# Den Europæiske Unions C 443/21.

| | ISSN 1977-0871 |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | C 443 |
| | |
| Dansk udgave | Meddelelser og oplysninger | 63. årgang21. december 2020 |

ISSN 1977-0871

Den Europæiske Unions

Tidende

C 443

Dansk udgave

Meddelelser og oplysninger

63. årgang21. december 2020

---

| Indhold | Side |
| --- | --- |
| | IV   Oplysninger |
| | OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER |
| | Den Europæiske Unions Domstol |
| 2020/C 443/01 | Den Europæiske Unions Domstols seneste offentliggørelser i Den Europæiske Unions Tidende | 1 |

Indhold

Side

IV   Oplysninger

OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER

Den Europæiske Unions Domstol

2020/C 443/01

Den Europæiske Unions Domstols seneste offentliggørelser i Den Europæiske Unions Tidende

Den Europæiske Unions Tidende

1

---

| | V   Øvrige meddelelser |
| --- | --- |
| | RETSLIGE PROCEDURER |
| | Domstolen |
| 2020/C 443/02 | Sag C-759/18: Domstolens kendelse (Ottende Afdeling) af 3. oktober 2019 — OF mod PG (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Judecătoria Rădăuţi — Rumænien) [Præjudiciel forelæggelse – samarbejde om civilretlige spørgsmål – forordning (EF) nr. 2201/2003 – kompetence til at træffe afgørelse om en begæring om skilsmisse – kompetence i sager vedrørende forældreansvar og underholdspligt i forhold til parrets mindreårige barn – en sags anlæggelse ved en ret i den stat, hvori parterne er statsborgere – artikel 3, stk. 1, litra b) – det mindreårige barn og dets forældres ophold i en anden medlemsstat – artikel 12, stk. 1, litra b) – aftale om værneting – artikel 17 – prøvelse af kompetencen – begrebet forældreansvar] | 2 |
| 2020/C 443/03 | Sag C-251/19 P: Domstolens kendelse (Sjette Afdeling) af 2. oktober 2019 — Comprojecto-Projectos e Construções, Lda, Paulo Eduardo Matos Gomes de Azevedo, Julião Maria Gomes de Azevedo, Isabel Maria Matos Gomes de Azevedo mod Den Europæiske Centralbank (Appel – artikel 181 i Domstolens procesreglement – procesreglements artikel 169 – manglende påstande – stævningen savner klarhed – åbenbart afvisningsgrundlag) | 3 |
| 2020/C 443/04 | Sag C-378/20: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (Østrig) den 11. august 2020 — Stadtapotheke E | 3 |
| 2020/C 443/05 | Sag C-407/20: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Oberlandesgericht Wien (Østrig) den 31. august 2020 — Österreichische Apothekerkammer mod HA | 4 |
| 2020/C 443/06 | Sag C-422/20: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Oberlandesgericht Köln (Tyskland) den 8. september 2020 — RK mod CR | 4 |
| 2020/C 443/07 | Sag C-425/20 P: Appel iværksat den 8. september 2020 af Welmax + sp. z o. o. sp.k. til prøvelse af Rettens dom den 8. juli 2020 i sag T-305/19, Welmax + mod EUIPO — Valmex Medical Imaging (welmax) | 5 |
| 2020/C 443/08 | Sag C-440/20: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Landgericht Stuttgart (Tyskland) den 18. september 2020 — S mod AD GmbH | 6 |
| 2020/C 443/09 | Sag C-447/20: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Supremo Tribunal Administrativo (Portugal) den 22. september 2020 — Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas IP (IFAP) mod LM | 8 |
| 2020/C 443/10 | Sag C-448/20: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Supremo Tribunal Administrativo (Portugal) den 22. september 2020 — Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas IP (IFAP) mod BD og Autoridade Tributária e Aduaneira | 9 |
| 2020/C 443/11 | Sag C-459/20: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Rechtbank Den Haag, tingstedet i Utrecht (Nederlandene) den 15. september 2020 — X mod Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid | 10 |
| 2020/C 443/12 | Sag C-460/20: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesgerichtshof (Tyskland) den 24. september 2020 — TU og RE mod Google LLC | 11 |
| 2020/C 443/13 | Sag C-466/20: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesgerichtshof (Tyskland) den 25. september 2020 — HEITECH AG mod HEITECH Promotion GmbH og RW | 12 |
| 2020/C 443/14 | Sag C-498/20: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Rechtbank Midden-Nederland (Nederlandene) den 29. september 2020 — ZK, i egenskab af JM’s efterfølger, kurator i konkursboet efter BMA Nederland BV mod BMA Braunschweigische Maschinenbauanstalt AG, intervenient: Stichting Belangbehartiging Crediteuren BMA Nederland | 13 |
| 2020/C 443/15 | Sag C-512/20: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Rechtbank Noord-Holland (Nederlandene) den 13. oktober 2020 — P mod Swiss International Air Lines AG | 14 |
| 2020/C 443/16 | Sag C-524/20: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Městský soud v Praze (Den Tjekkiske Republik) den 20. oktober 2020 — VÍTKOVICE STEEL, a.s. mod Ministerstvo životního prostředí | 15 |
| 2020/C 443/17 | Sag C-530/20: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Satversmes tiesa (Letland) den 20. oktober 2020 — SIA EUROAPTIEKA mod Ministru kabinets | 16 |
| 2020/C 443/18 | Sag C-621/20 P: Appel iværksat den 20. november 2020 af Den Fælles Afviklingsinstans til prøvelse af dom afsagt af Retten (Ottende Udvidede Afdeling) den 23. september 2020 i sag T-411/17, Landesbank Baden-Württemberg mod Den Fælles Afviklingsinstans | 17 |
| 2020/C 443/19 | Sag C-190/19: Kendelse afsagt af Domstolens præsident den 4. oktober 2019 — MG og NH mod Germanwings GmbH (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Amtsgericht Hamburg — Tyskland) | 18 |
| 2020/C 443/20 | Sag C-413/19: Kendelse afsagt af Domstolens præsident den 2. oktober 2019 — Europa-Kommissionen mod Republikken Slovenien | 18 |
| 2020/C 443/21 | Sag C-671/19: Kendelse afsagt af Domstolens præsident den 24. oktober 2019 — X mod État belge (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Conseil du Contentieux des Étrangers — Belgien) | 18 |
| | Retten |
| 2020/C 443/22 | Sag T-151/18: Rettens dom af 28. oktober 2020 — Ben Ali mod Rådet (Fælles udenrigs — og sikkerhedspolitik – foranstaltninger på baggrund af situationen i Tunesien – foranstaltninger truffet over for personer, der er ansvarlige for uretmæssig tilegnelse af statsmidler, og over for tilknyttede personer og enheder – liste over personer, enheder og organer, som er omfattet af indefrysningen af midler – opretholdelse af sagsøgerens navn på listen – ret til forsvar – ret til en effektiv domstolsbeskyttelse – rimelig sagsbehandlingstid – tilstrækkeligt faktuelt grundlag – søgsmålsfrister – retshjælp – opsættende virkning – antagelse til realitetsbehandling – betingelser) | 19 |
| 2020/C 443/23 | Sag T-307/18: Rettens dom af 15. oktober 2020 — Zhejiang Jiuli Hi-Tech Metals mod Kommissionen (Dumping – import af visse sømløse rør af rustfrit stål med oprindelse i Kina – indførelse af en endelig antidumpingtold – ret til forsvar – beregning af dumpingmargenen – referenceland – skade – årsagsforbindelse) | 20 |
| 2020/C 443/24 | Forenede sager T-389/19 — T-394/19, T-397/19, T-398/19, T-403/19, T-404/19, T-406/19, T-407/19, T-409/19 — T-414/19, T-416/19 — T-418/19, T-420/19 — T-422/19, T-425/19 — T-427/19, T-429/19 — T-432/19, T-435/19, T-436/19, T-438/19 — T-442/19, T-444/19 — T-446/19, T-448/19, T-450/19 — T-454/19, T-463/19 og T-465/19: Rettens dom af 15. oktober 2020 — Coppo Gavazzie m.fl. mod Parlamentet (Regler for institutionerne – fælles statut for medlemmerne af Europa-Parlamentet – medlemmer af Europa-Parlamentet, der er valgt i italienske valgkredse – afgørelse nr. 14/2018 om pension vedtaget af Ufficio di Presidenza della Camera dei deputati (præsidiet for det italienske deputeretkammer) – ændring af pensionsbeløb for medlemmer af det nationale italienske parlament – tilsvarende ændring foretaget af Europa-Parlamentet af pensionsbeløb for visse tidligere medlemmer af Europa-Parlamentet, der er valgt i Italien – kompetencen hos den institution, der har udstedt retsakten – begrundelsespligt – velerhvervede rettigheder – retssikkerhed – berettiget forventning – ejendomsret – proportionalitet – ligebehandling) | 20 |
| 2020/C 443/25 | Sag T-621/20: Sag anlagt den 3. oktober 2020 — EMCS mod EASO | 21 |
| 2020/C 443/26 | Sag T-624/20: Sag anlagt den 9. oktober 2020 — MV mod Kommissionen | 22 |
| 2020/C 443/27 | Sag T-627/20: Sag anlagt den 12. oktober 2020 — LAICO mod Rådet | 23 |
| 2020/C 443/28 | Sag T-634/20: Sag anlagt den 21. oktober 2020 — UPTR mod Parlamentet og Rådet | 24 |
| 2020/C 443/29 | Sag T-635/20: Sag anlagt den 21. oktober 2020 — Dermavita Company mod EUIPO — Allergan Holdings France (JUVÉDERM VYBRANCE) | 25 |
| 2020/C 443/30 | Sag T-636/20: Sag anlagt den 21. oktober 2020 — Dermavita Company mod EUIPO — Allergan Holdings France (JUVÉDERM VOLUMA) | 26 |
| 2020/C 443/31 | Sag T-637/20: Sag anlagt den 21. oktober 2020 — Dermavita Company mod EUIPO — Allergan Holdings France (JUVÉDERM VOLITE) | 26 |
| 2020/C 443/32 | Sag T-648/20: Sag anlagt den 26. oktober 2020 — NB mod Den Europæiske Unions Domstol | 27 |
| 2020/C 443/33 | Sag T-651/20: Sag anlagt den 23. oktober 2020 — KL mod EIB | 28 |
| 2020/C 443/34 | Sag T-660/20: Sag anlagt den 4. november 2020 — Zhejiang Beyondsun Green Energy Technology mod Kommissionen | 29 |
| 2020/C 443/35 | Sag T-665/20: Sag anlagt den 6. november 2020 — Ryanair mod Kommissionen | 30 |

V   Øvrige meddelelser

RETSLIGE PROCEDURER

Domstolen

2020/C 443/02

Sag C-759/18: Domstolens kendelse (Ottende Afdeling) af 3. oktober 2019 — OF mod PG (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Judecătoria Rădăuţi — Rumænien) [Præjudiciel forelæggelse – samarbejde om civilretlige spørgsmål – forordning (EF) nr. 2201/2003 – kompetence til at træffe afgørelse om en begæring om skilsmisse – kompetence i sager vedrørende forældreansvar og underholdspligt i forhold til parrets mindreårige barn – en sags anlæggelse ved en ret i den stat, hvori parterne er statsborgere – artikel 3, stk. 1, litra b) – det mindreårige barn og dets forældres ophold i en anden medlemsstat – artikel 12, stk. 1, litra b) – aftale om værneting – artikel 17 – prøvelse af kompetencen – begrebet forældreansvar]

2

2020/C 443/03

Sag C-251/19 P: Domstolens kendelse (Sjette Afdeling) af 2. oktober 2019 — Comprojecto-Projectos e Construções, Lda, Paulo Eduardo Matos Gomes de Azevedo, Julião Maria Gomes de Azevedo, Isabel Maria Matos Gomes de Azevedo mod Den Europæiske Centralbank (Appel – artikel 181 i Domstolens procesreglement – procesreglements artikel 169 – manglende påstande – stævningen savner klarhed – åbenbart afvisningsgrundlag)

3

2020/C 443/04

Sag C-378/20: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (Østrig) den 11. august 2020 — Stadtapotheke E

3

2020/C 443/05

Sag C-407/20: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Oberlandesgericht Wien (Østrig) den 31. august 2020 — Österreichische Apothekerkammer mod HA

4

2020/C 443/06

Sag C-422/20: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Oberlandesgericht Köln (Tyskland) den 8. september 2020 — RK mod CR

4

2020/C 443/07

Sag C-425/20 P: Appel iværksat den 8. september 2020 af Welmax + sp. z o. o. sp.k. til prøvelse af Rettens dom den 8. juli 2020 i sag T-305/19, Welmax + mod EUIPO — Valmex Medical Imaging (welmax)

5

2020/C 443/08

Sag C-440/20: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Landgericht Stuttgart (Tyskland) den 18. september 2020 — S mod AD GmbH

6

2020/C 443/09

Sag C-447/20: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Supremo Tribunal Administrativo (Portugal) den 22. september 2020 — Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas IP (IFAP) mod LM

8

2020/C 443/10

Sag C-448/20: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Supremo Tribunal Administrativo (Portugal) den 22. september 2020 — Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas IP (IFAP) mod BD og Autoridade Tributária e Aduaneira

9

2020/C 443/11

Sag C-459/20: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Rechtbank Den Haag, tingstedet i Utrecht (Nederlandene) den 15. september 2020 — X mod Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

10

2020/C 443/12

Sag C-460/20: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesgerichtshof (Tyskland) den 24. september 2020 — TU og RE mod Google LLC

11

2020/C 443/13

Sag C-466/20: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesgerichtshof (Tyskland) den 25. september 2020 — HEITECH AG mod HEITECH Promotion GmbH og RW

12

2020/C 443/14

Sag C-498/20: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Rechtbank Midden-Nederland (Nederlandene) den 29. september 2020 — ZK, i egenskab af JM’s efterfølger, kurator i konkursboet efter BMA Nederland BV mod BMA Braunschweigische Maschinenbauanstalt AG, intervenient: Stichting Belangbehartiging Crediteuren BMA Nederland

13

2020/C 443/15

Sag C-512/20: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Rechtbank Noord-Holland (Nederlandene) den 13. oktober 2020 — P mod Swiss International Air Lines AG

14

2020/C 443/16

Sag C-524/20: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Městský soud v Praze (Den Tjekkiske Republik) den 20. oktober 2020 — VÍTKOVICE STEEL, a.s. mod Ministerstvo životního prostředí

15

2020/C 443/17

Sag C-530/20: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Satversmes tiesa (Letland) den 20. oktober 2020 — SIA EUROAPTIEKA mod Ministru kabinets

16

2020/C 443/18

Sag C-621/20 P: Appel iværksat den 20. november 2020 af Den Fælles Afviklingsinstans til prøvelse af dom afsagt af Retten (Ottende Udvidede Afdeling) den 23. september 2020 i sag T-411/17, Landesbank Baden-Württemberg mod Den Fælles Afviklingsinstans

17

2020/C 443/19

Sag C-190/19: Kendelse afsagt af Domstolens præsident den 4. oktober 2019 — MG og NH mod Germanwings GmbH (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Amtsgericht Hamburg — Tyskland)

18

2020/C 443/20

Sag C-413/19: Kendelse afsagt af Domstolens præsident den 2. oktober 2019 — Europa-Kommissionen mod Republikken Slovenien

18

2020/C 443/21

Sag C-671/19: Kendelse afsagt af Domstolens præsident den 24. oktober 2019 — X mod État belge (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Conseil du Contentieux des Étrangers — Belgien)

18

Retten

2020/C 443/22

Sag T-151/18: Rettens dom af 28. oktober 2020 — Ben Ali mod Rådet (Fælles udenrigs — og sikkerhedspolitik – foranstaltninger på baggrund af situationen i Tunesien – foranstaltninger truffet over for personer, der er ansvarlige for uretmæssig tilegnelse af statsmidler, og over for tilknyttede personer og enheder – liste over personer, enheder og organer, som er omfattet af indefrysningen af midler – opretholdelse af sagsøgerens navn på listen – ret til forsvar – ret til en effektiv domstolsbeskyttelse – rimelig sagsbehandlingstid – tilstrækkeligt faktuelt grundlag – søgsmålsfrister – retshjælp – opsættende virkning – antagelse til realitetsbehandling – betingelser)

19

2020/C 443/23

Sag T-307/18: Rettens dom af 15. oktober 2020 — Zhejiang Jiuli Hi-Tech Metals mod Kommissionen (Dumping – import af visse sømløse rør af rustfrit stål med oprindelse i Kina – indførelse af en endelig antidumpingtold – ret til forsvar – beregning af dumpingmargenen – referenceland – skade – årsagsforbindelse)

20

2020/C 443/24

Forenede sager T-389/19 — T-394/19, T-397/19, T-398/19, T-403/19, T-404/19, T-406/19, T-407/19, T-409/19 — T-414/19, T-416/19 — T-418/19, T-420/19 — T-422/19, T-425/19 — T-427/19, T-429/19 — T-432/19, T-435/19, T-436/19, T-438/19 — T-442/19, T-444/19 — T-446/19, T-448/19, T-450/19 — T-454/19, T-463/19 og T-465/19: Rettens dom af 15. oktober 2020 — Coppo Gavazzie m.fl. mod Parlamentet (Regler for institutionerne – fælles statut for medlemmerne af Europa-Parlamentet – medlemmer af Europa-Parlamentet, der er valgt i italienske valgkredse – afgørelse nr. 14/2018 om pension vedtaget af Ufficio di Presidenza della Camera dei deputati (præsidiet for det italienske deputeretkammer) – ændring af pensionsbeløb for medlemmer af det nationale italienske parlament – tilsvarende ændring foretaget af Europa-Parlamentet af pensionsbeløb for visse tidligere medlemmer af Europa-Parlamentet, der er valgt i Italien – kompetencen hos den institution, der har udstedt retsakten – begrundelsespligt – velerhvervede rettigheder – retssikkerhed – berettiget forventning – ejendomsret – proportionalitet – ligebehandling)

20

2020/C 443/25

Sag T-621/20: Sag anlagt den 3. oktober 2020 — EMCS mod EASO

21

2020/C 443/26

Sag T-624/20: Sag anlagt den 9. oktober 2020 — MV mod Kommissionen

22

2020/C 443/27

Sag T-627/20: Sag anlagt den 12. oktober 2020 — LAICO mod Rådet

23

2020/C 443/28

Sag T-634/20: Sag anlagt den 21. oktober 2020 — UPTR mod Parlamentet og Rådet

24

2020/C 443/29

Sag T-635/20: Sag anlagt den 21. oktober 2020 — Dermavita Company mod EUIPO — Allergan Holdings France (JUVÉDERM VYBRANCE)

25

2020/C 443/30

Sag T-636/20: Sag anlagt den 21. oktober 2020 — Dermavita Company mod EUIPO — Allergan Holdings France (JUVÉDERM VOLUMA)

26

2020/C 443/31

Sag T-637/20: Sag anlagt den 21. oktober 2020 — Dermavita Company mod EUIPO — Allergan Holdings France (JUVÉDERM VOLITE)

26

2020/C 443/32

Sag T-648/20: Sag anlagt den 26. oktober 2020 — NB mod Den Europæiske Unions Domstol

27

2020/C 443/33

Sag T-651/20: Sag anlagt den 23. oktober 2020 — KL mod EIB

28

2020/C 443/34

Sag T-660/20: Sag anlagt den 4. november 2020 — Zhejiang Beyondsun Green Energy Technology mod Kommissionen

29

2020/C 443/35

Sag T-665/20: Sag anlagt den 6. november 2020 — Ryanair mod Kommissionen

30

---

| DA | |
| --- | --- |

DA

---

IV Oplysninger

OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER

Den Europæiske Unions Domstol

| 21.12.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 443/1 |
| --- | --- | --- | --- |

21.12.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 443/1

---

Den Europæiske Unions Domstols seneste offentliggørelser i Den Europæiske Unions Tidende

(2020/C 443/01)

Seneste offentliggørelse

EUT C 433 af 14.12.2020

Liste over tidligere offentliggørelser

EUT C 423 af 7.12.2020

EUT C 414 af 30.11.2020

EUT C 399 af 23.11.2020

EUT C 390 af 16.11.2020

EUT C 378 af 9.11.2020

EUT C 371 af 3.11.2020

Teksterne er tilgængelige på:

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Øvrige meddelelser

RETSLIGE PROCEDURER

Domstolen

| 21.12.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 443/2 |
| --- | --- | --- | --- |

21.12.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 443/2

---

Domstolens kendelse (Ottende Afdeling) af 3. oktober 2019 — OF mod PG (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Judecătoria Rădăuţi — Rumænien)

(Sag C-759/18) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - samarbejde om civilretlige spørgsmål - forordning (EF) nr. 2201/2003 - kompetence til at træffe afgørelse om en begæring om skilsmisse - kompetence i sager vedrørende forældreansvar og underholdspligt i forhold til parrets mindreårige barn - en sags anlæggelse ved en ret i den stat, hvori parterne er statsborgere - artikel 3, stk. 1, litra b) - det mindreårige barn og dets forældres ophold i en anden medlemsstat - artikel 12, stk. 1, litra b) - aftale om værneting - artikel 17 - prøvelse af kompetencen - begrebet »forældreansvar«)

