansainvälisen suojelun hakija ole tehnyt yhteistyötä toimivaltaisten viranomaisten kanssa, voidaan katsoa johtuvan kyseisestä hakijasta

| — | jäsenvaltio ei voi katsoa johtuvan kansainvälisen suojelun hakijasta, että päätöksen tekeminen ensimmäisessä asteessa kansainvälistä suojelua koskevasta hakemuksesta on viivästynyt, koska tämä hakija ei ole jättänyt hakemustaan asetuksen N:o 604/2013 13 artiklassa tarkoitetussa ensimmäisessä jäsenvaltiossa, johon hän on tullut |
| --- | --- |

—

jäsenvaltio ei voi katsoa johtuvan kansainvälisen suojelun hakijasta, että päätöksen tekeminen ensimmäisessä asteessa kansainvälistä suojelua koskevasta hakemuksesta on viivästynyt, koska tämä hakija ei ole jättänyt hakemustaan asetuksen N:o 604/2013 13 artiklassa tarkoitetussa ensimmäisessä jäsenvaltiossa, johon hän on tullut

| — | jäsenvaltio ei voi katsoa johtuvan kansainvälisen suojelun hakijasta, että hänen hakemuksensa käsittely on viivästynyt, koska hän on hakenut tuomioistuimessa lykkäävin vaikutuksin muutosta siirtopäätökseen, joka hänestä on tehty asetuksen N:o 604/2013 nojalla. |
| --- | --- |

—

jäsenvaltio ei voi katsoa johtuvan kansainvälisen suojelun hakijasta, että hänen hakemuksensa käsittely on viivästynyt, koska hän on hakenut tuomioistuimessa lykkäävin vaikutuksin muutosta siirtopäätökseen, joka hänestä on tehty asetuksen N:o 604/2013 nojalla.

---

(1)  EUVL C 220, 1.7.2019

EUVL C 255, 29.7.2019

---

| 1.3.2021 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 72/6 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 72/6

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 13.1.2021 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesverwaltungsgericht – Saksa) – Saksan valtio v. XT

(Asia C-507/19) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Turvapaikka-asioita ja toissijaista suojelua koskeva yhteinen politiikka - Vaatimukset, jotka kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden on täytettävä kansainvälisen suojelun saamiseksi - Direktiivi 2011/95/EU - 12 artikla - Sulkeminen pakolaisaseman ulkopuolelle - Yhdistyneiden kansakuntien Lähi-idässä olevien palestiinalaispakolaisten avustus- ja työjärjestön (UNRWA) rekisteriin merkitty Palestiinasta lähtöisin oleva kansalaisuudeton henkilö - Edellytykset vedota direktiiviin 2011/95 ipso facto - UNRWA:n suojelun tai avun lakkaaminen)

(2021/C 72/08)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Bundesverwaltungsgericht

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Saksan valtio

Vastaaja: XT

Tuomiolauselma

| 1) | Vaatimuksista kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden määrittelemiseksi kansainvälistä suojelua saaviksi henkilöiksi, pakolaisten ja henkilöiden, jotka voivat saada toissijaista suojelua, yhdenmukaiselle asemalle sekä myönnetyn suojelun sisällölle 13.12.2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/95/EU 12 artiklan 1 kohdan a alakohdan toista virkettä on tulkittava siten, että sen määrittämiseksi, onko Yhdistyneiden kansakuntien Lähi-idässä olevien palestiinalaispakolaisten avustus- ja työjärjestön (UNRWA) suojelu tai apu lakannut, on kaikkien kyseessä olevaan tilanteeseen liittyvien merkityksellisten seikkojen tapauskohtaisen arvioinnin yhteydessä otettava huomioon kaikki UNRWA:n toimialueeseen kuuluvat toiminta-alueet, joiden alueille tältä toimialueelta lähteneellä Palestiinasta lähtöisin olevalla kansalaisuudettomalla henkilöllä on konkreettinen mahdollisuus päästä ja oleskella siellä turvassa. |
| --- | --- |

1)

Vaatimuksista kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden määrittelemiseksi kansainvälistä suojelua saaviksi henkilöiksi, pakolaisten ja henkilöiden, jotka voivat saada toissijaista suojelua, yhdenmukaiselle asemalle sekä myönnetyn suojelun sisällölle 13.12.2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/95/EU 12 artiklan 1 kohdan a alakohdan toista virkettä on tulkittava siten, että sen määrittämiseksi, onko Yhdistyneiden kansakuntien Lähi-idässä olevien palestiinalaispakolaisten avustus- ja työjärjestön (UNRWA) suojelu tai apu lakannut, on kaikkien kyseessä olevaan tilanteeseen liittyvien merkityksellisten seikkojen tapauskohtaisen arvioinnin yhteydessä otettava huomioon kaikki UNRWA:n toimialueeseen kuuluvat toiminta-alueet, joiden alueille tältä toimialueelta lähteneellä Palestiinasta lähtöisin olevalla kansalaisuudettomalla henkilöllä on konkreettinen mahdollisuus päästä ja oleskella siellä turvassa.

| 2) | Direktiivin 2011/95 12 artiklan 1 kohdan a alakohdan toista virkettä on tulkittava siten, että UNRWA:n suojelun tai avun ei voida katsoa lakanneen silloin, kun Palestiinasta lähtöisin oleva kansalaisuudeton henkilö on lähtenyt UNRWA:n toimialueelta poistumalla kyseiseen toimialueeseen kuuluvalta toiminta-alueelta, jossa hänen henkilökohtainen turvallisuutensa on ollut vakavasti uhattuna ja jossa kyseinen järjestö ei kyennyt tarjoamaan tälle kansalaisuudettomalle henkilölle suojeluaan tai apuaan, kun hän yhtäältä on siirtynyt vapaaehtoisesti kyseiselle toiminta-alueelle mainittuun toimialueeseen kuuluvalta toiselta toiminta-alueelta, jossa hänen henkilökohtainen turvallisuutensa ei ollut vakavasti uhattuna ja jossa hän saattoi saada kyseisen järjestön suojelua tai apua, ja kun hän ei toisaalta käytettävissään olleiden konkreettisten tietojen perusteella voinut kohtuudella odottaa saavansa UNRWA:n suojelua tai apua toiminta-alueella, jonne hän siirtyi, tai voivansa palata lähitulevaisuudessa toiminta-alueelle, josta hän oli lähtenyt, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tarkistettava. |
| --- | --- |

2)

Direktiivin 2011/95 12 artiklan 1 kohdan a alakohdan toista virkettä on tulkittava siten, että UNRWA:n suojelun tai avun ei voida katsoa lakanneen silloin, kun Palestiinasta lähtöisin oleva kansalaisuudeton henkilö on lähtenyt UNRWA:n toimialueelta poistumalla kyseiseen toimialueeseen kuuluvalta toiminta-alueelta, jossa hänen henkilökohtainen turvallisuutensa on ollut vakavasti uhattuna ja jossa kyseinen järjestö ei kyennyt tarjoamaan tälle kansalaisuudettomalle henkilölle suojeluaan tai apuaan, kun hän yhtäältä on siirtynyt vapaaehtoisesti kyseiselle toiminta-alueelle mainittuun toimialueeseen kuuluvalta toiselta toiminta-alueelta, jossa hänen henkilökohtainen turvallisuutensa ei ollut vakavasti uhattuna ja jossa hän saattoi saada kyseisen järjestön suojelua tai apua, ja kun hän ei toisaalta käytettävissään olleiden konkreettisten tietojen perusteella voinut kohtuudella odottaa saavansa UNRWA:n suojelua tai apua toiminta-alueella, jonne hän siirtyi, tai voivansa palata lähitulevaisuudessa toiminta-alueelle, josta hän oli lähtenyt, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tarkistettava.

---

(1)  EUVL C 348, 14.10.2019.

---

| 1.3.2021 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 72/7 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 72/7

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 13.1.2021 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Spetsializiran nakazatelen sad – Bulgaria) – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajana on MM

(Asia C-414/20 PPU) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Kiireellinen ennakkoratkaisumenettely - Oikeudellinen yhteistyö rikosasioissa - Eurooppalainen pidätysmääräys - Puitepäätös 2002/584/YOS - Jäsenvaltioiden väliset luovuttamismenettelyt - 6 artiklan 1 kohta ja 8 artiklan 1 kohdan c alakohta - Eurooppalainen pidätysmääräys, joka on annettu syytteeseenpanoa koskevan kansallisen päätöksen perusteella - Käsite ”pidätysmääräys tai muu vastaava täytäntöönpanokelpoinen oikeudellinen päätös” - Kansallisen pidätysmääräyksen puuttuminen - Seuraukset - Tehokas oikeussuoja - Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artikla)

(2021/C 72/09)

Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Spetsializiran nakazatelen sad, Bulgaria

Rikosoikeudenkäynnin asianosainen pääasiassa

MM,

Spetsializirana prokuraturan osallistuessa asian käsittelyyn

Tuomiolauselma

| 1) | Eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä ja jäsenvaltioiden välisistä luovuttamismenettelyistä 13.6.2002 tehdyn neuvoston puitepäätöksen 2002/584/YOS, sellaisena kuin se on muutettuna 26.2.2009 tehdyllä neuvoston puitepäätöksellä 2009/299/YOS, 6 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että kyseisessä säännöksessä tarkoitetun ”pidätysmääräyksen antaneen oikeusviranomaisen” asema ei edellytä, että eurooppalaisen pidätysmääräyksen antamista koskevaan päätökseen ja sen perustana olevaan kansalliseen päätökseen olisi voitava kohdistaa tuomioistuinvalvontaa. |
| --- | --- |

1)

Eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä ja jäsenvaltioiden välisistä luovuttamismenettelyistä 13.6.2002 tehdyn neuvoston puitepäätöksen 2002/584/YOS, sellaisena kuin se on muutettuna 26.2.2009 tehdyllä neuvoston puitepäätöksellä 2009/299/YOS, 6 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että kyseisessä säännöksessä tarkoitetun ”pidätysmääräyksen antaneen oikeusviranomaisen” asema ei edellytä, että eurooppalaisen pidätysmääräyksen antamista koskevaan päätökseen ja sen perustana olevaan kansalliseen päätökseen olisi voitava kohdistaa tuomioistuinvalvontaa.

| 2) | Puitepäätöksen 2002/584, sellaisena kuin se on muutettuna puitepäätöksellä 2009/299, 8 artiklan 1 kohdan c alakohtaa on tulkittava siten, että eurooppalaisen pidätysmääräyksen on katsottava olevan pätemätön, jos sen perusteena ei ole kyseisessä säännöksessä tarkoitettu ”[kansallinen] pidätysmääräys tai muu vastaava täytäntöönpanokelpoinen oikeudellinen päätös”. Tällä käsitteellä tarkoitetaan oikeusviranomaisen päättämiä kansallisia toimenpiteitä rikosoikeudellisen menettelyn kohteena olevan henkilön etsimiseksi ja kiinni ottamiseksi siinä tarkoituksessa, että hänet toimitetaan tuomioistuimeen rikosoikeudelliseen menettelyyn kuuluvien toimenpiteiden suorittamiseksi. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen tehtävänä on tarkistaa, onko pääasiassa kyseessä olevan eurooppalaisen pidätysmääräyksen perusteena olevan kaltaisella kansallisella syytteeseenpanopäätöksellä tällaisia oikeusvaikutuksia. |
| --- | --- |

2)

Puitepäätöksen 2002/584, sellaisena kuin se on muutettuna puitepäätöksellä 2009/299, 8 artiklan 1 kohdan c alakohtaa on tulkittava siten, että eurooppalaisen pidätysmääräyksen on katsottava olevan pätemätön, jos sen perusteena ei ole kyseisessä säännöksessä tarkoitettu ”[kansallinen] pidätysmääräys tai muu vastaava täytäntöönpanokelpoinen oikeudellinen päätös”. Tällä käsitteellä tarkoitetaan oikeusviranomaisen päättämiä kansallisia toimenpiteitä rikosoikeudellisen menettelyn kohteena olevan henkilön etsimiseksi ja kiinni ottamiseksi siinä tarkoituksessa, että hänet toimitetaan tuomioistuimeen rikosoikeudelliseen menettelyyn kuuluvien toimenpiteiden suorittamiseksi. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen tehtävänä on tarkistaa, onko pääasiassa kyseessä olevan eurooppalaisen pidätysmääräyksen perusteena olevan kaltaisella kansallisella syytteeseenpanopäätöksellä tällaisia oikeusvaikutuksia.

| 3) | Siinä tapauksessa, että pidätysmääräyksen antaneen jäsenvaltion lainsäädännössä ei ole säännöksiä mahdollisuudesta saattaa tuomioistuimen tutkittavaksi olosuhteita, joissa oikeudenkäyttöön kyseisessä jäsenvaltiossa osallistuva viranomainen, joka itse ei kuitenkaan ole tuomioistuin, on antanut eurooppalaisen pidätysmääräyksen, puitepäätöstä 2002/584, sellaisena kuin se on muutettuna puitepäätöksellä 2009/299, on tulkittava Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklassa taatun tehokasta oikeussuojaa koskevan oikeuden valossa siten, että siinä oikeutetaan kansallinen tuomioistuin, jonka käsiteltäväksi on saatettu oikeussuojakeino, jossa riitautetaan sellaisen henkilön vangittuna pitäminen, joka on luovutettu eurooppalaisen pidätysmääräyksen nojalla, joka on annettu sellaisen kansallisen toimen perusteella, jonka ei voida katsoa olevan kyseisen puitepäätöksen 8 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettu ”[kansallinen] pidätysmääräys tai muu vastaava täytäntöönpanokelpoinen oikeudellinen päätös, joka kuuluu 1 ja 2 artiklan soveltamisalaan”, kun tällaisen oikeussuojakeinon yhteydessä esitetään peruste, jossa vedotaan kyseisen eurooppalaisen pidätysmääräyksen pätemättömyyteen unionin oikeuden kannalta, toteamaan olevansa toimivaltainen tutkimaan pätevyyden tässä tarkoitetulla tavalla.
  Puitepäätöstä 2002/584, sellaisena kuin se on muutettuna puitepäätöksellä 2009/299, on tulkittava Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklassa taatun tehokasta oikeussuojaa koskevan oikeuden valossa siten, että niissä ei edellytetä, että kansallisen tuomioistuimen toteamuksesta, jonka mukaan kyseessä oleva eurooppalainen pidätysmääräys on annettu kyseisen puitepäätöksen 8 artiklan 1 kohdan c alakohdan vastaisesti, koska sen perusteena ei ole tässä säännöksessä tarkoitettu ”[kansallinen] pidätysmääräys tai muu vastaava täytäntöönpanokelpoinen oikeudellinen päätös”, olisi oltava seurauksena vangitun henkilön päästäminen vapaaksi sen jälkeen, kun täytäntöönpanojäsenvaltio on luovuttanut hänet pidätysmääräyksen antaneelle jäsenvaltiolle. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on siten ratkaistava oman kansallisen oikeutensa mukaisesti, millä tavoin se, että kyseessä olevalla eurooppalaisella pidätysmääräyksellä ei ole perusteena tällaista kansallista toimea, voi vaikuttaa päätökseen siitä, pidetäänkö syytetty edelleen vangittuna vai ei. |
| --- | --- |

3)

Siinä tapauksessa, että pidätysmääräyksen antaneen jäsenvaltion lainsäädännössä ei ole säännöksiä mahdollisuudesta saattaa tuomioistuimen tutkittavaksi olosuhteita, joissa oikeudenkäyttöön kyseisessä jäsenvaltiossa osallistuva viranomainen, joka itse ei kuitenkaan ole tuomioistuin, on antanut eurooppalaisen pidätysmääräyksen, puitepäätöstä 2002/584, sellaisena kuin se on muutettuna puitepäätöksellä 2009/299, on tulkittava Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklassa taatun tehokasta oikeussuojaa koskevan oikeuden valossa siten, että siinä oikeutetaan kansallinen tuomioistuin, jonka käsiteltäväksi on saatettu oikeussuojakeino, jossa riitautetaan sellaisen henkilön vangittuna pitäminen, joka on luovutettu eurooppalaisen pidätysmääräyksen nojalla, joka on annettu sellaisen kansallisen toimen perusteella, jonka ei voida katsoa olevan kyseisen puitepäätöksen 8 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettu ”[kansallinen] pidätysmääräys tai muu vastaava täytäntöönpanokelpoinen oikeudellinen päätös, joka kuuluu 1 ja 2 artiklan soveltamisalaan”, kun tällaisen oikeussuojakeinon yhteydessä esitetään peruste, jossa vedotaan kyseisen eurooppalaisen pidätysmääräyksen pätemättömyyteen unionin oikeuden kannalta, toteamaan olevansa toimivaltainen tutkimaan pätevyyden tässä tarkoitetulla tavalla.

Puitepäätöstä 2002/584, sellaisena kuin se on muutettuna puitepäätöksellä 2009/299, on tulkittava Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklassa taatun tehokasta oikeussuojaa koskevan oikeuden valossa siten, että niissä ei edellytetä, että kansallisen tuomioistuimen toteamuksesta, jonka mukaan kyseessä oleva eurooppalainen pidätysmääräys on annettu kyseisen puitepäätöksen 8 artiklan 1 kohdan c alakohdan vastaisesti, koska sen perusteena ei ole tässä säännöksessä tarkoitettu ”[kansallinen] pidätysmääräys tai muu vastaava täytäntöönpanokelpoinen oikeudellinen päätös”, olisi oltava seurauksena vangitun henkilön päästäminen vapaaksi sen jälkeen, kun täytäntöönpanojäsenvaltio on luovuttanut hänet pidätysmääräyksen antaneelle jäsenvaltiolle. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on siten ratkaistava oman kansallisen oikeutensa mukaisesti, millä tavoin se, että kyseessä olevalla eurooppalaisella pidätysmääräyksellä ei ole perusteena tällaista kansallista toimea, voi vaikuttaa päätökseen siitä, pidetäänkö syytetty edelleen vangittuna vai ei.

---

(1)  EUVL C 390, 16.11.2020.

