# Uradni list C 429/11.

| | ISSN 1977-1045 |
| --- | --- |
| Uradni list
  Evropske unije | C 429 |
| | |
| Slovenska izdaja | Informacije in objave | Letnik 6311. december 2020 |

ISSN 1977-1045

Uradni list

Evropske unije

C 429

Slovenska izdaja

Informacije in objave

Letnik 6311. december 2020

---

| Vsebina | Stran |
| --- | --- |
| | I   Resolucije, priporočila in mnenja |
| | MNENJA |
| | Evropski ekonomsko-socialni odbor |
| | 554. plenarno zasedanje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora, 16. 9. 2020–18. 9. 2020 |
| 2020/C 429/01 | Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Enotni trg digitalnih vsebin – trendi in priložnosti za MSP (mnenje na lastno pobudo) | 1 |
| 2020/C 429/02 | Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Učinkoviti in usklajeni ukrepi EU za boj proti davčnim goljufijam, izogibanju davkom, pranju denarja in davčnim oazam (mnenje na lastno pobudo) | 6 |
| 2020/C 429/03 | Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Pravna država in njen vpliv na gospodarsko rast (mnenje na lastno pobudo) | 16 |
| 2020/C 429/04 | Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Zaščita mladoletnih migrantov brez spremstva v Evropi (mnenje na lastno pobudo) | 24 |
| 2020/C 429/05 | Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Javna naročila kot sredstvo za ustvarjanje vrednosti in zagotavljanje dostojnega dela v panogi čiščenja in vzdrževanja (mnenje na lastno pobudo) | 30 |
| 2020/C 429/06 | Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Digitalno rudarjenje v Evropi: nove rešitve za trajnostno pridobivanje surovin (mnenje na lastno pobudo) | 37 |
| 2020/C 429/07 | Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Strukturirano sodelovanje mladih na področju podnebja in trajnosti v postopku odločanja EU (mnenje na lastno pobudo) | 44 |
| 2020/C 429/08 | Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Strategija EU za trajnostno potrošnjo (mnenje na lastno pobudo) | 51 |
| 2020/C 429/09 | Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Celostni pristop za podeželska območja EU s posebnim poudarkom na ranljivih regijah (mnenje na lastno pobudo) | 60 |
| 2020/C 429/10 | Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Skladnost trgovinske politike EU z evropskim zelenim dogovorom (mnenje na lastno pobudo) | 66 |
| 2020/C 429/11 | Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Energija: ženske kot enakopravni akterji v 21. stoletju (mnenje na lastno pobudo) | 77 |
| 2020/C 429/12 | Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Med vseevropskim nadomrežjem in lokalnimi energetskimi otoki – prava kombinacija decentraliziranih rešitev in centraliziranih struktur za gospodarsko, družbeno in ekološko trajnosten energetski prehod (mnenje na lastno pobudo) | 85 |
| 2020/C 429/13 | Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Univerzalni dostop do dolgoročno dostojnih, trajnostnih in cenovno dostopnih stanovanj (mnenje na lastno pobudo) | 93 |
| 2020/C 429/14 | Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Prihodnost zračnega prometa v EU med koronavirusno krizo in po njej (mnenje na lastno pobudo) | 99 |
| 2020/C 429/15 | Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – EU in Afrika: Uresničevanje enakopravnega razvojnega partnerstva, ki temelji na trajnosti in skupnih vrednotah (mnenje na lastno pobudo) | 105 |
| 2020/C 429/16 | Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Prispevek civilne družbe k zeleni agendi in trajnostnemu razvoju Zahodnega Balkana v okviru procesa pristopa k EU (mnenje na lastno pobudo) | 114 |
| 2020/C 429/17 | Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Trgi ogljika: njihov nastanek in struktura ter izzivi za evropsko industrijo (mnenje na lastno pobudo) | 122 |
| 2020/C 429/18 | Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Krepitev nepridobitnih socialnih podjetij kot temeljnega stebra socialno pravične Evrope (raziskovalno mnenje) | 131 |
| 2020/C 429/19 | Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Obveznosti glede primerne skrbnosti (raziskovalno mnenje) | 136 |
| 2020/C 429/20 | Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Revizija teritorialne agende EU, Leipziške listine in agende EU za mesta (raziskovalno mnenje na zaprosilo nemškega predsedstva) | 145 |
| 2020/C 429/21 | Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Vloga strukturne in kohezijske politike EU pri inovativnem in pametnem preoblikovanju gospodarstva (raziskovalno mnenje) | 153 |
| 2020/C 429/22 | Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Dostojne minimalne plače v vsej Evropi (raziskovalno mnenje na zaprosilo Evropskega parlamenta/Sveta) | 159 |
| 2020/C 429/23 | Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Pošteni delovni pogoji v platformnem gospodarstvu (raziskovalno mnenje na zaprosilo nemškega predsedstva) | 173 |
| 2020/C 429/24 | Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Digitalizacija in trajnostnost – sedanje stanje in potreba po ukrepanju z vidika civilne družbe (raziskovalno mnenje) | 187 |
| 2020/C 429/25 | Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Trajnostne dobavne verige in dostojno delo v mednarodni trgovini (raziskovalno mnenje) | 197 |

Vsebina

Stran

I   Resolucije, priporočila in mnenja

MNENJA

Evropski ekonomsko-socialni odbor

554. plenarno zasedanje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora, 16. 9. 2020–18. 9. 2020

2020/C 429/01

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Enotni trg digitalnih vsebin – trendi in priložnosti za MSP (mnenje na lastno pobudo)

1

2020/C 429/02

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Učinkoviti in usklajeni ukrepi EU za boj proti davčnim goljufijam, izogibanju davkom, pranju denarja in davčnim oazam (mnenje na lastno pobudo)

6

2020/C 429/03

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Pravna država in njen vpliv na gospodarsko rast (mnenje na lastno pobudo)

16

2020/C 429/04

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Zaščita mladoletnih migrantov brez spremstva v Evropi (mnenje na lastno pobudo)

24

2020/C 429/05

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Javna naročila kot sredstvo za ustvarjanje vrednosti in zagotavljanje dostojnega dela v panogi čiščenja in vzdrževanja (mnenje na lastno pobudo)

30

2020/C 429/06

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Digitalno rudarjenje v Evropi: nove rešitve za trajnostno pridobivanje surovin (mnenje na lastno pobudo)

37

2020/C 429/07

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Strukturirano sodelovanje mladih na področju podnebja in trajnosti v postopku odločanja EU (mnenje na lastno pobudo)

44

2020/C 429/08

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Strategija EU za trajnostno potrošnjo (mnenje na lastno pobudo)

51

2020/C 429/09

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Celostni pristop za podeželska območja EU s posebnim poudarkom na ranljivih regijah (mnenje na lastno pobudo)

60

2020/C 429/10

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Skladnost trgovinske politike EU z evropskim zelenim dogovorom (mnenje na lastno pobudo)

66

2020/C 429/11

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Energija: ženske kot enakopravni akterji v 21. stoletju (mnenje na lastno pobudo)

77

2020/C 429/12

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Med vseevropskim nadomrežjem in lokalnimi energetskimi otoki – prava kombinacija decentraliziranih rešitev in centraliziranih struktur za gospodarsko, družbeno in ekološko trajnosten energetski prehod (mnenje na lastno pobudo)

85

2020/C 429/13

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Univerzalni dostop do dolgoročno dostojnih, trajnostnih in cenovno dostopnih stanovanj (mnenje na lastno pobudo)

93

2020/C 429/14

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Prihodnost zračnega prometa v EU med koronavirusno krizo in po njej (mnenje na lastno pobudo)

99

2020/C 429/15

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – EU in Afrika: Uresničevanje enakopravnega razvojnega partnerstva, ki temelji na trajnosti in skupnih vrednotah (mnenje na lastno pobudo)

105

2020/C 429/16

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Prispevek civilne družbe k zeleni agendi in trajnostnemu razvoju Zahodnega Balkana v okviru procesa pristopa k EU (mnenje na lastno pobudo)