(2020/C 443/02)

Processprog: rumænsk

Den forelæggende ret

Judecătoria Rădăuţi

Parter i hovedsagen

Sagsøger: OF

Sagsøgt: PG

Konklusion

| 1) | Artikel 3, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 2201/2003 af 27. november 2003 om kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser i ægteskabssager og i sager vedrørende forældreansvar og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1347/2000 skal fortolkes således, at når sagsøgeren i forbindelse med en begæring om skilsmisse har anlagt sag ved en ret i den medlemsstat, hvori begge ægtefæller er statsborgere, mens deres sædvanlige opholdssted er i en anden medlemsstat, har denne ret i medfør af litra b) i denne bestemmelse kompetence til at træffe afgørelse om begæringen. Da den sagsøgtes accept ikke er påkrævet, er det ikke nødvendigt at undersøge spørgsmålet om, hvorvidt den sagsøgtes manglende indsigelse om manglende kompetence udgør en stiltiende accept af, at den ret, ved hvilken sagsøgeren har anlagt sagen, er kompetent. |
| --- | --- |

1)

Artikel 3, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 2201/2003 af 27. november 2003 om kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser i ægteskabssager og i sager vedrørende forældreansvar og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1347/2000 skal fortolkes således, at når sagsøgeren i forbindelse med en begæring om skilsmisse har anlagt sag ved en ret i den medlemsstat, hvori begge ægtefæller er statsborgere, mens deres sædvanlige opholdssted er i en anden medlemsstat, har denne ret i medfør af litra b) i denne bestemmelse kompetence til at træffe afgørelse om begæringen. Da den sagsøgtes accept ikke er påkrævet, er det ikke nødvendigt at undersøge spørgsmålet om, hvorvidt den sagsøgtes manglende indsigelse om manglende kompetence udgør en stiltiende accept af, at den ret, ved hvilken sagsøgeren har anlagt sagen, er kompetent.

| 2) | Artikel 3, stk. 1, og artikel 17 i forordning nr. 2201/2003 skal fortolkes således, at i en situation som den, der er omhandlet i hovedsagen, er den omstændighed, at det par, for hvilket der er indgivet en begæring om opløsning af ægteskab, har et mindreårigt barn, ikke relevant for fastlæggelsen af, hvilken ret der er kompetent til at træffe afgørelse om begæringen om skilsmisse. Eftersom retten i den medlemsstat, hvori begge ægtefæller er statsborgere, og ved hvilken sagsøgeren har anlagt sag, i medfør af forordningens artikel 3, stk. 1, litra b), er kompetent til at træffe afgørelse om begæringen, kan denne ret ikke afslå at have kompetence med henvisning til manglende international kompetence, selv i tilfælde, hvor parterne ikke har indgået en værnetingsaftale. |
| --- | --- |

2)

Artikel 3, stk. 1, og artikel 17 i forordning nr. 2201/2003 skal fortolkes således, at i en situation som den, der er omhandlet i hovedsagen, er den omstændighed, at det par, for hvilket der er indgivet en begæring om opløsning af ægteskab, har et mindreårigt barn, ikke relevant for fastlæggelsen af, hvilken ret der er kompetent til at træffe afgørelse om begæringen om skilsmisse. Eftersom retten i den medlemsstat, hvori begge ægtefæller er statsborgere, og ved hvilken sagsøgeren har anlagt sag, i medfør af forordningens artikel 3, stk. 1, litra b), er kompetent til at træffe afgørelse om begæringen, kan denne ret ikke afslå at have kompetence med henvisning til manglende international kompetence, selv i tilfælde, hvor parterne ikke har indgået en værnetingsaftale.

| 3) | Artikel 12, stk. 1, litra b), i forordning nr. 2201/2003 skal fortolkes således, at såfremt en ret i den medlemsstat, hvori begge ægtefæller er statsborgere, og ved hvilken sagsøgeren har anlagt sag, i medfør af artikel 3, stk. 1, litra b), i forordning nr. 2201/2003 har kompetence til at træffe afgørelse i en sag om skilsmisse, kan kravet om accept af den i artikel 12, stk. 1, litra b), fastsatte kompetence ikke anses for opfyldt, når sagens genstand ikke vedrører forældreansvar, og den sagsøgte ikke har givet møde. I denne situation er den ret, ved hvilken sagen er anlagt, og som er kompetent til at træffe afgørelse om ægtefællernes skilsmisse, i henhold til artikel 12, stk. 1, litra b), i forordning nr. 2201/2003 og artikel 3, litra d), i Rådets forordning (EF) nr. 4/2009 af 18. december 2008 om kompetence, lovvalg, anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser og samarbejde vedrørende underholdspligt ikke kompetent til at træffe afgørelse om spørgsmål vedrørende henholdsvis forældreansvar og underholdspligt i forhold til det berørte barn. |
| --- | --- |

3)

Artikel 12, stk. 1, litra b), i forordning nr. 2201/2003 skal fortolkes således, at såfremt en ret i den medlemsstat, hvori begge ægtefæller er statsborgere, og ved hvilken sagsøgeren har anlagt sag, i medfør af artikel 3, stk. 1, litra b), i forordning nr. 2201/2003 har kompetence til at træffe afgørelse i en sag om skilsmisse, kan kravet om accept af den i artikel 12, stk. 1, litra b), fastsatte kompetence ikke anses for opfyldt, når sagens genstand ikke vedrører forældreansvar, og den sagsøgte ikke har givet møde. I denne situation er den ret, ved hvilken sagen er anlagt, og som er kompetent til at træffe afgørelse om ægtefællernes skilsmisse, i henhold til artikel 12, stk. 1, litra b), i forordning nr. 2201/2003 og artikel 3, litra d), i Rådets forordning (EF) nr. 4/2009 af 18. december 2008 om kompetence, lovvalg, anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser og samarbejde vedrørende underholdspligt ikke kompetent til at træffe afgørelse om spørgsmål vedrørende henholdsvis forældreansvar og underholdspligt i forhold til det berørte barn.

| 4) | Begrebet »forældreansvar« som omhandlet i forordning nr. 2201/2003 skal fortolkes således, at det navnlig omfatter afgørelser vedrørende forældremyndighed over barnet og barnets bopæl, men at det ikke omfatter forældrenes bidrag til omkostninger til barnets opvækst og uddannelse, hvilket henhører under begrebet »underholdspligt« og er omfattet af anvendelsesområdet for forordning nr. 4/2009. |
| --- | --- |

4)

Begrebet »forældreansvar« som omhandlet i forordning nr. 2201/2003 skal fortolkes således, at det navnlig omfatter afgørelser vedrørende forældremyndighed over barnet og barnets bopæl, men at det ikke omfatter forældrenes bidrag til omkostninger til barnets opvækst og uddannelse, hvilket henhører under begrebet »underholdspligt« og er omfattet af anvendelsesområdet for forordning nr. 4/2009.

---

(1)  EUT C 65 af 18.2.2019.

---

| 21.12.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 443/3 |
| --- | --- | --- | --- |

21.12.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 443/3

---

Domstolens kendelse (Sjette Afdeling) af 2. oktober 2019 — Comprojecto-Projectos e Construções, Lda, Paulo Eduardo Matos Gomes de Azevedo, Julião Maria Gomes de Azevedo, Isabel Maria Matos Gomes de Azevedo mod Den Europæiske Centralbank

(Sag C-251/19 P) (1)

(Appel - artikel 181 i Domstolens procesreglement - procesreglements artikel 169 - manglende påstande - stævningen savner klarhed - åbenbart afvisningsgrundlag)

(2020/C 443/03)

Processprog: portugisisk

Parter

Appellanter: Comprojecto-Projectos e Construções, Lda, Paulo Eduardo Matos Gomes de Azevedo, Julião Maria Gomes de Azevedo, Isabel Maria Matos Gomes de Azevedo (ved advogado M. Ribeiro)

Den anden part i appelsagen: Den Europæiske Centralbank (ved C. Hernández Saseta og P. Ferreira Jorge, som befuldmægtigede)

Konklusion

| 1) | Appellen afvises, idet det er åbenbart, at den ikke kan antages til realitetsbehandling. |
| --- | --- |

1)

Appellen afvises, idet det er åbenbart, at den ikke kan antages til realitetsbehandling.

| 2) | Comprojecto-Projectos e Construções Lda, Paulo Eduardo Matos Gomes de Azevedo, Julião Maria Gomes de Azevedo og Isabel Maria Matos Gomes de Azevedo bærer hver deres egne omkostninger og betaler de af Den Europæiske Centralbank (ECB) afholdte omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Comprojecto-Projectos e Construções Lda, Paulo Eduardo Matos Gomes de Azevedo, Julião Maria Gomes de Azevedo og Isabel Maria Matos Gomes de Azevedo bærer hver deres egne omkostninger og betaler de af Den Europæiske Centralbank (ECB) afholdte omkostninger.

---

(1)  EUT C 182 af 27.5.2019.

---

| 21.12.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 443/3 |
| --- | --- | --- | --- |

21.12.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 443/3

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (Østrig) den 11. august 2020 — Stadtapotheke E

(Sag C-378/20)

(2020/C 443/04)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Landesverwaltungsgericht Oberösterreich

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Stadtapotheke E

Sagsøgt myndighed: Bezirkshauptmannschaft Linz-Land

Øvrig part i sagen: AW

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Er nationale bestemmelser, hvorefter det påhviler retten ved indhentelsen af en erklæring fra en sagkyndig, som kræves i en procedure om meddelelse af en bevilling, at indhente en erklæring fra en selvregulerende brancheorganisation, hvis beslutningstagende organer i realiteten overvejende domineres af en erhvervsgruppe, hvis interesser synes at være i strid med interesserne for den erhvervsgruppe, som dem, der har ansøgt om godkendelse, tilhører, eller — for det tilfælde, at sådanne bestemmelser er i strid med EU-retten — fra en offentlig sagkyndig, der er fra en offentlig myndigheds tjenestegren, forenelige med kravet i artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder om, at denne ret skal fremstå som upartisk? |
| --- | --- |

1)

Er nationale bestemmelser, hvorefter det påhviler retten ved indhentelsen af en erklæring fra en sagkyndig, som kræves i en procedure om meddelelse af en bevilling, at indhente en erklæring fra en selvregulerende brancheorganisation, hvis beslutningstagende organer i realiteten overvejende domineres af en erhvervsgruppe, hvis interesser synes at være i strid med interesserne for den erhvervsgruppe, som dem, der har ansøgt om godkendelse, tilhører, eller — for det tilfælde, at sådanne bestemmelser er i strid med EU-retten — fra en offentlig sagkyndig, der er fra en offentlig myndigheds tjenestegren, forenelige med kravet i artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder om, at denne ret skal fremstå som upartisk?

| 2) | Er en national bestemmelse, som fastlægger en prognosemæssig garanti for et kundepotentiale — specifikt på 5 500 personer — der de fakto ikke kan efterprøves af retterne, i overensstemmelse med kravene i chartrets artikel 15 — 17, for så vidt som et indgreb i denne garanti kun er tilladt under overholdelse af proportionalitetsprincippet? |
| --- | --- |

2)

Er en national bestemmelse, som fastlægger en prognosemæssig garanti for et kundepotentiale — specifikt på 5 500 personer — der de fakto ikke kan efterprøves af retterne, i overensstemmelse med kravene i chartrets artikel 15 — 17, for så vidt som et indgreb i denne garanti kun er tilladt under overholdelse af proportionalitetsprincippet?

---

| 21.12.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 443/4 |
| --- | --- | --- | --- |

21.12.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 443/4

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Oberlandesgericht Wien (Østrig) den 31. august 2020 — Österreichische Apothekerkammer mod HA

(Sag C-407/20)

(2020/C 443/05)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Oberlandesgericht Wien

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Österreichische Apothekerkammer

Sagsøgt: HA

Præjudicielt spørgsmål

Skal artikel 36 TEUF fortolkes således, at et nationalt forbud mod postordresalg af medicinsk udstyr til in vitro-diagnostik til konstatering af HIV-status, som ifølge producentens formålsbestemmelse kan anvendes af lægmand i et hjemligt miljø, dvs. en foranstaltning med tilsvarende virkning som omhandlet i artikel 34 TEUF, er begrundet af hensyn til beskyttelsen af menneskers liv og sundhed?

---

| 21.12.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 443/4 |
| --- | --- | --- | --- |

21.12.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 443/4

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Oberlandesgericht Köln (Tyskland) den 8. september 2020 — RK mod CR

(Sag C-422/20)

(2020/C 443/06)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Oberlandesgericht Köln

Parter i hovedsagen

Sagsøger: RK

Sagsøgt: CR

Præjudicielle spørgsmål

| 1. | Er det en betingelse for, at den ret, ved hvilken sagen tidligere er anlagt, erklærer sig inkompetent i henhold til arveretsforordningens (1) artikel 7, litra a), at denne ret udtrykkeligt erklærer sig inkompetent, eller kan den nøjes med en erklæring, der ikke er udtrykkelig, når det heraf følger, at retten har erklæret sig inkompetent? |
| --- | --- |

1.

Er det en betingelse for, at den ret, ved hvilken sagen tidligere er anlagt, erklærer sig inkompetent i henhold til arveretsforordningens (1) artikel 7, litra a), at denne ret udtrykkeligt erklærer sig inkompetent, eller kan den nøjes med en erklæring, der ikke er udtrykkelig, når det heraf følger, at retten har erklæret sig inkompetent?

| 2. | Har den ret i en medlemsstat, hvis kompetence hidrører fra, at retten i en anden medlemsstat, ved hvilken sagen tidligere blev anlagt, har erklæret ikke at være kompetent i sagen, kompetence til at efterprøve, om forudsætningerne for, at den ret, som sagen tidligere blev anlagt ved, kunne træffe afgørelse i henhold til arveretsforordningens artikel 6, litra a), og artikel 7, litra a, var opfyldt? I hvilket omfang er den afgørelse, som er truffet af den ret, ved hvilken sagen tidligere blev anlagt, bindende? Navnlig ønskes der svar på følgende:






  a) | Har den ret i en medlemsstat, hvis kompetence hidrører fra, at retten i en anden medlemsstat, ved hvilken sagen tidligere blev anlagt, har erklæret ikke at være kompetent i sagen, kompetence til at efterprøve, om arveladeren gyldigt har valgt lovgivningen i medlemsstaten i henhold til arveretsforordningens artikel 22? |
| --- | --- | --- |

2.

Har den ret i en medlemsstat, hvis kompetence hidrører fra, at retten i en anden medlemsstat, ved hvilken sagen tidligere blev anlagt, har erklæret ikke at være kompetent i sagen, kompetence til at efterprøve, om forudsætningerne for, at den ret, som sagen tidligere blev anlagt ved, kunne træffe afgørelse i henhold til arveretsforordningens artikel 6, litra a), og artikel 7, litra a, var opfyldt? I hvilket omfang er den afgørelse, som er truffet af den ret, ved hvilken sagen tidligere blev anlagt, bindende? Navnlig ønskes der svar på følgende:

a)

Har den ret i en medlemsstat, hvis kompetence hidrører fra, at retten i en anden medlemsstat, ved hvilken sagen tidligere blev anlagt, har erklæret ikke at være kompetent i sagen, kompetence til at efterprøve, om arveladeren gyldigt har valgt lovgivningen i medlemsstaten i henhold til arveretsforordningens artikel 22?

| b) | Har den ret i en medlemsstat, hvis kompetence hidrører fra, at retten i en anden medlemsstat, ved hvilken sagen tidligere blev anlagt, har erklæret ikke at være kompetent i sagen, kompetence til at efterprøve, om en af sagens parter har indgivet en anmodning om, at den ret, ved hvilken sagen tidligere blev anlagt, afgiver en erklæring om manglende kompetence i henhold til arveretsforordningens artikel 6, litra a)? |
| --- | --- |

b)

Har den ret i en medlemsstat, hvis kompetence hidrører fra, at retten i en anden medlemsstat, ved hvilken sagen tidligere blev anlagt, har erklæret ikke at være kompetent i sagen, kompetence til at efterprøve, om en af sagens parter har indgivet en anmodning om, at den ret, ved hvilken sagen tidligere blev anlagt, afgiver en erklæring om manglende kompetence i henhold til arveretsforordningens artikel 6, litra a)?

| c) | Har den ret i en medlemsstat, hvis kompetence hidrører fra, at retten i en anden medlemsstat, ved hvilken sagen tidligere blev anlagt, har erklæret ikke at være kompetent i sagen, kompetence til at efterprøve, om den ret, ved hvilken sagen tidligere blev anlagt, med rette har antaget, at retterne i den medlemsstat, hvis lovgivning er blevet valgt, er bedre egnet til at træffe afgørelse i arvesagen? |
| --- | --- |

c)

Har den ret i en medlemsstat, hvis kompetence hidrører fra, at retten i en anden medlemsstat, ved hvilken sagen tidligere blev anlagt, har erklæret ikke at være kompetent i sagen, kompetence til at efterprøve, om den ret, ved hvilken sagen tidligere blev anlagt, med rette har antaget, at retterne i den medlemsstat, hvis lovgivning er blevet valgt, er bedre egnet til at træffe afgørelse i arvesagen?

| 3. | Finder arveretsforordningens artikel 6, litra a), og artikel 7, litra a), som forudsætter lovvalg »i overensstemmelse med artikel 22«, også anvendelse i et tilfælde, hvor arveladeren ikke har foretaget et udtrykkeligt eller stiltiende lovvalg i en testamentarisk disposition, der er givet før den 17. august 2015, men det kun kan følge af arveretsforordningens artikel 83, stk. 4, hvilken lov der finder anvendelse på arven? |
| --- | --- |

3.

Finder arveretsforordningens artikel 6, litra a), og artikel 7, litra a), som forudsætter lovvalg »i overensstemmelse med artikel 22«, også anvendelse i et tilfælde, hvor arveladeren ikke har foretaget et udtrykkeligt eller stiltiende lovvalg i en testamentarisk disposition, der er givet før den 17. august 2015, men det kun kan følge af arveretsforordningens artikel 83, stk. 4, hvilken lov der finder anvendelse på arven?

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 650/2012 af 4.7.2012 om kompetence, lovvalg, anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser vedrørende arv, og om accept og fuldbyrdelse af officielt bekræftede dokumenter vedrørende arv og om indførelse af et europæisk arvebevis (EUT 2012, L 201, s. 107).

---

| 21.12.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 443/5 |
| --- | --- | --- | --- |

21.12.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 443/5

---

Appel iværksat den 8. september 2020 af Welmax + sp. z o. o. sp.k. til prøvelse af Rettens dom den 8. juli 2020 i sag T-305/19, Welmax + mod EUIPO — Valmex Medical Imaging (welmax)

(Sag C-425/20 P)

(2020/C 443/07)

Processprog: polsk

Parter

Appellant: Welmax + sp. z o. o. sp.k. (ved radca prawny M. Machyński)

Den anden part i appelsagen: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Efter kendelse truffet af næstformanden for Domstolen den 30. oktober 2020 blev appellen afvist.

---

| 21.12.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 443/6 |
| --- | --- | --- | --- |

21.12.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 443/6

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Landgericht Stuttgart (Tyskland) den 18. september 2020 — S mod AD GmbH

(Sag C-440/20)

(2020/C 443/08)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Landgericht Stuttgart

Parter i hovedsagen

Sagsøger: S

Sagsøgt: AD GmbH

Præjudicielle spørgsmål

1.   Fortolkning af begrebet »manipulationsanordning«

| 1-1: | Skal artikel 3, nr. 10), i forordning (EF) nr. 715/2007 (1) fortolkes og anvendes således, at begrebet »anordning« kun omfatter udelukkende mekaniske elementer i form af en fysisk genstand?
  Såfremt spørgsmål 1-1 besvares benægtende: |
| --- | --- |

1-1:

Skal artikel 3, nr. 10), i forordning (EF) nr. 715/2007 (1) fortolkes og anvendes således, at begrebet »anordning« kun omfatter udelukkende mekaniske elementer i form af en fysisk genstand?

Såfremt spørgsmål 1-1 besvares benægtende:

| 1-2: | Skal artikel 3, nr. 10), i forordning (EF) nr. 715/2007 fortolkes og anvendes således, at emissionsbegrænsningssystemet kun omfatter systemet til rensning af udstødningsgas, som er placeret efter motoren (f.eks. i form af dieseloxidationskatalysatorer, dieselpartikelfilter eller DeNOx-katalysatorer)? |
| --- | --- |

1-2:

Skal artikel 3, nr. 10), i forordning (EF) nr. 715/2007 fortolkes og anvendes således, at emissionsbegrænsningssystemet kun omfatter systemet til rensning af udstødningsgas, som er placeret efter motoren (f.eks. i form af dieseloxidationskatalysatorer, dieselpartikelfilter eller DeNOx-katalysatorer)?

| 1-3: | Skal artikel 3, nr. 10), i forordning (EF) nr. 715/2007 fortolkes og anvendes således, at emissionsbegrænsningssystemet omfatter såvel motorinterne som motoreksterne foranstaltninger til at begrænse emissionen? |
| --- | --- |

1-3:

Skal artikel 3, nr. 10), i forordning (EF) nr. 715/2007 fortolkes og anvendes således, at emissionsbegrænsningssystemet omfatter såvel motorinterne som motoreksterne foranstaltninger til at begrænse emissionen?