---

| 1.3.2021 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 72/8 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 72/8

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landesgericht Korneuburg (Itävalta) on esittänyt 15.6.2020 – Airhelp Limited v. Austrian Airlines AG

(Asia C-264/20)

(2021/C 72/10)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Landesgericht Korneuburg

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Airhelp Limited

Vastaaja: Austrian Airlines AG

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko asetuksen (EY) N:o 261/2004 (1) 5 artiklan 3 kohtaa tulkittava siten, että poikkeuksellinen olosuhde on olemassa, jos lento peruutetaan sen vuoksi, että toista lentokonetta hinataan vastapäiseltä portilta ja tässä yhteydessä vaurioituu sen lentokoneen, joka oli varattu myöhemmin peruutettua lentoa varten, korkeusperäsin? |
| --- | --- |

1)

Onko asetuksen (EY) N:o 261/2004 (1) 5 artiklan 3 kohtaa tulkittava siten, että poikkeuksellinen olosuhde on olemassa, jos lento peruutetaan sen vuoksi, että toista lentokonetta hinataan vastapäiseltä portilta ja tässä yhteydessä vaurioituu sen lentokoneen, joka oli varattu myöhemmin peruutettua lentoa varten, korkeusperäsin?

| 2) | Onko asetuksen (EY) N:o 261/2004 5 artiklan 3 kohtaa ja 7 artiklaa tulkittava siten, että lennosta vastaava lentoliikenteen harjoittaja, joka väittää, että peruuttamisen syy on poikkeuksellinen olosuhde, voi vedota 5 artiklan 3 kohdassa säädettyyn vastuusta vapautumisperusteeseen vain siinä tapauksessa, että se pystyy myös näyttämään toteen sen, että yksittäiselle matkustajalle peruuttamisesta aiheutuneita seurauksia ei olisi voitu estää myöskään siirtämällä matkustajan varaus korvaavalle lennolle? |
| --- | --- |

2)

Onko asetuksen (EY) N:o 261/2004 5 artiklan 3 kohtaa ja 7 artiklaa tulkittava siten, että lennosta vastaava lentoliikenteen harjoittaja, joka väittää, että peruuttamisen syy on poikkeuksellinen olosuhde, voi vedota 5 artiklan 3 kohdassa säädettyyn vastuusta vapautumisperusteeseen vain siinä tapauksessa, että se pystyy myös näyttämään toteen sen, että yksittäiselle matkustajalle peruuttamisesta aiheutuneita seurauksia ei olisi voitu estää myöskään siirtämällä matkustajan varaus korvaavalle lennolle?

| 3) | Pitääkö toisessa kysymyksessä tarkoitetun siirtämisen täyttää yksityiskohtaisempia ajallisia tai laadullisia kriteereitä, erityisesti asetuksen 261/2004 5 artiklan 1 kohdan c alakohdan iii alakohdassa tai 8 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdassa mainittuja kriteereitä? |
| --- | --- |

3)

Pitääkö toisessa kysymyksessä tarkoitetun siirtämisen täyttää yksityiskohtaisempia ajallisia tai laadullisia kriteereitä, erityisesti asetuksen 261/2004 5 artiklan 1 kohdan c alakohdan iii alakohdassa tai 8 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdassa mainittuja kriteereitä?

Unionin tuomioistuin (yhdeksäs jaosto) on ratkaissut asian 14.1.2021 antamallaan määräyksellä seuraavasti:

| 1. | Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 261/2004 5 artiklan 3 kohtaa on tulkittava siten, että tässä säännöksessä tarkoitetun poikkeuksellisen olosuhteen käsitteen alaan kuuluu pysäköitynä olleen lentokoneen korkeusperäsimen ja toisen lentoyhtiön lentokoneen siipiulokkeen yhteentörmäys, joka aiheutui viimeksi mainitun lentokoneen liikkumisesta. |
| --- | --- |

1.

Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 261/2004 5 artiklan 3 kohtaa on tulkittava siten, että tässä säännöksessä tarkoitetun poikkeuksellisen olosuhteen käsitteen alaan kuuluu pysäköitynä olleen lentokoneen korkeusperäsimen ja toisen lentoyhtiön lentokoneen siipiulokkeen yhteentörmäys, joka aiheutui viimeksi mainitun lentokoneen liikkumisesta.

| 2. | Asetuksen N:o 261/2004 5 artiklan 1 kohdan c alakohtaa on tulkittava siten, että tilanteessa, jossa alun perin suunniteltu lento peruutetaan poikkeuksellisen olosuhteen vuoksi, se, että lentoliikenteen harjoittaja uudelleenreitittää matkustajan lennolle, jolla matkustaja saapuu lopulliseen määräpaikkaansa alun perin suunniteltua saapumispäivää seuraavana päivänä, on kohtuudella edellytettävä toimenpide, joka vapauttaa tämän yrityksen sillä asetuksen 5 artiklan 1 kohdan c alakohdan ja 7 artiklan 1 kohdan mukaan olevasta korvausvelvollisuudesta, jollei sitten ollut niin, että olisi ollut muu mahdollisuus uudelleenreitittämiseen sen itsensä tai minkä tahansa muun lentoliikenteen harjoittajan suorittamalle suoralle tai jatkolennon sisältävälle lennolle, joka olisi saapunut määränpäähän vähemmän viivästyneenä kuin kyseessä olevan lentoliikenteen harjoittajan seuraava lento, paitsi jos kyseinen lentoliikenteen harjoittaja osoittaa, että tällainen uudelleenreitittäminen olisi ollut sille kestämätön uhraus sen yrityksellä asianomaisena ajankohtana olevaan kapasiteettiin nähden, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on arvioitava. |
| --- | --- |

2.

Asetuksen N:o 261/2004 5 artiklan 1 kohdan c alakohtaa on tulkittava siten, että tilanteessa, jossa alun perin suunniteltu lento peruutetaan poikkeuksellisen olosuhteen vuoksi, se, että lentoliikenteen harjoittaja uudelleenreitittää matkustajan lennolle, jolla matkustaja saapuu lopulliseen määräpaikkaansa alun perin suunniteltua saapumispäivää seuraavana päivänä, on kohtuudella edellytettävä toimenpide, joka vapauttaa tämän yrityksen sillä asetuksen 5 artiklan 1 kohdan c alakohdan ja 7 artiklan 1 kohdan mukaan olevasta korvausvelvollisuudesta, jollei sitten ollut niin, että olisi ollut muu mahdollisuus uudelleenreitittämiseen sen itsensä tai minkä tahansa muun lentoliikenteen harjoittajan suorittamalle suoralle tai jatkolennon sisältävälle lennolle, joka olisi saapunut määränpäähän vähemmän viivästyneenä kuin kyseessä olevan lentoliikenteen harjoittajan seuraava lento, paitsi jos kyseinen lentoliikenteen harjoittaja osoittaa, että tällainen uudelleenreitittäminen olisi ollut sille kestämätön uhraus sen yrityksellä asianomaisena ajankohtana olevaan kapasiteettiin nähden, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on arvioitava.

---

(1)  Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 261/2004 (EUVL 2004, L 46, s. 1).

---

| 1.3.2021 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 72/9 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 72/9

---

Valitus, jonka Peter Sabo, Lesoochranárske zoskupenie VLK, Hasso Krull, 2 Celsius, Bernard Auric, Tony Lowes, Kent Roberson, Hiite Maja SA, Association de lutte contre toutes formes de Nuisance et de Pollutions sur les communes de Meyreuil et Gardanne (ALNP Meyreuil – Gardanne) ja Friends of the Irish Environment CLG ovat tehneet 2.7.2020 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-141/19, Sabo ym. v. parlamentti ja neuvosto, 6.5.2020 antamasta tuomiosta

(Asia C-297/20 P)

(2021/C 72/11)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittajat: Peter Sabo, Lesoochranárske zoskupenie VLK, Hasso Krull, 2 Celsius, Bernard Auric, Tony Lowes, Kent Roberson, Hiite Maja SA, Association de lutte contre toutes formes de Nuisance et de Pollutions sur les communes de Meyreuil et Gardanne (ALNP Meyreuil – Gardanne) ja Friends of the Irish Environment CLG (edustajat: R. Smith ja C. Day, Solicitors, P. Lockley ja B. Mitchell, Barristers ja D. Wolfe QC)

Muut osapuolet: Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto

Unionin tuomioistuin (kahdeksas jaosto) hylkäsi 14.1.2021 antamallaan määräyksellä valituksen selvästi perusteettomana ja velvoitti valittajat vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.

---

| 1.3.2021 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 72/10 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 72/10

---

Valitus, jonka Veselin Atanasov Vasilev on tehnyt 17.7.2020 unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-273/20, Vasilev v. Bulgaria, 7.7.2020 antamasta määräyksestä

(Asia C-320/20 P)

(2021/C 72/12)

Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

Asianosaiset

Valittaja: Veselin Atanasov Vasilev (edustaja: asianajaja B. Kolev)

Muu osapuoli: Bulgarian tasavalta

Unionin tuomioistuin (seitsemäs jaosto) hylkäsi valituksen selvästi perusteettomana 12.1.2021 antamallaan määräyksellä.

---

| 1.3.2021 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 72/10 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 72/10

---

Valitus, jonka Leinfelder Uhren München GmbH & Co. KG on tehnyt 24.8.2020 unionin yleisen tuomioistuimen (kymmenes jaosto) asiassa T-577/19, Leinfelder Uhren München v. EUIPO, 10.6.2020 antamasta tuomiosta

(Asia C-401/20 P)

(2021/C 72/13)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Valittaja: Leinfelder Uhren München GmbH & Co. KG (edustaja: S. Lüft, Rechtsanwalt)

Muut osapuolet: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto ja Thomas Schafft

Euroopan unionin tuomioistuin (valituslupajaosto) on 19.1.2021 antamallaan määräyksellä jättänyt valitusluvan myöntämättä ja määrännyt Leinfelder Uhren München GmbH & Co. KG:n vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.

---

| 1.3.2021 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 72/10 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 72/10

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgericht Wien (Itävalta) on esittänyt 26.10.2020 – CR, GF ja TY

(Asia C-560/20)

(2021/C 72/14)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Verwaltungsgericht Wien

Pääasian asianosaiset

Valittajat: CR, GF ja TY

Vastapuoli: Landeshauptmann von Wien

Ennakkoratkaisukysymykset

| I. | Voivatko kolmannen valtion kansalaiset, jotka ovat sellaisen pakolaisen vanhempia, joka on esittänyt turvapaikkahakemuksensa ilman huoltajaa tulevana alaikäisenä ja jolle on myönnetty turvapaikka, kun hän oli vielä alaikäinen, vedota edelleen oikeudesta perheenyhdistämiseen 22.9.2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/86/EY (1) 2 artiklan f alakohtaan, luettuna yhdessä 10 artiklan 3 kohdan a alakohdan kanssa, jos pakolainen on tullut täysi-ikäiseksi turvapaikan myöntämisen jälkeen mutta oleskeluluvan myöntämistä hänen vanhemmilleen koskevan menettelyn aikana? |
| --- | --- |

I.

Voivatko kolmannen valtion kansalaiset, jotka ovat sellaisen pakolaisen vanhempia, joka on esittänyt turvapaikkahakemuksensa ilman huoltajaa tulevana alaikäisenä ja jolle on myönnetty turvapaikka, kun hän oli vielä alaikäinen, vedota edelleen oikeudesta perheenyhdistämiseen 22.9.2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/86/EY (1) 2 artiklan f alakohtaan, luettuna yhdessä 10 artiklan 3 kohdan a alakohdan kanssa, jos pakolainen on tullut täysi-ikäiseksi turvapaikan myöntämisen jälkeen mutta oleskeluluvan myöntämistä hänen vanhemmilleen koskevan menettelyn aikana?

| II. | Jos ensimmäiseen kysymykseen on vastattava myöntävästi: Edellytetäänkö tällaisessa tapauksessa, että kolmannen valtion kansalaisen vanhemmat noudattavat 12.4.2018 annetun unionin tuomioistuimen tuomion C-550/16 (2), A ja S, 61 kohdassa perheenyhdistämistä koskevan hakemuksen esittämiselle asetettua määräaikaa ”lähtökohtaisesti tällaisessa tilanteessa – – kolmen kuukauden kuluessa siitä päivästä, jolloin asianomaiselle alaikäiselle on tunnustettu pakolaisasema”? |
| --- | --- |

II.

Jos ensimmäiseen kysymykseen on vastattava myöntävästi: Edellytetäänkö tällaisessa tapauksessa, että kolmannen valtion kansalaisen vanhemmat noudattavat 12.4.2018 annetun unionin tuomioistuimen tuomion C-550/16 (2), A ja S, 61 kohdassa perheenyhdistämistä koskevan hakemuksen esittämiselle asetettua määräaikaa ”lähtökohtaisesti tällaisessa tilanteessa – – kolmen kuukauden kuluessa siitä päivästä, jolloin asianomaiselle alaikäiselle on tunnustettu pakolaisasema”?

| III. | Jos ensimmäiseen kysymykseen on vastattava myöntävästi: Onko tunnustetun pakolaisen täysi-ikäiselle sisarelle, joka on kolmannen valtion kansalainen, annettava välittömästi unionin oikeuden nojalla oleskelulupa, jos pakolaisen vanhemmat joutuisivat, mikäli oleskelulupa evättäisiin pakolaisen täysi-ikäiseltä sisarelta, tosiasiassa luopumaan direktiivin 2003/86/EY 10 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitetusta oikeudestaan perheenyhdistämiseen, koska tämä pakolaisen täysi-ikäinen sisar tarvitsee terveydentilansa vuoksi välttämättä pysyvästi hoitoa vanhemmiltaan eikä voi siksi jäädä yksin kotimaahansa? |
| --- | --- |

III.

Jos ensimmäiseen kysymykseen on vastattava myöntävästi: Onko tunnustetun pakolaisen täysi-ikäiselle sisarelle, joka on kolmannen valtion kansalainen, annettava välittömästi unionin oikeuden nojalla oleskelulupa, jos pakolaisen vanhemmat joutuisivat, mikäli oleskelulupa evättäisiin pakolaisen täysi-ikäiseltä sisarelta, tosiasiassa luopumaan direktiivin 2003/86/EY 10 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitetusta oikeudestaan perheenyhdistämiseen, koska tämä pakolaisen täysi-ikäinen sisar tarvitsee terveydentilansa vuoksi välttämättä pysyvästi hoitoa vanhemmiltaan eikä voi siksi jäädä yksin kotimaahansa?

| IV. | Jos toiseen kysymykseen on vastattava myöntävästi: Mitä perusteita on sovellettava oikea-aikaisuuden arvioinnissa, kun kyse on siitä, esitettiinkö tällainen perheenyhdistämistä koskeva hakemus ”lähtökohtaisesti” kolmen kuukauden kuluessa C-550/16, A ja S, 12.4.2018 annetun tuomion 61 kohdan mukaisesti? |
| --- | --- |

IV.

Jos toiseen kysymykseen on vastattava myöntävästi: Mitä perusteita on sovellettava oikea-aikaisuuden arvioinnissa, kun kyse on siitä, esitettiinkö tällainen perheenyhdistämistä koskeva hakemus ”lähtökohtaisesti” kolmen kuukauden kuluessa C-550/16, A ja S, 12.4.2018 annetun tuomion 61 kohdan mukaisesti?

| V. | Jos toiseen kysymykseen on vastattava myöntävästi: Voivatko pakolaisen vanhemmat edelleen vedota direktiivin 2003/86/EY 10 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitettuun perheenyhdistämistä koskevaan oikeuteensa, jos päivästä, jona alaikäiselle tunnustettiin pakolaisasema, päivään, jona he esittävät perheenyhdistämistä koskevan hakemuksensa, on kulunut kolme kuukautta ja yksi päivä? |
| --- | --- |

V.

Jos toiseen kysymykseen on vastattava myöntävästi: Voivatko pakolaisen vanhemmat edelleen vedota direktiivin 2003/86/EY 10 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitettuun perheenyhdistämistä koskevaan oikeuteensa, jos päivästä, jona alaikäiselle tunnustettiin pakolaisasema, päivään, jona he esittävät perheenyhdistämistä koskevan hakemuksensa, on kulunut kolme kuukautta ja yksi päivä?

| VI. | Voiko jäsenvaltio lähtökohtaisesti edellyttää direktiivin 2003/86/EY 10 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitetussa perheenyhdistämistä koskevassa menettelyssä, että pakolaisen vanhemmat täyttävät direktiivin 2003/86/EY 7 artiklan 1 kohdan edellytykset? |
| --- | --- |

VI.

Voiko jäsenvaltio lähtökohtaisesti edellyttää direktiivin 2003/86/EY 10 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitetussa perheenyhdistämistä koskevassa menettelyssä, että pakolaisen vanhemmat täyttävät direktiivin 2003/86/EY 7 artiklan 1 kohdan edellytykset?

| VII. | Riippuuko vaatimus, joka koskee direktiivin 2003/86/EY 7 artiklan 1 kohdassa mainittujen edellytysten täyttymistä direktiivin 2003/86/EY 10 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitetun perheenyhdistämisen yhteydessä, siitä, esitettiinkö direktiivin 2003/86/EY 12 artiklan 1 kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitettu perheenyhdistämistä koskeva hakemus kolmen kuukauden kuluessa pakolaisaseman tunnustamisesta? |
| --- | --- |

VII.

Riippuuko vaatimus, joka koskee direktiivin 2003/86/EY 7 artiklan 1 kohdassa mainittujen edellytysten täyttymistä direktiivin 2003/86/EY 10 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitetun perheenyhdistämisen yhteydessä, siitä, esitettiinkö direktiivin 2003/86/EY 12 artiklan 1 kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitettu perheenyhdistämistä koskeva hakemus kolmen kuukauden kuluessa pakolaisaseman tunnustamisesta?

---

(1)  EUVL 2003, L 251, s. 12.