114

2020/C 429/17

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Trgi ogljika: njihov nastanek in struktura ter izzivi za evropsko industrijo (mnenje na lastno pobudo)

122

2020/C 429/18

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Krepitev nepridobitnih socialnih podjetij kot temeljnega stebra socialno pravične Evrope (raziskovalno mnenje)

131

2020/C 429/19

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Obveznosti glede primerne skrbnosti (raziskovalno mnenje)

136

2020/C 429/20

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Revizija teritorialne agende EU, Leipziške listine in agende EU za mesta (raziskovalno mnenje na zaprosilo nemškega predsedstva)

145

2020/C 429/21

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Vloga strukturne in kohezijske politike EU pri inovativnem in pametnem preoblikovanju gospodarstva (raziskovalno mnenje)

153

2020/C 429/22

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Dostojne minimalne plače v vsej Evropi (raziskovalno mnenje na zaprosilo Evropskega parlamenta/Sveta)

159

2020/C 429/23

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Pošteni delovni pogoji v platformnem gospodarstvu (raziskovalno mnenje na zaprosilo nemškega predsedstva)

173

2020/C 429/24

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Digitalizacija in trajnostnost – sedanje stanje in potreba po ukrepanju z vidika civilne družbe (raziskovalno mnenje)

187

2020/C 429/25

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Trajnostne dobavne verige in dostojno delo v mednarodni trgovini (raziskovalno mnenje)

197

---

| | III   Pripravljalni akti |
| --- | --- |
| | Evropski ekonomsko-socialni odbor |
| | 554. plenarno zasedanje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora, 16. 9. 2020–18. 9. 2020 |
| 2020/C 429/26 | Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij – Strategija za MSP za trajnostno in digitalno Evropo (COM(2020) 103 final) | 210 |
| 2020/C 429/27 | Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij – Turizem in promet v letu 2020 in pozneje (COM(2020) 550 final) | 219 |
| 2020/C 429/28 | Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropski centralni banki, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij – Pregled ekonomskega upravljanja – Poročilo o uporabi uredb (EU) št. 1173/2011, 1174/2011, 1175/2011, 1176/2011, 1177/2011, 472/2013 in 473/2013 ter o primernosti Direktive Sveta 2011/85/EU (COM(2020) 55 final) | 227 |
| 2020/C 429/29 | Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Spremenjeni predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o določitvi skupnih določb o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu plus, Kohezijskem skladu, Skladu za pravični prehod in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo in o finančnih pravilih zanje ter za Sklad za azil in migracije, Sklad za notranjo varnost in Instrument za upravljanje meja in vizume (COM(2020) 450 final – 2018/0196 (COD)) Spremenjeni predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o Evropskem skladu za regionalni razvoj in Kohezijskem skladu (COM(2020) 452 final – 2018/0197 (COD)) | 236 |
| 2020/C 429/30 | Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o instrumentu za posojila v javnem sektorju v okviru mehanizma za pravični prehod (COM(2020) 453 final – 2020/0100(COD)) Spremenjeni predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o ustanovitvi Sklada za pravični prehod (COM(2020) 460 final – 2020/0006(COD)) | 240 |
| 2020/C 429/31 | Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Spremenjeni predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o Evropskem socialnem skladu plus (ESS+) (COM(2020) 447 – 2018/0206 (COD)) | 245 |
| 2020/C 429/32 | Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o vzpostavitvi programa za ukrepe Unije na področju zdravja za obdobje 2021–2027 in razveljavitvi Uredbe (EU) št. 282/2014 (Program EU za zdravje) (COM(2020) 405 final – 2020/0102 (COD)) | 251 |
| 2020/C 429/33 | Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij – Strategija EU za biotsko raznovrstnost do leta 2030 – Vračanje narave v naša življenja (COM(2020) 380 final) | 259 |
| 2020/C 429/34 | Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij – Strategija od vil do vilic za pravičen, zdrav in okolju prijazen prehranski sistem (COM(2020) 381) | 268 |
| 2020/C 429/35 | Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Predlog sklepa Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Odločbe Sveta 2003/17/ES glede enakovrednosti poljskih pregledov semenskih posevkov žit, ki se izvajajo v Ukrajini, in enakovrednosti semena žit, ki se prideluje v Ukrajini (COM(2020) 137 final – 2020/0053 (COD)) | 276 |
| 2020/C 429/36 | Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Uredbe (EU) 2019/833 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. maja 2019 o določitvi ukrepov za ohranjanje in izvrševanje, ki se uporabljajo na upravnem območju Organizacije za ribištvo severozahodnega Atlantika (COM(2020) 215 final – 2020/95 (COD)) | 279 |
| 2020/C 429/37 | Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij – Varna uvedba tehnologije 5G v EU – izvajanje nabora orodij EU (COM(2020) 50 final) | 281 |
| 2020/C 429/38 | Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij – Evropska strategija za podatke (COM(2020) 66 final) | 290 |
| 2020/C 429/39 | Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Predlog sklepa Evropskega parlamenta in Sveta o pooblastilu Franciji, da izpogaja sporazum o dopolnitvi obstoječe dvostranske pogodbe z Združenim kraljestvom o gradnji in upravljanju stalne povezave pod Rokavskim prelivom s strani zasebnih koncesionarjev (COM(2020) 622 final – 2020/0160 (COD)) | 296 |
| 2020/C 429/40 | Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Direktive (EU) 2016/798 glede uporabe pravil o varnosti na železnici in interoperabilnosti železniškega sistema na stalni povezavi pod Rokavskim prelivom (COM(2020) 623 final – 2020/0161 (COD)) | 297 |

III   Pripravljalni akti

Evropski ekonomsko-socialni odbor

554. plenarno zasedanje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora, 16. 9. 2020–18. 9. 2020

2020/C 429/26

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij – Strategija za MSP za trajnostno in digitalno Evropo (COM(2020) 103 final)

(COM(2020) 103 final)

210

2020/C 429/27

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij – Turizem in promet v letu 2020 in pozneje (COM(2020) 550 final)

(COM(2020) 550 final)

219

2020/C 429/28

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropski centralni banki, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij – Pregled ekonomskega upravljanja – Poročilo o uporabi uredb (EU) št. 1173/2011, 1174/2011, 1175/2011, 1176/2011, 1177/2011, 472/2013 in 473/2013 ter o primernosti Direktive Sveta 2011/85/EU (COM(2020) 55 final)

(COM(2020) 55 final)

227

2020/C 429/29

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Spremenjeni predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o določitvi skupnih določb o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu plus, Kohezijskem skladu, Skladu za pravični prehod in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo in o finančnih pravilih zanje ter za Sklad za azil in migracije, Sklad za notranjo varnost in Instrument za upravljanje meja in vizume (COM(2020) 450 final – 2018/0196 (COD)) Spremenjeni predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o Evropskem skladu za regionalni razvoj in Kohezijskem skladu (COM(2020) 452 final – 2018/0197 (COD))

(COM(2020) 450 final – 2018/0196 (COD))

(COM(2020) 452 final – 2018/0197 (COD))

236

2020/C 429/30

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o instrumentu za posojila v javnem sektorju v okviru mehanizma za pravični prehod (COM(2020) 453 final – 2020/0100(COD)) Spremenjeni predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o ustanovitvi Sklada za pravični prehod (COM(2020) 460 final – 2020/0006(COD))

(COM(2020) 453 final – 2020/0100(COD))

(COM(2020) 460 final – 2020/0006(COD))

240

2020/C 429/31

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Spremenjeni predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o Evropskem socialnem skladu plus (ESS+) (COM(2020) 447 – 2018/0206 (COD))

(COM(2020) 447 – 2018/0206 (COD))

245

2020/C 429/32

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o vzpostavitvi programa za ukrepe Unije na področju zdravja za obdobje 2021–2027 in razveljavitvi Uredbe (EU) št. 282/2014 (Program EU za zdravje) (COM(2020) 405 final – 2020/0102 (COD))