2.   Fortolkning af begrebet »normal brug«

| 2-1: | Skal artikel 5, stk. 1, i forordning (EF) nr. 715/2007 fortolkes og anvendes således, at begrebet »normal brug« kun betegner kørselsbetingelserne i NEDC-cyklussen?
  Såfremt spørgsmål 2-1 besvares benægtende: |
| --- | --- |

2-1:

Skal artikel 5, stk. 1, i forordning (EF) nr. 715/2007 fortolkes og anvendes således, at begrebet »normal brug« kun betegner kørselsbetingelserne i NEDC-cyklussen?

Såfremt spørgsmål 2-1 besvares benægtende:

| 2-2: | Skal artikel 4, stk. 1, andet afsnit, sammenholdt med artikel 5, stk. 1, i forordning (EF) nr. 715/2007 fortolkes og anvendes således, at fabrikanterne skal sikre, at de grænseværdier, der er fastlagt i bilag I til forordningen, også overholdes i daglig brug?
  Såfremt spørgsmål 2-2 besvares bekræftende: |
| --- | --- |

2-2:

Skal artikel 4, stk. 1, andet afsnit, sammenholdt med artikel 5, stk. 1, i forordning (EF) nr. 715/2007 fortolkes og anvendes således, at fabrikanterne skal sikre, at de grænseværdier, der er fastlagt i bilag I til forordningen, også overholdes i daglig brug?

Såfremt spørgsmål 2-2 besvares bekræftende:

| 2-3: | Skal artikel 5, stk. 1, i forordning (EF) nr. 715/2007 fortolkes og anvendes således, at begrebet »normal brug« betegner de faktiske kørselsbetingelser i daglig brug?
  Såfremt spørgsmål 2-3 besvares benægtende: |
| --- | --- |

2-3:

Skal artikel 5, stk. 1, i forordning (EF) nr. 715/2007 fortolkes og anvendes således, at begrebet »normal brug« betegner de faktiske kørselsbetingelser i daglig brug?

Såfremt spørgsmål 2-3 besvares benægtende:

| 2-4: | Skal artikel 5, stk. 1, i forordning (EF) nr. 715/2007 fortolkes og anvendes således, at begrebet »normal brug« betegner de faktiske kørselsbetingelser i daglig brug, idet en gennemsnitlig hastighed på 33,6 km/t og en tophastighed på 120,00 km/t lægges til grund? |
| --- | --- |

2-4:

Skal artikel 5, stk. 1, i forordning (EF) nr. 715/2007 fortolkes og anvendes således, at begrebet »normal brug« betegner de faktiske kørselsbetingelser i daglig brug, idet en gennemsnitlig hastighed på 33,6 km/t og en tophastighed på 120,00 km/t lægges til grund?

3.   Lovligheden af temperaturafhængige strategier til at begrænse emissionen

| 3-1: | Skal artikel 5, stk. 1, i forordning (EF) nr. 715/2007 fortolkes og anvendes således, at det er ulovligt at udstyre et køretøj med komponenter, som med sandsynlighed påvirker emissionsegenskaberne, og som er konstrueret således, at den andel af udstødningsgassen, som føres tilbage, reguleres på en sådan måde, at et lavt emissionsniveau kun er sikret mellem 20 og 30 grader Celsius og uden for dette temperaturvindue gradvist reduceres?
  Såfremt spørgsmål 3-1 besvares benægtende: |
| --- | --- |

3-1:

Skal artikel 5, stk. 1, i forordning (EF) nr. 715/2007 fortolkes og anvendes således, at det er ulovligt at udstyre et køretøj med komponenter, som med sandsynlighed påvirker emissionsegenskaberne, og som er konstrueret således, at den andel af udstødningsgassen, som føres tilbage, reguleres på en sådan måde, at et lavt emissionsniveau kun er sikret mellem 20 og 30 grader Celsius og uden for dette temperaturvindue gradvist reduceres?

Såfremt spørgsmål 3-1 besvares benægtende:

| 3-2: | Skal artikel 5, stk. 2, i forordning (EF) nr. 715/2007 fortolkes og anvendes således, at en manipulationsanordning er ulovlig, selv om den arbejder fortløbende uden for temperaturvinduet mellem 20 og 30 grader Celsius for at beskytte motoren, og dette medfører en væsentlig reduktion af den andel af udstødningsgassen, som recirkuleres? |
| --- | --- |

3-2:

Skal artikel 5, stk. 2, i forordning (EF) nr. 715/2007 fortolkes og anvendes således, at en manipulationsanordning er ulovlig, selv om den arbejder fortløbende uden for temperaturvinduet mellem 20 og 30 grader Celsius for at beskytte motoren, og dette medfører en væsentlig reduktion af den andel af udstødningsgassen, som recirkuleres?

4.   Fortolkning af begrebet »nødvendig« som anvendt i forbindelse med undtagelseskriteriet

| 4-1: | Skal artikel 5, stk. 2, andet punktum, litra a), i forordning (EF) nr. 715/2007 fortolkes og anvendes således, at det kun er nødvendigt at anvende manipulationsanordninger som omhandlet i bestemmelsen, hvis det heller ikke ved anvendelse af den førende teknologi, der var til rådighed på tidspunktet for opnåelsen af typegodkendelsen for den pågældende køretøjsmodel, var muligt at beskytte motoren mod beskadigelse eller havari og sikre køretøjets driftssikkerhed?
  Såfremt spørgsmål 4-1 besvares benægtende: |
| --- | --- |

4-1:

Skal artikel 5, stk. 2, andet punktum, litra a), i forordning (EF) nr. 715/2007 fortolkes og anvendes således, at det kun er nødvendigt at anvende manipulationsanordninger som omhandlet i bestemmelsen, hvis det heller ikke ved anvendelse af den førende teknologi, der var til rådighed på tidspunktet for opnåelsen af typegodkendelsen for den pågældende køretøjsmodel, var muligt at beskytte motoren mod beskadigelse eller havari og sikre køretøjets driftssikkerhed?

Såfremt spørgsmål 4-1 besvares benægtende:

| 4-2: | Skal artikel 5, stk. 2, andet punktum, litra a), i forordning (EF) nr. 715/2007 fortolkes og anvendes således, at det ikke er nødvendigt at anvende manipulationsanordninger som omhandlet i bestemmelsen, hvis de parametre, der er indkodet i motorstyringen, er valgt således, at rensningen af udstødningsgassen som følge af den fastlagte temperaturafhængighed på grund af de normalt forventelige temperaturer ikke aktiveres eller kun aktiveres i begrænset omfang i den største del af året? |
| --- | --- |

4-2:

Skal artikel 5, stk. 2, andet punktum, litra a), i forordning (EF) nr. 715/2007 fortolkes og anvendes således, at det ikke er nødvendigt at anvende manipulationsanordninger som omhandlet i bestemmelsen, hvis de parametre, der er indkodet i motorstyringen, er valgt således, at rensningen af udstødningsgassen som følge af den fastlagte temperaturafhængighed på grund af de normalt forventelige temperaturer ikke aktiveres eller kun aktiveres i begrænset omfang i den største del af året?

5.   Fortolkning af begrebet »beskadigelse« som anvendt i forbindelse med undtagelseskriteriet

| 5-1: | Skal artikel 5, stk. 2, andet punktum, litra a), i forordning (EF) nr. 715/2007 fortolkes og anvendes således, at det kun er motoren, der skal beskyttes mod beskadigelse? |
| --- | --- |

5-1:

Skal artikel 5, stk. 2, andet punktum, litra a), i forordning (EF) nr. 715/2007 fortolkes og anvendes således, at det kun er motoren, der skal beskyttes mod beskadigelse?

| 5-2: | Skal artikel 5, stk. 2, andet punktum, litra a), i forordning (EF) nr. 715/2007 fortolkes og anvendes således, at der ikke foreligger beskadigelse, hvis såkaldte sliddele (f.eks. EGR-ventilen) er berørt? |
| --- | --- |

5-2:

Skal artikel 5, stk. 2, andet punktum, litra a), i forordning (EF) nr. 715/2007 fortolkes og anvendes således, at der ikke foreligger beskadigelse, hvis såkaldte sliddele (f.eks. EGR-ventilen) er berørt?

| 5-3: | Skal artikel 5, stk. 2, andet punktum, litra a), i forordning (EF) nr. 715/2007 fortolkes og anvendes således, at også andre komponenter i køretøjet, navnlig de komponenter i udstødningssystemet, der er placeret efter motoren, skal beskyttes mod beskadigelse eller havari? |
| --- | --- |

5-3:

Skal artikel 5, stk. 2, andet punktum, litra a), i forordning (EF) nr. 715/2007 fortolkes og anvendes således, at også andre komponenter i køretøjet, navnlig de komponenter i udstødningssystemet, der er placeret efter motoren, skal beskyttes mod beskadigelse eller havari?

6.   Retsvirkninger og sanktioner som følge af overtrædelse af EU-retten

| 6-1: | Skal artikel 4, stk. 1, andet afsnit, artikel 4, stk. 2, andet afsnit, artikel 5, stk. 1 og stk. 2, samt artikel 13 i forordning (EF) nr. 715/2007 fortolkes og anvendes således, at de i det mindste også beskytter den økonomiske selvbestemmelsesret for køberen af et køretøj, der ikke opfylder kravene i forordning (EF) nr. 715/2007?
  Såfremt spørgsmål 6-1 besvares benægtende: |
| --- | --- |

6-1:

Skal artikel 4, stk. 1, andet afsnit, artikel 4, stk. 2, andet afsnit, artikel 5, stk. 1 og stk. 2, samt artikel 13 i forordning (EF) nr. 715/2007 fortolkes og anvendes således, at de i det mindste også beskytter den økonomiske selvbestemmelsesret for køberen af et køretøj, der ikke opfylder kravene i forordning (EF) nr. 715/2007?

Såfremt spørgsmål 6-1 besvares benægtende:

| 6-2: | Skal artikel 4, stk. 1, andet afsnit, artikel 4, stk. 2, andet afsnit, artikel 5, stk. 1 og stk. 2, samt artikel 13 i forordning (EF) nr. 715/2007 fortolkes og anvendes således, at medlemsstaterne skal fastsætte en sanktionsmekanisme, som af hensyn til princippet om effet utile giver køberne af køretøjerne ret til at anlægge sag med henblik på håndhævelse af den markedsregulerende EU-lovgivning? |
| --- | --- |

6-2:

Skal artikel 4, stk. 1, andet afsnit, artikel 4, stk. 2, andet afsnit, artikel 5, stk. 1 og stk. 2, samt artikel 13 i forordning (EF) nr. 715/2007 fortolkes og anvendes således, at medlemsstaterne skal fastsætte en sanktionsmekanisme, som af hensyn til princippet om effet utile giver køberne af køretøjerne ret til at anlægge sag med henblik på håndhævelse af den markedsregulerende EU-lovgivning?

| 6-3: | a) | Skal kravet om, at »sanktionerne skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning« som omhandlet i artikel 13, stk. 1, andet punktum, i forordning (EF) nr. 715/2007 fortolkes således, at det tab, som køberen af køretøjet normativt har lidt, ikke kan opbruges eller mindskes af den faktiske mulighed for at benytte et køretøj, som ikke er i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 715/2007? |
| --- | --- | --- |

6-3:

a)

Skal kravet om, at »sanktionerne skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning« som omhandlet i artikel 13, stk. 1, andet punktum, i forordning (EF) nr. 715/2007 fortolkes således, at det tab, som køberen af køretøjet normativt har lidt, ikke kan opbruges eller mindskes af den faktiske mulighed for at benytte et køretøj, som ikke er i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 715/2007?

| b) | Kræver princippet om effet utile, som er iboende i EU-retten, at kravet om, at »sanktionerne skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning« som omhandlet i artikel 13, stk. 1, andet punktum, i forordning (EF) nr. 715/2007, skal differentieres alt efter, om overtrædelsen i henhold til artikel 13, stk. 2, i forordning (EF) nr. 715/2007 er sket forsætligt eller kun uagtsomt, og kun i sidstnævnte tilfælde begrunder modregning af den faktiske mulighed for at anvende det købte køretøj? |
| --- | --- |

b)

Kræver princippet om effet utile, som er iboende i EU-retten, at kravet om, at »sanktionerne skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning« som omhandlet i artikel 13, stk. 1, andet punktum, i forordning (EF) nr. 715/2007, skal differentieres alt efter, om overtrædelsen i henhold til artikel 13, stk. 2, i forordning (EF) nr. 715/2007 er sket forsætligt eller kun uagtsomt, og kun i sidstnævnte tilfælde begrunder modregning af den faktiske mulighed for at anvende det købte køretøj?

| c) | Skal kravet om, at »sanktionerne skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning« som omhandlet i artikel 13, stk. 1, andet punktum, i forordning (EF) nr. 715/2007 fortolkes således, at fabrikanten af køretøjet også i tilfælde af en modregning af fordele skal yde økonomisk erstatning for værdien af anvendelsen af den anvendte kapital, modydelsen, dvs. skal forrente denne? |
| --- | --- |

c)

Skal kravet om, at »sanktionerne skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning« som omhandlet i artikel 13, stk. 1, andet punktum, i forordning (EF) nr. 715/2007 fortolkes således, at fabrikanten af køretøjet også i tilfælde af en modregning af fordele skal yde økonomisk erstatning for værdien af anvendelsen af den anvendte kapital, modydelsen, dvs. skal forrente denne?

| d) | Skal kravet om, at »sanktionerne skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning« som omhandlet i artikel 13, stk. 1, andet punktum, i forordning (EF) nr. 715/2007 fortolkes således, at fabrikanten af et køretøj, som ikke er i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 715/2007, i hvert fald fra det tidspunkt, hvor køberen første gang for alvor opfordrer ham til at tage varen tilbage, ikke skal have mulighed for at påberåbe sig modregning af den faktiske mulighed for at anvende køretøjet i modydelsen? |
| --- | --- |

d)

Skal kravet om, at »sanktionerne skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning« som omhandlet i artikel 13, stk. 1, andet punktum, i forordning (EF) nr. 715/2007 fortolkes således, at fabrikanten af et køretøj, som ikke er i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 715/2007, i hvert fald fra det tidspunkt, hvor køberen første gang for alvor opfordrer ham til at tage varen tilbage, ikke skal have mulighed for at påberåbe sig modregning af den faktiske mulighed for at anvende køretøjet i modydelsen?

| 6-4: | Skal artikel 18, stk. 1, og artikel 26, stk. 1, i direktiv 2007/46/EF (2) fortolkes og anvendes således, at fabrikanten tilsidesætter sin pligt til at levere en gyldig typeattest i henhold til artikel 18, stk. 1, i direktiv 2007/46/EF, hvis han har monteret en ulovlig manipulationsanordning som omhandlet i artikel 5, stk. 2, i forordning (EF) nr. 715/2007 i købetøjet, og at markedsføringen af et sådant køretøj er i strid med forbuddet mod salg af et køretøj uden gyldig typeattest i henhold til artikel 26, stk. 1, i direktiv 2007/46/EF? |
| --- | --- |

6-4:

Skal artikel 18, stk. 1, og artikel 26, stk. 1, i direktiv 2007/46/EF (2) fortolkes og anvendes således, at fabrikanten tilsidesætter sin pligt til at levere en gyldig typeattest i henhold til artikel 18, stk. 1, i direktiv 2007/46/EF, hvis han har monteret en ulovlig manipulationsanordning som omhandlet i artikel 5, stk. 2, i forordning (EF) nr. 715/2007 i købetøjet, og at markedsføringen af et sådant køretøj er i strid med forbuddet mod salg af et køretøj uden gyldig typeattest i henhold til artikel 26, stk. 1, i direktiv 2007/46/EF?

| 6-5: | Er det hensigt og formål med forordning (EF) nr. 715/2007 samt direktiv 2007/46/EF, at grænseværdierne, der er fastlagt i bilag I til forordning (EF) nr. 715/2007, henholdsvis typeattesten som omhandlet i artikel 18, stk. 1, i direktiv 2007/46/EF, sammenholdt med forordning (EF) nr. 385/2009 (3), stifter rettigheder til beskyttelse af køber, således at overtrædelse af de kvalitetsbegrundende grænseværdier i forordningen, henholdsvis af godkendelsesreglerne, EU-retligt udelukker en modregning af fordele ved brug ved tilbagelevering af køretøjet til producenten? |
| --- | --- |

6-5:

Er det hensigt og formål med forordning (EF) nr. 715/2007 samt direktiv 2007/46/EF, at grænseværdierne, der er fastlagt i bilag I til forordning (EF) nr. 715/2007, henholdsvis typeattesten som omhandlet i artikel 18, stk. 1, i direktiv 2007/46/EF, sammenholdt med forordning (EF) nr. 385/2009 (3), stifter rettigheder til beskyttelse af køber, således at overtrædelse af de kvalitetsbegrundende grænseværdier i forordningen, henholdsvis af godkendelsesreglerne, EU-retligt udelukker en modregning af fordele ved brug ved tilbagelevering af køretøjet til producenten?

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 715/2007 af 20.6.2007 om typegodkendelse af motorkøretøjer med hensyn til emissioner fra lette personbiler og lette erhvervskøretøjer (Euro 5 og Euro 6), om adgang til reparations- og vedligeholdelsesinformationer om køretøjer (EUT 2007, L 171, s. 1).

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/46/EF af 5.9.2007 om fastlæggelse af en ramme for godkendelse af motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil samt af systemer, komponenter og separate tekniske enheder til sådanne køretøjer (Rammedirektiv) (EUT 2007, L 263, s. 1)

(3)  Kommissionens forordning (EF) nr. 385/2009 af 7.5.2009 om erstatning af bilag IX til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/46/EF om fastlæggelse af en ramme for godkendelse af motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil samt af systemer, komponenter og separate tekniske enheder til sådanne køretøjer (rammedirektiv) (EUT 2009, L 118, s. 13)

---

| 21.12.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 443/8 |
| --- | --- | --- | --- |

21.12.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 443/8

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Supremo Tribunal Administrativo (Portugal) den 22. september 2020 — Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas IP (IFAP) mod LM

(Sag C-447/20)

(2020/C 443/09)

Processprog: portugisisk

Den forelæggende ret

Supremo Tribunal Administrativo

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas IP (IFAP)

Sagsøgt: LM

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Er artikel 3, stk. 1, i forordning nr. 2988/95 (1) til hinder for en national bestemmelse, der pålægger tilskudsmodtageren at anlægge sag ved den kompetente domstol til prøvelse af den afgørelse, hvorved der træffes bestemmelse om tilbagebetaling af beløb, der er udbetalt med urette som følge af en uregelmæssighed, idet en sådan afgørelse i modsat fald ville blive endelig [...], hvis der ikke blev anlagt sag inden for den fastsatte frist (dvs. når modtageren ikke inden for den fastsatte frist har gjort brug af sin indsigelsesret i henhold til national ret), og der ville kunne kræves tilbagebetaling af det uretmæssigt udbetalte beløb i overensstemmelse med de regler og frister, der er fastsat i national lovgivning? |
| --- | --- |

1)

Er artikel 3, stk. 1, i forordning nr. 2988/95 (1) til hinder for en national bestemmelse, der pålægger tilskudsmodtageren at anlægge sag ved den kompetente domstol til prøvelse af den afgørelse, hvorved der træffes bestemmelse om tilbagebetaling af beløb, der er udbetalt med urette som følge af en uregelmæssighed, idet en sådan afgørelse i modsat fald ville blive endelig [...], hvis der ikke blev anlagt sag inden for den fastsatte frist (dvs. når modtageren ikke inden for den fastsatte frist har gjort brug af sin indsigelsesret i henhold til national ret), og der ville kunne kræves tilbagebetaling af det uretmæssigt udbetalte beløb i overensstemmelse med de regler og frister, der er fastsat i national lovgivning?

| 2) | Er artikel 3, stk. 1, i forordning nr. 2988/95 til hinder for en national bestemmelse, hvorefter en tilskudsmodtager ikke kan påberåbe sig, at fristen på fire eller otte år i forbindelse med en procedure for tvangsinddrivelse, der er indledt mod denne, er udløbet, idet dette spørgsmål kun kan vurderes inden for rammerne af et søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelsen om tilbagebetaling af beløb, der er opkrævet med urette på grundlag af en konstateret uregelmæssighed?
  Såfremt disse spørgsmål besvares benægtende: |
| --- | --- |

2)

Er artikel 3, stk. 1, i forordning nr. 2988/95 til hinder for en national bestemmelse, hvorefter en tilskudsmodtager ikke kan påberåbe sig, at fristen på fire eller otte år i forbindelse med en procedure for tvangsinddrivelse, der er indledt mod denne, er udløbet, idet dette spørgsmål kun kan vurderes inden for rammerne af et søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelsen om tilbagebetaling af beløb, der er opkrævet med urette på grundlag af en konstateret uregelmæssighed?