(2)  EU:C:2018:248

---

| 1.3.2021 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 72/11 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 72/11

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgericht Köln (Saksa) on esittänyt 19.11.2020 – M2Beauté Cosmetics GmbH v. Saksan liittotasavalta

(Asia C-616/20)

(2021/C 72/15)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Verwaltungsgericht Köln

Pääasian asianosaiset

Kantaja: M2Beauté Cosmetics GmbH

Vastaaja: Saksan liittotasavalta, jota Saksan liittovaltion lääkkeiden ja lääkinnällisten laitteiden laitos edustaa

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Kun kansallinen viranomainen luokittelee kosmeettisen valmisteen direktiivin 2001/83/EY (1) 1 artiklan 2 alakohdan b alakohdassa tarkoitetuksi lääkkeeksi sen vaikutusten perusteella, mikä käsittää kaikkien tuotteen ominaisuuksien tutkimisen, onko se oikeutettu perustamaan tuotteen farmakologisten ominaisuuksien ja siihen liittyvien riskien vaadittavan tieteellisen toteamisen niin kutsuttuun rakenteelliseen analogiaan, jos tuotteessa käytetty vaikuttava aine on uusi ja rakenteeltaan rinnastettavissa jo tunnettuihin ja tutkittuihin farmakologisiin vaikuttaviin aineisiin, mutta hakija ei ole esittänyt uuden vaikuttavan aineen vaikutuksista ja annostuksesta kattavia farmakologisia, toksikologisia tai kliinisiä tutkimuksia, joita edellytetään ainoastaan direktiivin 2001/83/EY soveltamisen yhteydessä? |
| --- | --- |

1)

Kun kansallinen viranomainen luokittelee kosmeettisen valmisteen direktiivin 2001/83/EY (1) 1 artiklan 2 alakohdan b alakohdassa tarkoitetuksi lääkkeeksi sen vaikutusten perusteella, mikä käsittää kaikkien tuotteen ominaisuuksien tutkimisen, onko se oikeutettu perustamaan tuotteen farmakologisten ominaisuuksien ja siihen liittyvien riskien vaadittavan tieteellisen toteamisen niin kutsuttuun rakenteelliseen analogiaan, jos tuotteessa käytetty vaikuttava aine on uusi ja rakenteeltaan rinnastettavissa jo tunnettuihin ja tutkittuihin farmakologisiin vaikuttaviin aineisiin, mutta hakija ei ole esittänyt uuden vaikuttavan aineen vaikutuksista ja annostuksesta kattavia farmakologisia, toksikologisia tai kliinisiä tutkimuksia, joita edellytetään ainoastaan direktiivin 2001/83/EY soveltamisen yhteydessä?

| 2) | Onko direktiivin 2001/83/EY 1 artiklan 2 alakohdan b alakohtaa tulkittava siten, että tuotetta, joka saatetaan markkinoille kosmeettisena valmisteena ja joka farmakologisen vaikutuksensa kautta vaikuttaa mainittavassa määrin elintoimintoihin, on pidettävä vaikutuksensa perusteella lääkkeenä vain, jos sillä on konkreettinen myönteinen, terveyttä edistävä vaikutus? Riittääkö tässä yhteydessä myös, että tuotteella on ensisijaisesti ulkonäköön myönteinen vaikutus, jolla on välillinen hyödyllinen vaikutus terveyteen parantamalla itsetuntoa tai hyvinvointia? |
| --- | --- |

2)

Onko direktiivin 2001/83/EY 1 artiklan 2 alakohdan b alakohtaa tulkittava siten, että tuotetta, joka saatetaan markkinoille kosmeettisena valmisteena ja joka farmakologisen vaikutuksensa kautta vaikuttaa mainittavassa määrin elintoimintoihin, on pidettävä vaikutuksensa perusteella lääkkeenä vain, jos sillä on konkreettinen myönteinen, terveyttä edistävä vaikutus? Riittääkö tässä yhteydessä myös, että tuotteella on ensisijaisesti ulkonäköön myönteinen vaikutus, jolla on välillinen hyödyllinen vaikutus terveyteen parantamalla itsetuntoa tai hyvinvointia?

| 3) | Vai onko kyseessä vaikutuksensa perusteella lääkkeenä pidettävä tuote myös silloin, jos sen myönteinen vaikutus rajoittuu ulkonäön paranemiseen ja jos tuote ei aiheuta välittömiä tai välillisiä hyödyllisiä vaikutuksia terveyteen, mutta sillä ei ole yksinomaan terveydelle haitallisia ominaisuuksia eikä se ole siksi rinnastettavissa huumausaineeseen? |
| --- | --- |

3)

Vai onko kyseessä vaikutuksensa perusteella lääkkeenä pidettävä tuote myös silloin, jos sen myönteinen vaikutus rajoittuu ulkonäön paranemiseen ja jos tuote ei aiheuta välittömiä tai välillisiä hyödyllisiä vaikutuksia terveyteen, mutta sillä ei ole yksinomaan terveydelle haitallisia ominaisuuksia eikä se ole siksi rinnastettavissa huumausaineeseen?

---

(1)  Ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä 6.11.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EYVL 2001, L 311, s. 67), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 20.6.2019 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) 2019/1243 (EUVL 2019, L 198, s. 241).

---

| 1.3.2021 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 72/12 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 72/12

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado de lo Mercantil no 1 de Córdoba (Espanja) on esittänyt 19.11.2020 – ZU ja TV v. Ryanair Ltd

(Asia C-618/20)

(2021/C 72/16)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Juzgado de lo Mercantil no 1 de Córdoba

Pääasian asianosaiset

Kantajat: ZU ja TV

Vastaaja: Ryanair Ltd

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Voidaanko asetuksen N:o 261/2004 (1) [3] artiklan 5 kohdassa tarkoitettuna lennosta vastaavana lentoliikenteen harjoittajana pitää lentoyhtiötä, joka myy omalla verkkosivustollaan toisen lentoyhtiön reittitunnuksella merkittyjä lentolippuja, näiden tiettyjen myytyjen ja toisen yhtiön suorittamien lentojen osalta? |
| --- | --- |

1)

Voidaanko asetuksen N:o 261/2004 (1) [3] artiklan 5 kohdassa tarkoitettuna lennosta vastaavana lentoliikenteen harjoittajana pitää lentoyhtiötä, joka myy omalla verkkosivustollaan toisen lentoyhtiön reittitunnuksella merkittyjä lentolippuja, näiden tiettyjen myytyjen ja toisen yhtiön suorittamien lentojen osalta?

| 2) | Voidaanko asetuksen N:o 261/2004 [3] artiklan 5 kohdassa tarkoitettuna lennosta vastaavana lentoliikenteen harjoittajana pitää lentoyhtiötä, joka myy omalla verkkosivustollaan toisen lentoyhtiön reittitunnuksella merkittyjä lentolippuja, näiden tiettyjen myytyjen ja toisen yhtiön suorittamien lentojen osalta, jos tämä lennon suorittava toinen yhtiö kuuluu lennon myyvän yhtiön konserniin? |
| --- | --- |

2)

Voidaanko asetuksen N:o 261/2004 [3] artiklan 5 kohdassa tarkoitettuna lennosta vastaavana lentoliikenteen harjoittajana pitää lentoyhtiötä, joka myy omalla verkkosivustollaan toisen lentoyhtiön reittitunnuksella merkittyjä lentolippuja, näiden tiettyjen myytyjen ja toisen yhtiön suorittamien lentojen osalta, jos tämä lennon suorittava toinen yhtiö kuuluu lennon myyvän yhtiön konserniin?

| 3) | Voidaanko Montrealin sopimuksen 45 artiklassa tarkoitettu sopimuksen tehneen rahdinkuljettajan käsite rinnastaa asetuksen N:o 261/2004 [3] artiklan 5 kohdassa tarkoitettuun lennosta vastaavan lentoliikenteen harjoittajan käsitteeseen? |
| --- | --- |

3)

Voidaanko Montrealin sopimuksen 45 artiklassa tarkoitettu sopimuksen tehneen rahdinkuljettajan käsite rinnastaa asetuksen N:o 261/2004 [3] artiklan 5 kohdassa tarkoitettuun lennosta vastaavan lentoliikenteen harjoittajan käsitteeseen?

| 4) | Voidaanko asetuksen N:o 261/2004 [3] artiklan 5 kohdassa tarkoitettu lennosta vastaavan lentoliikenteen harjoittajan käsite rinnastaa Montrealin yleissopimuksen 45 artiklassa tarkoitetun tosiasiallisen rahdinkuljettajan käsitteeseen? |
| --- | --- |

4)

Voidaanko asetuksen N:o 261/2004 [3] artiklan 5 kohdassa tarkoitettu lennosta vastaavan lentoliikenteen harjoittajan käsite rinnastaa Montrealin yleissopimuksen 45 artiklassa tarkoitetun tosiasiallisen rahdinkuljettajan käsitteeseen?

---

(1)  Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 261/2004 (EUVL 2004, L 46, s. 1).

---

| 1.3.2021 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 72/13 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 72/13

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Köln (Saksa) on esittänyt 23.11.2020 – Deutsche Lufthansa AG v. OP

(Asia C-627/20)

(2021/C 72/17)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Landgericht Köln

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Deutsche Lufthansa AG

Valituksen vastapuoli: OP

Ennakkoratkaisukysymys

Onko lentoliikenteen harjoittajan omien työntekijöiden lakossa, joka johtuu ammattijärjestön antamasta lakkokehotuksesta, kyse asetuksen (EY) N:o 261/2004 (1) 5 artiklan 3 kohdassa tarkoitetusta poikkeuksellisesta olosuhteesta?

---

(1)  Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 261/2004 (EUVL 2004, L 46, s. 1).

---

| 1.3.2021 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 72/13 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 72/13

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Köln (Saksa) on esittänyt 23.11.2020 –Deutsche Lufthansa AG v. BA

(Asia C-628/20)

(2021/C 72/18)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Landgericht Köln

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Deutsche Lufthansa AG

Valituksen vastapuoli: BA

Ennakkoratkaisukysymykset

Onko lentoliikenteen harjoittajan omien työntekijöiden lakossa, joka johtuu ammattijärjestön antamasta lakkokehotuksesta, kyse asetuksen (EY) N:o 261/2004 (1) 5 artiklan 3 kohdassa tarkoitetusta poikkeuksellisesta olosuhteesta?

---

(1)  Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 261/2004 (EUVL 2004, L 46, s. 1).

---

| 1.3.2021 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 72/14 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 72/14

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Köln (Saksa) on esittänyt 23.11.2020 – Deutsche Lufthansa AG v. LE

(Asia C-629/20)

(2021/C 72/19)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Landgericht Köln

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Deutsche Lufthansa AG

Valituksen vastapuoli: LE

Ennakkoratkaisukysymykset

Onko lentoliikenteen harjoittajan omien työntekijöiden lakossa, joka johtuu ammattijärjestön antamasta lakkokehotuksesta, kyse asetuksen (EY) N:o 261/2004 (1) 5 artiklan 3 kohdassa tarkoitetusta poikkeuksellisesta olosuhteesta?

---

(1)  Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 261/2004 (EUVL 2004, L 46, s. 1).

---

| 1.3.2021 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 72/14 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 72/14

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Köln (Saksa) on esittänyt 23.11.2020 – Deutsche Lufthansa AG v. CS

(Asia C-630/20)

(2021/C 72/20)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Landgericht Köln

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Deutsche Lufthansa AG

Valituksen vastapuoli: CS

Ennakkoratkaisukysymykset

Onko lentoliikenteen harjoittajan omien työntekijöiden lakossa, joka johtuu ammattijärjestön antamasta lakkokehotuksesta, kyse asetuksen (EY) N:o 261/2004 (1) 5 artiklan 3 kohdassa tarkoitetusta poikkeuksellisesta olosuhteesta?

---

(1)  Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 261/2004 (EUVL 2004, L 46, s. 1).

---

| 1.3.2021 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 72/15 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 72/15

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Köln (Saksa) on esittänyt 23.11.2020 – Deutsche Lufthansa AG v. PR ja TV

(Asia C-631/20)

(2021/C 72/21)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Landgericht Köln

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Deutsche Lufthansa AG

Valituksen vastapuolet: PR ja TV

Ennakkoratkaisukysymykset

Onko lentoliikenteen harjoittajan omien työntekijöiden lakossa, joka johtuu ammattijärjestön antamasta lakkokehotuksesta, kyse asetuksen (EY) N:o 261/2004 (1) 5 artiklan 3 kohdassa tarkoitetusta poikkeuksellisesta olosuhteesta?

---

(1)  Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 261/2004 (EUVL 2004, L 46, s. 1).

---

| 1.3.2021 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 72/15 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 72/15

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesfinanzhof (Saksa) 8.12.2020 – Y GmbH v. Hauptzollamt

(Asia C-668/20)

(2021/C 72/22)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Bundesfinanzhof

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Y GmbH

Vastapuoli: Hauptzollamt

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko yhdistetyn nimikkeistön (1) alanimikettä 1302 19 05 tulkittava siten, että siihen on luokiteltava myös etanolilla ja vedellä laimennettu vaniljasta uuttamalla saatu oleohartsi, joka sisältää noin 90 prosenttia (tilavuusprosenttia) tai 85 prosenttia (painoprosenttia) etanolia, enintään 10 prosenttia (painoprosenttia) vettä, 4,8 prosenttia (painoprosenttia) kuivajäännöstä ja 0,5 prosenttia (painoprosenttia) vaniljaa, vaikka yhdistetyn nimikkeistön 13 ryhmän 1 huomautuksen ij kohdan mukaan uutetut oleohartsit eivät kuulu nimikkeeseen 1302? |
| --- | --- |

1)

Onko yhdistetyn nimikkeistön (1) alanimikettä 1302 19 05 tulkittava siten, että siihen on luokiteltava myös etanolilla ja vedellä laimennettu vaniljasta uuttamalla saatu oleohartsi, joka sisältää noin 90 prosenttia (tilavuusprosenttia) tai 85 prosenttia (painoprosenttia) etanolia, enintään 10 prosenttia (painoprosenttia) vettä, 4,8 prosenttia (painoprosenttia) kuivajäännöstä ja 0,5 prosenttia (painoprosenttia) vaniljaa, vaikka yhdistetyn nimikkeistön 13 ryhmän 1 huomautuksen ij kohdan mukaan uutetut oleohartsit eivät kuulu nimikkeeseen 1302?

| 2) | Kuuluvatko ensimmäisessä ennakkoratkaisukysymyksessä kuvattujen kaltaiset tavarat yhdistetyn nimikkeistön alanimikkeessä 3301 90 30 tarkoitettuihin uutettuihin oleohartseihin? |
| --- | --- |

2)

Kuuluvatko ensimmäisessä ennakkoratkaisukysymyksessä kuvattujen kaltaiset tavarat yhdistetyn nimikkeistön alanimikkeessä 3301 90 30 tarkoitettuihin uutettuihin oleohartseihin?

| 3) | Onko yhdistetyn nimikkeistön alanimikettä 3302 10 90 tulkittava siten, että ensimmäisessä ennakkoratkaisukysymyksessä kuvattujen kaltaiset tavarat on luokiteltava hyvänhajuisten aineiden seoksiksi tai yhteen tai useampaan tällaiseen aineeseen perustuviksi seoksiksi (myös alkoholiliuokset), jollaisia käytetään elintarviketeollisuudessa? |
| --- | --- |

3)

Onko yhdistetyn nimikkeistön alanimikettä 3302 10 90 tulkittava siten, että ensimmäisessä ennakkoratkaisukysymyksessä kuvattujen kaltaiset tavarat on luokiteltava hyvänhajuisten aineiden seoksiksi tai yhteen tai useampaan tällaiseen aineeseen perustuviksi seoksiksi (myös alkoholiliuokset), jollaisia käytetään elintarviketeollisuudessa?

| 4) | Kuuluvatko myös yhdistetyn nimikkeistön alanimikkeen 1302 19 05 tavarat tai yhdistetyn nimikkeistön alanimikkeen 3301 90 30 uutettu oleohartsi direktiivin 92/83 (2) 27 artiklan 1 kohdan e alakohdassa tarkoitettuihin aromeihin? |
| --- | --- |

4)

Kuuluvatko myös yhdistetyn nimikkeistön alanimikkeen 1302 19 05 tavarat tai yhdistetyn nimikkeistön alanimikkeen 3301 90 30 uutettu oleohartsi direktiivin 92/83 (2) 27 artiklan 1 kohdan e alakohdassa tarkoitettuihin aromeihin?

---

(1)  Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 (EYVL 1987, L 256, s. 1) liite I, sellaisena kuin se on muutettuna 6.10.2015 annetulla komission täytäntöönpanoasetuksella (EU) 2015/1754 (EUVL 2015, L 285, s. 1).

(2)  Väkijuomaverosta alkoholin ja alkoholijuomien valmisteverojen rakenteiden yhdenmukaistamisesta 19.10.1992 annettu neuvoston direktiivi 92/83/ETY (EYVL 1992, L 316, s. 21).