(COM(2020) 405 final – 2020/0102 (COD))

251

2020/C 429/33

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij – Strategija EU za biotsko raznovrstnost do leta 2030 – Vračanje narave v naša življenja (COM(2020) 380 final)

(COM(2020) 380 final)

259

2020/C 429/34

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij – Strategija od vil do vilic za pravičen, zdrav in okolju prijazen prehranski sistem (COM(2020) 381)

(COM(2020) 381)

268

2020/C 429/35

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Predlog sklepa Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Odločbe Sveta 2003/17/ES glede enakovrednosti poljskih pregledov semenskih posevkov žit, ki se izvajajo v Ukrajini, in enakovrednosti semena žit, ki se prideluje v Ukrajini (COM(2020) 137 final – 2020/0053 (COD))

(COM(2020) 137 final – 2020/0053 (COD))

276

2020/C 429/36

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Uredbe (EU) 2019/833 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. maja 2019 o določitvi ukrepov za ohranjanje in izvrševanje, ki se uporabljajo na upravnem območju Organizacije za ribištvo severozahodnega Atlantika (COM(2020) 215 final – 2020/95 (COD))

(COM(2020) 215 final – 2020/95 (COD))

279

2020/C 429/37

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij – Varna uvedba tehnologije 5G v EU – izvajanje nabora orodij EU (COM(2020) 50 final)

(COM(2020) 50 final)

281

2020/C 429/38

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij – Evropska strategija za podatke (COM(2020) 66 final)

(COM(2020) 66 final)

290

2020/C 429/39

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Predlog sklepa Evropskega parlamenta in Sveta o pooblastilu Franciji, da izpogaja sporazum o dopolnitvi obstoječe dvostranske pogodbe z Združenim kraljestvom o gradnji in upravljanju stalne povezave pod Rokavskim prelivom s strani zasebnih koncesionarjev (COM(2020) 622 final – 2020/0160 (COD))

(COM(2020) 622 final – 2020/0160 (COD))

296

2020/C 429/40

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Direktive (EU) 2016/798 glede uporabe pravil o varnosti na železnici in interoperabilnosti železniškega sistema na stalni povezavi pod Rokavskim prelivom (COM(2020) 623 final – 2020/0161 (COD))

(COM(2020) 623 final – 2020/0161 (COD))

297

---

| SL | |
| --- | --- |

SL

---

I Resolucije, priporočila in mnenja

MNENJA

Evropski ekonomsko-socialni odbor

554. plenarno zasedanje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora, 16. 9. 2020–18. 9. 2020

| 11.12.2020 | SL | Uradni list Evropske unije | C 429/1 |
| --- | --- | --- | --- |

11.12.2020

SL

Uradni list Evropske unije

C 429/1

---

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Enotni trg digitalnih vsebin – trendi in priložnosti za MSP

(mnenje na lastno pobudo)

(2020/C 429/01)

| Poročevalec: | Pedro ALMEIDA FREIRE |
| --- | --- |

Poročevalec:

Pedro ALMEIDA FREIRE

| Sklep plenarne skupščine | 30. 3. 2017 |
| --- | --- |
| Pravna podlaga | člen 32(2) poslovnika |
| | mnenje na lastno pobudo |
| Pristojnost | strokovna skupina za enotni trg, proizvodnjo in potrošnjo |
| Datum sprejetja mnenja strokovne skupine | 4. 9. 2020 |
| Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju | 18. 9. 2020 |
| Plenarno zasedanje št. | 554 |
| Rezultat glasovanja
  (za/proti/vzdržani) | 220/0/0 |

Sklep plenarne skupščine

30. 3. 2017

Pravna podlaga

člen 32(2) poslovnika

mnenje na lastno pobudo

Pristojnost

strokovna skupina za enotni trg, proizvodnjo in potrošnjo

Datum sprejetja mnenja strokovne skupine

4. 9. 2020

Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju

18. 9. 2020

Plenarno zasedanje št.

554

Rezultat glasovanja

(za/proti/vzdržani)

220/0/0

1.   Sklepi in priporočila

| 1.1 | Evropski ekonomsko-socialni odbor (EESO) posebno pozornost namenja vplivu digitalne tehnologije na evropska mala in srednja podjetja (MSP). Gospodarstvo EU namreč temelji na 25 milijonih MSP. V njih je zaposlenih približno 100 milijonov ljudi, predstavljajo več kot polovico evropskega BDP in imajo ključno vlogo pri ustvarjanju dodane vrednosti v vseh gospodarskih sektorjih. |
| --- | --- |

1.1

| 1.2 | EESO je na podlagi posvetovanj, ki jih je organiziral v nekaj državah, izbranih na podlagi indeksa DESI za leto 2019 (Belgija, Nemčija, Portugalska in Romunija), ugotovil, da veliko evropskih MSP, zlasti mikro in mala podjetja (takšnih je 93 % podjetij v Evropi), počasi sprejema digitalne rešitve. MSP, ki so se tega lotila, so pojasnila, da so pri njihovem uvajanju naletela na veliko ovir. |
| --- | --- |

1.2

| 1.3 | EESO priporoča, naj se stori vse, da bi se odpravila glavna ovira, tj. neoptimalna širokopasovna pokritost ozemlja. |
| --- | --- |

1.3

| 1.4 | Ugotovil je, da je ključno, če ne celo nujno, da se izpolnijo potrebe MSP po usposabljanju na področju digitalnih tehnologij, kot so kibernetska varnost, umetna inteligenca in verige podatkovnih blokov. V zvezi s tem EESO priporoča, naj se v šolske programe obvezno vključijo tečaji o digitalnih tehnologijah in naj se MSP omogoči dostop do usposabljanj o uporabi teh orodij. Poleg tega je treba bolj podpirati in spodbujati primerno in cenovno dostopno nadaljnje usposabljanje, namenjeno samozaposlenim, vodstvenim delavcem MSP in zaposlenim v teh podjetjih. |
| --- | --- |

1.4

| 1.5 | EESO poziva k ustreznemu davčnemu usklajevanju med državami članicami, saj v polovici držav, v katerih je bilo izvedeno posvetovanje, davčna neusklajenost povzroča stroške, ki so za MSP sorazmerno večji kot za velika podjetja, kar ovira čezmejne dejavnosti. Zagotavljanje lojalne konkurence med MSP in velikimi podjetji je namreč bistveno za pravilno delovanje notranjega trga. |
| --- | --- |

1.5

| 1.6 | EESO poziva, naj se odpravijo razlike v zakonodajah ter čezmerna regulacija s standardi in oznakami. To so namreč velike ovire za digitalno in čezmejno poslovanje MSP, saj povzročajo stroške, kar zadeva izpolnjevanje obveznosti, plače in najemanje zunanjih strokovnjakov, to pa ovira njihovo rast. |
| --- | --- |

1.6

| 1.7 | EESO meni, da je treba prednostno obravnavati dostop do finančnih sredstev za MSP, da se podprejo njihove naložbe za prilagajanje digitalizaciji družbe, trgovine in vzorcev potrošnje ter internacionalizaciji poslovanja. Ugotavlja, da evropska MSP in vozlišča za digitalne inovacije, ki jih financira Evropska unija, ne poznajo dobro Evropske podjetniške mreže in je ne uporabljajo dovolj. Z okrepitvijo dialoga in sodelovanja med mrežo in organizacijami MSP bi sistem postal bolj učinkovit. |
| --- | --- |

1.7

2.   Vpliv digitalne tehnologije na MSP

| 2.1 | Ko je bil 11. junija 2020 objavljen indeks digitalnega gospodarstva in družbe za leto 2020, je izvršna podpredsednica Evropske komisije Margrethe Vestager dejala, da je „[k]oronavirusna kriza [...] pokazala, kako pomembno je, da so državljanke in državljani ter podjetja povezani in da lahko komunicirajo med seboj prek spleta“ (1). |
| --- | --- |