Såfremt disse spørgsmål besvares benægtende:

| 3) | Skal den frist på tre år, der er fastsat i artikel 3, stk. 2, i forordning nr. 2988/95, anses for at være forældelsesfristen for den gæld, der følger af en afgørelse, hvorved der kræves tilbagebetaling af beløb, som er modtaget med urette på grund af uregelmæssigheder ved finansieringen? Begynder denne frist at løbe fra datoen for vedtagelsen af den pågældende afgørelse? |
| --- | --- |

3)

Skal den frist på tre år, der er fastsat i artikel 3, stk. 2, i forordning nr. 2988/95, anses for at være forældelsesfristen for den gæld, der følger af en afgørelse, hvorved der kræves tilbagebetaling af beløb, som er modtaget med urette på grund af uregelmæssigheder ved finansieringen? Begynder denne frist at løbe fra datoen for vedtagelsen af den pågældende afgørelse?

| 4) | Er artikel 3 i forordning nr. 2988/95 [til hinder for] nationale bestemmelser, hvorefter den frist på tre år, der er fastsat for forældelse af den gæld, der opstår ved afgørelsen om tilbagebetaling af beløb, der er modtaget med urette som følge af uregelmæssigheder ved finansieringen, skal begynde at løbe fra datoen for vedtagelsen af denne afgørelse og skal afbrydes ved meddelelse om indledning af en procedure for tvangsinddrivelse af disse beløb, idet den suspenderes, indtil der i tilfælde af klage, anfægtelse, appel eller indsigelse er truffet en endelig afgørelse, der afslutter sagen, når de fastlægger suspensionen af gældsinddrivelsen? |
| --- | --- |

4)

Er artikel 3 i forordning nr. 2988/95 [til hinder for] nationale bestemmelser, hvorefter den frist på tre år, der er fastsat for forældelse af den gæld, der opstår ved afgørelsen om tilbagebetaling af beløb, der er modtaget med urette som følge af uregelmæssigheder ved finansieringen, skal begynde at løbe fra datoen for vedtagelsen af denne afgørelse og skal afbrydes ved meddelelse om indledning af en procedure for tvangsinddrivelse af disse beløb, idet den suspenderes, indtil der i tilfælde af klage, anfægtelse, appel eller indsigelse er truffet en endelig afgørelse, der afslutter sagen, når de fastlægger suspensionen af gældsinddrivelsen?

---

(1)  Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 af 18.12.1995 om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser (EFT 1995, L 312, s. 1).

---

| 21.12.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 443/9 |
| --- | --- | --- | --- |

21.12.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 443/9

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Supremo Tribunal Administrativo (Portugal) den 22. september 2020 — Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas IP (IFAP) mod BD og Autoridade Tributária e Aduaneira

(Sag C-448/20)

(2020/C 443/10)

Processprog: portugisisk

Den forelæggende ret

Supremo Tribunal Administrativo

Parter i hovedsagen

Appellant: Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas IP (IFAP)

Indstævnte: BD og Autoridade Tributária e Aduaneira

Præjudicielle spørgsmål

| I. | Er artikel 3, stk. 1, i forordning nr. 2988/95 (1) til hinder for en national bestemmelse, der pålægger tilskudsmodtageren at anlægge sag ved den kompetente domstol til prøvelse af den afgørelse, hvorved der træffes bestemmelse om tilbagebetaling af beløb, der er udbetalt med urette som følge af en uregelmæssighed, idet en sådan afgørelse i modsat fald ville blive endelig, hvis der ikke blev anlagt sag inden for den fastsatte frist (dvs. når modtageren ikke inden for den fastsatte frist har gjort brug af sin indsigelsesret i henhold til national ret), og der ville kunne kræves tilbagebetaling af det uretmæssigt udbetalte beløb i overensstemmelse med de regler og frister, der er fastsat i national lovgivning? |
| --- | --- |

I.

Er artikel 3, stk. 1, i forordning nr. 2988/95 (1) til hinder for en national bestemmelse, der pålægger tilskudsmodtageren at anlægge sag ved den kompetente domstol til prøvelse af den afgørelse, hvorved der træffes bestemmelse om tilbagebetaling af beløb, der er udbetalt med urette som følge af en uregelmæssighed, idet en sådan afgørelse i modsat fald ville blive endelig, hvis der ikke blev anlagt sag inden for den fastsatte frist (dvs. når modtageren ikke inden for den fastsatte frist har gjort brug af sin indsigelsesret i henhold til national ret), og der ville kunne kræves tilbagebetaling af det uretmæssigt udbetalte beløb i overensstemmelse med de regler og frister, der er fastsat i national lovgivning?

| II. | Er artikel 3, stk. 1, i forordning nr. 2988/95 til hinder for en national bestemmelse, hvorefter en tilskudsmodtager ikke kan påberåbe sig, at fristen på fire eller otte år i forbindelse med en procedure for tvangsfuldbyrdelse, der er indledt mod denne, er udløbet, idet dette spørgsmål kun kan vurderes inden for rammerne af et søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelsen om tilbagebetaling af beløb, der er opkrævet med urette på grundlag af en konstateret uregelmæssighed?
  Såfremt de ovennævnte præjudicielle spørgsmål besvares benægtende, har den forelæggende ret stillet yderligere to spørgsmål: |
| --- | --- |

II.

Er artikel 3, stk. 1, i forordning nr. 2988/95 til hinder for en national bestemmelse, hvorefter en tilskudsmodtager ikke kan påberåbe sig, at fristen på fire eller otte år i forbindelse med en procedure for tvangsfuldbyrdelse, der er indledt mod denne, er udløbet, idet dette spørgsmål kun kan vurderes inden for rammerne af et søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelsen om tilbagebetaling af beløb, der er opkrævet med urette på grundlag af en konstateret uregelmæssighed?

Såfremt de ovennævnte præjudicielle spørgsmål besvares benægtende, har den forelæggende ret stillet yderligere to spørgsmål:

| III. | Skal den frist på tre år, der er fastsat i artikel 3, stk. 2, i forordning nr. 2988/95, anses for at være forældelsesfristen for den gæld, der følger af en afgørelse, hvorved der kræves tilbagebetaling af beløb, som er modtaget med urette på grund af uregelmæssigheder ved finansieringen? Begynder denne frist at løbe fra datoen for vedtagelsen af den pågældende afgørelse? |
| --- | --- |

III.

Skal den frist på tre år, der er fastsat i artikel 3, stk. 2, i forordning nr. 2988/95, anses for at være forældelsesfristen for den gæld, der følger af en afgørelse, hvorved der kræves tilbagebetaling af beløb, som er modtaget med urette på grund af uregelmæssigheder ved finansieringen? Begynder denne frist at løbe fra datoen for vedtagelsen af den pågældende afgørelse?

| IV. | Er artikel 3 i forordning nr. 2988/95 [til hinder for] nationale bestemmelser, hvorefter den frist på tre år, der er fastsat for forældelse af den gæld, der opstår ved afgørelsen om tilbagebetaling af beløb, der er modtaget med urette som følge af uregelmæssigheder ved finansieringen, skal begynde at løbe fra datoen for vedtagelsen af denne afgørelse og skal afbrydes ved meddelelse om indledning af en procedure for tvangsinddrivelse af disse beløb, idet den suspenderes, indtil der i tilfælde af klage, anfægtelse, appel eller indsigelse er truffet en endelig afgørelse, der afslutter sagen, når de fastlægger suspensionen af gældsinddrivelsen? |
| --- | --- |

IV.

Er artikel 3 i forordning nr. 2988/95 [til hinder for] nationale bestemmelser, hvorefter den frist på tre år, der er fastsat for forældelse af den gæld, der opstår ved afgørelsen om tilbagebetaling af beløb, der er modtaget med urette som følge af uregelmæssigheder ved finansieringen, skal begynde at løbe fra datoen for vedtagelsen af denne afgørelse og skal afbrydes ved meddelelse om indledning af en procedure for tvangsinddrivelse af disse beløb, idet den suspenderes, indtil der i tilfælde af klage, anfægtelse, appel eller indsigelse er truffet en endelig afgørelse, der afslutter sagen, når de fastlægger suspensionen af gældsinddrivelsen?

---

(1)  Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 af 18.12.1995 om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser (EFT 1995, L 312, s. 1)

---

| 21.12.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 443/10 |
| --- | --- | --- | --- |

21.12.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 443/10

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Rechtbank Den Haag, tingstedet i Utrecht (Nederlandene) den 15. september 2020 — X mod Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

(Sag C-459/20)

(2020/C 443/11)

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

Rechtbank Den Haag, tingstedet i Utrecht

Parter i hovedsagen

Sagsøger: X

Sagsøgt: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid (statssekretæren for retlige anliggender og sikkerhed

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal artikel 20 TEUF fortolkes således, at den er til hinder for, at en tredjelandsstatsborger, der forsørger sit mindreårige barn, der er EU-borger, nægtes ret til ophold i den medlemsstat, hvor den mindreårige er statsborger, når den mindreårige EU-borger i relation til tredjelandsstatsborgeren befinder sig i et faktisk afhængighedsforhold, og den mindreårige EU-borger befinder sig uden for medlemsstatens eller EU’s område og aldrig har befundet sig på EU’s område, hvorved den mindreårige EU-borger faktisk nægtes adgang til EU’s område? |
| --- | --- |

1)

Skal artikel 20 TEUF fortolkes således, at den er til hinder for, at en tredjelandsstatsborger, der forsørger sit mindreårige barn, der er EU-borger, nægtes ret til ophold i den medlemsstat, hvor den mindreårige er statsborger, når den mindreårige EU-borger i relation til tredjelandsstatsborgeren befinder sig i et faktisk afhængighedsforhold, og den mindreårige EU-borger befinder sig uden for medlemsstatens eller EU’s område og aldrig har befundet sig på EU’s område, hvorved den mindreårige EU-borger faktisk nægtes adgang til EU’s område?

| 2) | (a) | Skal (mindreårige) EU-borgere have en interesse i at udøve de rettigheder, de har på grundlag af EU-borgerskabet, eller skal de godtgøre en sådan interesse? |
| --- | --- | --- |

2)

(a)

Skal (mindreårige) EU-borgere have en interesse i at udøve de rettigheder, de har på grundlag af EU-borgerskabet, eller skal de godtgøre en sådan interesse?

| (b) | Kan det i denne forbindelse spille en rolle, at mindreårige EU-borgere som regel ikke selvstændigt kan gøre rettigheder gældende og ikke selv kan bestemme deres opholdssted, men i så henseende er afhængige af deres forældre, og at dette kan medføre, at der på vegne af en mindreårig EU-borger gøres krav på, at denne udøver sine rettigheder som EU-borger, mens dette måske er i strid med andre hensyn som omhandlet i blandt andet Chavez-Vilchez-dommen (1)? |
| --- | --- |

(b)

Kan det i denne forbindelse spille en rolle, at mindreårige EU-borgere som regel ikke selvstændigt kan gøre rettigheder gældende og ikke selv kan bestemme deres opholdssted, men i så henseende er afhængige af deres forældre, og at dette kan medføre, at der på vegne af en mindreårig EU-borger gøres krav på, at denne udøver sine rettigheder som EU-borger, mens dette måske er i strid med andre hensyn som omhandlet i blandt andet Chavez-Vilchez-dommen (1)?

| (c) | Er disse rettigheder ubetingede i den forstand, at de ikke må mødes med hindringer, eller at den medlemsstat, i hvilken den (mindreårige) har statsborgerskab, selv er omfattet af en positiv forpligtelse til at muliggøre udøvelse af disse rettigheder? |
| --- | --- |

(c)

Er disse rettigheder ubetingede i den forstand, at de ikke må mødes med hindringer, eller at den medlemsstat, i hvilken den (mindreårige) har statsborgerskab, selv er omfattet af en positiv forpligtelse til at muliggøre udøvelse af disse rettigheder?

| 3) | (a) | Skal der ved bedømmelsen af, om der er tale om et afhængighedsforhold som omhandlet i punkt I, lægges afgørende vægt på det spørgsmål, om forælderen, tredjelandsstatsborgeren, før sin ansøgning om opholdsret eller før afgørelsen om afslag på opholdsret blev truffet eller før det tidspunkt, hvor en national retsinstans skal træffe afgørelse i en på grund af dette afslag indledt juridisk procedure, varetog den daglige omsorg for den mindreårige EU-borger, eller om der findes andre, som tidligere har påtaget sig denne omsorg og/eller kan fortsætte hermed? |
| --- | --- | --- |

3)

(a)

Skal der ved bedømmelsen af, om der er tale om et afhængighedsforhold som omhandlet i punkt I, lægges afgørende vægt på det spørgsmål, om forælderen, tredjelandsstatsborgeren, før sin ansøgning om opholdsret eller før afgørelsen om afslag på opholdsret blev truffet eller før det tidspunkt, hvor en national retsinstans skal træffe afgørelse i en på grund af dette afslag indledt juridisk procedure, varetog den daglige omsorg for den mindreårige EU-borger, eller om der findes andre, som tidligere har påtaget sig denne omsorg og/eller kan fortsætte hermed?

| (b) | Kan det herved kræves, at den mindreårige EU-borger, for at denne faktisk kan udøve sine rettigheder som EU-borger, flytter til EU’s område til sin anden forælder, der er EU-borger, men som muligvis ikke længere har forældremyndigheden over den mindreårige? |
| --- | --- |

(b)

Kan det herved kræves, at den mindreårige EU-borger, for at denne faktisk kan udøve sine rettigheder som EU-borger, flytter til EU’s område til sin anden forælder, der er EU-borger, men som muligvis ikke længere har forældremyndigheden over den mindreårige?

| (c) | Har det i bekræftende fald nogen betydning, om denne forælder ikke har forældremyndigheden og/eller ikke båret den retlige, økonomiske og følelsesmæssige forsørgelse og ikke er beredt til at påtage sin denne forsørgelse af den mindreårige? |
| --- | --- |

(c)

Har det i bekræftende fald nogen betydning, om denne forælder ikke har forældremyndigheden og/eller ikke båret den retlige, økonomiske og følelsesmæssige forsørgelse og ikke er beredt til at påtage sin denne forsørgelse af den mindreårige?

| (d) | Såfremt det fastslås, at forælderen, tredjelandsstatsborgeren, alene har forældremyndigheden over den mindreårige EU-borger, betyder dette da, at spørgsmålet om den retlige, økonomiske og/eller følelsesmæssige forsørgelse, skal tillægges mindre vægt? |
| --- | --- |

(d)

Såfremt det fastslås, at forælderen, tredjelandsstatsborgeren, alene har forældremyndigheden over den mindreårige EU-borger, betyder dette da, at spørgsmålet om den retlige, økonomiske og/eller følelsesmæssige forsørgelse, skal tillægges mindre vægt?

---

(1)  C-133/15, EU:C:2017:354.

---

| 21.12.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 443/11 |
| --- | --- | --- | --- |

21.12.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 443/11

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesgerichtshof (Tyskland) den 24. september 2020 — TU og RE mod Google LLC

(Sag C-460/20)

(2020/C 443/12)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Bundesgerichtshof

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: TU og RE

Sagsøgt: Google LLC

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Er det foreneligt med den registreredes ret til respekt for sit privatliv (artikel 7 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder) og til beskyttelse af personoplysninger, der vedrører den pågældende (chartrets artikel 8), hvis der ved den afvejning af modstridende rettigheder og interesser i medfør af chartrets artikel 7, 8, 11 og 16, som i henhold til artikel 17, stk. 3, litra a), i forordning (EU) 2016/679 (1) skal foretages i forbindelse med en prøvelse af vedkommendes anmodning til den dataansvarlige for en internetsøgetjeneste om fjernelse af links, i en situation, hvor det link, som anmodningen om fjernelse vedrører, leder til indhold, som indeholder erklæringer om fakta og værdidomme baseret på erklæringer om fakta, hvis sandhed bestrides af den registrerede, og hvor indholdets lovlighed afhænger af sandhedsværdien af de deri indeholdte erklæringer om fakta, også lægges afgørende vægt på, om den registrerede på rimelig måde — f.eks. ved et fogedforbud — kan opnå retsbeskyttelse over for indholdsudbyderen og dermed nå en i det mindste foreløbig afklaring af spørgsmålet om sandhedsværdien af det indhold, som den søgemaskineansvarlige formidler? |
| --- | --- |

1)

Er det foreneligt med den registreredes ret til respekt for sit privatliv (artikel 7 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder) og til beskyttelse af personoplysninger, der vedrører den pågældende (chartrets artikel 8), hvis der ved den afvejning af modstridende rettigheder og interesser i medfør af chartrets artikel 7, 8, 11 og 16, som i henhold til artikel 17, stk. 3, litra a), i forordning (EU) 2016/679 (1) skal foretages i forbindelse med en prøvelse af vedkommendes anmodning til den dataansvarlige for en internetsøgetjeneste om fjernelse af links, i en situation, hvor det link, som anmodningen om fjernelse vedrører, leder til indhold, som indeholder erklæringer om fakta og værdidomme baseret på erklæringer om fakta, hvis sandhed bestrides af den registrerede, og hvor indholdets lovlighed afhænger af sandhedsværdien af de deri indeholdte erklæringer om fakta, også lægges afgørende vægt på, om den registrerede på rimelig måde — f.eks. ved et fogedforbud — kan opnå retsbeskyttelse over for indholdsudbyderen og dermed nå en i det mindste foreløbig afklaring af spørgsmålet om sandhedsværdien af det indhold, som den søgemaskineansvarlige formidler?

| 2) | Skal der i tilfælde af en anmodning om fjernelse af links til den dataansvarlige for en internetsøgetjeneste, som ved en navnesøgning søger efter billeder af fysiske personer, som tredjeparter har lagt ud på internettet i sammenhæng med personens navn, og som viser de fundne billeder som miniaturebilleder (»thumbnails«) i sin resultatoversigt, i forbindelse med den afvejning af modstridende rettigheder og interesser i medfør af chartrets artikel 7, 8, 11 og 16, som skal foretages i henhold til artikel 12, litra b), og artikel 14, stk. 1, litra a), i direktiv 95/46/EF (2) / artikel 17, stk. 1, litra a), i den generelle forordning om databeskyttelse tages afgørende hensyn til konteksten for tredjepartens oprindelige offentliggørelse, også når der ved søgemaskinens visning af miniaturebilledet ganske vist linkes til tredjepartens webside, men denne ikke konkret nævnes, og internetsøgetjenesten ikke også viser den kontekst, der fremgår af websiden? |
| --- | --- |

2)

Skal der i tilfælde af en anmodning om fjernelse af links til den dataansvarlige for en internetsøgetjeneste, som ved en navnesøgning søger efter billeder af fysiske personer, som tredjeparter har lagt ud på internettet i sammenhæng med personens navn, og som viser de fundne billeder som miniaturebilleder (»thumbnails«) i sin resultatoversigt, i forbindelse med den afvejning af modstridende rettigheder og interesser i medfør af chartrets artikel 7, 8, 11 og 16, som skal foretages i henhold til artikel 12, litra b), og artikel 14, stk. 1, litra a), i direktiv 95/46/EF (2) / artikel 17, stk. 1, litra a), i den generelle forordning om databeskyttelse tages afgørende hensyn til konteksten for tredjepartens oprindelige offentliggørelse, også når der ved søgemaskinens visning af miniaturebilledet ganske vist linkes til tredjepartens webside, men denne ikke konkret nævnes, og internetsøgetjenesten ikke også viser den kontekst, der fremgår af websiden?

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/679 af 27.4.2016 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger og om ophævelse af direktiv 95/46/EF (generel forordning om databeskyttelse (EUT 2016, L 119, s. 1).