---

| 1.3.2021 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 72/16 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 72/16

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landesgericht Korneuburg (Itävalta) on esittänyt 10.12.2020 – L GmbH v. FK

(Asia C-672/20)

(2021/C 72/23)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Landesgericht Korneuburg

Pääasian asianosaiset

Valittaja: L GmbH

Valittajan vastapuoli: FK

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko asetuksen (EY) N:o 261/2004 (1) 3 artiklan 2 kohdan a alakohtaa tulkittava siten, että asetusta sovelletaan matkustajaan, joka on jo ennen lentoasemalle saapumista tehnyt lähtöselvityksen verkossa ja jolla ei ole mukanaan ruumaan menevää matkatavaraa; joka toteaa lennon viivästymisen lentoaseman näyttötaululta, odottaa lisätietoja lähtöportilla, tiedustelee lentoliikenteen harjoittajan palvelupisteessä varaamansa lennon lähtöaikaa; ei saa vastaajan palveluksessa olevilta työntekijöiltä selvyyttä siihen, lähteekö lento ja milloin se lähtee, eikä hänelle tarjota korvaavaa lentoa; ja tämän jälkeen varaa itse toisen lennon määräpaikkaansa eikä matkusta alun perin varatulla lennolla? |
| --- | --- |

1)

Onko asetuksen (EY) N:o 261/2004 (1) 3 artiklan 2 kohdan a alakohtaa tulkittava siten, että asetusta sovelletaan matkustajaan, joka on jo ennen lentoasemalle saapumista tehnyt lähtöselvityksen verkossa ja jolla ei ole mukanaan ruumaan menevää matkatavaraa; joka toteaa lennon viivästymisen lentoaseman näyttötaululta, odottaa lisätietoja lähtöportilla, tiedustelee lentoliikenteen harjoittajan palvelupisteessä varaamansa lennon lähtöaikaa; ei saa vastaajan palveluksessa olevilta työntekijöiltä selvyyttä siihen, lähteekö lento ja milloin se lähtee, eikä hänelle tarjota korvaavaa lentoa; ja tämän jälkeen varaa itse toisen lennon määräpaikkaansa eikä matkusta alun perin varatulla lennolla?

| 2) | Onko asetuksen N:o 261/2004 5 artiklan 3 kohtaa tulkittava siten, että lentoliikenteen harjoittajan ei tarvitse maksaa lentomatkustajien oikeuksia koskevan asetuksen 7 artiklan mukaista korvausta, jos se saavuttaa matkustajan määräpaikan 8 tuntia 19 minuuttia viivästyneenä, koska kyseistä lentoa edeltävää lentoa edeltävää lentoa edeltävällä lennolla ilma-alus vaurioitui salamaniskusta; lentoliikenteen harjoittajan käyttämän huoltoyrityksen teknikko, joka kutsuttiin paikalle laskeutumisen jälkeen, havaitsi ainoastaan pieniä vaurioita (”some minor findings”), jotka eivät kuitenkaan vaikuttaneet lentokoneen toimintakykyyn; edeltävää lentoa edeltävä lento suoritettiin; ennen edeltävän lennon suorittamista tehdyssä tarkastuksessa (pre-flight-check) ilmeni kuitenkin, että ilma-aluksen käyttöä ei toistaiseksi voida jatkaa; ja tämän vuoksi lentoliikenteen harjoittaja käytti alun perin tarkoitukseen varatun, vaurioituneen ilma-aluksen asemesta korvaavaa lentokonetta, joka suoritti edeltävän lennon, joka lähti 7 tuntia 40 minuuttia viivästyneenä? |
| --- | --- |

2)

Onko asetuksen N:o 261/2004 5 artiklan 3 kohtaa tulkittava siten, että lentoliikenteen harjoittajan ei tarvitse maksaa lentomatkustajien oikeuksia koskevan asetuksen 7 artiklan mukaista korvausta, jos se saavuttaa matkustajan määräpaikan 8 tuntia 19 minuuttia viivästyneenä, koska kyseistä lentoa edeltävää lentoa edeltävää lentoa edeltävällä lennolla ilma-alus vaurioitui salamaniskusta; lentoliikenteen harjoittajan käyttämän huoltoyrityksen teknikko, joka kutsuttiin paikalle laskeutumisen jälkeen, havaitsi ainoastaan pieniä vaurioita (”some minor findings”), jotka eivät kuitenkaan vaikuttaneet lentokoneen toimintakykyyn; edeltävää lentoa edeltävä lento suoritettiin; ennen edeltävän lennon suorittamista tehdyssä tarkastuksessa (pre-flight-check) ilmeni kuitenkin, että ilma-aluksen käyttöä ei toistaiseksi voida jatkaa; ja tämän vuoksi lentoliikenteen harjoittaja käytti alun perin tarkoitukseen varatun, vaurioituneen ilma-aluksen asemesta korvaavaa lentokonetta, joka suoritti edeltävän lennon, joka lähti 7 tuntia 40 minuuttia viivästyneenä?

| 3) | Onko asetuksen N:o 261/2004 5 artiklan 3 kohtaa tulkittava siten, että lentoliikenteen harjoittajalta kohtuudella edellytettäviin toimenpiteisiin kuuluu se, että matkustajalle tarjotaan siirtoa toiselle lennolle, jolla hän olisi päässyt määräpaikkaansa 5 tuntia viivästyneenä (ja johon hän myös tosiasiallisesti pääsi itse tekemänsä varauksen ansiosta), vaikka lentoliikenteen harjoittaja suorittikin lennon sen ilma-aluksen asemesta, joka ei enää ollut käytettävissä, korvaavalla lentokoneella, jolla matkustaja olisi päässyt määräpaikkaansa 8 tuntia 19 minuuttia viivästyneenä? |
| --- | --- |

3)

Onko asetuksen N:o 261/2004 5 artiklan 3 kohtaa tulkittava siten, että lentoliikenteen harjoittajalta kohtuudella edellytettäviin toimenpiteisiin kuuluu se, että matkustajalle tarjotaan siirtoa toiselle lennolle, jolla hän olisi päässyt määräpaikkaansa 5 tuntia viivästyneenä (ja johon hän myös tosiasiallisesti pääsi itse tekemänsä varauksen ansiosta), vaikka lentoliikenteen harjoittaja suorittikin lennon sen ilma-aluksen asemesta, joka ei enää ollut käytettävissä, korvaavalla lentokoneella, jolla matkustaja olisi päässyt määräpaikkaansa 8 tuntia 19 minuuttia viivästyneenä?

---

(1)  Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 261/2004 (EUVL 2004, L 46, s. 1).

---

| 1.3.2021 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 72/17 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 72/17

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesarbeitsgericht (Saksa) on esittänyt 11.12.2020 – Industriegewerkschaft Metall (IG Metall) ja ver.di – Vereinte Dienstleistungsgewerkschaft

(Asia C-677/20)

(2021/C 72/24)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Bundesarbeitsgericht

Pääasian asianosaiset

Hakijat, valittajat ja Revision-menettelyn valittajat: Industriegewerkschaft Metall (IG Metall), ver.di – Vereinte Dienstleistungsgewerkschaft

Muut osapuolet: SAP SE, SE-Betriebsrat der SAP SE, Konzernbetriebsrat der SAP SE, Deutscher Bankangestellten-Verband e. V., Christliche Gewerkschaft Metall (CGM), Verband angestellter Akademiker und leitender Angestellter der chemischen Industrie e. V.

Ennakkoratkaisukysymys

Onko eurooppayhtiön henkilöstöedustuksesta annetun lain 21 §:n 6 momentti, jossa säädetään muuntamalla perustetun, Saksaan sijoittautuneen eurooppayhtiön osalta, että tietylle osalle työntekijöitä edustavia hallintoneuvoston jäseniä on järjestettävä erillinen valintamenettely ammattiliittojen ehdottamia henkilöitä varten, yhteensopiva eurooppayhtiön sääntöjen täydentämisestä henkilöstöedustuksen osalta 8.10.2001 annetun neuvoston direktiiviin 2001/86/EY (1) 4 artiklan 4 kohdan kanssa?

---

(1)  EYVL 2001, L 294, s. 22.

---

| 1.3.2021 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 72/17 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 72/17

---

Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 23.11.2020 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunale di Vicenza – Italia) – AV v. Ministero della Giustizia, Repubblica italiana

(Asia C-834/19) (1)

(2021/C 72/25)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

---

(1)  EUVL C 54, 17.2.2020.

---

Unionin yleinen tuomioistuin

| 1.3.2021 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 72/18 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 72/18

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.1.2021 – Bezouaoui ja HB Consultant v. komissio

(Asia T-478/18) (1)

(Valtiontuet - Työmaakoneiden turvallista ajamista koskeva koulutus - Se, että yhteiset työmarkkinaosapuolet (OPCA) korvaavat Ranskassa koulutuksesta aiheutuneet kulut - Päätös, jossa todetaan, ettei kyseessä ole valtiontuki - Valtiontuen käsite - Toimenpiteen yhteys valtioon - Varojen julkinen valvonta)

(2021/C 72/26)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantajat: Hacène Bezouaoui (Avanne, Ranska) ja HB Consultant (Beure, Ranska) (edustajat: asianajajat J.-F. Henrotte ja N. Neyrinck)

Vastaaja: Euroopan komissio (edustajat: asiamiehet C. Georgieva-Kecsmar ja K. Herrmann)

Oikeudenkäynnin kohde

SEUT 263 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan kumoamaan osittain 10.4.2018 annettu komission päätös C(2018) 2075 final Ranskan tasavallan väitetystä valtiontuesta SA.46897 (2018/NN), joka koskee sellaisen koulutuksen rahoitusta, joka johtaa todistuksen saamiseen kyvystä ajaa työmaakoneita turvallisesti (CACES).

Tuomiolauselma

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | HB Consultant ja Hacène Bezouaoui velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

HB Consultant ja Hacène Bezouaoui velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 373, 15.10.2018.

---

| 1.3.2021 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 72/18 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 72/18

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.1.2021 – Helbert v. EUIPO

(Asia T-548/18) (1)

(Henkilöstö - Palvelukseen ottaminen - Kilpailuilmoitus - Avoin kilpailu EUIPO/AD/01/17 - Päätös olla kirjaamatta kantajan nimeä kilpailun varallaololuetteloon - Valintalautakunnan kokoonpano - Pysyvyys - Vastuu)

(2021/C 72/27)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Lars Helbert (Alicante, Espanja) (edustaja: asianajaja H. Tettenborn)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: A. Lukošiūtė ja K. Tóth, avustajanaan asianajaja B. Wägenbaur)

Oikeudenkäynnin kohde

SEUT 270 artiklaan perustuva kanne, jolla vaaditaan kumoamaan ensinnäkin kilpailun EUIPO/AD/01/17 – Hallintovirkamiehet (AD 6) immateriaalioikeuksien alalla – valintalautakunnan 1.12.2017 tekemä päätös, jolla kantajan nimi jätettiin kirjaamatta varallaololuetteloon, joka laadittiin hallintovirkamiesten palvelukseen ottamiseksi EUIPO:hon, toiseksi valintalautakunnan 7.3.2018 tekemä päätös, jolla se hylkäsi kantajan uudelleentarkastelusta esittämän pyynnön sellaisena kuin se on lopullisessa muodossaan EUIPO:n 8.6.2018 tekemän päätöksen jälkeen, jossa se hylkäsi kantajan valituksen, ja jossa toisaalta vaaditaan korvausta kantajalle aiheutuneeksi väitetystä vahingosta.

Tuomiolauselma

| 1) | Avoimen kilpailun EUIPO/AD/01/17 valintalautakunnan 7.3.2018 tekemä päätös, jolla Lars Helbert jätettiin uudelleenkäsittelyn jälkeen kirjaamatta varallaololuetteloon, joka laadittiin palkkaluokan AD 6 hallintovirkamiesten palvelukseen ottamista varten immateriaalioikeuksien alalla, kumotaan. |
| --- | --- |

1)

Avoimen kilpailun EUIPO/AD/01/17 valintalautakunnan 7.3.2018 tekemä päätös, jolla Lars Helbert jätettiin uudelleenkäsittelyn jälkeen kirjaamatta varallaololuetteloon, joka laadittiin palkkaluokan AD 6 hallintovirkamiesten palvelukseen ottamista varten immateriaalioikeuksien alalla, kumotaan.

| 2) | Kanne hylätään muilta osin. |
| --- | --- |

2)

Kanne hylätään muilta osin.

| 3) | Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

3)

Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 427, 26.11.2018.

---

| 1.3.2021 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 72/19 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 72/19

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.1.2021 – ZR v. EUIPO

(Asia T-610/18) (1)

(Henkilöstö - Palvelukseen ottaminen - Kilpailuilmoitus - Avoin kilpailu EUIPO/AD/01/17 - Päätös olla merkitsemättä kantajan nimeä kilpailun varallaololuetteloon - Valintalautakunnan kokoonpano - Pysyvyys)

(2021/C 72/28)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: ZR (edustajat: asianajajat S. Rodrigues ja A. Blot)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (edustajat: asiamiehet A. Lukošiūtė ja K. Tóth, avustajanaan asianajaja B. Wägenbaur)

Oikeudenkäynnin kohde

SEUT 270 artiklaan perustuva kanne, jolla vaaditaan kumoamaan ensinnäkin kilpailun EUIPO/AD/01/17 – Hallintovirkamiehet (AD 6) immateriaalioikeuksien alalla – valintalautakunnan 1.12.2017 tekemä päätös, jolla kantajan nimi jätettiin merkitsemättä varallaololuetteloon, joka laadittiin hallintovirkamiesten palvelukseen ottamiseksi EUIPO:hon, toiseksi valintalautakunnan 7.3.2018 tekemä päätös, jolla se hylkäsi kantajan uudelleentarkastelua koskevan pyynnön, ja kolmanneksi EUIPO:n 27.6.2018 tekemä päätös, jolla kantajan Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdan nojalla tekemä valitus hylättiin.

Tuomiolauselma

| 1) | Avoimen kilpailun EUIPO/AD/01/17 valintalautakunnan 7.3.2018 tekemä päätös, jolla ZR jätettiin uudelleentarkastelun jälkeen merkitsemättä varallaololuetteloon, joka laadittiin palkkaluokan AD 6 hallintovirkamiesten palvelukseen ottamista varten immateriaalioikeuksien alalla, kumotaan. |
| --- | --- |

1)

Avoimen kilpailun EUIPO/AD/01/17 valintalautakunnan 7.3.2018 tekemä päätös, jolla ZR jätettiin uudelleentarkastelun jälkeen merkitsemättä varallaololuetteloon, joka laadittiin palkkaluokan AD 6 hallintovirkamiesten palvelukseen ottamista varten immateriaalioikeuksien alalla, kumotaan.

| 2) | Kanne hylätään muilta osin. |
| --- | --- |

2)

Kanne hylätään muilta osin.

| 3) | Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

3)

Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 455, 17.12.2018.

---

| 1.3.2021 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 72/20 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 72/20

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 20.1.2021 – ABLV Bank v. SRB

(Asia T-758/18) (1)

(Talous- ja rahaliitto - Pankkiunioni - Yhteinen kriisinratkaisumekanismi luottolaitoksia ja tiettyjä sijoituspalveluyrityksiä varten - Yhteinen kriisinratkaisurahasto - Ennakollisten vakausmaksujen vahvistaminen vuosille 2015 ja 2018 - Vakausmaksujen uudelleenlaskentaa ja takaisinmaksua koskevan pyynnön hylkääminen - Kumoamiskanne - Kannekelpoinen toimi - Tutkittavaksi ottaminen - Laitos, jonka toimilupa on peruutettu - Asetuksen (EU) N:o 806/2014 70 artiklan 4 kohta - Aseman muuttumisen käsite - Delegoidun asetuksen (EU) 2015/63 12 artiklan 2 kohta)

(2021/C 72/29)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: ABLV Bank AS (Riika, Latvia) (edustaja: asianajaja O. Behrends)

Vastaaja: yhteinen kriisinratkaisuneuvosto (SRB) (edustajat: asiamiehet J. Kerlin ja P. Messina, avustajinaan asianajajat B. Meyring, S. Schelo, T. Klupsch ja S. Ianc)

Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Euroopan komissio (edustajat: asiamiehet D. Triantafyllou, A. Nijenhuis ja A. Steiblytė)

Oikeudenkäynnin kohde

SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus kumota yhteisen kriisinratkaisuneuvoston 17.10.2018 päivätty kirje, jolla tämä hylkäsi kantajan pyynnön, joka koski yhtäältä kantajan vuoden 2018 ennakollisen vakausmaksun uudelleenlaskentaa ja perusteettomasti maksetun määrän takaisinmaksua, ja toiseksi sitä, että osa kantajan vuoden 2015 ennakollisesta vakausmaksusta maksetaan takaisin Euroopan keskuspankin (EKP) peruutettua sen toimiluvan.

Tuomiolauselma

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | ABLV Bank AS vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan yhteinen kriisinratkaisuneuvoston (SRB) oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

ABLV Bank AS vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan yhteinen kriisinratkaisuneuvoston (SRB) oikeudenkäyntikulut.

| 3) | Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan. |
| --- | --- |

3)

Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

---

(1)  EUVL C 82, 4.3.2019.

---

| 1.3.2021 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 72/21 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 72/21

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 20.1.2021 – Stada Arzneimittel v. EUIPO – Optima Naturals (OptiMar)

(Asia T-261/19) (1)

(EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin OptiMar rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aiempi kansallinen sanamerkki Mar - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaaran puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))

(2021/C 72/30)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Stada Arzneimittel AG (Bad Vilbel, Saksa) (edustajat: asianajajat J.-C. Plate ja R. Kaase)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (edustajat: asiamiehet A. Folliard-Monguiral ja V. Ruzek)

Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Optima Naturals Srl (Gallarate, Italia) (edustajat: asianajajat S. Brustia ja E. Montelione)

Oikeudenkäynnin kohde

Kanne EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 31.1.2019 tekemästä päätöksestä (asia R 1348/2018-1), joka koskee osapuolten Stada Arzneimittel ja Optima Naturals välistä väitemenettelyä.

Tuomiolauselma

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | Stada Arzneimittel AG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Stada Arzneimittel AG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 206, 17.6.2019.

---

| 1.3.2021 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 72/21 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 72/21

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 20.1.2021 – 12seasons v. EUIPO – Société immobilière et mobilière de Montagny (BE EDGY BERLIN)

(Asia T-329/19) (1)

(EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin BE EDGY BERLIN rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aiempi kansallinen sanamerkki EDJI - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))

(2021/C 72/31)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: 12seasons GmbH (Berliini, Saksa) (edustaja: asianajaja M. Gail)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (edustajat: asiamiehet L. Rampini ja V. Ruzek)

Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Société immobilière et mobilière de Montagny (Roanne, Ranska) (edustaja: asianajaja A. Grolée)

Oikeudenkäynnin kohde

Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 19.3.2019 tekemästä päätöksestä (asia R 1522/2018-5), joka koskee osapuolten Société immobilière et mobilière de Montagny ja 12seasons välistä väitemenettelyä.

Tuomiolauselma

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | 12seasons GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

12seasons GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 246, 22.7.2019.

---

| 1.3.2021 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 72/22 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 72/22

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 20.1.2021 – Enoport v. EUIPO – Miguel Torres (CABEÇA DE TOIRO)

(Asia T-811/19) (1)

(EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin CABEÇA DE TOIRO rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aiempi EU-sanamerkki SANGRE DE TORO - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

(2021/C 72/32)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Enoport – Produção de Bebidas Lda (Rio Maior, Portugali) (edustaja: asianajaja J. Alves Coelho)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (edustaja: asiamies J. Crespo Carrillo)

Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Miguel Torres, SA (Vilafranca del Penedès, Espanja) (edustajat: asianajajat M. Ceballos Rodríguez ja M. Robledo McClymont)

Oikeudenkäynnin kohde

Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 9.9.2019 tekemästä päätöksestä (asia R 394/2019-5), joka koskee osapuolten Miguel Torres ja Enoport – Produção de Bebidas välistä väitemenettelyä.