2.1

| 2.2 | Evropski komisar za notranji trg Thierry Breton je dejal, da „[p]odatki [o indeksu DESI (2)], ki jih objavljamo danes, kažejo, da industrija bolj kot kdaj koli doslej uporablja digitalne rešitve. Poskrbeti je treba, da bo to veljalo tudi za MSP in da se najnaprednejše digitalne tehnologije uporabljajo v celotnem gospodarstvu.“ |
| --- | --- |

2.2

| 2.3 | Tudi EESO posebno pozornost namenja vplivu digitalne tehnologije na MSP. Gospodarstvo EU namreč temelji na 25 milijonih MSP. V njih je zaposlenih približno 100 milijonov ljudi, predstavljajo več kot polovico evropskega BDP in imajo ključno vlogo pri ustvarjanju dodane vrednosti v vseh gospodarskih sektorjih (3). |
| --- | --- |

2.3

| 2.4 | MSP so močno vpeta v gospodarski in družbeni ustroj Evrope. Med seboj se zelo razlikujejo glede na poslovni model, velikost, starost in podjetniški profil ter se zanašajo na raznolik potencial talentov med moškimi in ženskami. Obsegajo svobodne poklice, čeprav regulirani in samoregulirani svobodni poklici (farmacija, pravosodje itd.) niso vključeni v opredelitev MSP, mikropodjetja, srednje velika industrijska podjetja, tradicionalna obrtniška podjetja in visokotehnološka zagonska podjetja. |
| --- | --- |

2.4

| 2.5 | Ob zavedanju vpliva digitalnih tehnologij na MSP se EESO strinja z analizo Komisije in meni, da so trije stebri, na katerih temelji strategija Komisije za MSP za trajnostno in digitalno Evropo (4) (razvoj zmogljivosti ter podpora prehodu v trajnostnost in digitalizacijo, zmanjšanje regulativnega bremena, izboljšanje dostopa na trg in izboljšanje dostopa do financiranja), prednostna področja. EESO poudarja, da MSP potrebujejo takojšnjo finančno pomoč, saj jih je pandemija COVID-19 gospodarsko zelo prizadela, zaradi česar so zaposleni v MSP še bolj izpostavljeni tveganju izgube zaposlitve.
  EESO zato obžaluje, da je načrt okrevanja za Evropo, s katerim bi naj odpravili gospodarsko in socialno škodo, ki je nastala zaradi pandemije COVID-19, in ki ga je Evropski svet sprejel na izrednem zasedanju od 17. do 21. julija 2020, omejen na 750 milijard EUR in da je sedemindvajseterica znižala svoje cilje, zlasti na digitalnem področju, da bi pridobila soglasje t. i. varčnih držav, saj bo to vplivalo na finančno podporo, namenjeno digitalizaciji MSP. |
| --- | --- |

2.5

EESO zato obžaluje, da je načrt okrevanja za Evropo, s katerim bi naj odpravili gospodarsko in socialno škodo, ki je nastala zaradi pandemije COVID-19, in ki ga je Evropski svet sprejel na izrednem zasedanju od 17. do 21. julija 2020, omejen na 750 milijard EUR in da je sedemindvajseterica znižala svoje cilje, zlasti na digitalnem področju, da bi pridobila soglasje t. i. varčnih držav, saj bo to vplivalo na finančno podporo, namenjeno digitalizaciji MSP.

| 2.6 | EESO ugotavlja, da stebri strategije Komisije za MSP za trajnostno in digitalno Evropo odražajo pričakovanja, ki so jih predstavniki MSP izrazili med posvetovanji, ki jih je EESO organiziral v štirih državah, izbranih na podlagi indeksa DESI za leto 2019 (Belgija, Nemčija, Portugalska in Romunija), da bi ocenil vpliv digitalnih tehnologij na MSP. Posvetovanja so bila pozneje prekinjena zaradi koronavirusne krize in omejitve gibanja, zato jih EESO ni mogel izvesti v Estoniji in na Irskem, ki sta bili izbrani zaradi uvrstitve na vrh lestvice indeksa DESI za leto 2019. |
| --- | --- |

2.6

3.   Splošne ugotovitve

| 3.1 | Digitalizacija je dejavnik rasti MSP (za obrtnike, trgovce, svobodne poklice, ponudnike storitev itd.). Internet vpliva na več kot polovico prodaje na drobno v Evropi, ne glede na to, ali gre za spletno prodajo ali prodajo v trgovinah po spletnih poizvedbah („ROPO“: Research Online, Purchase Offline – iskanje po spletu, nakup v fizični trgovini) (5). |
| --- | --- |

3.1

| 3.2 | Razvoj spletnih strani in družbenih omrežij, digitalno trženje in programska oprema za upravljanje odnosov s strankami (CRM) spodbujajo razvoj „digitaliziranih MSP“. Programska oprema in programi za analizo podatkov prispevajo tudi k optimizaciji poslovnih procesov. EESO v zvezi s tem ugotavlja, da bi bilo treba s programi usposabljanja uporabnikom, tudi vodstvenim delavcem MSP, omogočiti, da se naučijo uporabljati ta orodja. |
| --- | --- |

3.2

| 3.3 | Digitalne tehnologije so lahko tudi disruptivne in povzročajo korenite spremembe. „Disruptivne“ inovacije so proces preobrazbe trga, ki ga sprožijo digitalni izzivi. Pri tem se trg spremeni tako, da se odpre čim večjemu številu ljudi in da se novim akterjem omogoči, da prestrežejo promet v tradicionalnih vrednostnih verigah. |
| --- | --- |

3.3

| 3.4 | Na primer, zaradi zaupanja in bližine med MSP in njegovimi strankami se lahko ustvari vtis, da je dejavnost MSP zaščitena pred vdorom digitalnih tehnologij. Vendar izkušnje kažejo, da ta tesen odnos s stranko ni nikakršno zagotovilo. Dejansko so potrošniki pripravljeni sprejeti druge ponudbe, če se izkažejo za bolj praktične in ugodnejše (6). |
| --- | --- |

3.4

| 3.5 | V digitalnem gospodarstvu pravno varstvo potrošnikov ne vpliva na njihovo vedenje. Internetna ponudba v primeru potrošnika, navajenega uporabljati digitalne storitve, ki so na voljo in enostavne za uporabo ter vključujejo pravno varstvo za zaščito njegovih interesov, čeprav so manj priročne, ne bo vplivala na njegovo vedenje (7). |
| --- | --- |

3.5

| 3.6 | Pozitiven ali včasih celo pretirano pozitiven diskurz o disruptivnih digitalnih tehnologijah se pogosto nanaša na velika podjetja z zadostnimi sredstvi za naložbe v raziskave in razvoj ter trženje. Ne upošteva pa se, da lahko disruptivne digitalne tehnologije med drugim vplivajo na primer na nekatere svobodne poklice, ki so po naravi zelo razdrobljeni in pogosto nimajo sredstev za raziskave in razvoj. Uporabljajo lahko digitalne rešitve, ki so na voljo na trgu, ne morejo pa jih razvijati sami, zato so pri digitalizaciji svojih dejavnosti bolj ranljivi. |
| --- | --- |

3.6

| 3.7 | Digitalni prostor razbija tudi nekatere iluzije MSP. Tako se pri ponujanju storitev omejenega obsega na omejenem geografskem območju, na katerem je razvojni potencial prav tako omejen, lahko ustvari iluzija, da so te storitve varne pred vdorom digitalizacije. Realnost pa je drugačna. Za hotelirstvo se na primer zdi, da ga ni mogoče delokalizirati. Vendar je platformam za rezervacije uspelo zajeti pomemben delež vrednosti tega sektorja. Predstavniki gostinskega in hotelirskega sektorja pravijo, da bi morali to predvideti in ustvariti svoje platforme, da bi lahko sami upravljali rezervacije, ne pa da so tako močno odvisni od zunanjih akterjev (8). |
| --- | --- |