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24.10.1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger (EFT 1995, L 281, s. 31)

---

| 21.12.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 443/12 |
| --- | --- | --- | --- |

21.12.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 443/12

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesgerichtshof (Tyskland) den 25. september 2020 — HEITECH AG mod HEITECH Promotion GmbH og RW

(Sag C-466/20)

(2020/C 443/13)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Bundesgerichtshof

Parter i hovedsagen

Sagsøger: HEITECH AG

Sagsøgt: HEITECH Promotion GmbH og RW

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Kan det ikke blot ved en klage, der skal indgives til en myndighed eller en domstol, men også ved en adfærd, der hverken involverer en myndighed eller domstol, udelukkes, at der indtræder passivitet/tålt brug som omhandlet i artikel 9, stk. 1 og 2, i direktiv 2008/95/EF (1) samt artikel 54, stk. 1 og 2, og artikel 111, stk. 2, i forordning (EF) nr. 207/2009 (2)? |
| --- | --- |

1)

Kan det ikke blot ved en klage, der skal indgives til en myndighed eller en domstol, men også ved en adfærd, der hverken involverer en myndighed eller domstol, udelukkes, at der indtræder passivitet/tålt brug som omhandlet i artikel 9, stk. 1 og 2, i direktiv 2008/95/EF (1) samt artikel 54, stk. 1 og 2, og artikel 111, stk. 2, i forordning (EF) nr. 207/2009 (2)?

| 2) | Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende: Udgør et påkrav, hvorved indehaveren af det ældre tegn inden iværksættelse af søgsmål forlanger, at indehaveren af det yngre tegn forpligter sig til at undlade at benytte tegnet og indgår en aftale om betaling af konventionalbod i tilfælde af, at denne forpligtelse overtrædes, en adfærd, der er til hinder for, at der kan opstå passivitet/tålt brug som omhandlet i artikel 9, stk. 1 og 2, i direktiv 2008/95/EF samt artikel 54, stk. 1 og 2, og artikel 111, stk. 2, i forordning (EF) nr. 207/2009? |
| --- | --- |

2)

Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende: Udgør et påkrav, hvorved indehaveren af det ældre tegn inden iværksættelse af søgsmål forlanger, at indehaveren af det yngre tegn forpligter sig til at undlade at benytte tegnet og indgår en aftale om betaling af konventionalbod i tilfælde af, at denne forpligtelse overtrædes, en adfærd, der er til hinder for, at der kan opstå passivitet/tålt brug som omhandlet i artikel 9, stk. 1 og 2, i direktiv 2008/95/EF samt artikel 54, stk. 1 og 2, og artikel 111, stk. 2, i forordning (EF) nr. 207/2009?

| 3) | Er det afgørende tidspunkt ved beregningen af den femårige periode med passivitet/tålt brug som omhandlet i artikel 9, stk. 1 og 2, i direktiv 2008/95/EF samt artikel 54, stk. 1 og 2, og artikel 111, stk. 2, i forordning (EF) nr. 207/2009 i tilfælde af domstolsprøvelse det tidspunkt, hvor søgsmålet indbringes, eller det tidspunkt, hvor den sagsøgte modtager stævningen? Har det i denne forbindelse nogen betydning, at den sagsøgte på grund af forhold, der må tilskrives indehaveren af det ældre varemærke, først modtager stævningen efter udløbet af fristen på fem år? |
| --- | --- |

3)

Er det afgørende tidspunkt ved beregningen af den femårige periode med passivitet/tålt brug som omhandlet i artikel 9, stk. 1 og 2, i direktiv 2008/95/EF samt artikel 54, stk. 1 og 2, og artikel 111, stk. 2, i forordning (EF) nr. 207/2009 i tilfælde af domstolsprøvelse det tidspunkt, hvor søgsmålet indbringes, eller det tidspunkt, hvor den sagsøgte modtager stævningen? Har det i denne forbindelse nogen betydning, at den sagsøgte på grund af forhold, der må tilskrives indehaveren af det ældre varemærke, først modtager stævningen efter udløbet af fristen på fem år?

| 4) | Omfatter fortabelsen af rettigheder i henhold til artikel 9, stk. 1 og 2, i direktiv 2008/95/EF samt artikel 54, stk. 1 og 2, og artikel 111, stk. 2, i forordning (EF) nr. 207/2009 ud over retten til at forlange undladelse af brug af varemærket også afledte varemærkeretlige krav om f.eks. skadeserstatning, oplysninger og destruktion? |
| --- | --- |

4)

Omfatter fortabelsen af rettigheder i henhold til artikel 9, stk. 1 og 2, i direktiv 2008/95/EF samt artikel 54, stk. 1 og 2, og artikel 111, stk. 2, i forordning (EF) nr. 207/2009 ud over retten til at forlange undladelse af brug af varemærket også afledte varemærkeretlige krav om f.eks. skadeserstatning, oplysninger og destruktion?

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/95/EF af 22.10.2008 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om varemærker (EUT 2008, L 299, s. 25).

(2)  Rådets forordning (EF) nr. 207/2009 af 26.2.2009 om EF-varemærker (EFT 2009, L 78, s. 1).

---

| 21.12.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 443/13 |
| --- | --- | --- | --- |

21.12.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 443/13

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Rechtbank Midden-Nederland (Nederlandene) den 29. september 2020 — ZK, i egenskab af JM’s efterfølger, kurator i konkursboet efter BMA Nederland BV mod BMA Braunschweigische Maschinenbauanstalt AG, intervenient: Stichting Belangbehartiging Crediteuren BMA Nederland

(Sag C-498/20)

(2020/C 443/14)

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

Rechtbank Midden-Nederland

Parter i hovedsagen

Sagsøger: ZK, i egenskab af JM’s efterfølger, kurator i konkursboet efter BMA Nederland BV

Sagsøgt: BMA Braunschweigische Maschinenbauanstalt AG

Intervenient: Stichting Belangbehartiging Crediteuren BMA Nederland

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | a. | Skal udtrykket »det sted, hvor skadetilføjelsen er foregået« i artikel 7, nr. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1215/2012 (1) af 12. december 2012 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område (omarbejdning) (herefter Bruxelles Ia-forordningen) fortolkes således, at »stedet for den skadevoldende handling« er etableringsstedet for det selskab, der ikke yder dækning for sine kreditorers fordringer, hvis denne manglende dækning skyldes en tilsidesættelse af moder-moderselskabets pligt til omhu over for disse kreditorer? |
| --- | --- | --- |

1)

a.

Skal udtrykket »det sted, hvor skadetilføjelsen er foregået« i artikel 7, nr. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1215/2012 (1) af 12. december 2012 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område (omarbejdning) (herefter Bruxelles Ia-forordningen) fortolkes således, at »stedet for den skadevoldende handling« er etableringsstedet for det selskab, der ikke yder dækning for sine kreditorers fordringer, hvis denne manglende dækning skyldes en tilsidesættelse af moder-moderselskabets pligt til omhu over for disse kreditorer?

| b. | Skal udtrykket »det sted, hvor skadetilføjelsen er foregået« i artikel 7, nr. 2, i Bruxelles Ia-forordningen fortolkes således, at »det sted, hvor skaden indtræder« er etableringsstedet for det selskab, der ikke yder dækning for sine kreditorers fordringer, hvis denne manglende dækning skyldes en tilsidesættelse af moder- moderselskabets omsorgspligt over for disse kreditorer? |
| --- | --- |

b.

Skal udtrykket »det sted, hvor skadetilføjelsen er foregået« i artikel 7, nr. 2, i Bruxelles Ia-forordningen fortolkes således, at »det sted, hvor skaden indtræder« er etableringsstedet for det selskab, der ikke yder dækning for sine kreditorers fordringer, hvis denne manglende dækning skyldes en tilsidesættelse af moder- moderselskabets omsorgspligt over for disse kreditorer?

| c. | Kræves der yderligere omstændigheder for at begrunde, at det er retten på etableringsstedet for det selskab, der ikke yder dækning, der er kompetent, og hvilke omstændigheder er der i bekræftende fald tale om? |
| --- | --- |

c.

Kræves der yderligere omstændigheder for at begrunde, at det er retten på etableringsstedet for det selskab, der ikke yder dækning, der er kompetent, og hvilke omstændigheder er der i bekræftende fald tale om?

| d. | Er den omstændighed, at den nederlandske kurator i det selskab, der ikke yder dækning for sine kreditorers fordringer, i forbindelse med sin lovbestemte opgave med boets afvikling til fordel for samtlige kreditorer (men ikke ved navns nævnelse) har anlagt sag med påstand om erstatning uden for kontraktforhold, af betydning for fastlæggelsen af den kompetente ret i henhold til Bruxelles Ia-konventionens artikel 7, nr. 2? En sådan sag indebærer, at det ikke er muligt at undersøge de individuelle kreditorers stilling, og at den pågældende tredjemand ikke kan gøre de argumenter gældende over for kurator, som denne part måske kunne have haft til rådighed over for visse individuelle kreditorer. |
| --- | --- |

d.

Er den omstændighed, at den nederlandske kurator i det selskab, der ikke yder dækning for sine kreditorers fordringer, i forbindelse med sin lovbestemte opgave med boets afvikling til fordel for samtlige kreditorer (men ikke ved navns nævnelse) har anlagt sag med påstand om erstatning uden for kontraktforhold, af betydning for fastlæggelsen af den kompetente ret i henhold til Bruxelles Ia-konventionens artikel 7, nr. 2? En sådan sag indebærer, at det ikke er muligt at undersøge de individuelle kreditorers stilling, og at den pågældende tredjemand ikke kan gøre de argumenter gældende over for kurator, som denne part måske kunne have haft til rådighed over for visse individuelle kreditorer.

| e. | Er den omstændighed, at en del af de kreditorer, til hvis fordel kurator har anlagt sagen, har bopæl uden for Den Europæiske Union, af betydning for fastlæggelsen af den kompetente ret i henhold til Bruxelles Ia-forordningens artikel 7, nr. 2? |
| --- | --- |

e.

Er den omstændighed, at en del af de kreditorer, til hvis fordel kurator har anlagt sagen, har bopæl uden for Den Europæiske Union, af betydning for fastlæggelsen af den kompetente ret i henhold til Bruxelles Ia-forordningens artikel 7, nr. 2?

| 2) | Har det for besvarelsen af spørgsmål 1 betydning, hvis der er tale om et krav, der er fremsat af en stiftelse, hvis formål er at varetage de kollektive interesser for de kreditorer, der har lidt skade som omhandlet i spørgsmål 1? Et sådant kollektivt krav medfører, at det under sagens behandling ikke er muligt at fastlægge a) bopælsstedet for de ‘nævnte kreditorer, b) de særlige omstændigheder, der ligger til grund for de individuelle kreditorers krav på selskabet, og c) om der er pligt til at udvise omhu over for de individuelle kreditorer som omhandlet ovenfor, og om denne pligt er blevet tilsidesat. |
| --- | --- |

2)

Har det for besvarelsen af spørgsmål 1 betydning, hvis der er tale om et krav, der er fremsat af en stiftelse, hvis formål er at varetage de kollektive interesser for de kreditorer, der har lidt skade som omhandlet i spørgsmål 1? Et sådant kollektivt krav medfører, at det under sagens behandling ikke er muligt at fastlægge a) bopælsstedet for de ‘nævnte kreditorer, b) de særlige omstændigheder, der ligger til grund for de individuelle kreditorers krav på selskabet, og c) om der er pligt til at udvise omhu over for de individuelle kreditorer som omhandlet ovenfor, og om denne pligt er blevet tilsidesat.

| 3) | Skal artikel 8, nr. 2, i Bruxelles Ia-forordningen fortolkes således, at såfremt den ret, hvor den oprindelige sag blev anlagt, ændrer sin afgørelse af, at den er kompetent med hensyn til kravet, bliver den hermed også automatisk inkompetent med hensyn til de krav, som intervenienten har fremsat? |
| --- | --- |

3)

Skal artikel 8, nr. 2, i Bruxelles Ia-forordningen fortolkes således, at såfremt den ret, hvor den oprindelige sag blev anlagt, ændrer sin afgørelse af, at den er kompetent med hensyn til kravet, bliver den hermed også automatisk inkompetent med hensyn til de krav, som intervenienten har fremsat?

| 4) | a) | Skal artikel 4, stk. 1, i Europa-Parlamentets forordning (EF) nr. 864/2007 (2) af 11. juli 2007 om lovvalgsregler for forpligtelser uden for kontrakt (EUT 2007, L 199, s. 40, herefter Rom II-forordningen) fortolkes således, at »det sted, hvor skaden indtræder« er etableringsstedet for det selskab, der ikke yder dækning for den skade, som dette selskabs kreditorer har lidt ved den nævnte krænkelse af pligten til omhu? |
| --- | --- | --- |

4)

a)

Skal artikel 4, stk. 1, i Europa-Parlamentets forordning (EF) nr. 864/2007 (2) af 11. juli 2007 om lovvalgsregler for forpligtelser uden for kontrakt (EUT 2007, L 199, s. 40, herefter Rom II-forordningen) fortolkes således, at »det sted, hvor skaden indtræder« er etableringsstedet for det selskab, der ikke yder dækning for den skade, som dette selskabs kreditorer har lidt ved den nævnte krænkelse af pligten til omhu?

| b) | Er den omstændighed, at kravene er fremsat af en kurator i forbindelse med sine lovbestemte opgaver vedrørende boets afvikling og af en repræsentant for samtlige kreditorers (men ikke ved navns nævnelse) interesser af betydning for fastlæggelsen af dette sted? |
| --- | --- |

b)

Er den omstændighed, at kravene er fremsat af en kurator i forbindelse med sine lovbestemte opgaver vedrørende boets afvikling og af en repræsentant for samtlige kreditorers (men ikke ved navns nævnelse) interesser af betydning for fastlæggelsen af dette sted?

| c) | Har den omstændighed, at en del af kreditorerne har bopæl uden for EU’s område, betydning for fastlæggelsen af dette sted? |
| --- | --- |

c)

Har den omstændighed, at en del af kreditorerne har bopæl uden for EU’s område, betydning for fastlæggelsen af dette sted?

| d) | Er den omstændighed, at der mellem det nederlandske selskab under konkurs og dets moder-moderselskab var indgået finansieringsaftaler med en værnetingsklausul, hvorefter de tyske retter var kompetente, og tysk ret skulle finde anvendelse, en omstændighed, der bevirker, at BMA AG’s hævdede retsstridige adfærd har en åbenbart nærmere tilknytning til et andet land end Nederlandene som omhandlet i artikel 4, stk. 3, i Rom II-forordningen? |
| --- | --- |

d)

Er den omstændighed, at der mellem det nederlandske selskab under konkurs og dets moder-moderselskab var indgået finansieringsaftaler med en værnetingsklausul, hvorefter de tyske retter var kompetente, og tysk ret skulle finde anvendelse, en omstændighed, der bevirker, at BMA AG’s hævdede retsstridige adfærd har en åbenbart nærmere tilknytning til et andet land end Nederlandene som omhandlet i artikel 4, stk. 3, i Rom II-forordningen?

---

(1)  EUT 2012, L 351, s. 1.

(2)  EUT 2007, L 199, s. 40.

---

| 21.12.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 443/14 |
| --- | --- | --- | --- |

21.12.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 443/14

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Rechtbank Noord-Holland (Nederlandene) den 13. oktober 2020 — P mod Swiss International Air Lines AG

(Sag C-512/20)

(2020/C 443/15)

Processprog: xx

Den forelæggende ret

Rechtbank Noord-Holland

Parter i hovedsagen

Sagsøger: P

Sagsøgt: Swiss International Air Lines AG

Præjudicielt spørgsmål

Når der er tale om direkte tilsluttede flyforbindelser, hvor der mellem afgangen fra en lufthavn, der er beliggende på en medlemsstats område, og ankomsten til en lufthavn, der ligger på et tredjelands område, sker en planlagt mellemlanding i Schweiz med flyskifte, finder Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 261/2004 (1) af 11. februar 2004 om fælles bestemmelser om kompensation og bistand til luftfartspassagerer ved boardingafvisning og ved aflysning eller lange forsinkelser og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 295/91 — henset til artikel 15 i Aftale mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om luftfart af 21. juni 1999 (2) og afgørelse nr. 1/2006 (3) og nr. 1/2017 (4) truffet af udvalget — da også anvendelse på den med afgang fra Schweiz direkte tilsluttede flyforbindelse til et tredjeland?

---

(1)  EUT 2004, L 46, s. 1.

(2)  EFT 2002, L 114, s. 73.

(3)  EUT L 298, s. 23

(4)  EUT L 348, s. 46

---

| 21.12.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 443/15 |
| --- | --- | --- | --- |

21.12.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 443/15

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Městský soud v Praze (Den Tjekkiske Republik) den 20. oktober 2020 — VÍTKOVICE STEEL, a.s. mod Ministerstvo životního prostředí

(Sag C-524/20)

(2020/C 443/16)

Processprog: tjekkisk

Den forelæggende ret

Městský soud v Praze

Parter i hovedsagen

Sagsøger: VÍTKOVICE STEEL, a.s.

Sagsøgt: Ministerstvo životního prostředí

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal der i henhold til artikel 10, stk. 8, i Kommissionens afgørelse 2011/278/EU (1) af 27. april 2011, sammenholdt med bilag I til denne afgørelse, gratistildeles emissionskvoter for perioden 2013-2020 til anlæg, som udfører processer, der anvender oxygenkonvertere, hvor inputtet er flydende jern, som leveres fra et andet anlæg, der tilhører en anden anlægsoperatør, forudsat at det samtidig er sikret, at der ikke sker dobbelttælling eller dobbelttildeling af kvoter beregnet til produktet varmt metal? |
| --- | --- |

1)

Skal der i henhold til artikel 10, stk. 8, i Kommissionens afgørelse 2011/278/EU (1) af 27. april 2011, sammenholdt med bilag I til denne afgørelse, gratistildeles emissionskvoter for perioden 2013-2020 til anlæg, som udfører processer, der anvender oxygenkonvertere, hvor inputtet er flydende jern, som leveres fra et andet anlæg, der tilhører en anden anlægsoperatør, forudsat at det samtidig er sikret, at der ikke sker dobbelttælling eller dobbelttildeling af kvoter beregnet til produktet varmt metal?

| 2) | Såfremt det første spørgsmål besvares benægtende, er artikel 10, stk. 8, i Kommissionens afgørelse 2011/278/EU af 27. april 2011 sammenholdt med bilag I til denne afgørelse ugyldig for så vidt angår produktet varmt metal, henset til, at denne bestemmelse er uforenelig med artikel 2, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF sammenholdt med bilag I til dette direktiv, eventuelt på grund af uforståelighed? |
| --- | --- |

2)

Såfremt det første spørgsmål besvares benægtende, er artikel 10, stk. 8, i Kommissionens afgørelse 2011/278/EU af 27. april 2011 sammenholdt med bilag I til denne afgørelse ugyldig for så vidt angår produktet varmt metal, henset til, at denne bestemmelse er uforenelig med artikel 2, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF sammenholdt med bilag I til dette direktiv, eventuelt på grund af uforståelighed?

| 3) | Såfremt det andet spørgsmål besvares bekræftende er artikel 1, stk. 1, i Kommissionens afgørelse 2013/448/EU (2) af 5. september 2013 for så vidt angår anlægget med identifikatoren CZ-existing-CZ-52-CZ-0102–05 da også ugyldigt for så vidt som der ikke længere er et retsgrundlag? |
| --- | --- |

3)

Såfremt det andet spørgsmål besvares bekræftende er artikel 1, stk. 1, i Kommissionens afgørelse 2013/448/EU (2) af 5. september 2013 for så vidt angår anlægget med identifikatoren CZ-existing-CZ-52-CZ-0102–05 da også ugyldigt for så vidt som der ikke længere er et retsgrundlag?

| 4) | Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende, skal artikel 1, stk. 1, og artikel 1, stk. 2, tredje afsnit, i Kommissionens afgørelse 2013/448/EU af 5. september 2013 for så vidt angår anlægget med identifikatoren CZ-existing-CZ-52-CZ-0102–05 fortolkes således, at disse bestemmelser muliggør tildeling af kvoter beregnet til produktet varmt metal til dette anlæg på baggrund af en ny anmodning fra Den Tjekkiske Republik, såfremt dobbelttælling og dobbelttildeling af kvoter udelukkes? |
| --- | --- |

4)

Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende, skal artikel 1, stk. 1, og artikel 1, stk. 2, tredje afsnit, i Kommissionens afgørelse 2013/448/EU af 5. september 2013 for så vidt angår anlægget med identifikatoren CZ-existing-CZ-52-CZ-0102–05 fortolkes således, at disse bestemmelser muliggør tildeling af kvoter beregnet til produktet varmt metal til dette anlæg på baggrund af en ny anmodning fra Den Tjekkiske Republik, såfremt dobbelttælling og dobbelttildeling af kvoter udelukkes?

| 5) | Såfremt det fjerde spørgsmål besvares benægtende — er artikel 1, stk. 1, i Kommissionens afgørelse 2013/448/EU af 5. september 2013 for så vidt angår anlægget med identifikatoren CZ-existing-CZ-52-CZ-0102–05 ugyldig henset til, at denne bestemmelse er uforenelig med artikel 10, stk. 8, i Kommissionens afgørelse 2011/278/EU af 27. april 2011 sammenholdt med bilag I til denne afgørelse? |
| --- | --- |

5)

Såfremt det fjerde spørgsmål besvares benægtende — er artikel 1, stk. 1, i Kommissionens afgørelse 2013/448/EU af 5. september 2013 for så vidt angår anlægget med identifikatoren CZ-existing-CZ-52-CZ-0102–05 ugyldig henset til, at denne bestemmelse er uforenelig med artikel 10, stk. 8, i Kommissionens afgørelse 2011/278/EU af 27. april 2011 sammenholdt med bilag I til denne afgørelse?

| 6) | Såfremt det tredje, fjerde eller femte spørgsmål besvares bekræftende, hvordan skal en medlemsstats myndighed agere i overensstemmelse med EU-retten, når myndigheden i strid med EU-retten ikke gratistildelte emissionskvoter til operatøren af et anlæg, der udførte processer, der anvendte oxygenkonvertere, når anlægget ikke længere er i drift, og når perioden, som kvoterne blev tildelt i, er udløbet? |
| --- | --- |

6)

Såfremt det tredje, fjerde eller femte spørgsmål besvares bekræftende, hvordan skal en medlemsstats myndighed agere i overensstemmelse med EU-retten, når myndigheden i strid med EU-retten ikke gratistildelte emissionskvoter til operatøren af et anlæg, der udførte processer, der anvendte oxygenkonvertere, når anlægget ikke længere er i drift, og når perioden, som kvoterne blev tildelt i, er udløbet?