Tuomiolauselma

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | Enoport – Produção de Bebidas Lda velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Enoport – Produção de Bebidas Lda velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 36, 3.2.2020.

---

| 1.3.2021 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 72/22 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 72/22

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.1.2021 – RY v. komissio

(Asia T-824/19) (1)

(Henkilöstö - Väliaikaiset toimihenkilöt - Toistaiseksi voimassa olevan työsopimuksen irtisanominen muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 47 artiklan c alakohdan i alakohdan mukaisesti - Unionin yleisen tuomioistuimen tuomion täytäntöönpano - SEUT 266 artikla - Oikeus tulla kuulluksi - Uusi irtisanomispäätös)

(2021/C 72/33)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: RY (edustaja: asianajaja J.-N. Louis)

Vastaaja: Euroopan komissio (edustajat: asiamiehet B. Schima ja B. Mongin)

Oikeudenkäynnin kohde

SEUT 270 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan kumoamaan komission 10.4.2019 tekemä päätös, jolla kantajan toistaiseksi voimassa oleva työsopimus irtisanottiin.

Tuomiolauselma

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | RY velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

RY velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 36, 3.2.2020.

---

| 1.3.2021 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 72/23 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 72/23

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 20.1.2021 – Apologistics v. EUIPO – Peikert (discount-apotheke.de)

(Asia T-844/19) (1)

(EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin discount-apotheke.de rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aiemmat EU-sanamerkit APODISCOUNTER ja APO sekä aiemmat EU-kuviomerkit apo-discounter.de, apo.co ja apo.de - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaaran puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))

(2021/C 72/34)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: Apologistics GmbH (Markkleeberg, Saksa) (edustaja: asianajaja H. Hug)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (edustaja: asiamies A. Söder)

Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Franz Michael Peikert (Offenbach, Saksa) (edustaja: asianajaja T. Bruggmann)

Oikeudenkäynnin kohde

Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 10.10.2019 tekemästä päätöksestä (asia R 2309/2018-5), joka koskee osapuolten Apologistics ja Franz Michael Peikert välistä väitemenettelyä.

Tuomiolauselma

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | Apologistics GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Apologistics GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 45, 10.2.2020.

---

| 1.3.2021 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 72/24 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 72/24

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.1.2021 – Multi-Service v. komissio

(Asia T-873/19) (1)

(Ympäristö - Asetus (EU) N:o 517/2014 - Fluoratut kasvihuonekaasut - Fluorihiilivetyjen markkinoille saattamista koskevien kiintiöiden sähköinen rekisteri - Päätös yrityksen rekisteröinnin peruuttamisesta - Vaadittujen tietojen toimittamatta jättäminen)

(2021/C 72/35)

Oikeudenkäyntikieli: puola

Asianosaiset

Kantaja: Multi-Service S.A. (Kwidzyn, Puola) (edustaja asianajaja: P. Jankowski)

Vastaaja: Euroopan komissio (edustajat: asiamiehet A. Becker, M. Jáuregui Gómez ja M. Rynkowski)

Oikeudenkäynnin kohde

SEUT 263 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan kumoamaan 3.10.2019 tehty komission päätös Ares(2019) 6103796, jolla komissio peruutti kantajan merkitsemisen rekisteriin, jonka se on perustanut ja jota se hallinnoi asetuksen (EU) N:o 517/2014 17 artiklan nojalla.

Tuomiolauselma

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | Multi-Service S.A. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Multi-Service S.A. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 87, 16.3.2020.

---

| 1.3.2021 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 72/24 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 72/24

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 20.1.2021 – Folschette ym. v. komissio

(Asia T-884/19) (1)

(Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu - OLAFin tutkimus - Tietomarkkinat - Korruptio - Vaikutusvallan väärinkäyttö - Loppuraportti, jossa suositellaan rikosoikeudellisen menettelyn aloittamista - Lopullinen vapauttaminen rikostuomioistuimen toimesta - Vanhentumisaika - Sellaisen oikeussäännön riittävän ilmeinen rikkominen, jolla yksityisille annetaan oikeuksia)

(2021/C 72/36)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantajat: Marc Folschette (Leudelange, Luxemburg), Tetyana Grygorenko (Leudelange) ja Professional Business Solutions SA (Leudelange) (edustaja: asianajaja N. Bauer)

Vastaaja: Euroopan komissio (edustajat: asiamiehet J. Baquero Cruz ja F. Blanc)

Oikeudenkäynnin kohde

SEUT 268 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan korvausta vahingosta, joka kantajille on väitetysti aiheutunut Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) toiminnasta sisäisessä tutkimuksessa.

Tuomiolauselma

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | Marc Folschette, Tetyana Grygorenko ja Professional Business Solutions SA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Marc Folschette, Tetyana Grygorenko ja Professional Business Solutions SA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 61, 24.2.2020.

---

| 1.3.2021 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 72/25 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 72/25

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 20.1.2021 – Oatly v. EUIPO (IT’S LIKE MILK BUT MADE FOR HUMANS)

(Asia T-253/20) (1)

(EU-tavaramerkki - Hakemus sanamerkin IT’S LIKE MILK BUT MADE FOR HUMANS rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyky - Asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

(2021/C 72/37)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Oatly AB (Malmö, Ruotsi) (edustaja: asianajaja M. Johansson)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (edustajat: asiamiehet J. Ivanauskas ja V. Ruzek)

Oikeudenkäynnin kohde

Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 7.2.2020 tekemästä päätöksestä (asia R 2446/2019-5), joka koskee hakemusta sanamerkin IT’S LIKE MILK BUT MADE FOR HUMANS rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi.

Tuomiolauselma

| 1) | Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) viidennen valituslautakunnan 7.2.2020 tekemä päätös (asia R 2446/2019-5), joka koskee hakemusta sanamerkin IT’S LIKE MILK BUT MADE FOR HUMANS rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi, kumotaan. |
| --- | --- |

1)

Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) viidennen valituslautakunnan 7.2.2020 tekemä päätös (asia R 2446/2019-5), joka koskee hakemusta sanamerkin IT’S LIKE MILK BUT MADE FOR HUMANS rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi, kumotaan.

| 2) | EUIPO vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Oatly AB:n oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

EUIPO vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Oatly AB:n oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 215, 29.6.2020.

---

| 1.3.2021 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 72/25 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 72/25

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 20.1.2021 – Crevier v. EUIPO (Ilmanraikastin)

(Asia T-276/20) (1)

(Yhteisömalli - Ilmanraikastinta esittävää yhteisömallia koskeva hakemus - Määräajan noudattamatta jättäminen EUIPO:n suhteen - Menetetyn määräajan palauttamista koskeva pyyntö - Asetuksen (EY) N:o 6/2002 67 artiklan 1 kohta - Huolellisuusvelvollisuus)

(2021/C 72/38)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Jeffrey Scott Crevier (Fort Lauderdale, Florida, Yhdysvallat) (edustaja: M. Kime, barrister)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (edustajat: asiamiehet R. Cottrell, A. Folliard-Monguiral ja V. Ruzek)

Oikeudenkäynnin kohde

Kanne EUIPO:n kolmannen valituslautakunnan 2.3.2020 tekemästä päätöksestä (asia R 2396/2019-3), joka koskee menetetyn määräajan palauttamista koskevaa pyyntöä.

Tuomiolauselma

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | Jeffrey Scott Crevier velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Jeffrey Scott Crevier velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 247, 27.7.2020.

---

| 1.3.2021 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 72/26 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 72/26

---

Kanne 15.12.2020 – Grupa Azoty ym. v. komissio

(Asia T-726/20)

(2021/C 72/39)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantajat: Grupa Azoty S.A. (Tarnów, Puola), Azomureș SA (Tîrgu Mureş, Romania), Lipasmata Kavalas LTD Ypokatastima Allodapis (P. Fáliro, Kreikka) (edustajat: asianajajat D. Haverbeke, L. Ruessmann ja P. Sellar)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan komission tiedonannon – Suuntaviivat tietyistä päästökauppajärjestelmään liittyvistä valtiontukitoimenpiteistä vuoden 2012 jälkeen (1), siltä osin kuin sillä jätetään sääntöjenvastaisesti lannoiteala toimen ulkopuolelle |
| --- | --- |

—

kumoamaan komission tiedonannon – Suuntaviivat tietyistä päästökauppajärjestelmään liittyvistä valtiontukitoimenpiteistä vuoden 2012 jälkeen (1), siltä osin kuin sillä jätetään sääntöjenvastaisesti lannoiteala toimen ulkopuolelle

| — | toteamaan SEUT 264 artiklan mukaisesti, että riidanalaisen säännöksen liitteen I vaikutukset pysyvät voimassa siihen asti, kunnes vastaaja on toteuttanut unionin yleisen tuomioistuimen antaman tuomion SEUT 266 artiklan mukaiset täytäntöönpanon edellyttämät toimenpiteet |
| --- | --- |

—

toteamaan SEUT 264 artiklan mukaisesti, että riidanalaisen säännöksen liitteen I vaikutukset pysyvät voimassa siihen asti, kunnes vastaaja on toteuttanut unionin yleisen tuomioistuimen antaman tuomion SEUT 266 artiklan mukaiset täytäntöönpanon edellyttämät toimenpiteet

| — | velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantajat vetoavat seitsemään kanneperusteeseen.

| 1. | Ensimmäinen kanneperuste perustuu toimivallan puuttumiseen riidanlaisen toimen liitteen I osalta.






  — | SEU 5 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaan unioni toimii ainoastaan jäsenvaltioiden sille antaman toimivallan rajoissa. Toimivalta, jota perussopimuksissa ei ole annettu unionille, kuuluu jäsenvaltioille |
| --- | --- | --- |

1.

Ensimmäinen kanneperuste perustuu toimivallan puuttumiseen riidanlaisen toimen liitteen I osalta.

—

SEU 5 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaan unioni toimii ainoastaan jäsenvaltioiden sille antaman toimivallan rajoissa. Toimivalta, jota perussopimuksissa ei ole annettu unionille, kuuluu jäsenvaltioille

| — | direktiivin 2003/87, sellaisena kuin se on muutettuna, (2) 10 a artiklan 6 kohdan nojalla toimialojen ja toimialojen osien määrittäminen ja riidanalaisen säännöksen liitteessä I olevan luettelon laatimisessa toimivalta on jäsenvaltioilla eikä vastaajalla. |
| --- | --- |

—

direktiivin 2003/87, sellaisena kuin se on muutettuna, (2) 10 a artiklan 6 kohdan nojalla toimialojen ja toimialojen osien määrittäminen ja riidanalaisen säännöksen liitteessä I olevan luettelon laatimisessa toimivalta on jäsenvaltioilla eikä vastaajalla.

| 2. | Toinen kanneperuste perustuu olennaisen menettelyvaatimuksen (perusteluvelvollisuus) loukkaamiseen riidanalaisen säännöksen liitteen I osalta






  — | SEUT 296 artiklassa edellytetyistä riidanalaisen säännöksen perusteluista ei ilmene selkeästi ja yksiselitteisesti perusteita, joihin vastaaja nojautui laskeakseen välillisten päästöjen määrän alalla, jolla vastaajat harjoittavat toimintaansa, ja tämä on tekijä, jolla ratkaistaan, kuuluuko se riidanalaisen säännöksen liitteeseen I vai ei, |
| --- | --- | --- |

2.

Toinen kanneperuste perustuu olennaisen menettelyvaatimuksen (perusteluvelvollisuus) loukkaamiseen riidanalaisen säännöksen liitteen I osalta

—

SEUT 296 artiklassa edellytetyistä riidanalaisen säännöksen perusteluista ei ilmene selkeästi ja yksiselitteisesti perusteita, joihin vastaaja nojautui laskeakseen välillisten päästöjen määrän alalla, jolla vastaajat harjoittavat toimintaansa, ja tämä on tekijä, jolla ratkaistaan, kuuluuko se riidanalaisen säännöksen liitteeseen I vai ei,

| — | tämän perustelujen puuttumisen johdosta kantajat eivät ole voineet vedota oikeuksiinsa eikä unionin yleinen tuomioistuin ole voinut harjoittaa tuomioistuinvalvontaansa. |
| --- | --- |

—

tämän perustelujen puuttumisen johdosta kantajat eivät ole voineet vedota oikeuksiinsa eikä unionin yleinen tuomioistuin ole voinut harjoittaa tuomioistuinvalvontaansa.

| 3. | Kolmas kanneperuste perustuu riidanalaisen säännöksen liitteen I yhteydessä tehtyyn ilmeiseen arviointivirheeseen.






  — | Käyttäessään SEUT 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaista harkintavaltaansa arvioidessaan moniulotteisia taloudellisia ja yhteiskunnallisia kehityksiä vastaajan on osoitettava, että se on arvioinut kaikki merkitykselliset tosiseikat ja olosuhteet, joita riidanalaisella säännöksellä on tarkoitus säännellä. Vastaaja on tehnyt useita ilmeisiä arviointivirheitä jättäessään kantajien toimialan riidanalaisen säännöksen liitteessä I olevan hyväksyttävien toimialojen luettelon ulkopuolelle, ja erityisesti a) jättäessään ottamatta huomiotta merkityksellisiä ja kattavia tietoja, jotka koskevat sähkön kulutusta lannoitealalla määrittääkseen kyseisen toimialan päästöjen määrän, mikä on johtanut toimialan välillisten päästöjen aliarviointiin ja sen jättämiseen liitteen I ulkopuolelle, b) jättäessään ilman perusteluja ottamatta huomioon ja jättäessään tutkimatta kaikkia hakemuksessa esitettyjä merkityksellisiä tosiseikkoja, c) laadullisen arvioinnin osalta arvioidessaan virheellisesti toimialan sen mukaan, että polttoaineet ja sähkö voisivat korvata toisensa, ja jättäessään esittämättä syyt, joiden mukaan toimialan osia ei sisällytetty liitteeseen I edellä mainitun arviointiperusteen nojalla. |
| --- | --- | --- |

3.

Kolmas kanneperuste perustuu riidanalaisen säännöksen liitteen I yhteydessä tehtyyn ilmeiseen arviointivirheeseen.

—

Käyttäessään SEUT 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaista harkintavaltaansa arvioidessaan moniulotteisia taloudellisia ja yhteiskunnallisia kehityksiä vastaajan on osoitettava, että se on arvioinut kaikki merkitykselliset tosiseikat ja olosuhteet, joita riidanalaisella säännöksellä on tarkoitus säännellä. Vastaaja on tehnyt useita ilmeisiä arviointivirheitä jättäessään kantajien toimialan riidanalaisen säännöksen liitteessä I olevan hyväksyttävien toimialojen luettelon ulkopuolelle, ja erityisesti a) jättäessään ottamatta huomiotta merkityksellisiä ja kattavia tietoja, jotka koskevat sähkön kulutusta lannoitealalla määrittääkseen kyseisen toimialan päästöjen määrän, mikä on johtanut toimialan välillisten päästöjen aliarviointiin ja sen jättämiseen liitteen I ulkopuolelle, b) jättäessään ilman perusteluja ottamatta huomioon ja jättäessään tutkimatta kaikkia hakemuksessa esitettyjä merkityksellisiä tosiseikkoja, c) laadullisen arvioinnin osalta arvioidessaan virheellisesti toimialan sen mukaan, että polttoaineet ja sähkö voisivat korvata toisensa, ja jättäessään esittämättä syyt, joiden mukaan toimialan osia ei sisällytetty liitteeseen I edellä mainitun arviointiperusteen nojalla.

| 4. | Neljäs arviointiperuste perustuu riidanalaisen säännöksen liitteessä I olevan asianmukaisen arviointiperusteen virheelliseen soveltamiseen.






  — | Direktiivin 2003/87 10 a artiklan 6 kohdassa edellytetään toimialan osalta arviointia ”todellisesta hiilivuodon riskistä” |
| --- | --- | --- |

4.

Neljäs arviointiperuste perustuu riidanalaisen säännöksen liitteessä I olevan asianmukaisen arviointiperusteen virheelliseen soveltamiseen.

—

Direktiivin 2003/87 10 a artiklan 6 kohdassa edellytetään toimialan osalta arviointia ”todellisesta hiilivuodon riskistä”

| — | vastaaja on soveltanut erilaista arviointiperustetta, joka perustuu ”merkittävään vaaraan”, ja näin toimiessaan se on soveltanut virheellistä oikeudellista arviointiperustetta. |
| --- | --- |

—

vastaaja on soveltanut erilaista arviointiperustetta, joka perustuu ”merkittävään vaaraan”, ja näin toimiessaan se on soveltanut virheellistä oikeudellista arviointiperustetta.

| 5. | Viides kanneperuste perustuu avoimuusperiaatteen loukkaamiseen riidanalaisen säännöksen liitteen I osalta.






  — | Riidanalaisen säännöksen antamiseen johtanut menettely ei ole ollut avointa olennaisten seikkojen osalta, ja erityisesti seuraavista syistä: a) vastaaja ei ole esittänyt riidanalaisessa säännöksessä eikä sen yhteydessä esitetyssä vaikutusten arvioinnissa tietoja, joita käytettiin laskettaessa välillisten päästöjen määrä kantajien toimialalla, b) vastaaja ei ole esittänyt selvityksiä, jotka tukisivat sen arviointia niistä toimialan osista, joilla on paras mahdollisuus sähköistymiseen, |
| --- | --- | --- |

5.

Viides kanneperuste perustuu avoimuusperiaatteen loukkaamiseen riidanalaisen säännöksen liitteen I osalta.