3.7

| 3.8 | Poleg tega disruptivne digitalne tehnologije vodijo v prerazporeditev dela. Če navedemo nekaj primerov iz svobodnih poklicev: v računovodstvu vnos računovodskih podatkov, ki je sicer večinoma ročno delo, vse pogosteje izvajajo stranke same, zaradi česar imajo računovodje manj dela, s tem pa tudi manjše marže, pojavljajo pa se tudi konkurenti, ki ponujajo spletno računovodstvo. |
| --- | --- |

3.8

| 3.9 | Tveganje, ki ga prinaša prerazporeditev dela v notarskem poklicu, je na primer manjše, vendar lahko del notarskih dejavnosti izvajajo drugi; tako zagonska podjetja ponujajo sestavo pravno veljavnih oporok za 70 EUR (9). |
| --- | --- |

3.9

| 3.10 | Prerazporeditev dela vpliva tudi na zdravstveni sektor: nekatera spletna mesta ponujajo naročanje prek spleta ali telemedicino, da se pokrijejo območja s slabšo zdravstveno pokritostjo. |
| --- | --- |

3.10

| 3.11 | Komercialne platforme za sodelovanje niso vedno seznanjene z zahtevami iz evropske in nacionalne zakonodaje, ki jih je treba izpolnjevati, kot so obveznost registracije podjetij, zahteve glede obveznega zavarovanja, zdravstvene in varnostne zahteve, zahteve glede zaščite delavcev in potrošnikov itd. |
| --- | --- |

3.11

| 3.12 | Glede na vse te ekonomske, socialne in družbene pretrese bi torej izzivi digitalizacije morali biti stalna točka socialnega dialoga. |
| --- | --- |

3.12

| 3.13 | MSP predstavljajo raznovrstno kategorijo gospodarskih subjektov, od pekov in farmacevtov do svobodnih poklicev, kar pomeni, da mora biti politika za krepitev zmogljivosti in podporo digitalizaciji MSP vključujoča in enostavna za uporabo ter ne sme povzročati nesorazmernih dodatnih stroškov ali upočasnjevati glavne dejavnosti MSP zaradi izpolnjevanja zahtev. |
| --- | --- |

3.13

| 3.14 | Poleg tega potrebe MSP niso omejene na pametno in vključujočo zakonodajo, ampak zajemajo tudi razvoj znanj in spretnosti ter stalno usposabljanje, saj temeljijo na novi viziji podjetja. Digitalizacija MSP dejansko vpliva tudi na organizacijo in kulturo podjetij. Kljub temu mnogi vodstveni delavci MSP nimajo strategije za digitalizacijo za svoje podjetje. Digitalizacija ni samo vprašanje digitalnih orodij in procesov, temveč gre za nov način ustvarjanja vrednosti s prilagajanjem poslovnega modela digitalnemu kontekstu, pobudo pa morajo dati vodstveni delavci. |
| --- | --- |

3.14

| 3.15 | MSP se soočajo tudi s številnimi ovirami pri dostopanju do finančnih sredstev, cenovno ugodnega usposabljanja in podpore za internacionalizacijo. Evropska podjetniška mreža, ki je namenjena inovacijam in internacionalizaciji podjetij ter MSP zagotavlja informacije, nasvete o evropski zakonodaji in podporo, med podjetji ni dobro poznana. Vozlišča za digitalne inovacije, ki jih financira Evropska unija (npr. evropska vozlišča za digitalne inovacije, ki jih v Bruslju upravlja Innoviris (10)), pomagajo podpirati digitalizacijo MSP z usposabljanjem in financiranjem ter prispevajo k razvoju digitalne podjetniške kulture. Vendar bi z okrepitvijo dialoga, poglobljeno analizo potreb MSP ter boljšim sodelovanjem med Evropsko podjetniško mrežo in organizacijami MSP mehanizem postal bolj učinkovit. |
| --- | --- |

3.15

4.   Posebne ugotovitve

| 4.1 | To mnenje deloma temelji na ugotovitvah posvetovanj, ki so potekala med julijem 2019 in prvim četrtletjem leta 2020 v Nemčiji, Belgiji, na Portugalskem in v Romuniji ter so se jih udeležili socialni partnerji, združenja MSP, združenja za varstvo potrošnikov, javni organi in drugi. Posvetovanja bi morala biti izvedena tudi v Estoniji in na Irskem, vendar to zaradi koronavirusne krize ni bilo mogoče. |
| --- | --- |

4.1

| 4.2 | EESO poudarja, da je bil namen posvetovanj v zgoraj navedenih državah podpreti evropske ukrepe in politiko za uvajanje digitalnih tehnologij v MSP ter pridobiti povratne informacije v zvezi s tem iz prakse. |
| --- | --- |

4.2

| 4.3 | Da bi EESO ocenil vpliv digitalnih tehnologij na MSP, je med petimi kazalniki indeksa DESI (11) izbral:






  — | vključevanje digitalne tehnologije v tržno razsežnost, pri čemer to vključuje tri kazalnike, ki so bili po mnenju EESO ustrezni: odstotek MSP, ki trgujejo prek spleta, promet MSP, ki izhaja iz spletne trgovine, ter odstotek MSP, ki poslujejo na spletu (e-trgovanje) in čezmejno. |
| --- | --- | --- |

4.3

—

vključevanje digitalne tehnologije v tržno razsežnost, pri čemer to vključuje tri kazalnike, ki so bili po mnenju EESO ustrezni: odstotek MSP, ki trgujejo prek spleta, promet MSP, ki izhaja iz spletne trgovine, ter odstotek MSP, ki poslujejo na spletu (e-trgovanje) in čezmejno.

| 4.4 | Med državami, ki jih je EESO izbral glede na omenjeni kazalnik DESI za leto 2019, sta se pri elektronskem trgovanju in vključevanju digitalne tehnologije v tržno razsežnost na vrh uvrstili Irska in Estonija, sledila pa jima je Belgija, ki se je prav tako uvrstila nad povprečje. |
| --- | --- |

4.4

| 4.5 | Nemčija se je uvrstila v povprečje, Portugalska pa pod povprečje. Romunija se je uvrstila najnižje na lestvici. |
| --- | --- |

4.5

| 4.6 | Na večini posvetovanj (Belgija, Nemčija, Portugalska) so udeleženci poročali o različni širokopasovni pokritosti: mestna območja so dobro pokrita, medtem ko podeželska in obrobna območja niso, v nekaterih delih držav pa 4G sploh ni na voljo (Portugalska). Za oblikovanje digitalne prihodnosti Evrope in njenih MSP pa sta potrebna razvoj obsežnih digitalnih rešitev in interoperabilnost ključnih digitalnih infrastruktur. EESO ugotavlja, da je povezljivost bistvena za digitalizacijo MSP. |
| --- | --- |

4.6

| 4.7 | Vsi sogovorniki so med posvetovanji opozorili, da je potrebno usposabljanje na področju digitalnih tehnologij. Močno primanjkuje možnosti izobraževanja in poklicnega usposabljanja na področju digitalnih tehnologij, zato imajo MSP težave pri zaposlovanju osebja, ki bi bilo usposobljeno na tem področju (Portugalska, Romunija). Nujno potrebno je tudi usposabljanje na področju digitalnih tehnologij za zaposlene v MSP, da bi postali kompetentni in seznanjeni z najnovejšim razvojem na področjih, kot so kibernetska varnost, umetna inteligenca in verige podatkovnih blokov (Belgija). Trenutno prevladuje zgolj osnovno poznavanje digitalnih orodij, vendar to kmalu ne bo več zadoščalo (Nemčija).
  Delavci digitalne spretnosti in znanja potrebujejo tudi zato, da bi obdržali svoje delovno mesto ter da bi bili uspešni na vse bolj digitaliziranem in hitro spreminjajočem se trgu dela (Nemčija). Dejansko lahko v nekaterih zelo avtomatiziranih sektorjih digitalizacija povzroči strah pred izgubo zaposlitve (Nemčija). |
| --- | --- |