---

(1)  Kommissionens afgørelse af 27.4.2011 om fastlæggelse af midlertidige EU-regler for harmoniseret gratistildeling af emissionskvoter i henhold til artikel 10a i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF (meddelt under nummer K(2011) 2772) (EUT 2011, L 130, s. 1).

(2)  Kommissionens afgørelse af 5.9.2013 om nationale gennemførelsesforanstaltninger vedrørende foreløbig gratistildeling af drivhusgasemissionskvoter i overensstemmelse med artikel 11, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF (meddelt under nummer C(2013) 5666) (EUT 2013, L 240, s. 27).

---

| 21.12.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 443/16 |
| --- | --- | --- | --- |

21.12.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 443/16

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Satversmes tiesa (Letland) den 20. oktober 2020 — SIA EUROAPTIEKA mod Ministru kabinets

(Sag C-530/20)

(2020/C 443/17)

Processprog: lettisk

Den forelæggende ret

Satversmes tiesa

Parter i hovedsagen

Sagsøger: SIA EUROAPTIEKA

Den institution, fra hvilken den omtvistede retsakt hidrører: Ministru kabinets

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal de aktiviteter, der er omfattet af den omtvistede bestemmelse, anses for reklame for lægemidler i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i afsnit VIII i direktiv 2001/83/EF (1) (»Reklame«)? |
| --- | --- |

1)

Skal de aktiviteter, der er omfattet af den omtvistede bestemmelse, anses for reklame for lægemidler i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i afsnit VIII i direktiv 2001/83/EF (1) (»Reklame«)?

| 2) | Skal artikel 90 i direktiv 2001/83/EF fortolkes således, at den er til hinder for en medlemsstats lovgivning, der udvider listen over forbudte reklamemetoder og pålægger strengere begrænsninger end dem, der udtrykkeligt er fastsat i direktivets artikel 90? |
| --- | --- |

2)

Skal artikel 90 i direktiv 2001/83/EF fortolkes således, at den er til hinder for en medlemsstats lovgivning, der udvider listen over forbudte reklamemetoder og pålægger strengere begrænsninger end dem, der udtrykkeligt er fastsat i direktivets artikel 90?

| 3) | Skal den i hovedsagen omhandlede lovgivning anses for at begrænse reklame for lægemidler med henblik på at fremme en rationel anvendelse heraf som omhandlet i artikel 87, stk. 3, i direktiv 2001/83/EF? |
| --- | --- |

3)

Skal den i hovedsagen omhandlede lovgivning anses for at begrænse reklame for lægemidler med henblik på at fremme en rationel anvendelse heraf som omhandlet i artikel 87, stk. 3, i direktiv 2001/83/EF?

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/83/EF af 6.11.2001 om oprettelse af en fællesskabskodeks for humanmedicinske lægemidler (EFT 2001, L 311, s. 67)

---

| 21.12.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 443/17 |
| --- | --- | --- | --- |

21.12.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 443/17

---

Appel iværksat den 20. november 2020 af Den Fælles Afviklingsinstans til prøvelse af dom afsagt af Retten (Ottende Udvidede Afdeling) den 23. september 2020 i sag T-411/17, Landesbank Baden-Württemberg mod Den Fælles Afviklingsinstans

(Sag C-621/20 P)

(2020/C 443/18)

Processprog: tysk

Parter

Appellant: Den Fælles Afviklingsinstans (ved K.-Ph. Wojcik, H. Ehlers, P.A. Messina og J. Kerlin, som befuldmægtigede, samt Rechtsanwälte H.-G. Kamann, F. Louis og P. Gey)

De øvrige parter i appelsagen: Landesbank Baden-Württemberg og Europa Kommissionen

Appellanten har nedlagt følgende påstande

| 1. | Rettens dom af 23. september 2020 i sag T-411/17, Landesbank Baden-Württemberg mod Den Fælles Afviklingsinstans (SRB), EU:T:2020:435, ophæves. |
| --- | --- |

1.

Rettens dom af 23. september 2020 i sag T-411/17, Landesbank Baden-Württemberg mod Den Fælles Afviklingsinstans (SRB), EU:T:2020:435, ophæves.

| 2. | Annullationspåstanden forkastes. |
| --- | --- |

2.

Annullationspåstanden forkastes.

| 3. | Indstævnte betaler sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

3.

Indstævnte betaler sagsomkostningerne.

Anbringender og væsentligste argumenter

Det første appelanbringende: Tilsidesættelse af Rettens procesreglement, urigtig gengivelse af beviser og tilsidesættelse af SRB’s ret til en retfærdig rettergang

For det første har SRB gjort gældende, at Retten har fortolket og anvendt procesreglementets artikel 85, stk. 3, forkert, eftersom Retten fandt, at SRB ikke forskriftsmæssigt havde bekræftet autenticiteten af sin afgørelse om beregningen af ex ante-bidrag for 2017 (SRB/ES/SRF/2017/05), idet de beviser, som SRB fremlagde i retsmødet med henblik på at godtgøre den forskriftsmæssige bekræftelse af afgørelsens autenticitet, blev afvist. SRB har i denne forbindelse indledningsvis gjort gældende, at det var begrundet først i retsmødet at fremlægge beviser for, at afgørelsens autenticitet var blevet forskriftsmæssigt bekræftet, eftersom spørgsmålet om den manglende bekræftelse af autenticiteten hverken havde været genstand for den skriftlige forhandling eller var blevet behandlet af Retten i forbindelse med foranstaltninger til sagens tilrettelæggelse eller som led i bevisoptagelsen. SRB har dernæst gjort gældende, at Retten ved at se bort fra disse beviser og ved at fastslå, at disse beviser — forudsat, at de havde kunnet antages til realitetsbehandling — var grundløse, foretog en urigtig gengivelse af de for Retten fremlagte beviser. Idet Retten fastslog, at disse beviser under alle omstændigheder ikke gjorde det muligt at godtgøre en uløselig sammenhæng mellem følgesedlen underskrevet af SRB’s formand og bilaget til den anfægtede afgørelse, tog Retten desuden ikke hensyn til det referencenummer, der fremgår af følgesedlen, som på uløselig vis forbinder denne med den elektroniske sagsakt, som for sit vedkommende indeholder den anfægtede afgørelse og bilaget hertil. Endelig har SRB gjort gældende, at Retten har tilsidesat SRB’s ret til en retfærdig rettergang, idet Retten ikke inden retsmødet rejste spørgsmålet om den manglende bekræftelse af afgørelsens autenticitet, ikke tog imod SRB’s tilbud om at fremlægge yderligere beviser og ikke på noget tidspunkt henledte SRB’s opmærksomhed på, at Retten anså bevismidlerne for at være utilstrækkelige.

Det andet appelanbringende: Tilsidesættelse af artikel 296 TEUF og artikel 47 i chartret om grundlæggende rettigheder

For det andet har SRB gjort gældende, at Retten har overdrevet rækkevidden af kravene i artikel 296 TEUF og artikel 47 i chartret om grundlæggende rettigheder, idet den fastslog, at beregningsmetoden fastsat i artikel 4-7 og 9 i delegeret forordning (EU) 2015/63 (1) samt bilaget hertil er uigennemsigtig, således at den anfægtede afgørelse derfor nødvendigvis ikke kunne være forskriftsmæssigt begrundet, idet Landesbank Baden-Württemberg ikke i fuldt omfang kunne kontrollere beregningens rigtighed. Efter appellantens opfattelse er det ikke lykkedes Retten at bringe disse krav i overensstemmelse med pligten til fortrolighed i medfør af artikel 339 TEUF, som i øvrigt ikke er nævnt i den appellerede dom, eller med andre EU-retlige principper. Delegeret forordning indfører en forholdsmæssig afvejning mellem gennemsigtighedsprincippet, pligten til at overholde tavshedspligten og de øvrige med denne forordning forfulgte formål, navnlig formålet om at opnå et vist målniveau af bidrag til finansiering af Den Fælles Afviklingsfond og om at opkræve bidrag fra alle de pågældende institutter på rimelig og forholdsmæssig vis. SRB har ved begrundelsen af den anfægtede afgørelse overholdt denne retlige ramme forskriftsmæssigt.

---

(1)  Kommissionens delegerede forordning (EU) 2015/63 af 21.10.2014 om supplerende regler til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/59/EU for så vidt angår ex ante -bidrag til afviklingsfinansieringsordninger (EUT 2015, L 11, s. 44).

---

| 21.12.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 443/18 |
| --- | --- | --- | --- |

21.12.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 443/18

---

Kendelse afsagt af Domstolens præsident den 4. oktober 2019 — MG og NH mod Germanwings GmbH (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Amtsgericht Hamburg — Tyskland)

(Sag C-190/19) (1)

(2020/C 443/19)

Processprog: tysk

Domstolens præsident har besluttet, at sagen skal slettes af registret.

---

(1)  EUT C 213 af 24.6.2019.

---

| 21.12.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 443/18 |
| --- | --- | --- | --- |

21.12.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 443/18

---

Kendelse afsagt af Domstolens præsident den 2. oktober 2019 — Europa-Kommissionen mod Republikken Slovenien

(Sag C-413/19) (1)

(2020/C 443/20)

Processprog: slovensk

Domstolens præsident har besluttet, at sagen skal slettes af registret.

---

(1)  EUT C 246 af 22.7.2019.

---

| 21.12.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 443/18 |
| --- | --- | --- | --- |

21.12.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 443/18

---

Kendelse afsagt af Domstolens præsident den 24. oktober 2019 — X mod État belge (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Conseil du Contentieux des Étrangers — Belgien)

(Sag C-671/19) (1)

(2020/C 443/21)

Processprog: fransk

Domstolens præsident har besluttet, at sagen skal slettes af registret.

---

(1)  EUT C 372 af 4.11.2019.

---

Retten

| 21.12.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 443/19 |
| --- | --- | --- | --- |

21.12.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 443/19

---

Rettens dom af 28. oktober 2020 — Ben Ali mod Rådet

(Sag T-151/18) (1)

(Fælles udenrigs — og sikkerhedspolitik - foranstaltninger på baggrund af situationen i Tunesien - foranstaltninger truffet over for personer, der er ansvarlige for uretmæssig tilegnelse af statsmidler, og over for tilknyttede personer og enheder - liste over personer, enheder og organer, som er omfattet af indefrysningen af midler - opretholdelse af sagsøgerens navn på listen - ret til forsvar - ret til en effektiv domstolsbeskyttelse - rimelig sagsbehandlingstid - tilstrækkeligt faktuelt grundlag - søgsmålsfrister - retshjælp - opsættende virkning - antagelse til realitetsbehandling - betingelser)

(2020/C 443/22)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Slim Ben Tijani Ben Haj Hamda Ben Ali (Verneuil-l’Étang, Frankrig) (ved advokat K. Lara)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union (ved S. Lejeune, A. Jaume og V. Piessevaux, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt i henhold til artikel 263 TEUF med påstand om annullation af Rådets afgørelse (FUSP) 2018/141 af 29. januar 2018 om ændring af afgørelse 2011/72/FUSP om restriktive foranstaltninger over for visse personer og enheder på baggrund af situationen i Tunesien (EUT 2018, L 25, s. 38), Rådets afgørelse (FUSP) 2019/135 af 28. januar 2019 om ændring af Rådets afgørelse 2011/72/FUSP om restriktive foranstaltninger over for visse personer og enheder på baggrund af situationen i Tunesien (EUT 2019, L 25, s. 23) og Rådets Afgørelse (FUSP) 2020/117 af 27. januar 2020 om ændring af afgørelse 2011/72/FUSP om restriktive foranstaltninger over for visse personer og enheder på baggrund af situationen i Tunesien (EUT 2020, L 22, s. 31), for så vidt som disse retsakter vedrører sagsøgeren.

Konklusion

| 1) | Rådets afgørelse (FUSP) 2018/141 af 29. januar 2018 om ændring af afgørelse 2011/72/FUSP om restriktive foranstaltninger over for visse personer og enheder på baggrund af situationen i Tunesien og Rådets afgørelse (FUSP) 2019/135 af 28. januar 2019 om ændring af Rådets afgørelse 2011/72/FUSP om restriktive foranstaltninger over for visse personer og enheder på baggrund af situationen i Tunesien annulleres, for så vidt som de vedrører Slim Ben Tijani Ben Haj Hamda Ben Ali. |
| --- | --- |

1)

Rådets afgørelse (FUSP) 2018/141 af 29. januar 2018 om ændring af afgørelse 2011/72/FUSP om restriktive foranstaltninger over for visse personer og enheder på baggrund af situationen i Tunesien og Rådets afgørelse (FUSP) 2019/135 af 28. januar 2019 om ændring af Rådets afgørelse 2011/72/FUSP om restriktive foranstaltninger over for visse personer og enheder på baggrund af situationen i Tunesien annulleres, for så vidt som de vedrører Slim Ben Tijani Ben Haj Hamda Ben Ali.

| 2) | I øvrigt frifindes Rådet for Den Europæiske Union. |
| --- | --- |

2)

I øvrigt frifindes Rådet for Den Europæiske Union.

| 3) | Rådet bærer sine egne omkostninger og betaler de af Slim Ben Tijani Ben Haj Hamda Ben Ali afholdte omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Rådet bærer sine egne omkostninger og betaler de af Slim Ben Tijani Ben Haj Hamda Ben Ali afholdte omkostninger.

---

(1)  EUT C 263 af 5.8.2019.

---

| 21.12.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 443/20 |
| --- | --- | --- | --- |

21.12.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 443/20

---

Rettens dom af 15. oktober 2020 — Zhejiang Jiuli Hi-Tech Metals mod Kommissionen

(Sag T-307/18) (1)

(Dumping - import af visse sømløse rør af rustfrit stål med oprindelse i Kina - indførelse af en endelig antidumpingtold - ret til forsvar - beregning af dumpingmargenen - referenceland - skade - årsagsforbindelse)

(2020/C 443/23)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Zhejiang Jiuli Hi-Tech Metals Co. Ltd (Huzhou, Kina) (ved advokaterne K. Adamantopoulos og P. Billiet)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved A. Demeneix, M. França, N. Kuplewatzky og E. Schmidt, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt i henhold til artikel 263 TEUF med påstand om annullation af Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2018/330 af 5. marts 2018 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af visse sømløse rør af rustfrit stål med oprindelse i Folkerepublikken Kina efter en udløbsundersøgelse i henhold til artikel 11, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/1036 (EUT 2018, L 63, s. 15), for så vidt som den vedrører sagsøgeren.

Konklusion

| 1) | Europa-Kommissionen frifindes. |
| --- | --- |

1)

Europa-Kommissionen frifindes.

| 2) | Zhejiang Jiuli Hi-Tech Metals Co. Ltd betaler sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

2)

Zhejiang Jiuli Hi-Tech Metals Co. Ltd betaler sagsomkostningerne.

---

(1)  EUT C 240 af 9.7.2018.

---

| 21.12.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 443/20 |
| --- | --- | --- | --- |

21.12.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 443/20

---

Rettens dom af 15. oktober 2020 — Coppo Gavazzie m.fl. mod Parlamentet

(Forenede sager T-389/19 — T-394/19, T-397/19, T-398/19, T-403/19, T-404/19, T-406/19, T-407/19, T-409/19 — T-414/19, T-416/19 — T-418/19, T-420/19 — T-422/19, T-425/19 — T-427/19, T-429/19 — T-432/19, T-435/19, T-436/19, T-438/19 — T-442/19, T-444/19 — T-446/19, T-448/19, T-450/19 — T-454/19, T-463/19 og T-465/19) (1)

(Regler for institutionerne - fælles statut for medlemmerne af Europa-Parlamentet - medlemmer af Europa-Parlamentet, der er valgt i italienske valgkredse - afgørelse nr. 14/2018 om pension vedtaget af Ufficio di Presidenza della Camera dei deputati (præsidiet for det italienske deputeretkammer) - ændring af pensionsbeløb for medlemmer af det nationale italienske parlament - tilsvarende ændring foretaget af Europa-Parlamentet af pensionsbeløb for visse tidligere medlemmer af Europa-Parlamentet, der er valgt i Italien - kompetencen hos den institution, der har udstedt retsakten - begrundelsespligt - velerhvervede rettigheder - retssikkerhed - berettiget forventning - ejendomsret - proportionalitet - ligebehandling)

(2020/C 443/24)

Processprog: italiensk

Parter

Sagsøgere: Maria Teresa Coppo Gavazzi (Milano, Italien) og 48 andre sagsøgere, hvis navne er opført i bilaget til dommen (ved advokat M. Merola)

Sagsøgt: Europa-Parlamentet (ved S. Seyr og S. Alves, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt i henhold til artikel 263 TEUF med påstand om annullation af meddelelserne af 11. april 2019 samt, vedrørende sagsøgeren i sag T-465/19, meddelelsen af 11. juni 2019, hvilke meddelelser for alle sagsøgernes vedkommende blev udarbejdet af Europa-Parlamentet og vedrørte tilpasningen af de pensioner, som sagsøgerne har ret til efter ikrafttrædelsen af afgørelse nr. 14/2018 om pension vedtaget af Ufficio di Presidenza della Camera dei deputati (præsidiet for det italienske deputeretkammer) den 1. januar 2019.

Konklusion

| 1) | Sag T-453/19, Panusa mod Parlamentet, afvises. |
| --- | --- |

1)

Sag T-453/19, Panusa mod Parlamentet, afvises.

| 2) | I de øvrige sager frifindes Europa-Parlamentet. |
| --- | --- |

2)

I de øvrige sager frifindes Europa-Parlamentet.

| 3) | Maria Teresa Coppo Gavazzi og de andre sagsøgere, hvis navne er opført i bilaget til dommen, bærer deres egne omkostninger og betaler de omkostninger, som er afholdt af Europa-Parlamentet. |
| --- | --- |

3)

Maria Teresa Coppo Gavazzi og de andre sagsøgere, hvis navne er opført i bilaget til dommen, bærer deres egne omkostninger og betaler de omkostninger, som er afholdt af Europa-Parlamentet.

---

(1)  EUT C 270 af 12.8.2019.

---

| 21.12.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 443/21 |
| --- | --- | --- | --- |

21.12.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 443/21

---

Sag anlagt den 3. oktober 2020 — EMCS mod EASO

(Sag T-621/20)

(2020/C 443/25)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: EMCS Ltd. (Msida, Malta) (ved advokaterne P. Kuypers og N. Groot)

Sagsøgt: Det Europæiske Asylstøttekontor (EASO)

Sagsøgerens påstande

| — | EASO’s afgørelse af 23. juli 2020 vedrørende »Procurement procedure EASO/2020/789, provision of temporary agency workers for EASO in Malta«, som er truffet inden for rammerne af den udbudsprocedure, som er reguleret ved forordning (EU, Euratom) 2018/1046 (1), annulleres, for så vidt som sagsøgerens bud herved blev afvist fra udbud nr. EASO/2020/789. |
| --- | --- |

—

EASO’s afgørelse af 23. juli 2020 vedrørende »Procurement procedure EASO/2020/789, provision of temporary agency workers for EASO in Malta«, som er truffet inden for rammerne af den udbudsprocedure, som er reguleret ved forordning (EU, Euratom) 2018/1046 (1), annulleres, for så vidt som sagsøgerens bud herved blev afvist fra udbud nr. EASO/2020/789.

| — | Den eller de retsakter, hvormed EASO tillod eller tillader andre parter end sagsøgeren til at indgå en rammeaftale i henhold til udbud nr. EASO/2020/789, annulleres. |
| --- | --- |

—

Den eller de retsakter, hvormed EASO tillod eller tillader andre parter end sagsøgeren til at indgå en rammeaftale i henhold til udbud nr. EASO/2020/789, annulleres.

| — | EASO tilpligtes at yde erstatning til sagsøgeren for den skade, som EASO forårsagede ved at forhindre sagsøgeren i at gennemføre rammeaftalen. |
| --- | --- |

—

EASO tilpligtes at yde erstatning til sagsøgeren for den skade, som EASO forårsagede ved at forhindre sagsøgeren i at gennemføre rammeaftalen.

| — | Det Europæiske Asylstøttekontor (EASO) tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Det Europæiske Asylstøttekontor (EASO) tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat fire anbringender.

| 1. | Første anbringende om, at EASO tilsidesatte ligebehandlingsprincippet og princippet om gennemsigtighed, idet udbudsdokumenterne ikke var tilstrækkeligt tydelige, præcise og utvetydige, og EASO kunne og skulle have præciseret udbudsdokumenterne. Selv om sagsøgeren flere gange bad om en præcisering af dokumenterne, undlod EASO dette. EASO gjorde sig derfor bevidst skyldig i en kontinuerlig tilsidesættelse af princippet om gennemsigtighed. |
| --- | --- |

1.