—

Riidanalaisen säännöksen antamiseen johtanut menettely ei ole ollut avointa olennaisten seikkojen osalta, ja erityisesti seuraavista syistä: a) vastaaja ei ole esittänyt riidanalaisessa säännöksessä eikä sen yhteydessä esitetyssä vaikutusten arvioinnissa tietoja, joita käytettiin laskettaessa välillisten päästöjen määrä kantajien toimialalla, b) vastaaja ei ole esittänyt selvityksiä, jotka tukisivat sen arviointia niistä toimialan osista, joilla on paras mahdollisuus sähköistymiseen,

| — | vastaaja on koko riidanalaisen säännöksen antamismenettelyn ajan kieltäytynyt antamasta kyseessä oleville osapuolille tietoja yksityiskohdista, joiden perusteella se on laskenut näitä koskevien välillisten päästöjen määrän, ja tavasta, jolla sähköistämistä koskevaa arviointiperustetta sovelletaan, ja täten estänyt kantajia aloittamasta vastaajan kanssa asiakysymystä koskevaa keskustelua kuulemisten aikana |
| --- | --- |

—

vastaaja on koko riidanalaisen säännöksen antamismenettelyn ajan kieltäytynyt antamasta kyseessä oleville osapuolille tietoja yksityiskohdista, joiden perusteella se on laskenut näitä koskevien välillisten päästöjen määrän, ja tavasta, jolla sähköistämistä koskevaa arviointiperustetta sovelletaan, ja täten estänyt kantajia aloittamasta vastaajan kanssa asiakysymystä koskevaa keskustelua kuulemisten aikana

| — | vastaaja on täten jättänyt noudattamatta sille SEUT 15 artiklan ja SEU 11 artiklan mukaisia velvoitteita varmistaa avoimuus riidanalaisen säännöksen liitteen I antamisessa. |
| --- | --- |

—

vastaaja on täten jättänyt noudattamatta sille SEUT 15 artiklan ja SEU 11 artiklan mukaisia velvoitteita varmistaa avoimuus riidanalaisen säännöksen liitteen I antamisessa.

| 6. | Kuudes kanneperuste perustuu toissijaisuusperiaatteen loukkaamiseen riidanalaisen säännöksen liitteen I osalta.






  — | SEUT 5 artiklan 3 kohdan nojalla aloilla, jotka eivät kuulu unionin yksinomaiseen toimivaltaan, se voi toimia vain – ja ainoastaan siinä määrin – kun jäsenvaltiot eivät voi saavuttaa suunniteltujen toimien tavoitteita riittävällä tavoin, vaan suunniteltujen toimien laajuuden tai vaikutusten johdosta tähän tavoitteeseen päästään paremmin unionin tasolla |
| --- | --- | --- |

6.

Kuudes kanneperuste perustuu toissijaisuusperiaatteen loukkaamiseen riidanalaisen säännöksen liitteen I osalta.

—

SEUT 5 artiklan 3 kohdan nojalla aloilla, jotka eivät kuulu unionin yksinomaiseen toimivaltaan, se voi toimia vain – ja ainoastaan siinä määrin – kun jäsenvaltiot eivät voi saavuttaa suunniteltujen toimien tavoitteita riittävällä tavoin, vaan suunniteltujen toimien laajuuden tai vaikutusten johdosta tähän tavoitteeseen päästään paremmin unionin tasolla

| — | koska direktiivin 2003/87 10 a artiklan 6 kohtaan perustuvat kansalliset toimenpiteet ovat valtiontukia koskevan valvonnan kohteena, vastaaja on loukannut toissijaisuusperiaatetta tehdessään ennalta laaditun luettelon, jolla rajoitetaan toimialat ja toimialojen osat, jotka voivat saada hyvitystä päästöjen välillisistä kustannuksista, koska a) jäsenvaltiot voivat arvioida paremmin todellisen hiilivuodon riskin kullakin teollisuuden toimialalla niiden välillisten merkittävien kustannusten perusteella, joita toimialalle todellisuudessa aiheutuu, ja b) vastaaja on antanut liitteen I esittämättä riittäviä selvityksiä tarpeellisuudesta sen tekemiseksi. |
| --- | --- |

—

koska direktiivin 2003/87 10 a artiklan 6 kohtaan perustuvat kansalliset toimenpiteet ovat valtiontukia koskevan valvonnan kohteena, vastaaja on loukannut toissijaisuusperiaatetta tehdessään ennalta laaditun luettelon, jolla rajoitetaan toimialat ja toimialojen osat, jotka voivat saada hyvitystä päästöjen välillisistä kustannuksista, koska a) jäsenvaltiot voivat arvioida paremmin todellisen hiilivuodon riskin kullakin teollisuuden toimialalla niiden välillisten merkittävien kustannusten perusteella, joita toimialalle todellisuudessa aiheutuu, ja b) vastaaja on antanut liitteen I esittämättä riittäviä selvityksiä tarpeellisuudesta sen tekemiseksi.

| 7. | Seitsemäs kanneperuste koskee suhteellisuusperiaatteen loukkaamista riidanalaisen säännöksen liitteen I yhteydessä.






  — | Vastaaja loukkaa suhteellisuusperiaatetta, koska a) se ei pyri säännönmukaiseen objektiiviseen tavoitteeseen talouden hiilestä irtautumisen suhteen sellaisella kustannustehokkaalla tavalla, joka mahdollistaisi paljon energiaa käyttävien toimialojen investoivan energiatehokkuuteen sen sijaan, että ne siirtävät tuotantonsa kolmansiin valtioihin, b) se asettaa kohtuuttoman rasituksen toimialoille, jotka on jätetty liitteen ulkopuolelle, vaikka vähemmän rajoittavilla toimenpiteillä (kuten tukien enimmäismäärän asettamisella tai ehdollisten järjestelmien käyttöönotolla) voitaisiin saavuttaa riidanalaisen säännöksen tavoitteet ainakin samassa määrin, ja c) se ilmoitti tärkeimmät yksityiskohdan valittujen toimialojen arvioinnista vasta neljä päivää ennen riidanalaisen toimen julkaisemista 25.9.2020, eli hieman yli kolmen kuukautta ennen voimassa olevien päästökauppajärjestelmää koskevien suuntaviivojen voimassaolon päättymistä. Näin toimiessaan vastaaja rikkoi SEU 5 artiklan 4 kohtaa. |
| --- | --- | --- |

7.

Seitsemäs kanneperuste koskee suhteellisuusperiaatteen loukkaamista riidanalaisen säännöksen liitteen I yhteydessä.

—

Vastaaja loukkaa suhteellisuusperiaatetta, koska a) se ei pyri säännönmukaiseen objektiiviseen tavoitteeseen talouden hiilestä irtautumisen suhteen sellaisella kustannustehokkaalla tavalla, joka mahdollistaisi paljon energiaa käyttävien toimialojen investoivan energiatehokkuuteen sen sijaan, että ne siirtävät tuotantonsa kolmansiin valtioihin, b) se asettaa kohtuuttoman rasituksen toimialoille, jotka on jätetty liitteen ulkopuolelle, vaikka vähemmän rajoittavilla toimenpiteillä (kuten tukien enimmäismäärän asettamisella tai ehdollisten järjestelmien käyttöönotolla) voitaisiin saavuttaa riidanalaisen säännöksen tavoitteet ainakin samassa määrin, ja c) se ilmoitti tärkeimmät yksityiskohdan valittujen toimialojen arvioinnista vasta neljä päivää ennen riidanalaisen toimen julkaisemista 25.9.2020, eli hieman yli kolmen kuukautta ennen voimassa olevien päästökauppajärjestelmää koskevien suuntaviivojen voimassaolon päättymistä. Näin toimiessaan vastaaja rikkoi SEU 5 artiklan 4 kohtaa.

---

(1)  EUVL 2020, C 317, s. 5.

(2)  Kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä ja neuvoston direktiivin 96/61/EY muuttamisesta 13.10.2003 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/87/EY (EUVL 2003, L 275, s. 32), sellaisena kuin se on muutettuna.

---

| 1.3.2021 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 72/28 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 72/28

---

Kanne 17.12.2020 – Car-Master 2 v. Euroopan komissio

(Asia T-743/20)

(2021/C 72/40)

Oikeudenkäyntikieli: puola

Asianosaiset

Kantaja: Car-Master 2 sp. z o.o. sp.k. (Krakova, Puola) (edustaja: oikeudellinen neuvonantaja M. Miśkowicz)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan Euroopan komission asiassa AT.40665 – Toyota 22.10.2020 tekemän päätöksen C(2020) 7369 final |
| --- | --- |

—

kumoamaan Euroopan komission asiassa AT.40665 – Toyota 22.10.2020 tekemän päätöksen C(2020) 7369 final

| — | velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, oikeudenkäynnissä edustamisesta johtuvat kulut mukaan lukien. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, oikeudenkäynnissä edustamisesta johtuvat kulut mukaan lukien.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu neuvoston asetuksen N:o 1/2003 (jäljempänä asetus N:o 1/2003) (1) 13 artiklan 2 kohdan virheelliseen tulkintaan ja soveltamiseen






  — | Kantaja tuo esiin tämän kanneperusteen tueksi, että Puolan kilpailuviranomainen ei ole tutkinut asiaa asetuksen N:o 1/2003 13 artiklan 2 kohdan nojalla. Kantaja on nimittäin ilmoittanut tapauksen, jossa epäiltiin kilpailua rajoittaviin käytäntöihin turvautumista kilpailu- ja kuluttajaviraston (Urząd Ochrony Konkurencji i Konsumentów) pääjohtajalle (jäljempänä UOKiK:n pääjohtaja). Mainittu viranomainen on kuitenkin kieltäytynyt aloittamasta lain säännöksissä säädettyjä menettelyjä tai tekemästä arviota kyseessä olevasta käyttäytymisestä ja vedonnut siihen, että sen käytössä ei ollut riittävästi tietoja, sekä kehottanut kantajaa toimittamaan sille tietoja. Samaan aikaan virasto ei ole ryhtynyt mihinkään toimiin saadakseen tietoja ja on saattanut koko todistustaakan kantajan kannettavaksi. Tämän johdosta viraston toimintaa ei voida luonnehtia ”asian tutkimiseksi” yhteistyöstä kilpailuviranomaisten verkostossa annetussa komission tiedonannossa (2) tai unionin yleisen tuomioistuimen oikeuskäytännössä tarkoitetulla tavalla. Komissio on näin ollen virheellisesti tukeutunut asetuksen N:o 1/2003 13 artiklan 2 kohtaan hylätäkseen kantelun. Kantaja lisää, että komission hylättyä kantelun mikään viranomainen ei tutki asiaa, mikä on olennaisilta osin vastoin asetuksen N:o 1/2003 johdanto-osan 18 perustelukappaletta. |
| --- | --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu neuvoston asetuksen N:o 1/2003 (jäljempänä asetus N:o 1/2003) (1) 13 artiklan 2 kohdan virheelliseen tulkintaan ja soveltamiseen

—

Kantaja tuo esiin tämän kanneperusteen tueksi, että Puolan kilpailuviranomainen ei ole tutkinut asiaa asetuksen N:o 1/2003 13 artiklan 2 kohdan nojalla. Kantaja on nimittäin ilmoittanut tapauksen, jossa epäiltiin kilpailua rajoittaviin käytäntöihin turvautumista kilpailu- ja kuluttajaviraston (Urząd Ochrony Konkurencji i Konsumentów) pääjohtajalle (jäljempänä UOKiK:n pääjohtaja). Mainittu viranomainen on kuitenkin kieltäytynyt aloittamasta lain säännöksissä säädettyjä menettelyjä tai tekemästä arviota kyseessä olevasta käyttäytymisestä ja vedonnut siihen, että sen käytössä ei ollut riittävästi tietoja, sekä kehottanut kantajaa toimittamaan sille tietoja. Samaan aikaan virasto ei ole ryhtynyt mihinkään toimiin saadakseen tietoja ja on saattanut koko todistustaakan kantajan kannettavaksi. Tämän johdosta viraston toimintaa ei voida luonnehtia ”asian tutkimiseksi” yhteistyöstä kilpailuviranomaisten verkostossa annetussa komission tiedonannossa (2) tai unionin yleisen tuomioistuimen oikeuskäytännössä tarkoitetulla tavalla. Komissio on näin ollen virheellisesti tukeutunut asetuksen N:o 1/2003 13 artiklan 2 kohtaan hylätäkseen kantelun. Kantaja lisää, että komission hylättyä kantelun mikään viranomainen ei tutki asiaa, mikä on olennaisilta osin vastoin asetuksen N:o 1/2003 johdanto-osan 18 perustelukappaletta.

| 2) | Toinen kanneperuste, joka perustuu Euroopan unionin perusoikeuskirjan (jäljempänä perusoikeuskirja) 41 artiklaan perustuvan hyvää hallintoa koskevan oikeuden loukkaamiseen






  — | Kantaja tuo esiin tämän kanneperusteen tueksi, ettei se voi nauttia oikeuksista, jotka sille kuuluvat perusoikeuskirjan 41 artiklan 1 kohdan mukaan, koska mikään viranomainen ei ole alkanut tutkia sen asiaa. Kantajalla ei ole mahdollisuutta toimia, koska ensinnäkään kansallisissa säännöksissä ei säädetä mahdollisuudesta nostaa kanne UOKiK:n pääjohtajan kieltäytymisestä aloittaa menettely. Toiseksi komissio on jättänyt asian tutkimatta todeten virheellisesti, että se oli jo tutkittu. Tästä seuraa, että kantajaa on estetty käyttämästä oikeuksiaan. Kantaja täsmentää, että komissio ei ole ottanut huomioon kaikkia kyseessä olevan asian olosuhteita eikä se ole arvioinut huolellisesti kantajan tilannetta. Kantajan mukaan komission olisi pitänyt nimenomaan todeta, oliko asia tutkittu ja miten, ja näin ollen analysoida yksityiskohtaisesti kansallisen kilpailuviranomaisen toiminta. Komissio ei ole täyttänyt tätä velvollisuutta, eikä se siis ole noudattanut oikeudesta hyvään hallintoon seuraavaa kohtuullista huolellisuutta koskevaa velvoitettaan. Komissio ei myöskään ole täyttänyt SEUT 105 artiklan 1 kohdasta johtuvaa velvollisuutta. Se ei ole nimittäin ottanut huomioon sitä, että siinä tapauksessa, että kantelu hylätään, asia, jossa kilpailuperiaatetta mahdollisesti rikotaan, jää ratkaisematta, koska kansallinen viranomainen ei ole lausunut tältä osin. |
| --- | --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste, joka perustuu Euroopan unionin perusoikeuskirjan (jäljempänä perusoikeuskirja) 41 artiklaan perustuvan hyvää hallintoa koskevan oikeuden loukkaamiseen

—

Kantaja tuo esiin tämän kanneperusteen tueksi, ettei se voi nauttia oikeuksista, jotka sille kuuluvat perusoikeuskirjan 41 artiklan 1 kohdan mukaan, koska mikään viranomainen ei ole alkanut tutkia sen asiaa. Kantajalla ei ole mahdollisuutta toimia, koska ensinnäkään kansallisissa säännöksissä ei säädetä mahdollisuudesta nostaa kanne UOKiK:n pääjohtajan kieltäytymisestä aloittaa menettely. Toiseksi komissio on jättänyt asian tutkimatta todeten virheellisesti, että se oli jo tutkittu. Tästä seuraa, että kantajaa on estetty käyttämästä oikeuksiaan. Kantaja täsmentää, että komissio ei ole ottanut huomioon kaikkia kyseessä olevan asian olosuhteita eikä se ole arvioinut huolellisesti kantajan tilannetta. Kantajan mukaan komission olisi pitänyt nimenomaan todeta, oliko asia tutkittu ja miten, ja näin ollen analysoida yksityiskohtaisesti kansallisen kilpailuviranomaisen toiminta. Komissio ei ole täyttänyt tätä velvollisuutta, eikä se siis ole noudattanut oikeudesta hyvään hallintoon seuraavaa kohtuullista huolellisuutta koskevaa velvoitettaan. Komissio ei myöskään ole täyttänyt SEUT 105 artiklan 1 kohdasta johtuvaa velvollisuutta. Se ei ole nimittäin ottanut huomioon sitä, että siinä tapauksessa, että kantelu hylätään, asia, jossa kilpailuperiaatetta mahdollisesti rikotaan, jää ratkaisematta, koska kansallinen viranomainen ei ole lausunut tältä osin.

---

(1)  [SEUT 101 ja SEUT 102] artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 (EYVL 2003, L 1, s. 1).

(2)  EUVL 2004, C 101, s. 43.

---

| 1.3.2021 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 72/29 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 72/29

---

Kanne 21.12.2020 – Jakeliūnas v. ESMA

(Asia T-760/20)

(2021/C 72/41)

Oikeudenkäyntikieli: liettua

Asianosaiset

Kantaja: Stasys Jakeliūnas (Vilna, Liettua) (edustaja: asianajaja R. Paukštė)

Vastaaja: Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen (ESMA)

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | toteamaan, että 30.10.2020 päivättyyn ESMAn kirjeeseen ESMA22-105-1261 sisältyvä hylkäävä päätös, joka koski kantajan 30.9.2020 esittämää vaatimusta, että ESMA aloittaisi mahdollista markkinoiden manipulointia koskevan tutkimuksen (jäljempänä vaatimus), on perusteeton |
| --- | --- |

—

toteamaan, että 30.10.2020 päivättyyn ESMAn kirjeeseen ESMA22-105-1261 sisältyvä hylkäävä päätös, joka koski kantajan 30.9.2020 esittämää vaatimusta, että ESMA aloittaisi mahdollista markkinoiden manipulointia koskevan tutkimuksen (jäljempänä vaatimus), on perusteeton

| — | velvoittamaan ESMAn tutkimaan vaatimuksen uudelleen |
| --- | --- |

—

velvoittamaan ESMAn tutkimaan vaatimuksen uudelleen

| — | velvoittamaan ESMAn korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan ESMAn korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

| 1. | Ensimmäinen kanneperuste perustuu siihen, että






  — | Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2003/6/EY vahvistetut säännöt (1) kattavat vaatimuksessa selostetut mahdolliset rikkomiset |
| --- | --- | --- |

1.