4.7

Delavci digitalne spretnosti in znanja potrebujejo tudi zato, da bi obdržali svoje delovno mesto ter da bi bili uspešni na vse bolj digitaliziranem in hitro spreminjajočem se trgu dela (Nemčija). Dejansko lahko v nekaterih zelo avtomatiziranih sektorjih digitalizacija povzroči strah pred izgubo zaposlitve (Nemčija).

| 4.8 | MSP niso dovolj opremljena ali usposobljena za obvladovanje tveganj, ki jih ustvarja zlonamerna kibernetska dejavnost (Belgija, Nemčija). Zato so nekatera tradicionalna MSP zadržana glede razvoja spletnih dejavnosti (Portugalska). Tista, ki so se odločila za digitalno poslovanje, imajo omejen dostop do obsežnih baz podatkov, ki so na voljo večjim podjetjem, in nerada uporabljajo na primer napredna orodja in aplikacije, ki temeljijo na umetni inteligenci. To jih postavlja v neugoden konkurenčni položaj v primerjavi z velikimi podjetji (Nemčija). Obenem so MSP v vseh sektorjih zelo izpostavljena kibernetskim grožnjam in morajo pogosto najemati zunanje strokovnjake, kar vodi v dodatne stroške. |
| --- | --- |

4.8

| 4.9 | V polovici držav, v katerih je bilo izvedeno posvetovanje (Belgija, Portugalska), pomanjkanje ustreznega davčnega usklajevanja med državami članicami povzroča stroške, ki so za MSP sorazmerno večji kot za velika podjetja, in ovira čezmejne dejavnosti. |
| --- | --- |

4.9

| 4.10 | Razlike v zakonodajah in čezmerna regulacija s standardi in oznakami so prav tako velike ovire za digitalno in čezmejno poslovanje MSP (Belgija, Portugalska), saj povzročajo stroške izpolnjevanja obveznosti in stroške plač, zaradi česar nekatera MSP razmišljajo o selitvi (Belgija). Na primer, z začetkom veljavnosti Splošne uredbe o varstvu osebnih podatkov so bila MSP prisiljena mobilizirati osebje za razvoj notranjih postopkov za upravljanje osebnih podatkov, obveščanje svojih strank itd.; včasih so morala najeti zunanje svetovalce, zaradi česar niso bila več prednostno usmerjena v komercialni razvoj, nastajali so stroški, glavna dejavnost pa se je upočasnila (Belgija). |
| --- | --- |

4.10

| 4.11 | Tudi pasivnost nacionalnega zakonodajalca lahko ovira digitalni razvoj MSP: usposabljanje in izobraževanje na področju digitalnih tehnologij ter podpora MSP pri njihovi digitalizaciji ne štejejo med strateške prednostne naloge (Romunija). |
| --- | --- |

4.11

| 4.12 | Glede na ekonomska, socialna in družbena tveganja, ki jih prinaša digitalna revolucija, je po mnenju vseh sogovornikov v vseh državah, v katerih je bilo izvedeno posvetovanje, ključnega pomena, da so socialni partnerji in predstavniki MSP vključeni v pripravo zakonodaje, ki se nanaša nanje, in v socialni dialog. |
| --- | --- |

4.12

V Bruslju, 18. septembra 2020

Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Luca JAHIER

---

(1)  Sporočilo za medije Evropske komisije, 11. junij 2020, Bruselj.

1

(2)  Indeks digitalnega gospodarstva in družbe (DESI).

2

(3)  COM(2020) 103 final.

3

(4)  Glej opombo 3.

4

(5)  Forrester, European Cross-Channel Retail Sales Forecast, 2015–2020

5

https://www.forrester.com/report/European+CrossChannel+Retail+Sales+Forecast+2015+To+2020/-/E-RES115375.

(6)  Videoteke, katerih položaj so oslabili video na zahtevo in prenosi s spleta, so dokaz te krhkosti. S pojavom podjetij, kot je Amazon, ki ponuja zanesljivo in hitro dostavo izdelkov iz kataloške ponudbe na dom po enaki ceni, so številni potrošniki začeli uporabljati spletno nakupovanje, čeprav še vedno obiskujejo knjigarne, kadar imajo čas.

6

(7)  Le numérique déroutant. Študija BPI France Le Lab, 19. februar 2015.

7

(8)  Študija BPI France Le Lab; glej prejšnjo opombo.

8

(9)  https://testamento.fr/fr/

9

(10)  Program za digitalno Evropo 2021–2027.

10

(11)  Povezljivost, človeški kapital, uporaba interneta, integracija digitalnih tehnologij, digitalne javne storitve.

11

---

| 11.12.2020 | SL | Uradni list Evropske unije | C 429/6 |
| --- | --- | --- | --- |

11.12.2020

SL

Uradni list Evropske unije

C 429/6

---

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Učinkoviti in usklajeni ukrepi EU za boj proti davčnim goljufijam, izogibanju davkom, pranju denarja in davčnim oazam

(mnenje na lastno pobudo)

(2020/C 429/02)

| Poročevalec: | Javier DOZ ORRIT |
| --- | --- |

Poročevalec:

Javier DOZ ORRIT

| Sklep plenarne skupščine | 20. 2. 2020 |
| --- | --- |
| Pravna podlaga | člen 32(2) poslovnika |
| | mnenje na lastno pobudo |
| Pristojnost | strokovna skupina za ekonomsko in monetarno unijo ter ekonomsko in socialno kohezijo |
| Datum sprejetja mnenja strokovne skupine | 20. 7. 2020 |
| Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju | 18. 9. 2020 |
| Plenarno zasedanje št. | 554 |
| Rezultat glasovanja
  (za/proti/vzdržani) | 216/2/2 |

Sklep plenarne skupščine

20. 2. 2020

Pravna podlaga

člen 32(2) poslovnika

mnenje na lastno pobudo

Pristojnost

strokovna skupina za ekonomsko in monetarno unijo ter ekonomsko in socialno kohezijo

Datum sprejetja mnenja strokovne skupine

20. 7. 2020

Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju

18. 9. 2020

Plenarno zasedanje št.

554

Rezultat glasovanja

(za/proti/vzdržani)

216/2/2

1.   Sklepi in priporočila

| 1.1 | Obseg davčnih goljufij, davčnih utaj in pranja denarja je kljub prizadevanjem EU in številnih držav, začetku veljavnosti pomembnih evropskih direktiv (direktiva o preprečevanju pranja denarja in financiranja terorizma – AMLD, direktiva proti izogibanju davkom – ATAD) (1) ter programu OECD za preprečevanje erozije davčne osnove in preusmerjanja dobička (BEPS) glede na javne finance evropskih držav še vedno zelo velik. |
| --- | --- |

1.1

| 1.2 | EESO predlaga sklenitev evropskega pakta za učinkovit boj proti davčnim goljufijam in utajam, izogibanju davkom in pranju denarja. Poziva Evropsko komisijo, naj spodbuja politično pobudo, ki bo vključevala nacionalne vlade in ostale evropske institucije pri uresničevanju tega cilja, ter pri tem spodbuja, da se doseže soglasje, ki je za to potrebno, in v to vključi civilno družbo. Sodelovanje med državami članicami bi moralo biti glavni steber pakta. |
| --- | --- |

1.2

| 1.3 | EESO poziva evropske institucije in države članice, naj zagotovijo finančna sredstva in človeške vire, potrebne za učinkovito izvajanje veljavne evropske zakonodaje, ter dosežejo soglasje o sprejetju vseh potrebnih novih zakonodajnih in upravnih ukrepov za učinkovit boj proti davčnim kaznivim dejanjem in škodljivim praksam, pranju denarja ter dejavnostim davčnih oaz. V ta namen je treba stalno ocenjevati rezultate izvajanja posameznih ukrepov. |
| --- | --- |