Første anbringende om, at EASO tilsidesatte ligebehandlingsprincippet og princippet om gennemsigtighed, idet udbudsdokumenterne ikke var tilstrækkeligt tydelige, præcise og utvetydige, og EASO kunne og skulle have præciseret udbudsdokumenterne. Selv om sagsøgeren flere gange bad om en præcisering af dokumenterne, undlod EASO dette. EASO gjorde sig derfor bevidst skyldig i en kontinuerlig tilsidesættelse af princippet om gennemsigtighed.

| 2. | Andet anbringende om, at EASO på ulovlig vis og på egen hånd foretog en ny beregning af sagsøgerens økonomiske bud, hvorfor det handlede i strid med sine egne udbudsbetingelser og både Rettens og Domstolens praksis. Efterfølgende baserede EASO sin vurdering af sagsøgerens tilbud på det ændrede beløb. EASO handlede derfor i strid med ligebehandlingsprincippet og princippet om gennemsigtighed. Som følge heraf kunne EASO ikke have nået frem til sin afgørelse om tildeling. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende om, at EASO på ulovlig vis og på egen hånd foretog en ny beregning af sagsøgerens økonomiske bud, hvorfor det handlede i strid med sine egne udbudsbetingelser og både Rettens og Domstolens praksis. Efterfølgende baserede EASO sin vurdering af sagsøgerens tilbud på det ændrede beløb. EASO handlede derfor i strid med ligebehandlingsprincippet og princippet om gennemsigtighed. Som følge heraf kunne EASO ikke have nået frem til sin afgørelse om tildeling.

| 3. | Tredje anbringende om, at EASO tilsidesatte artikel 170, stk. 3, i forordning 2018/1046 ved ikke at angive de relative fordele ved konsortiet i forhold til sagsøgerens bud, selv efter sagsøgeren specifikt anmodede EASO herom. EASO oplyste ikke, hvorfor konsortiets bud fik flere point end sagsøgerens bud, hvilket resulterede i, at sagsøgeren ikke kunne identificere de respektive styrker og svagheder ved sit eget tilbud sammenlignet med konsortiets tilbud. |
| --- | --- |

3.

Tredje anbringende om, at EASO tilsidesatte artikel 170, stk. 3, i forordning 2018/1046 ved ikke at angive de relative fordele ved konsortiet i forhold til sagsøgerens bud, selv efter sagsøgeren specifikt anmodede EASO herom. EASO oplyste ikke, hvorfor konsortiets bud fik flere point end sagsøgerens bud, hvilket resulterede i, at sagsøgeren ikke kunne identificere de respektive styrker og svagheder ved sit eget tilbud sammenlignet med konsortiets tilbud.

| 4. | Fjerde anbringende, vedrørende erstatningskravet, om at sagsøgeren led skade på grund af den tabte fortjeneste, der var en følge af, at rammeaftalen ikke blev indgået. |
| --- | --- |

4.

Fjerde anbringende, vedrørende erstatningskravet, om at sagsøgeren led skade på grund af den tabte fortjeneste, der var en følge af, at rammeaftalen ikke blev indgået.

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) 2018/1046 af 18.7.2018 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget, om ændring af forordning (EU) nr. 1296/2013, (EU) nr. 1301/2013, (EU) nr. 1303/2013, (EU) nr. 1304/2013, (EU) nr. 1309/2013, (EU) nr. 1316/2013, (EU) nr. 223/2014, (EU) nr. 283/2014 og afgørelse nr. 541/2014/EU og om ophævelse af forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 (EUT 2018, L 193, s. 1).

---

| 21.12.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 443/22 |
| --- | --- | --- | --- |

21.12.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 443/22

---

Sag anlagt den 9. oktober 2020 — MV mod Kommissionen

(Sag T-624/20)

(2020/C 443/26)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: MV (ved advokaterne G. Pandey, D. Rovetta og V. Villante)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Annullation af Det Europæiske Personaleudvælgelseskontors (EPSO) afgørelse af 30. juni 2020 om afslag på sagsøgerens klage i henhold til artikel 90, stk. 2, i vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union, indgivet den 27. januar 2020, herunder afslaget på sagsøgerens krav om en erstatning på 50 000 EUR. |
| --- | --- |

—

Annullation af Det Europæiske Personaleudvælgelseskontors (EPSO) afgørelse af 30. juni 2020 om afslag på sagsøgerens klage i henhold til artikel 90, stk. 2, i vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union, indgivet den 27. januar 2020, herunder afslaget på sagsøgerens krav om en erstatning på 50 000 EUR.

| — | Annullation af EPSO’s/udvælgelseskomitéens afgørelse af 29. oktober 2019 om afslag på sagsøgerens anmodning om en fornyet gennemgang af udvælgelseskomitéens afgørelse om ikke at give ham adgang til udvælgelsesprøvens næste fase. |
| --- | --- |

—

Annullation af EPSO’s/udvælgelseskomitéens afgørelse af 29. oktober 2019 om afslag på sagsøgerens anmodning om en fornyet gennemgang af udvælgelseskomitéens afgørelse om ikke at give ham adgang til udvælgelsesprøvens næste fase.

| — | Annullation af afgørelsen af 5. juni 2019 på EPSO’s onlinekonto om ikke at opføre sagsøgeren på den foreløbige liste over tjenestemænd udvalgt med henblik på udvælgelsesprøve EPSO/AD/364/19 — 3 — Sikkerhedsmedarbejdere. |
| --- | --- |

—

Annullation af afgørelsen af 5. juni 2019 på EPSO’s onlinekonto om ikke at opføre sagsøgeren på den foreløbige liste over tjenestemænd udvalgt med henblik på udvælgelsesprøve EPSO/AD/364/19 — 3 — Sikkerhedsmedarbejdere.

| — | Annullation af meddelelse om almindelig udvælgelsesprøve EPSO/AD/364/19 — 3 — Sikkerhedsmedarbejdere, offentliggjort den 24. januar 2019, og af den deraf følgende foreløbige liste over tjenestemænd udvalgt til at deltage i førnævnte udvælgelsesprøve i sin helhed. |
| --- | --- |

—

Annullation af meddelelse om almindelig udvælgelsesprøve EPSO/AD/364/19 — 3 — Sikkerhedsmedarbejdere, offentliggjort den 24. januar 2019, og af den deraf følgende foreløbige liste over tjenestemænd udvalgt til at deltage i førnævnte udvælgelsesprøve i sin helhed.

| — | Endvidere nedlægges følgende påstande:






  — | Indledningsvis fastslås, om fornødent, at vedtægtens artikel 90 er ugyldig og ikke finder anvendelse i denne sag i henhold til artikel 270 TEUF. |
| --- | --- | --- |

—

Endvidere nedlægges følgende påstande:

—

Indledningsvis fastslås, om fornødent, at vedtægtens artikel 90 er ugyldig og ikke finder anvendelse i denne sag i henhold til artikel 270 TEUF.

| — | De bevisoptagelsesforanstaltninger, der er anmodet om i den foreliggende sag, anordnes. |
| --- | --- |

—

De bevisoptagelsesforanstaltninger, der er anmodet om i den foreliggende sag, anordnes.

| — | Kommissionen tilpligtes at bære sine egne omkostninger og betale de af sagsøgeren afholdte omkostninger i nærværende sag. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at bære sine egne omkostninger og betale de af sagsøgeren afholdte omkostninger i nærværende sag.

| — | Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgeren en erstatning på 50 000 EUR for det tab, der er lidt som følge af ovennævnte ulovlige afgørelser. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgeren en erstatning på 50 000 EUR for det tab, der er lidt som følge af ovennævnte ulovlige afgørelser.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat fire anbringender.

| 1. | Første anbringende om, at EPSO/udvælgelseskomitéen anlagde et åbenbart urigtigt skøn ved vurderingen af sagsøgerens erhvervserfaring — tilsidesættelse af bilag II til den omhandlede meddelelse om udvælgelsesprøve, hvori der detaljeret redegøres for den krævede erhvervserfaring. |
| --- | --- |

1.

Første anbringende om, at EPSO/udvælgelseskomitéen anlagde et åbenbart urigtigt skøn ved vurderingen af sagsøgerens erhvervserfaring — tilsidesættelse af bilag II til den omhandlede meddelelse om udvælgelsesprøve, hvori der detaljeret redegøres for den krævede erhvervserfaring.

| 2. | Andet anbringende om tilsidesættelse af artikel 1, 2, 3 og 4 i Rådets forordning nr. 1 af 15. april 1958 (1), af vedtægtens artikel 1d og 28 og af artikel 1, stk. 1, litra f), i bilag III til vedtægten, tilsidesættelse af ligebehandlingsprincippet og princippet om forbud mod forskelsbehandling samt en ulovlighedsindsigelse vedrørende meddelelsen om udvælgelsesprøve i henhold til artikel 277 TEUF. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende om tilsidesættelse af artikel 1, 2, 3 og 4 i Rådets forordning nr. 1 af 15. april 1958 (1), af vedtægtens artikel 1d og 28 og af artikel 1, stk. 1, litra f), i bilag III til vedtægten, tilsidesættelse af ligebehandlingsprincippet og princippet om forbud mod forskelsbehandling samt en ulovlighedsindsigelse vedrørende meddelelsen om udvælgelsesprøve i henhold til artikel 277 TEUF.

| 3. | Tredje anbringende om en ulovlighedsindsigelse i henhold til artikel 277 TEUF vedrørende »Talent Screener«-afsnittet, punkt 2.4 i de generelle regler for almindelige udvælgelsesprøver og artikel 5 i bilag III til vedtægten samt tilsidesættelse af vedtægtens artikel 1, litra d), og artikel 4, 7 og 29. |
| --- | --- |

3.

Tredje anbringende om en ulovlighedsindsigelse i henhold til artikel 277 TEUF vedrørende »Talent Screener«-afsnittet, punkt 2.4 i de generelle regler for almindelige udvælgelsesprøver og artikel 5 i bilag III til vedtægten samt tilsidesættelse af vedtægtens artikel 1, litra d), og artikel 4, 7 og 29.

| 4. | Fjerde anbringende om en ulovlighedsindsigelse i henhold til artikel 277 TEUF vedrørende hele bilag II til den omhandlede meddelelse om udvælgelsesprøve samt tilsidesættelse af vedtægtens artikel 1, litra d). |
| --- | --- |

4.

Fjerde anbringende om en ulovlighedsindsigelse i henhold til artikel 277 TEUF vedrørende hele bilag II til den omhandlede meddelelse om udvælgelsesprøve samt tilsidesættelse af vedtægtens artikel 1, litra d).

---

(1)  Forordning nr. 1 af 15.4.1958 om den ordning, der skal gælde for Det Europæiske Økonomiske Fællesskab på det sproglige område, som ændret (EFT 1952-1958 s. 59).

---

| 21.12.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 443/23 |
| --- | --- | --- | --- |

21.12.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 443/23

---

Sag anlagt den 12. oktober 2020 — LAICO mod Rådet

(Sag T-627/20)

(2020/C 443/27)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Libyan African Investment Co. (LAICO) (Tripoli, Libyen) (ved: advokaterne A. Bahrami and N. Korogiannakis)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union

Påstande

Sagsøgerens påstande

| — | Rådets gennemførelsesafgørelse (FUSP) 2020/1137 af 30. juli 2020 om gennemførelse af afgørelse (FUSP) 2015/1333 om restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Libyen (1) annulleres, for så vidt som den fastholder sagsøgerens navn på listen over enheder i bilag IV til Rådets afgørelse (FUSP) 2015/1333 af 31. juli 2015 om restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Libyen og om ophævelse af afgørelse 2011/137/FUSP (2). |
| --- | --- |

—

Rådets gennemførelsesafgørelse (FUSP) 2020/1137 af 30. juli 2020 om gennemførelse af afgørelse (FUSP) 2015/1333 om restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Libyen (1) annulleres, for så vidt som den fastholder sagsøgerens navn på listen over enheder i bilag IV til Rådets afgørelse (FUSP) 2015/1333 af 31. juli 2015 om restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Libyen og om ophævelse af afgørelse 2011/137/FUSP (2).

| — | Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2020/1130 af 30. juli 2020 om gennemførelse af artikel 21, stk. 2, i forordning (EU) 2016/44 om restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Libyen (3) og om ændring af bilag III til Rådets forordning (EU) 2016/44 af 18. januar 2016 om restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Libyen og om ophævelse af forordning (EU) nr. 204/2011 (4) annulleres, for så vidt som den fastholder sagsøgerens navn på listen over enheder i bilag III til forordning (EU) 2016/44. |
| --- | --- |

—

Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2020/1130 af 30. juli 2020 om gennemførelse af artikel 21, stk. 2, i forordning (EU) 2016/44 om restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Libyen (3) og om ændring af bilag III til Rådets forordning (EU) 2016/44 af 18. januar 2016 om restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Libyen og om ophævelse af forordning (EU) nr. 204/2011 (4) annulleres, for så vidt som den fastholder sagsøgerens navn på listen over enheder i bilag III til forordning (EU) 2016/44.

| — | Rådet tilpligtes at betale sagsøgerens sagsomkostninger og andre omkostninger, der er afholdt i forbindelse med dette søgsmål. |
| --- | --- |

—

Rådet tilpligtes at betale sagsøgerens sagsomkostninger og andre omkostninger, der er afholdt i forbindelse med dette søgsmål.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat seks anbringender.

| 1. | Første anbringende om tilsidesættelse af Rådets forordning (EU) 2016/44 og af Rådets afgørelse (FUSP) 2015/1333, for så vidt som de kumulative betingelser for opførelse af de enheder, der er nævnt i tredje betragtning til afgørelse 2015/1333, ikke er opfyldt. |
| --- | --- |

1.

Første anbringende om tilsidesættelse af Rådets forordning (EU) 2016/44 og af Rådets afgørelse (FUSP) 2015/1333, for så vidt som de kumulative betingelser for opførelse af de enheder, der er nævnt i tredje betragtning til afgørelse 2015/1333, ikke er opfyldt.

| 2. | Andet anbringende om tilsidesættelse af Rådets forpligtelse til løbende at revidere alle restriktive foranstaltninger for at sikre, at de fortsat bidrager til at nå de fastsatte mål. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende om tilsidesættelse af Rådets forpligtelse til løbende at revidere alle restriktive foranstaltninger for at sikre, at de fortsat bidrager til at nå de fastsatte mål.

| 3. | Tredje anbringende om åbenbart urigtige skøn. Sagsøgeren har navnlig gjort gældende, at:






  — | LAICO er et statsejet selskab, der styres af generalforsamlingen og dets bestyrelse, |
| --- | --- | --- |

3.

Tredje anbringende om åbenbart urigtige skøn. Sagsøgeren har navnlig gjort gældende, at:

—

LAICO er et statsejet selskab, der styres af generalforsamlingen og dets bestyrelse,

| — | at LAICO’s bestyrelse består af højt kvalificerede og erfarne fagfolk, og |
| --- | --- |

—

at LAICO’s bestyrelse består af højt kvalificerede og erfarne fagfolk, og

| — | at LAICO’s moderselskaber ikke er underlagt samme type restriktioner. |
| --- | --- |

—

at LAICO’s moderselskaber ikke er underlagt samme type restriktioner.

| 4. | Fjerde anbringende om en tilsidesættelse af ligebehandlingsprincippet. |
| --- | --- |

4.

Fjerde anbringende om en tilsidesættelse af ligebehandlingsprincippet.

| 5. | Femte anbringende om en tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet. |
| --- | --- |

5.

Femte anbringende om en tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet.

| 6. | Sjette anbringende om en tilsidesættelse af begrundelsespligten i henhold til artikel 296 TEUF og af adgangen til effektive retsmidler. |
| --- | --- |

6.

Sjette anbringende om en tilsidesættelse af begrundelsespligten i henhold til artikel 296 TEUF og af adgangen til effektive retsmidler.

---

(1)  EUT 2020, L 247, s. 40.

(2)  EUT 2015, L 206, s. 34.

(3)  EUT 2020, L 247, s. 14.

(4)  EUT 2016, L 12, s. 1.

---

| 21.12.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 443/24 |
| --- | --- | --- | --- |

21.12.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 443/24

---

Sag anlagt den 21. oktober 2020 — UPTR mod Parlamentet og Rådet

(Sag T-634/20)

(2020/C 443/28)

Processprog: nederlandsk

Parter

Sagsøger: Unie van Professionele Transporteurs en Logistieke Ondernemers (UPTR) (Herstal, Belgien) (ved advokat F. Vanden Bogaerde)

Sagsøgt: Europa-Parlamentet og Rådet for Den Europæiske Union

Sagsøgerens påstande

| — | Annullationssøgsmålet antages til realitetsbehandling. |
| --- | --- |

—

Annullationssøgsmålet antages til realitetsbehandling.

| — | Artikel 2, nr. 4), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/1055 af 15. juli 2020 om ændring af forordning (EF) nr. 1071/2009, (EF) nr. 1072/2009 og (EU) nr. 1024/2012 med henblik på at tilpasse dem til udviklingen i vejtransportsektoren annulleres. |
| --- | --- |

—

Artikel 2, nr. 4), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/1055 af 15. juli 2020 om ændring af forordning (EF) nr. 1071/2009, (EF) nr. 1072/2009 og (EU) nr. 1024/2012 med henblik på at tilpasse dem til udviklingen i vejtransportsektoren annulleres.

| — | Afgørelsen om sagsomkostningerne udsættes. |
| --- | --- |

—

Afgørelsen om sagsomkostningerne udsættes.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat to anbringender.

| 1. | Første anbringende om tilsidesættelse af artikel 3, stk. 3, TEU og princippet om fri udveksling af tjenesteydelser
  På området for vejtransport, og nærmere bestemt cabotagekørsel, bør tilstræbes en gradvis liberalisering. Den anfægtede bestemmelse i forordning 2020/1055 medfører et tilbageskridt i det liberaliseringsniveau, som hidtil er nået, idet den fastsætter en betydelig restriktion, der særligt er til skade for de transportvirksomheder, som er medlemmer af den sagsøgende organisation. Ønsket om at undgå misbrug af cabotagekørsel, der ligger til grund for den anfægtede bestemmelse, tilgodeses allerede ved andre EU-retlige foranstaltninger (mobilitetspakken). |
| --- | --- |

1.

Første anbringende om tilsidesættelse af artikel 3, stk. 3, TEU og princippet om fri udveksling af tjenesteydelser

På området for vejtransport, og nærmere bestemt cabotagekørsel, bør tilstræbes en gradvis liberalisering. Den anfægtede bestemmelse i forordning 2020/1055 medfører et tilbageskridt i det liberaliseringsniveau, som hidtil er nået, idet den fastsætter en betydelig restriktion, der særligt er til skade for de transportvirksomheder, som er medlemmer af den sagsøgende organisation. Ønsket om at undgå misbrug af cabotagekørsel, der ligger til grund for den anfægtede bestemmelse, tilgodeses allerede ved andre EU-retlige foranstaltninger (mobilitetspakken).

| 2. | Andet anbringende om tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet
  Den konsekvensanalyse, som forud for vedtagelsen af den forordning, hvori den anfægtede bestemmelse indgår, var blevet foretaget vedrørende Kommissionens forslag til forordning, blev ikke opdateret inden vedtagelsen af forordningen. Europa-Parlamentet og Rådet foretog imidlertid betydelige ændringer i Kommissionens forslag, og det var derfor hensigtsmæssigt og nødvendigt at opdatere konsekvensanalysen. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende om tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet

Den konsekvensanalyse, som forud for vedtagelsen af den forordning, hvori den anfægtede bestemmelse indgår, var blevet foretaget vedrørende Kommissionens forslag til forordning, blev ikke opdateret inden vedtagelsen af forordningen. Europa-Parlamentet og Rådet foretog imidlertid betydelige ændringer i Kommissionens forslag, og det var derfor hensigtsmæssigt og nødvendigt at opdatere konsekvensanalysen.

---

| 21.12.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 443/25 |
| --- | --- | --- | --- |

21.12.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 443/25

---

Sag anlagt den 21. oktober 2020 — Dermavita Company mod EUIPO — Allergan Holdings France (JUVÉDERM VYBRANCE)

(Sag T-635/20)

(2020/C 443/29)

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Dermavita Company SARL (Beirut, Libanon) (ved advokat D. Todorov)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Allergan Holdings France SAS (Courbevoie, Frankrig)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Indehaver af det omtvistede varemærke: Allergan Holdings France SAS

Det omtvistede varemærke: EU-ordmærket JUVÉDERM VYBRANCE — EU-varemærke nr. 13 541 594

Sagen for EUIPO: Ugyldighedssag

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 24. august 2020 af Fjerde Appelkammer ved EUIPO (sag R 1014/2020-4)

Påstande

| — | Den anfægtede afgørelse annulleres. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse annulleres.

| — | EUIPO anmodes om at anse klagen for indgivet. |
| --- | --- |

—

EUIPO anmodes om at anse klagen for indgivet.

| — | EUIPO og den anden part tilpligtes at bære deres egne omkostninger og betale de af sagsøgeren afholdte omkostninger. |
| --- | --- |

—

EUIPO og den anden part tilpligtes at bære deres egne omkostninger og betale de af sagsøgeren afholdte omkostninger.

Anbringende

| — | Tilsidesættelse af artikel 101, stk. 4, samt artikel 104 og 106 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 101, stk. 4, samt artikel 104 og 106 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001.