Ensimmäinen kanneperuste perustuu siihen, että

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2003/6/EY vahvistetut säännöt (1) kattavat vaatimuksessa selostetut mahdolliset rikkomiset

| — | mainittua direktiiviä koordinoitiin ja valvottiin sen antamisesta lukien unionin tasolla. Tästä säädetään myös komission direktiivissä 2003/124/EY (2) |
| --- | --- |

—

mainittua direktiiviä koordinoitiin ja valvottiin sen antamisesta lukien unionin tasolla. Tästä säädetään myös komission direktiivissä 2003/124/EY (2)

| — | ESMA perustettiin Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1095/2010 (3) ja ESMAlle siirtyivät tehtävät, jotka olivat siihen asti kuuluneet Euroopan arvopapereita valvoville elimille, ja ESMAn tehtäväksi tuli toteuttaa direktiivin 2003/6/EY täytäntöönpano ja valvonta sekä sijoittajansuoja |
| --- | --- |

—

ESMA perustettiin Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1095/2010 (3) ja ESMAlle siirtyivät tehtävät, jotka olivat siihen asti kuuluneet Euroopan arvopapereita valvoville elimille, ja ESMAn tehtäväksi tuli toteuttaa direktiivin 2003/6/EY täytäntöönpano ja valvonta sekä sijoittajansuoja

| — | direktiivi 2003/6/EY kumottiin 3.7.2016 lukien |
| --- | --- |

—

direktiivi 2003/6/EY kumottiin 3.7.2016 lukien

| — | tästä syystä ESMAlla on velvollisuus tutkia direktiivin 2003/6/EY rikkomiset, jotka ovat saattaneet tapahtua ennen kuin ESMA perustettiin. |
| --- | --- |

—

tästä syystä ESMAlla on velvollisuus tutkia direktiivin 2003/6/EY rikkomiset, jotka ovat saattaneet tapahtua ennen kuin ESMA perustettiin.

| 2. | Toinen kanneperuste koskee sitä, että kantajan vaatimus ei perustu tarpeeseen soveltaa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EU) 2016/1011 (4) ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EU) N:o 596/2014 (5), jotka ovat ne asetukset, joihin ESMAn hylkäävä päätös perustuu. |
| --- | --- |

2.

Toinen kanneperuste koskee sitä, että kantajan vaatimus ei perustu tarpeeseen soveltaa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EU) 2016/1011 (4) ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EU) N:o 596/2014 (5), jotka ovat ne asetukset, joihin ESMAn hylkäävä päätös perustuu.

| 3. | Kolmas kanneperuste perustuu siihen, että:






  — | ESMA tulkitsee direktiiviä 2003/6/EY liian suppeasti ja joustamattomasti ja rajoittaa perusteettomasti sen soveltamisalaa. Se, että asetuksella (EU) N:o 596/2014 laajennettiin kyseisen direktiivin säännöksiä ja määriteltiin ne tarkemmin, ei sellaisenaan tarkoita, että kyseinen direktiivi ei kattanut vaatimuksessa selostettuja mahdollisia markkinoiden manipulointia koskevia tapauksia ja ettei sitä tarvitse soveltaa niihin |
| --- | --- | --- |

3.

Kolmas kanneperuste perustuu siihen, että:

—

ESMA tulkitsee direktiiviä 2003/6/EY liian suppeasti ja joustamattomasti ja rajoittaa perusteettomasti sen soveltamisalaa. Se, että asetuksella (EU) N:o 596/2014 laajennettiin kyseisen direktiivin säännöksiä ja määriteltiin ne tarkemmin, ei sellaisenaan tarkoita, että kyseinen direktiivi ei kattanut vaatimuksessa selostettuja mahdollisia markkinoiden manipulointia koskevia tapauksia ja ettei sitä tarvitse soveltaa niihin

| — | ESMA jätti ottamatta huomioon sille toimitetut tiedot, jotka koskivat mahdollisia ilmoittamatta jätettyjä pankkien eturistiriitoja; nämä tiedot osoittavat, että direktiivin 2003/6/EY 1 artiklan 2 kohdan c alakohtaa ja 6 artiklan 5 kohtaa on saatettu rikkoa. |
| --- | --- |

—

ESMA jätti ottamatta huomioon sille toimitetut tiedot, jotka koskivat mahdollisia ilmoittamatta jätettyjä pankkien eturistiriitoja; nämä tiedot osoittavat, että direktiivin 2003/6/EY 1 artiklan 2 kohdan c alakohtaa ja 6 artiklan 5 kohtaa on saatettu rikkoa.

---

(1)  Sisäpiirikaupoista ja markkinoiden manipuloinnista (markkinoiden väärinkäyttö) 28.1.2003 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/6/EY (EUVL 2003, L 96, s. 16).

(2)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/6/EY täytäntöönpanosta sisäpiiritiedon määritelmän ja julkistamisen sekä markkinoiden manipuloinnin määritelmän osalta 22.12.2003 annettu komission direktiivi 2003/124/EY EUVL 2003, L 339, s. 70).

(3)  Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen) perustamisesta sekä päätöksen N:o 716/2009/EY muuttamisesta ja komission päätöksen 2009/77/EY kumoamisesta 24.11.2010 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1095/2010 (EUVL 2010, L 331, s. 84).

(4)  Rahoitusvälineissä ja rahoitussopimuksissa vertailuarvoina tai sijoitusrahastojen arvonkehityksen mittaamisessa käytettävistä indekseistä ja direktiivien 2008/48/EY ja 2014/17/EU sekä asetuksen (EU) N:o 596/2014 muuttamisesta 8.6.2016 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2016/1011 (EUVL 2016, L 171, s. 1).

(5)  Markkinoiden väärinkäytöstä (markkinoiden väärinkäyttöasetus) sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/6/EY ja komission direktiivien 2003/124/EY, 2003/125/EY ja 2004/72/EY kumoamisesta 16.4.2014 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 596/2014 (EUVL 2014, L 173, s. 1).

---

| 1.3.2021 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 72/30 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 72/30

---

Kanne 24.12.2020 – PB v. komissio

(Asia T-775/20)

(2021/C 72/42)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: PB (edustajat: asianajajat L. Levi ja M. Vandenbussche)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | ottamaan kanteen tutkittavaksi ja hyväksymään sen, |
| --- | --- |

—

ottamaan kanteen tutkittavaksi ja hyväksymään sen,

ja tämän johdosta

| — | kumoamaan 22.10.2020 tehdyn komission päätöksen, joka annettiin tiedoksi 13.10.2020 ja jolla toteutettiin kantajaan kohdistuva hallinnollinen toimi, jonka tarkoituksena oli periä häneltä takaisin väitetysti [HB:n] perusteettomasti saama määrä sopimusten TACIS/2006/101-510 et CARDS/2008/166-429 yhteydessä |
| --- | --- |

—

kumoamaan 22.10.2020 tehdyn komission päätöksen, joka annettiin tiedoksi 13.10.2020 ja jolla toteutettiin kantajaan kohdistuva hallinnollinen toimi, jonka tarkoituksena oli periä häneltä takaisin väitetysti [HB:n] perusteettomasti saama määrä sopimusten TACIS/2006/101-510 et CARDS/2008/166-429 yhteydessä

| — | velvoittamaan palauttamaan kaikki komission tämän päätöksen nojalla mahdollisesti takaisin perimät määrät korotettuina Euroopan keskuspankin soveltamalla viivästyskorolla korotettuna seitsemällä prosenttiyksiköllä |
| --- | --- |

—

velvoittamaan palauttamaan kaikki komission tämän päätöksen nojalla mahdollisesti takaisin perimät määrät korotettuina Euroopan keskuspankin soveltamalla viivästyskorolla korotettuna seitsemällä prosenttiyksiköllä

| — | velvoittamaan vastaajan maksamaan 10 000 euroa vahingonkorvauksena, mutta tätä määrää voidaan kuitenkin myöhemmin tarkistaa |
| --- | --- |

—

velvoittamaan vastaajan maksamaan 10 000 euroa vahingonkorvauksena, mutta tätä määrää voidaan kuitenkin myöhemmin tarkistaa

| — | velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste perustuu OLAFin kertomusten lainvastaisuuteen ja sääntöjenvastaisuuksiin, joista moititaan yhtiötä, jonka johtaja kantaja on. Kantaja väittää tästä, että sääntöjenvastaisuudet, josta häntä moititaan, ovat väistämättä yhteydessä kyseistä yhtiötä, jonka johtaja hän on, vastaan esitetyistä moitteista, ja mainittu yhtiö on riitauttanut nämä moitteet kahdessa kanteessa (asiat T-795/19 ja T-796/19). Mikäli unionin yleinen tuomioistuin toteaa OLAFin kertomusten ja/tai 15.10.2019 tehdyn päätöksen olevan lainvastaisia edellä mainituissa asioissa, näistä toteamuksista seuraa väistämättä nyt esillä olevassa asiassa riitautetun toimenpiteen lainvastaisuus. |
| --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste perustuu OLAFin kertomusten lainvastaisuuteen ja sääntöjenvastaisuuksiin, joista moititaan yhtiötä, jonka johtaja kantaja on. Kantaja väittää tästä, että sääntöjenvastaisuudet, josta häntä moititaan, ovat väistämättä yhteydessä kyseistä yhtiötä, jonka johtaja hän on, vastaan esitetyistä moitteista, ja mainittu yhtiö on riitauttanut nämä moitteet kahdessa kanteessa (asiat T-795/19 ja T-796/19). Mikäli unionin yleinen tuomioistuin toteaa OLAFin kertomusten ja/tai 15.10.2019 tehdyn päätöksen olevan lainvastaisia edellä mainituissa asioissa, näistä toteamuksista seuraa väistämättä nyt esillä olevassa asiassa riitautetun toimenpiteen lainvastaisuus.

| 2) | Toinen kanneperuste perustuu siihen, että väitetty saatava on Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25.6.2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (EYVL 2002, L 248, s. 1; jäljempänä vuoden 2002 varainhoitoasetus) 73 a artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla vanhentunut tai sitä koskeva kohtuullinen määräaika on joka tapauksessa ylittynyt, sekä hyvää hallintoa koskevan oikeuden, sellaisena kuin se vahvistetaan Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklassa ja ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamista koskevan yleissopimuksen (jäljempänä Euroopan ihmisoikeussopimus) 6 artiklassa, loukkaamiseen. Kantajan mukaan saatava, joka komissiolla mielestään on kantajalta, on vanhentunut, koska vuoden 2002 varainhoitoasetuksen 73 a artiklassa säädetty viiden vuoden määräaika on kulunut umpeen. Kantajan mukaan riidanalaisen päätökseen tekemiseen ja siihen liittyvän perintäilmoituksen antamiseen käytetty aika oli joka tapauksessa ilmeisen kohtuuton ja perusoikeuskirjan 41 artiklan ja Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklan 1 kohdan vastainen, sikäli kuin niissä ilmaistaan perusoikeus, joka on myös yleinen oikeusperuste. |
| --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste perustuu siihen, että väitetty saatava on Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25.6.2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (EYVL 2002, L 248, s. 1; jäljempänä vuoden 2002 varainhoitoasetus) 73 a artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla vanhentunut tai sitä koskeva kohtuullinen määräaika on joka tapauksessa ylittynyt, sekä hyvää hallintoa koskevan oikeuden, sellaisena kuin se vahvistetaan Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklassa ja ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamista koskevan yleissopimuksen (jäljempänä Euroopan ihmisoikeussopimus) 6 artiklassa, loukkaamiseen. Kantajan mukaan saatava, joka komissiolla mielestään on kantajalta, on vanhentunut, koska vuoden 2002 varainhoitoasetuksen 73 a artiklassa säädetty viiden vuoden määräaika on kulunut umpeen. Kantajan mukaan riidanalaisen päätökseen tekemiseen ja siihen liittyvän perintäilmoituksen antamiseen käytetty aika oli joka tapauksessa ilmeisen kohtuuton ja perusoikeuskirjan 41 artiklan ja Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklan 1 kohdan vastainen, sikäli kuin niissä ilmaistaan perusoikeus, joka on myös yleinen oikeusperuste.

| 3) | Kolmas kanneperuste perustuu sääntöjenmukaisen oikeudellisen perustan puuttumiseen, rikosoikeudellisen laillisuusperiaatteen loukkaamiseen ja lievemmän rikosoikeudellisen lain soveltamista koskevan periaatteen loukkaamiseen. Kantajan mukaan vuoden 2002 varainhoitoasetuksen 103 artiklan mukaan takaisinperintä voi kohdistua ainoastaan sopimuskumppaniin, eli yhtiöön, jonka johtaja kantaja on. Näin toimiessaan vastaaja on kantajan mukaan loukannut myös periaatetta, jonka mukaan lievintä rikosoikeudellista lakia on sovellettava, ja rikosoikeudellista laillisuusperiaatetta, jotka vahvistetaan perusoikeuskirjan 49 kohdassa, pyrkiessään soveltamaan oikeudellisesti ankarampaa velvoitetta kuin velvoite, josta säädetään vuoden 2002 varainhoitoasetuksessa. Kantaja väittää myös, ettei hän ole taloudellinen toimija, ettei hän ole saanut mitään etua väitetyistä lainvastaisuuksista, ettei hän ole saanut mitään maksuna sopimuskumppanista eikä hän missään tapauksessa ole koskaan saanut etuutta, joka vastaa kahden kyseessä olevan hankinnan kokonaisarvoa. |
| --- | --- |

3)

Kolmas kanneperuste perustuu sääntöjenmukaisen oikeudellisen perustan puuttumiseen, rikosoikeudellisen laillisuusperiaatteen loukkaamiseen ja lievemmän rikosoikeudellisen lain soveltamista koskevan periaatteen loukkaamiseen. Kantajan mukaan vuoden 2002 varainhoitoasetuksen 103 artiklan mukaan takaisinperintä voi kohdistua ainoastaan sopimuskumppaniin, eli yhtiöön, jonka johtaja kantaja on. Näin toimiessaan vastaaja on kantajan mukaan loukannut myös periaatetta, jonka mukaan lievintä rikosoikeudellista lakia on sovellettava, ja rikosoikeudellista laillisuusperiaatetta, jotka vahvistetaan perusoikeuskirjan 49 kohdassa, pyrkiessään soveltamaan oikeudellisesti ankarampaa velvoitetta kuin velvoite, josta säädetään vuoden 2002 varainhoitoasetuksessa. Kantaja väittää myös, ettei hän ole taloudellinen toimija, ettei hän ole saanut mitään etua väitetyistä lainvastaisuuksista, ettei hän ole saanut mitään maksuna sopimuskumppanista eikä hän missään tapauksessa ole koskaan saanut etuutta, joka vastaa kahden kyseessä olevan hankinnan kokonaisarvoa.

| 4) | Neljäs kanneperuste perustuu tribunal de première instance de Bruxellesin (Brysselin alioikeus, Belgia) 5.10.2017 antaman tuomion sivuttamiseen ja periaatteen, jonka mukaan hallintoasiaa käsiteltäessä on odotettava rikosasiassa annettavaa ratkaisua, noudattamatta jättämiseen. Kantaja väittää, että komission on noudatettava belgialaisen tuomioistuimen 5.10.2017 antamaa tuomiota, jossa syytteet jätettiin tutkimatta sillä perusteella, ettei moitittujen tekojen todenperäisyyden tueksi ollut näyttöä. Koska komissio, joka sitä paitsi oli rikosoikeudenkäynnin asianomistajana, oli päättänyt odottaa Belgiassa käydyn oikeudenkäynnin lopputulosta ennen takaisinperintäpäätöksen tekemistä, mainittu lopputulos ja kansallisen tuomioistuimen toteamukset sitovat sitä, vaikka belgialaisen tuomioistuimen tuomio ei ollut komissioon nähden lainvoimainen. |
| --- | --- |

4)

Neljäs kanneperuste perustuu tribunal de première instance de Bruxellesin (Brysselin alioikeus, Belgia) 5.10.2017 antaman tuomion sivuttamiseen ja periaatteen, jonka mukaan hallintoasiaa käsiteltäessä on odotettava rikosasiassa annettavaa ratkaisua, noudattamatta jättämiseen. Kantaja väittää, että komission on noudatettava belgialaisen tuomioistuimen 5.10.2017 antamaa tuomiota, jossa syytteet jätettiin tutkimatta sillä perusteella, ettei moitittujen tekojen todenperäisyyden tueksi ollut näyttöä. Koska komissio, joka sitä paitsi oli rikosoikeudenkäynnin asianomistajana, oli päättänyt odottaa Belgiassa käydyn oikeudenkäynnin lopputulosta ennen takaisinperintäpäätöksen tekemistä, mainittu lopputulos ja kansallisen tuomioistuimen toteamukset sitovat sitä, vaikka belgialaisen tuomioistuimen tuomio ei ollut komissioon nähden lainvoimainen.

| 5) | Viides kanneperuste perustuu riidanalaisen päätöksen sisältämiin ilmeisiin arviointivirheisiin. Kantaja katsoo tältä osin, että moititut teot ovat selvästi jääneet näyttämättä toteen eikä sääntöjenvastaisuuksia – saati vakavia sääntöjenvastaisuuksia – ole tapahtunut. Sen mukaan riidanalainen päätös perustuu kahteen OLAFin kertomukseen. Esitettyjä väitteitä ei kuitenkaan ole näytetty toteen, ja ne ovat joka tapauksessa ilmeisen virheellisiä. |
| --- | --- |

5)

Viides kanneperuste perustuu riidanalaisen päätöksen sisältämiin ilmeisiin arviointivirheisiin. Kantaja katsoo tältä osin, että moititut teot ovat selvästi jääneet näyttämättä toteen eikä sääntöjenvastaisuuksia – saati vakavia sääntöjenvastaisuuksia – ole tapahtunut. Sen mukaan riidanalainen päätös perustuu kahteen OLAFin kertomukseen. Esitettyjä väitteitä ei kuitenkaan ole näytetty toteen, ja ne ovat joka tapauksessa ilmeisen virheellisiä.

| 6) | Kuudes kanneperuste perustuu siihen seikkaa, ettei kantajaa voitu pitää vastuussa Belgian yhtiöoikeuden nojalla esitetyistä sääntöjenvastaisuuksista. Hän väittää tästä, että yhtiö, jonka johtaja hän on, on Belgian oikeuden mukaan perustettu yksityinen osakeyhtiö, jonka erityispiirre on se, että sen johtajat eivät ole henkilökohtaisesti vastuussa yhtiön nimissä tehdyistä sitoumuksista ja ettei heidän varallisuuttaan voida käyttää yhtiön velkojen kattamiseen. |
| --- | --- |