1.3

| 1.4 | EESO meni, da se morajo države članice nujno zavzeti za odpravo nepoštenih in škodljivih oblik davčne konkurence. Poleg tega ponovno poudarja navedbo iz svojega mnenja o odločanju s kvalificirano večino (2), da je treba spodbujati razpravo o postopnem prehodu z odločanja s soglasjem na glasovanje s kvalificirano večino pri davčnih vprašanjih. |
| --- | --- |

1.4

| 1.5 | Dejavno sodelovanje civilne družbe je bistveno za ozaveščenost državljanov na davčnem področju o kaznivih dejanjih in škodljivih praksah ter pravični obdavčitvi. Njeno sodelovanje bo pripomoglo k sklenitvi pakta in njegovemu izvajanju. Za njegov uspeh je zelo pomembno sodelovanje delodajalcev in njihovih organizacij. Zagotoviti je treba, da sprejeti zakonodajni ukrepi ne bodo škodovali podjetjem, ki izpolnjujejo svoje davčne obveznosti, tako da bi jim bilo naloženo preveliko upravno breme. Z učinkovitim in hitrim ukrepanjem proti kaznivim dejanjem in škodljivim praksam na področju davkov bodo ustvarjena dodatna javna finančna sredstva, ki so potrebna za financiranje načrtov okrevanja po pandemiji, zelene in digitalne preobrazbe gospodarstva ter izgradnje evropskega stebra socialnih pravic. |
| --- | --- |

1.5

| 1.6 | Digitalizacija gospodarstva prinaša nove izzive za davčne organe, saj se lahko ustvarijo nove metode agresivnega davčnega načrtovanja, finančnih kaznivih dejanj in škodljivih praks. Z učinkovitejšim upravnim sodelovanjem in izmenjavo podatkov pa ustvarja tudi nove možnosti za davčne organe v boju proti takšnim praksam. |
| --- | --- |

1.6

| 1.7 | Za izboljšanje rezultatov boja proti tem kaznivim dejanjem in škodljivim praksam je treba okrepiti politično, upravno, policijsko in pravosodno sodelovanje neposredno med državami članicami ter med njimi in EU, kot tudi pravno podlago tega sodelovanja, finančnoobveščevalnim enotam, davčnim organom, evropskim nadzornim organom in drugim akterjem v tem boju pa zagotoviti zadostne finančne in človeške vire. |
| --- | --- |

1.7

| 1.8 | Za izboljšanje učinkovitosti ukrepov je potrebno skupno razumevanje teh kaznivih dejanj in škodljivih praks, povezav med njimi in njihove povezanosti z gospodarskim in finančnim kriminalom ter politično korupcijo, kot tudi vloge davčnih oaz, ki je nujna za njihovo spodbujanje in prikrivanje. Izkoreninjenje kriminalnih dejavnosti davčnih oaz bi moral biti prednostni cilj EU. |
| --- | --- |

1.8

| 1.9 | Čeprav je ta politika potrebna v vseh okoliščinah, EESO meni, da bi morala v razmerah, ki jih je povzročila pandemija COVID-19, nujno postati politična in etična prednostna naloga Unije, nacionalnih vlad in evropske civilne družbe. Ko je potrebnih toliko javnofinančnih sredstev za soočanje z zdravstvenimi, gospodarskimi in socialnimi posledicami pandemije, je nedopustno, da se pomembna količina teh sredstev nezakonito preusmerja v zasebni dobiček ozkega kroga ljudi, s čimer je neposredno oškodovana velika večina delavcev, podjetnikov, samozaposlenih, zaposlenih in upokojencev, ki izpolnjujejo svoje davčne obveznosti. |
| --- | --- |

1.9

| 1.10 | EESO podpira novi akcijski načrt za celovito politiko Unije o preprečevanju pranja denarja in boju proti financiranju terorizma (3), ki ga je Evropska komisija predstavila 7. maja 2020. Meni, da ga je treba nujno začeti izvajati. EESO podpira predlagane ukrepe za učinkovito izvajanje sedanjega pravnega okvira za preprečevanje pranja denarja in financiranja terorizma, oblikovanje enotnih pravil EU, ustanovitev evropskega nadzornega organa in ostale stebre načrta. EU in države članice morajo izražati skupna stališča na mednarodnih forumih, kot so Projektna skupina za finančno ukrepanje (FATF pri OECD), G20 in OZN. EESO se strinja s stališčem Komisije, da bi morali sprejeti ukrepi upoštevati evropsko zakonodajo o varstvu podatkov in sodno prakso Sodišča Evropskih skupnosti na tem področju ter zagotavljati, da bodo dodatna finančna in upravna bremena za države članice ter pooblaščene subjekte čim manjša. |
| --- | --- |

1.10

| 1.11 | EESO poziva Evropsko komisijo, naj pregleda sedanji seznam jurisdikcij, ki niso pripravljene sodelovati, in preuči možnost določitve dodatnih meril, s katerimi bi zagotovili, da bi bile na ta seznam vključene vse davčne oaze. Poziva jo tudi, naj določi ustrezne ukrepe, da podjetja in posamezniki ne bodo mogli opravljati neupravičenih transakcij s svojimi finančnimi institucijami. |
| --- | --- |

1.11

| 1.12 | EESO pozitivno ocenjuje uvedbo davčnih kazalnikov v evropski semester, poziva države članice, naj v zvezi z njimi upoštevajo priporočila za posamezne države, in predlaga Evropski komisiji, naj v evropski semester vključi postopek za ocenjevanje učinkovitosti, enakosti, zadostnosti in ustreznega delovanja davčnih sistemov. |
| --- | --- |

1.12

| 1.13 | EESO poziva, naj evropske direktive zajemajo umetniška dela in drugo premoženje visoke vrednosti, zlasti premoženje, spravljeno na prostocarinskih območjih in v carinskih skladiščih, ter naj se postopno odpravijo sheme državljanstva ali prebivanja za vlagatelje, ki so vzpostavljene v nekaterih državah članicah. Poleg tega poziva, naj se odpravi nepreglednost prinosniških delnic. |
| --- | --- |

1.13

| 1.14 | EESO meni, da bi bilo treba za davčne utaje uporabljati določbe iz pete direktive o preprečevanju pranja denarja v zvezi s centraliziranim javnim registrom dejanskih lastnikov gospodarskih družb in skladov. Na drugi strani poziva, naj se vzpostavijo ustrezni postopki, ki bodo MSP olajšali izpolnjevanje pogojev v zvezi z registracijo. |
| --- | --- |

1.14

| 1.15 | EESO podpira globalno rešitev za obdavčitev podjetij s pomembno digitalno prisotnostjo v okviru prizadevanj OECD, če pa dogovor ne bo dosežen do konca leta 2020, bi morala Unija ponovno zagovarjati svojo pobudo o obdavčitvi velikih podjetij v digitalnem gospodarstvu. |
| --- | --- |

1.15

| 1.16 | Spremeniti je treba direktivo ATAD, da se vključijo pravila o davčni obravnavi v zvezi z jurisdikcijami z nizkimi davčnimi stopnjami in vračanju dividend ali kapitalskih dobičkov, ki v tujini niso bili obdavčeni, v domovino. |
| --- | --- |

1.16

| 1.17 | Nacionalne finančnoobveščevalne enote je treba finančno in tehnično podpreti ter spodbujati tesno sodelovanje med njimi in davčnimi organi, pa tudi med nacionalnimi policijami in Europolom, pri pregonu davčnih in finančnih kaznivih dejanj. |
| --- | --- |