---

| 21.12.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 443/26 |
| --- | --- | --- | --- |

21.12.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 443/26

---

Sag anlagt den 21. oktober 2020 — Dermavita Company mod EUIPO — Allergan Holdings France (JUVÉDERM VOLUMA)

(Sag T-636/20)

(2020/C 443/30)

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Dermavita Company SARL (Beirut, Libanon) (ved advokat D. Todorov)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Allergan Holdings France SAS (Courbevoie, Frankrig)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Indehaver af det omtvistede varemærke: Allergan Holdings France SAS

Det omtvistede varemærke: EU-ordmærket JUVÉDERM VOLUMA — EU-varemærke nr. 6 547 301

Sagen for EUIPO: Ugyldighedssag

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 24. august 2020 af Fjerde Appelkammer ved EUIPO (sag R 1016/2020-4)

Påstande

| — | Den anfægtede afgørelse annulleres. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse annulleres.

| — | EUIPO anmodes om at anse klagen for indgivet. |
| --- | --- |

—

EUIPO anmodes om at anse klagen for indgivet.

| — | EUIPO og den anden part tilpligtes at bære deres egne omkostninger og betale de af sagsøgeren afholdte omkostninger. |
| --- | --- |

—

EUIPO og den anden part tilpligtes at bære deres egne omkostninger og betale de af sagsøgeren afholdte omkostninger.

Anbringende

| — | Tilsidesættelse af artikel 101, stk. 4, samt artikel 104, 106 og 107 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 101, stk. 4, samt artikel 104, 106 og 107 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001.

---

| 21.12.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 443/26 |
| --- | --- | --- | --- |

21.12.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 443/26

---

Sag anlagt den 21. oktober 2020 — Dermavita Company mod EUIPO — Allergan Holdings France (JUVÉDERM VOLITE)

(Sag T-637/20)

(2020/C 443/31)

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Dermavita Company SARL (Beirut, Libanon) (ved advokat D. Todorov)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Allergan Holdings France SAS (Courbevoie, Frankrig)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Indehaver af det omtvistede varemærke: Allergan Holdings France SAS

Det omtvistede varemærke: EU-ordmærket JUVÉDERM VOLITE — EU-varemærke nr. 13 413 406

Sagen for EUIPO: Ugyldighedssag

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 21. august 2020 af Fjerde Appelkammer ved EUIPO (sag R 1015/2020-4)

Påstande

| — | Den anfægtede afgørelse annulleres. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse annulleres.

| — | EUIPO anmodes om at anse klagen for indgivet. |
| --- | --- |

—

EUIPO anmodes om at anse klagen for indgivet.

| — | EUIPO og den anden part tilpligtes at bære deres egne omkostninger og betale de af sagsøgeren afholdte omkostninger i forbindelse med sagens behandling for Retten. |
| --- | --- |

—

EUIPO og den anden part tilpligtes at bære deres egne omkostninger og betale de af sagsøgeren afholdte omkostninger i forbindelse med sagens behandling for Retten.

Anbringende

| — | Tilsidesættelse af artikel 101, stk. 4, samt artikel 104, 106 og 107 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 101, stk. 4, samt artikel 104, 106 og 107 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001.

---

| 21.12.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 443/27 |
| --- | --- | --- | --- |

21.12.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 443/27

---

Sag anlagt den 26. oktober 2020 — NB mod Den Europæiske Unions Domstol

(Sag T-648/20)

(2020/C 443/32)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: NB (ved advokat J.-N. Louis)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Domstol

Sagsøgerens påstande

| — | Annullation af afgørelsen om ikke at forfremme sagsøgeren til lønklasse AST10 med virkning fra den 1. januar 2019. |
| --- | --- |

—

Annullation af afgørelsen om ikke at forfremme sagsøgeren til lønklasse AST10 med virkning fra den 1. januar 2019.

| — | Om fornødent annullation af afgørelsen om at »omklassificere«/ forfremme [X] til lønklasse AST10 med virkning fra den 1. januar 2019. |
| --- | --- |

—

Om fornødent annullation af afgørelsen om at »omklassificere«/ forfremme [X] til lønklasse AST10 med virkning fra den 1. januar 2019.

| — | Subsidiært annullation af alle afgørelser om at »omklassificere«/ forfremme sagsøgerens kolleger til lønklasse AST10 med virkning fra den 1. januar 2019. |
| --- | --- |

—

Subsidiært annullation af alle afgørelser om at »omklassificere«/ forfremme sagsøgerens kolleger til lønklasse AST10 med virkning fra den 1. januar 2019.

| — | Den Europæiske Unions Domstol tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Den Europæiske Unions Domstol tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført fire anbringender.

| 1. | Første anbringende om, at den anfægtede afgørelse ikke har lovhjemmel. |
| --- | --- |

1.

Første anbringende om, at den anfægtede afgørelse ikke har lovhjemmel.

| 2. | Andet anbringende om, at administrationens tilgang hvad angår overgangen fra lønklasse AST9 til lønklasse AST10 var ulovlig. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende om, at administrationens tilgang hvad angår overgangen fra lønklasse AST9 til lønklasse AST10 var ulovlig.

| 3. | Tredje anbringende om tilsidesættelse af rækkevidden af artikel 31, stk. 3, i bilag XIII til vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union. |
| --- | --- |

3.

Tredje anbringende om tilsidesættelse af rækkevidden af artikel 31, stk. 3, i bilag XIII til vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union.

| 4. | Fjerde anbringende om manglende information til de ansatte hvad angår de regler, der finder anvendelse på overgangen fra lønklasse AST9 til lønklasse AST10. |
| --- | --- |

4.

Fjerde anbringende om manglende information til de ansatte hvad angår de regler, der finder anvendelse på overgangen fra lønklasse AST9 til lønklasse AST10.

---

| 21.12.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 443/28 |
| --- | --- | --- | --- |

21.12.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 443/28

---

Sag anlagt den 23. oktober 2020 — KL mod EIB

(Sag T-651/20)

(2020/C 443/33)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: KL (ved advokaterne L. Levi og A. Champetier)

Sagsøgt: Den Europæiske Investeringsbank (EIB)

Sagsøgerens påstande

| — | Søgsmålet fremmes til realitetsbehandling og sagsøgeren gives medhold. |
| --- | --- |

—

Søgsmålet fremmes til realitetsbehandling og sagsøgeren gives medhold.

| — | Følgelig annulleres EIB’s afgørelse af 28. februar 2020, hvorefter sagsøgerens udeblivelse fra de lægelige kontroller den 23. december 2019, den 3. februar 2020 og den 28. februar 2020 er uberettiget fravær henset til artikel 3.6 i bilag X til de administrative bestemmelser, der finder anvendelse på de ansatte. |
| --- | --- |

—

Følgelig annulleres EIB’s afgørelse af 28. februar 2020, hvorefter sagsøgerens udeblivelse fra de lægelige kontroller den 23. december 2019, den 3. februar 2020 og den 28. februar 2020 er uberettiget fravær henset til artikel 3.6 i bilag X til de administrative bestemmelser, der finder anvendelse på de ansatte.

| — | Om fornødent annulleres af afgørelsen om afslag af 15. juli på sagsøgerens administrative klage over den oprindelige afgørelse af 28. februar 2020. |
| --- | --- |

—

Om fornødent annulleres af afgørelsen om afslag af 15. juli på sagsøgerens administrative klage over den oprindelige afgørelse af 28. februar 2020.

| — | EIB tilpligtes at erstatte sagsøgerens ikke-økonomiske tab. |
| --- | --- |

—

EIB tilpligtes at erstatte sagsøgerens ikke-økonomiske tab.

| — | EIB tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

EIB tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført tre anbringender.

| 1. | Første anbringende om tilsidesættelse af artikel 2.3 og af artikel 3.6 i bilag X til de administrative bestemmelser. Sagsøgeren har i denne henseende gjort gældende, at han ikke kunne komme til de lægelige kontroller som følge af en force majeure-situation, som derfor henhører under de undtagelser, der er fastsat i de førnævnte bestemmelser. |
| --- | --- |

1.

Første anbringende om tilsidesættelse af artikel 2.3 og af artikel 3.6 i bilag X til de administrative bestemmelser. Sagsøgeren har i denne henseende gjort gældende, at han ikke kunne komme til de lægelige kontroller som følge af en force majeure-situation, som derfor henhører under de undtagelser, der er fastsat i de førnævnte bestemmelser.

| 2. | Andet anbringende om tilsidesættelse af omsorgspligten og af proportionalitetsprincippet. Sagsøgeren har bl.a. gjort gældende, at den systematiske karakter af de lægelige kontroller, der er besluttet af sagsøgte efter hver lægeerklæring om uarbejdsdygtighed, kan forværre hans helbredstilstand ved at forpligte ham til at forøge antallet af klager og tilsidesætter de førnævnte principper. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende om tilsidesættelse af omsorgspligten og af proportionalitetsprincippet. Sagsøgeren har bl.a. gjort gældende, at den systematiske karakter af de lægelige kontroller, der er besluttet af sagsøgte efter hver lægeerklæring om uarbejdsdygtighed, kan forværre hans helbredstilstand ved at forpligte ham til at forøge antallet af klager og tilsidesætter de førnævnte principper.

| 3. | Tredje anbringende om en ulovlighedsindsigelse. Ifølge sagsøgeren tilsidesætter artikel 3.4 i bilag X artikel 31 og artikel 34 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, eftersom anvendelsen af denne artikel reelt fører til en afskaffelse dels af hans årlige ferie, dels af enhver løn fra det øjeblik, hvor han har opbrugt sin årlige ferie. |
| --- | --- |

3.

Tredje anbringende om en ulovlighedsindsigelse. Ifølge sagsøgeren tilsidesætter artikel 3.4 i bilag X artikel 31 og artikel 34 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, eftersom anvendelsen af denne artikel reelt fører til en afskaffelse dels af hans årlige ferie, dels af enhver løn fra det øjeblik, hvor han har opbrugt sin årlige ferie.

---

| 21.12.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 443/29 |
| --- | --- | --- | --- |

21.12.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 443/29

---

Sag anlagt den 4. november 2020 — Zhejiang Beyondsun Green Energy Technology mod Kommissionen

(Sag T-660/20)

(2020/C 443/34)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Zhejiang Beyondsun Green Energy Technology Co. Ltd (Huzhou, Kina) (ved advokaterne Y. Melin og B. Vigneron)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2020/1216 af 24. august 2020 om ugyldiggørelse af fakturaer udstedt af Zhejiang Trunsun Solar Co Ltd, der har misligholdt tilsagnet ophævet ved gennemførelsesforordning (EU) 2017/1570, annulleres. |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2020/1216 af 24. august 2020 om ugyldiggørelse af fakturaer udstedt af Zhejiang Trunsun Solar Co Ltd, der har misligholdt tilsagnet ophævet ved gennemførelsesforordning (EU) 2017/1570, annulleres.

| — | Kommissionen og enhver intervenient, der måtte få tilladelse til at intervenere i sagen til støtte for Kommissionens påstande, tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Kommissionen og enhver intervenient, der måtte få tilladelse til at intervenere i sagen til støtte for Kommissionens påstande, tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat tre anbringender.

| 1. | Første anbringende om, at Kommissionen foretog en åbenbart urigtig vurdering af sagens faktiske omstændigheder og tilsidesatte artikel 8 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/1036 af 8. juni 2016 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Den Europæiske Union, og artikel 13 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/1037 af 8. juni 2016 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Den Europæiske Union, og navnlig artikel 9 heri, ved at finde, at sagsøgeren ikke overholdt de tilsagnsbetingelser, der var aftalt mellem Kommissionen og CCCME på vegne af bl.a. sagsøgeren. Sagsøgeren tilsidesatte ikke sine forpligtelser i henhold til tilsagnet, da selskabet udstedte handelsfakturaer med en ændret pris i overensstemmelse med den variable minimumsimportpristold for import, der overgik til fri omsætning efter ikrafttrædelsen af den forordning, hvorved tilsagnet blev ophævet, og den variable minimumsimportpristold blev indført, dvs. efter den 1. oktober 2017. |
| --- | --- |

1.

Første anbringende om, at Kommissionen foretog en åbenbart urigtig vurdering af sagens faktiske omstændigheder og tilsidesatte artikel 8 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/1036 af 8. juni 2016 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Den Europæiske Union, og artikel 13 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/1037 af 8. juni 2016 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Den Europæiske Union, og navnlig artikel 9 heri, ved at finde, at sagsøgeren ikke overholdt de tilsagnsbetingelser, der var aftalt mellem Kommissionen og CCCME på vegne af bl.a. sagsøgeren. Sagsøgeren tilsidesatte ikke sine forpligtelser i henhold til tilsagnet, da selskabet udstedte handelsfakturaer med en ændret pris i overensstemmelse med den variable minimumsimportpristold for import, der overgik til fri omsætning efter ikrafttrædelsen af den forordning, hvorved tilsagnet blev ophævet, og den variable minimumsimportpristold blev indført, dvs. efter den 1. oktober 2017.

| 2. | Med det andet anbringende gøres det subsidiært gældende, at selv hvis sagsøgeren misligholdt tilsagnet, quod non, handlede Kommissionen ulovligt ved at erklære de pågældende fakturaer ugyldige og opkræve told vedrørende dem, eftersom de beføjelser, som Kommissionen påberåbte sig i denne forbindelse, enten var udløbet og/eller tilbagekaldt. Dette skyldes, at gennemførelsesforordning (EU) nr. 1238/2013 og (EU) nr. 1239/2013 udløb den 7. december 2015 (i henhold til begge forordningers artikel 5). Tilsvarende udløb gennemførelsesforordning (EU) 2017/367 og (EU) 2017/366 den 3. september 2018 (i henhold til begge forordningers artikel 6). Under alle omstændigheder var artikel 2 og 3 i gennemførelsesforordning (EU) 2017/367 og artikel 2 og 3 i gennemførelsesforordning (EU) 2017/366 allerede blevet ophævet ved artikel 1, stk. 4 og 5, og artikel 3, stk. 3 og 4, i Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/1570. |
| --- | --- |

2.

Med det andet anbringende gøres det subsidiært gældende, at selv hvis sagsøgeren misligholdt tilsagnet, quod non, handlede Kommissionen ulovligt ved at erklære de pågældende fakturaer ugyldige og opkræve told vedrørende dem, eftersom de beføjelser, som Kommissionen påberåbte sig i denne forbindelse, enten var udløbet og/eller tilbagekaldt. Dette skyldes, at gennemførelsesforordning (EU) nr. 1238/2013 og (EU) nr. 1239/2013 udløb den 7. december 2015 (i henhold til begge forordningers artikel 5). Tilsvarende udløb gennemførelsesforordning (EU) 2017/367 og (EU) 2017/366 den 3. september 2018 (i henhold til begge forordningers artikel 6). Under alle omstændigheder var artikel 2 og 3 i gennemførelsesforordning (EU) 2017/367 og artikel 2 og 3 i gennemførelsesforordning (EU) 2017/366 allerede blevet ophævet ved artikel 1, stk. 4 og 5, og artikel 3, stk. 3 og 4, i Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/1570.

| 3. | Med det tredje anbringende gøres det ligeledes subsidiært gældende, at selv hvis sagsøgeren misligholdt tilsagnet, og Retten ikke anerkender, at Kommissionens beføjelser blev ophævet og tilbagekaldt i forbindelse med vedtagelsen af den anfægtede forordning, tilsidesatte Kommissionen artikel 8, stk. 1, 9 og 10, og artikel 10, stk. 5, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/1036 af 8. juni 2016 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Den Europæiske Union og artikel 13, stk. 1, 9 og 10, og artikel 16, stk. 5, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/1037 af 8. juni 2016 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Den Europæiske Union, ved at ugyldiggøre tilsagnsfakturaer og pålægge toldmyndighederne at opkræve told med tilbagevirkende kraft. |
| --- | --- |

3.

Med det tredje anbringende gøres det ligeledes subsidiært gældende, at selv hvis sagsøgeren misligholdt tilsagnet, og Retten ikke anerkender, at Kommissionens beføjelser blev ophævet og tilbagekaldt i forbindelse med vedtagelsen af den anfægtede forordning, tilsidesatte Kommissionen artikel 8, stk. 1, 9 og 10, og artikel 10, stk. 5, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/1036 af 8. juni 2016 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Den Europæiske Union og artikel 13, stk. 1, 9 og 10, og artikel 16, stk. 5, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/1037 af 8. juni 2016 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Den Europæiske Union, ved at ugyldiggøre tilsagnsfakturaer og pålægge toldmyndighederne at opkræve told med tilbagevirkende kraft.

---

| 21.12.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 443/30 |
| --- | --- | --- | --- |

21.12.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 443/30

---

Sag anlagt den 6. november 2020 — Ryanair mod Kommissionen

(Sag T-665/20)

(2020/C 443/35)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Ryanair DAC (Swords, Irland) (ved advokaterne E. Vahida, F. Laprévote, V. Blanc, S. Rating og I. Metaxas-Maranghidis)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Europa-Kommissionens afgørelse (EU) af 26. april 2020 om statsstøtte SA.56867 COVID 19 –– Tyskland Kompensation til Condor Flugdienst GmbH for tab forårsaget af COVID-19-epidemien (1) annulleres. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionens afgørelse (EU) af 26. april 2020 om statsstøtte SA.56867 COVID 19 –– Tyskland Kompensation til Condor Flugdienst GmbH for tab forårsaget af COVID-19-epidemien (1) annulleres.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Sagsøgeren har ligeledes fremsat anmodning om, at der træffes afgørelse efter en fremskyndet procedure i henhold til artikel 23a i statutten for Den Europæiske Unions Domstol.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat fire anbringender.

| 1. | Det første anbringende om, at Europa-Kommissionen tilsidesatte specifikke bestemmelser i EUF-traktaten og de almindelige EU-retlige principper om forbud mod forskelsbehandling, den frie udveksling af tjenesteydelser og den frie etableringsret, der har understøttet liberaliseringen af luftfarten i Den Europæiske Union. Liberaliseringen af lufttransportmarkedet har givet mulighed for vækst hos egentlige paneuropæiske lavprisluftfartsselskaber. Ved at give Tyskland tilladelse til at forbeholde støtten for Condor, så Europa-Kommissionen bort fra de skader, som de som følge af COVID-19-krisen pålagte rejserestriktioner har påført sådanne paneuropæiske luftfartsselskaber. |
| --- | --- |

1.

Det første anbringende om, at Europa-Kommissionen tilsidesatte specifikke bestemmelser i EUF-traktaten og de almindelige EU-retlige principper om forbud mod forskelsbehandling, den frie udveksling af tjenesteydelser og den frie etableringsret, der har understøttet liberaliseringen af luftfarten i Den Europæiske Union. Liberaliseringen af lufttransportmarkedet har givet mulighed for vækst hos egentlige paneuropæiske lavprisluftfartsselskaber. Ved at give Tyskland tilladelse til at forbeholde støtten for Condor, så Europa-Kommissionen bort fra de skader, som de som følge af COVID-19-krisen pålagte rejserestriktioner har påført sådanne paneuropæiske luftfartsselskaber.

| 2. | Det andet anbringende om, at Kommissionen foretog en urigtig anvendelse af artikel 107, stk. 2, litra b), TEUF og anlagde et åbenbart urigtigt skøn ved vurderingen af støttens forholdsmæssighed i forhold til den skade, som var forårsaget af rejserestriktionerne som følge af COVID-19-krisen, navnlig ved at anse Condors langvarige insolvensperiode som et direkte tab, der skulle dækkes af støtten, og ved at finde, at Condor ville blive solgt inden juni 2022 og kunne benytte indtægterne til at tilbagebetale en del af støtten. |
| --- | --- |

2.

Det andet anbringende om, at Kommissionen foretog en urigtig anvendelse af artikel 107, stk. 2, litra b), TEUF og anlagde et åbenbart urigtigt skøn ved vurderingen af støttens forholdsmæssighed i forhold til den skade, som var forårsaget af rejserestriktionerne som følge af COVID-19-krisen, navnlig ved at anse Condors langvarige insolvensperiode som et direkte tab, der skulle dækkes af støtten, og ved at finde, at Condor ville blive solgt inden juni 2022 og kunne benytte indtægterne til at tilbagebetale en del af støtten.

| 3. | Det tredje anbringende om, at Europa-Kommissionen undlod at indlede en formel undersøgelsesprocedure på trods af alvorlige vanskeligheder og tilsidesatte sagsøgerens proceduremæssige rettigheder. |
| --- | --- |

3.

Det tredje anbringende om, at Europa-Kommissionen undlod at indlede en formel undersøgelsesprocedure på trods af alvorlige vanskeligheder og tilsidesatte sagsøgerens proceduremæssige rettigheder.

| 4. | Det fjerde anbringende om, at Kommissionen tilsidesatte sin begrundelsespligt. |
| --- | --- |

4.

Det fjerde anbringende om, at Kommissionen tilsidesatte sin begrundelsespligt.

---

(1)  Europa-Kommissionens afgørelse (EU) af 26.4.2020 vedrørende statsstøtte SA.56867 COVID 19 –– Tyskland Kompensation til Condor Flugdienst GmbH for tab forårsaget af COVID-19-epidemien EUT 2020, C 310, s. 5).

---