6)

Kuudes kanneperuste perustuu siihen seikkaa, ettei kantajaa voitu pitää vastuussa Belgian yhtiöoikeuden nojalla esitetyistä sääntöjenvastaisuuksista. Hän väittää tästä, että yhtiö, jonka johtaja hän on, on Belgian oikeuden mukaan perustettu yksityinen osakeyhtiö, jonka erityispiirre on se, että sen johtajat eivät ole henkilökohtaisesti vastuussa yhtiön nimissä tehdyistä sitoumuksista ja ettei heidän varallisuuttaan voida käyttää yhtiön velkojen kattamiseen.

| 7) | Seitsemäs kanneperuste perustuu puolustautumisoikeuksien loukkaamiseen siitä syystä, että OLAFin kertomukset, jotka olivat ennakkoilmoituskirjeiden liitteinä, olivat niin mustattuja, että ne olivat täysin käsittämättömiä, eikä kantaja voinut ymmärtää niitä eikä esittää niiden perusteella tehokkaita huomautuksia. |
| --- | --- |

7)

Seitsemäs kanneperuste perustuu puolustautumisoikeuksien loukkaamiseen siitä syystä, että OLAFin kertomukset, jotka olivat ennakkoilmoituskirjeiden liitteinä, olivat niin mustattuja, että ne olivat täysin käsittämättömiä, eikä kantaja voinut ymmärtää niitä eikä esittää niiden perusteella tehokkaita huomautuksia.

| 8) | Kahdeksas kanneperuste perustuu hyvän hallinnon periaatteen, sopimusten täyttämistä vilpittömässä mielessä koskevan periaatteen ja oikeuden väärinkäytön kieltoa koskevan periaatteen loukkaamiseen. Kantaja väittää tältä osin, ettei komissio toiminut huolellisesti eikä puolueettomasti. |
| --- | --- |

8)

Kahdeksas kanneperuste perustuu hyvän hallinnon periaatteen, sopimusten täyttämistä vilpittömässä mielessä koskevan periaatteen ja oikeuden väärinkäytön kieltoa koskevan periaatteen loukkaamiseen. Kantaja väittää tältä osin, ettei komissio toiminut huolellisesti eikä puolueettomasti.

| 9) | Yhdeksäs kanneperuste perustuu vuoden 2002 varainhoitoasetuksen 103 artiklan lainvastaisuuteen siitä syystä, että kyseinen artikla on yleisen perusteettoman edun kiellon periaatteen vastainen. Mainitussa artiklassa avataan nimittäin toimielimelle mahdollisuus periä takaisin kaikki sopimuksen koko täytäntöönpanoaikana maksetut määrät, vaikka sopimuspuoli on pannut sopimuksen kokonaisuudessaan täytäntöön., mikä merkitsee, että toimielin voi saada hyväkseen kaikki sopimuspuolen tekemät suoritukset ilman mitään maksua. Kantajan mukaan 103 artikla on todettava lainvastaiseksi siltä osin kuin siinä sallitaan toimielimen kasvattavan varallisuuttaan perusteettomasti sopimuspuolen kustannuksella. |
| --- | --- |

9)

Yhdeksäs kanneperuste perustuu vuoden 2002 varainhoitoasetuksen 103 artiklan lainvastaisuuteen siitä syystä, että kyseinen artikla on yleisen perusteettoman edun kiellon periaatteen vastainen. Mainitussa artiklassa avataan nimittäin toimielimelle mahdollisuus periä takaisin kaikki sopimuksen koko täytäntöönpanoaikana maksetut määrät, vaikka sopimuspuoli on pannut sopimuksen kokonaisuudessaan täytäntöön., mikä merkitsee, että toimielin voi saada hyväkseen kaikki sopimuspuolen tekemät suoritukset ilman mitään maksua. Kantajan mukaan 103 artikla on todettava lainvastaiseksi siltä osin kuin siinä sallitaan toimielimen kasvattavan varallisuuttaan perusteettomasti sopimuspuolen kustannuksella.

| 10) | Kymmenes kanneperuste on toissijainen ja perustuu vuoden 2002 varainhoitoasetuksen 103 artiklan rikkomiseen ja suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen. Kantajan mukaan toimielimen arviointi on suoritettava vuoden 2002 varainhoitoasetuksen 103 artiklan mukaisesti. Tämä tarkoittaa, ettei komissio voi soveltaa useita seuraamuksia, sillä 103 artiklassa annetaan seuraamusten luettelo, joka ei ole kumulatiivinen. Lisäksi toimielimen on tätä arviointia tehdessään varmistettava suhteellisuusperiaatteen mukaisesti, että sen päätös on oikeasuhteinen kyseessä olevan rikkomisen vakavuuteen nähden. Kyseinen oikeasuhteisuutta koskeva velvollisuus ilmentää sopimusten täytäntöönpanoon sovellettavaa vilpittömän mielen periaatetta. Nyt käsiteltävässä asiassa kyseistä velvollisuutta ei ole kantajan mukaan noudatettu. |
| --- | --- |

10)

Kymmenes kanneperuste on toissijainen ja perustuu vuoden 2002 varainhoitoasetuksen 103 artiklan rikkomiseen ja suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen. Kantajan mukaan toimielimen arviointi on suoritettava vuoden 2002 varainhoitoasetuksen 103 artiklan mukaisesti. Tämä tarkoittaa, ettei komissio voi soveltaa useita seuraamuksia, sillä 103 artiklassa annetaan seuraamusten luettelo, joka ei ole kumulatiivinen. Lisäksi toimielimen on tätä arviointia tehdessään varmistettava suhteellisuusperiaatteen mukaisesti, että sen päätös on oikeasuhteinen kyseessä olevan rikkomisen vakavuuteen nähden. Kyseinen oikeasuhteisuutta koskeva velvollisuus ilmentää sopimusten täytäntöönpanoon sovellettavaa vilpittömän mielen periaatetta. Nyt käsiteltävässä asiassa kyseistä velvollisuutta ei ole kantajan mukaan noudatettu.

---

| 1.3.2021 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 72/32 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 72/32

---

Kanne 9.1.2021 – Griesbeck v. parlamentti

(Asia T-10/21)

(2021/C 72/43)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Nathalie Griesbeck (Ancy-sur-Moselle, Ranska) (edustajat: asianajajat J.-L. Teheux, J.-M. Rikkers ja G. Selnet)

Vastaaja: Euroopan parlamentti

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

pääasiallisesti

| — | kumoamaan Euroopan parlamentin puhemiehistön päätöksen, tehty 5.10.2020,
  ja näin ollen |
| --- | --- |

—

kumoamaan Euroopan parlamentin puhemiehistön päätöksen, tehty 5.10.2020,

ja näin ollen

| — | kumoamaan Euroopan parlamentin pääsihteerin päätöksen, tehty 18.10.2019, ja sitä seuraavan veloituslaskun |
| --- | --- |

—

kumoamaan Euroopan parlamentin pääsihteerin päätöksen, tehty 18.10.2019, ja sitä seuraavan veloituslaskun

toissijaisesti

| — | kumoamaan Euroopan parlamentin puhemiehistön päätöksen, tehty 5.10.2020,
  ja näin ollen |
| --- | --- |

—

kumoamaan Euroopan parlamentin puhemiehistön päätöksen, tehty 5.10.2020,

ja näin ollen

| — | kumoamaan Euroopan parlamentin pääsihteerin päätöksen, tehty 18.10.2019, ja oikeasuhtaistamaan sitä seuraavan veloituslaskun, |
| --- | --- |

—

kumoamaan Euroopan parlamentin pääsihteerin päätöksen, tehty 18.10.2019, ja oikeasuhtaistamaan sitä seuraavan veloituslaskun,

joka tapauksessa

| — | varaamaan kantajalle mahdollisuuden esittää täydentäviä huomautuksia myöhemmässä kirjelmässä, |
| --- | --- |

—

varaamaan kantajalle mahdollisuuden esittää täydentäviä huomautuksia myöhemmässä kirjelmässä,

| — | velvoittamaan Euroopan parlamenttia korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan Euroopan parlamenttia korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu seuraaviin parlamentin tekemiin arviointivirheisiin. Ensiksi parlamentti ei ottanut huomioon, että kyseessä olevan avustajan työn erityisolosuhteet ovat voineet vaikuttaa kyseisen avustajan työstä olevaan näyttöön. Seuraavaksi se ei ottanut huomioon tosiseikoista kulunutta aikaa ja siitä seurannutta näytön menetystä. Lopuksi se ei hyödyntänyt kantajan toimittamaa näyttöä. |
| --- | --- |

1)

| 2) | Toinen kanneperuste, joka perustuu todistustaakan kääntämiseen ja oikeudenmukaista oikeudenkäyntiä koskevan oikeuden loukkaamiseen. Tältä osin kantaja katsoo pääasiallisesti, että ei ole hänen tehtävänsä kantaa todistustaakkaa, joka koskee hänen avustajansa työstä olevaa näyttöä. |
| --- | --- |

2)

| 3) | Kolmas kanneperuste, joka perustuu suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen siltä osin kuin puhemiehistö katsoi, että avustajalle työsuhteen aikana maksetut summat on palautettava kokonaisuudessaan, vaikka kyseisen avustajan tosiasiallisesti tekemät työt on osoitettu vähintään osittain. |
| --- | --- |

3)

---

| 1.3.2021 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 72/33 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 72/33

---

Kanne 15.1.2021 – Ryanair v. komissio

(Asia T-14/21)

(2021/C 72/44)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Ryanair DAC (Swords, Irlanti) (edustajat: asianajajat E. Vahida, F. Laprévote, V. Blanc, S. Rating ja I. Metaxas-Maranghidis)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan valtiontuesta SA.57544(2020/N) – Belgia COVID-19: Tuki Brussels Airlinesille 21.8.2020 annetun Euroopan komission päätöksen ja |
| --- | --- |

—

kumoamaan valtiontuesta SA.57544(2020/N) – Belgia COVID-19: Tuki Brussels Airlinesille 21.8.2020 annetun Euroopan komission päätöksen ja

| — | velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut |
| --- | --- |

—

velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa viiteen kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan komissio sovelsi virheellisesti tilapäisiä valtiontukipuitteita katsoessaan, että Brussels Airlinesille myönnettävä laina on tilapäisten valtiotukipuitteiden mukainen ja että Brussels Airlinesille voidaan myöntää pääomasijoitustukea, koska se ei arvioinut, oliko pääomasijoitustuen ohella käytettävissä soveltuvampia ja vähemmän vääristäviä toimenpiteitä todetessaan, että pääomasijoituksen määrä oli oikeasuhtainen, ja olemalla kieltämättä tehokkaasti Brussels Airlinesia laajentumasta aggressiivisesti. |
| --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan komissio sovelsi virheellisesti tilapäisiä valtiontukipuitteita katsoessaan, että Brussels Airlinesille myönnettävä laina on tilapäisten valtiotukipuitteiden mukainen ja että Brussels Airlinesille voidaan myöntää pääomasijoitustukea, koska se ei arvioinut, oliko pääomasijoitustuen ohella käytettävissä soveltuvampia ja vähemmän vääristäviä toimenpiteitä todetessaan, että pääomasijoituksen määrä oli oikeasuhtainen, ja olemalla kieltämättä tehokkaasti Brussels Airlinesia laajentumasta aggressiivisesti.

| 2) | Toinen kanneperuste, jonka mukaan Euroopan komissio on soveltanut virheellisesti SEUT 107 artiklan 3 kohdan b alakohtaa todetessaan, että tuella korjataan vakava häiriö Belgian taloudessa ja jättäessään noudattamatta velvollisuuttaan verrata keskenään tuen myönteisiä vaikutuksia ja niitä epäedullisia vaikutuksia, jotka tuella on kaupankäynnin edellytyksiin ja vääristymättömän kilpailun ylläpitämiseen (ns. intressivertailu). |
| --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste, jonka mukaan Euroopan komissio on soveltanut virheellisesti SEUT 107 artiklan 3 kohdan b alakohtaa todetessaan, että tuella korjataan vakava häiriö Belgian taloudessa ja jättäessään noudattamatta velvollisuuttaan verrata keskenään tuen myönteisiä vaikutuksia ja niitä epäedullisia vaikutuksia, jotka tuella on kaupankäynnin edellytyksiin ja vääristymättömän kilpailun ylläpitämiseen (ns. intressivertailu).

| 3) | Kolmas kanneperuste, jonka mukaan päätöksessä on loukattu syrjintäkiellon, palvelujen tarjoamisen vapauden ja sijoittautumisvapauden yleisiä periaatteita. |
| --- | --- |

3)

Kolmas kanneperuste, jonka mukaan päätöksessä on loukattu syrjintäkiellon, palvelujen tarjoamisen vapauden ja sijoittautumisvapauden yleisiä periaatteita.

| 4) | Neljäs kanneperuste, jonka mukaan Euroopan komissio on jättänyt aloittamatta muodollista tutkimusmenettelyä vakavista vaikeuksista huolimatta ja loukannut kantajan menettelyllisiä oikeuksia. |
| --- | --- |

4)

Neljäs kanneperuste, jonka mukaan Euroopan komissio on jättänyt aloittamatta muodollista tutkimusmenettelyä vakavista vaikeuksista huolimatta ja loukannut kantajan menettelyllisiä oikeuksia.

| 5) | Viides kanneperuste, jonka mukaan Euroopan komissio on jättänyt noudattamatta perusteluvelvollisuuttaan. |
| --- | --- |

5)

Viides kanneperuste, jonka mukaan Euroopan komissio on jättänyt noudattamatta perusteluvelvollisuuttaan.

---

| 1.3.2021 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 72/34 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 72/34

---

Kanne 15.1.2021 – Miquel y Costas & Miquel v. EUIPO (Pure Hemp)

(Asia T-17/21)

(2021/C 72/45)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Asianosaiset

Kantaja: Miquel y Costas & Miquel, SA (Barcelona, Espanja) (edustaja: asianajaja J. Mora Cortés)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalainen tavaramerkki: Hakemus kuviomerkin Pure Hemp rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Rekisteröintihakemus nro 18 132 358

Riidanalainen päätös: EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 21.10.2020 asiassa R 853/2020-1 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa riidanalaisen päätöksen siltä osin kuin siinä hylätään valitus R 853/2020-1 ja osittain hylätään hakemus nro 18 132 358 kuviomerkin Pure Hemp rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi |
| --- | --- |

—

kumoaa riidanalaisen päätöksen siltä osin kuin siinä hylätään valitus R 853/2020-1 ja osittain hylätään hakemus nro 18 132 358 kuviomerkin Pure Hemp rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi

| — | velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien EUIPO:n Operaatiot-osastossa ja ensimmäisessä valituslautakunnassa pidetyssä menettelyssä aiheutuneet kulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien EUIPO:n Operaatiot-osastossa ja ensimmäisessä valituslautakunnassa pidetyssä menettelyssä aiheutuneet kulut.

Kanneperusteet

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan rikkominen. |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan rikkominen.

| — | Asetuksen 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan, luettuna yhdessä asetuksen 7 artiklan 2 kohdan kanssa, rikkominen. |
| --- | --- |

—

Asetuksen 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan, luettuna yhdessä asetuksen 7 artiklan 2 kohdan kanssa, rikkominen.

---

| 1.3.2021 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 72/34 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 72/34

---

Kanne 19.1.2021 – Amazon.com ym. v. komissio

(Asia T-19/21)

(2021/C 72/46)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantajat: Amazon.com, Inc. (Wilmington, Delaware, Yhdysvallat), Amazon Services Europe Sàrl (Luxemburg, Luxemburg), Amazon EU Sàrl (Luxemburg) ja Amazon Europe Core Sàrl (Luxemburg) (edustajat: asianajajat A. Komninos ja G. Tantulli)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan osittain Euroopan komission 10.11.2020 antaman päätöksen C(2020) 7692 final siltä osin kuin siinä jätetään Italia tutkinnan kohteen ja asetuksen N:o 1/2003 11 artiklan 6 kohdan mukaisten oikeudellisten seurausten ulkopuolelle |
| --- | --- |

—

kumoamaan osittain Euroopan komission 10.11.2020 antaman päätöksen C(2020) 7692 final siltä osin kuin siinä jätetään Italia tutkinnan kohteen ja asetuksen N:o 1/2003 11 artiklan 6 kohdan mukaisten oikeudellisten seurausten ulkopuolelle

| — | velvoittamaan komission korvaamaan tähän oikeudenkäyntiin liittyvät kantajien kulut ja kustannukset. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan komission korvaamaan tähän oikeudenkäyntiin liittyvät kantajien kulut ja kustannukset.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantajat vetoavat yhteen kanneperusteeseen, jonka mukaan Italia jätettiin riidanalaisessa päätöksessä sääntöjenvastaisesti asian AT.40703 soveltamisalan ja asetuksen N:o 1/2003 11 artiklan 6 kohdan mukaisten oikeudellisten seurausten ulkopuolelle. Riidanalaisessa päätöksessä rikottiin näin asetuksen N:o 1/2003 11 artiklan 6 kohtaa ja heikennettiin sen tehokasta vaikutusta ja/tai kierrettiin asetuksen N:o 1/2003 11 artiklan 6 kohtaa ja sen merkitystä.

---

| 1.3.2021 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 72/35 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2021

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 72/35

---

Kanne 20.1.2021 – Corman v. komissio

(Asia T-25/21)

(2021/C 72/47)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Marie Corman (Schaerbeek, Belgia) (edustaja: asianajaja S. Orlandi)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan 4.6.2020 tehdyn päätöksen, jolla on vahvistettu kantajan vanhuuseläkeoikeudet |
| --- | --- |

—

kumoamaan 4.6.2020 tehdyn päätöksen, jolla on vahvistettu kantajan vanhuuseläkeoikeudet

| — | velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut |
| --- | --- |

—

velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhteen ainoaan kanneperusteeseen, joka koskee sitä, että riidanalaisella päätöksellä on rikottu Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen liitteessä XIII olevia 21 ja 22 artiklaa.

---