1.17

| 1.18 | EESO poziva Komisijo, naj opravi študijo o vlogi tako imenovanih slamnatih družb pri davčnih goljufijah, davčnih utajah, izogibanju davkom in pranju denarja ter naj v skladu z ugotovitvami študije spremeni direktivo proti izogibanju davkom, direktivo o kapitalski ustreznosti in direktivo o preprečevanju pranja denarja, da bi preprečila izvrševanje kaznivih dejanj in omogočanje škodljivih praks prek njih. |
| --- | --- |

1.18

| 1.19 | EESO poziva Evropsko komisijo in države članice, naj preučijo pojem minimalne efektivne obdavčitve dobičkov pravnih oseb in njegovo možno uporabo. |
| --- | --- |

1.19

| 1.20 | EESO predlaga, naj trgovinski in gospodarski sporazumi EU v skladu z načeli in pravili Svetovne trgovinske organizacije vključujejo poglavje z določbami proti davčnim kaznivim dejanjem, pranju denarja in agresivnemu davčnemu načrtovanju ter o sodelovanju med davčnimi upravami. |
| --- | --- |

1.20

2.   Ozadje mnenja

| 2.1 | Obseg davčnih goljufij, davčnih utaj, izogibanja davkom in pranja denarja v Evropi in svetu je v makroekonomskem smislu zelo velik. Njihova mednarodna razsežnost je očitna. Pri njihovem izvajanju imajo ključno vlogo davčne oaze, ki sprejemajo in usmerjajo kapital velikih podjetij in osebno premoženje, v zvezi s katerim so lastniki utajili davek ali se izognili njegovemu plačilu, skupaj s kapitalom, ki izvira iz politične in gospodarske korupcije ter organizacij gospodarskega kriminala. |
| --- | --- |

2.1

| 2.2 | Splošno sprejete opredelitve davčne oaze ni, čeprav je obdavčitev v vseh ničelna ali zelo nizka, podatki o strankah in tokovih pa praviloma niso pregledni. Prepoznava oaz poteka na podlagi seznamov držav, katerih nepripravljenost za sodelovanje se kaže v zavrnitvi, da bi davčnim organom posredovale informacije in sodelovale s pravosodjem. Priznani so seznam OECD (4) in oba seznama EU: o pranju denarja in financiranju terorizma ter o davčnih utajah in izogibanju davkom (5). V monografiji F&D (Mednarodni denarni sklad – MDS) se ocenjuje, da zasebno premoženje v finančnih offshore centrih znaša od 7 do 8,7 bilijona USD (6) (od 8 % do 10 % svetovnega BDP). |
| --- | --- |

2.2

| 2.3 | MDS ocenjuje, da davčne utaje države stanejo približno 3 bilijone USD letno (7). Evropski parlament ocenjuje, da ta številka v EU znaša 825 milijard EUR (8), vrzel pri pobiranju DDV, katere vzrok so večinoma goljufije, pa znaša približno 147 milijard EUR letno, od tega 50 milijard EUR ustreza čezmejnemu davčnemu vrtiljaku (9). |
| --- | --- |

2.3

| 2.4 | Izogibanje davkom ne pomeni vedno kršitve črke, pač pa duha zakona. V davčne oaze se iz naslova izogibanja davkom od dohodka pravnih oseb letno stekajo sredstva v višini približno 600 milijard USD (10). Izgube EU znašajo od 160 do 190 milijard EUR na leto (11) Zaradi izogibanja davkom prek šestih držav članic je pre.ostalih 22 članic prikrajšanih za 42,8 milijarde EUR davčnih prihodkov (12). V publikaciji F&D (MDS) je navedeno, da se 40 % neposrednih tujih naložb na svetu, tj. približno 15 bilijonov USD, steka v slamnate družbe (brez kakršne koli gospodarske dejavnosti), pogosto v obliki holdingov, ki združujejo delujoča odvisna podjetja. Večinoma imajo sedež v petih evropskih državah (13). |
| --- | --- |

2.4

| 2.5 | Po navedbah OZN pranje denarja pomeni od 2 % do 5 % svetovnega BDP (14). Nedavni primeri, kot sta Danske Bank (po prvotni oceni približno 200 milijard EUR) (15) in Swedbank (37 milijard EUR) (16) kažejo na slabosti pri preprečev,anju pranja denarja kljub direktivam in prizadevanjem nadzornih organov. |
| --- | --- |

2.5

| 2.6 | Poleg finančnega sektorja so še druge poti za pranje denarja: trgi umetnin, diamantov in plemenitih kovin, prostocarinska območja, carinska skladišča, posebne ekonomske cone ipd. Hitre tehnološke spremembe omogočajo nove poti prek virtualnih sredstev in verig podatkovnih blokov (angl. blockchain). Enako velja za postopke davčne utaje in izogibanja davkom: dividendne arbitraže in izpiranje obveznic s transakcijami cum-ex (55,2 milijarde EUR), agresivno davčno načrtovanje, tajne dogovore med državami in multinacionalnimi družbami o bistvenem zmanjšanju njihovih davčnih obveznosti ali sheme dodeljevanja državljanstva ali dovoljenja za prebivanje tujcem v zameno za naložbe. Elektronsko trgovanje ter platformno in digitalno gospodarstvo na splošno pomenijo nova tveganja v zvezi s priložnostmi za davčna kazniva dejanja in izogibanje davkom, kot tudi nove možnosti za sledenje in nadzor. |
| --- | --- |

2.6

| 2.7 | Junckerjeva Komisija se je zelo intenzivno ukvarjala s preprečevanjem davčnih kaznivih dejanj in izogibanja davkom: oblikovala je 26 zakonodajnih in 57 drugih pobud. V zvezi s preprečevanjem pranja denarja in financiranja terorizma izstopata dve direktivi, in sicer četrta in peta direktiva AMLD (iz leta 2015 oziroma 2018). Zadnja je bila prenesena januarja 2020 in prinaša izboljšave pri prepoznavanju lastnikov, izmenjavi informacij in sodelovanju med finančnoobveščevalnimi enotami ter razširjeno področje uporabe v zvezi s pooblaščenimi subjekti, obenem pa uvaja nadzor nad virtualnimi valutami. Rezultati v praksi niso zadovoljivi: ostaja precej pomanjkljivosti in vrzeli, čeprav je Komisija v okviru svojih omejenih pooblastil zelo dejavna (ocena iz leta 2019) (17). Nedavno je Evropsko računsko sodišče začelo revizijo, da bi ocenilo učinkovitost ukrepov proti pranju denarja v bančnem sektorju (18), Evropska komisija pa je začela postopek pred Sodiščem Evropske unije proti trem državam članicam, ker niso v celoti prenesle četrte direktive AMLD (19). |
| --- | --- |

2.7

| 2.8 | Evropska komisija je 7. maja 2020 predstavila nov akcijski načrt za celovito politiko Unije o preprečevanju pranja denarja in boju proti financiranju terorizma (20) ter delegirano uredbo (21) s seznamom držav in jurisdikcij, ki pri tem ne sodelujejo. Na podlagi ocene razlik pri uporabi veljavnega zakonodajnega okvira in zaradi „resnih pomanjkljivosti pri izvrševanju pravil“ ter v prepričanju, da se „nezakonit denar v Evropski uniji v nobenih okoliščinah ne bi smel tolerirati“, načrt temelji na šestih stebrih:






  — | zagotavljanje učinkovitega izvajanja veljavnega okvira, začenši s popolnim prenosom direktiv o preprečevanju pranja denarja, |
| --- | --- | --- |

2.8

—

zagotavljanje učinkovitega izvajanja veljavnega okvira, začenši s popolnim prenosom direktiv o preprečevanju pranja denarja,

| — | vzpostavitev enotnih pravil s spremenjeno direktivo in z uredbo, |
| --- | --- |

—

vzpostavitev enotnih pravil s spremenjeno direktivo in z uredbo,

| — | vzpostavitev postopkov in ustanovitev nadzornega organa na ravni EU z zakonodajnim predlogom, |
| --- | --- |

—

vzpostavitev postopkov in ustanovitev nadzornega organa na ravni EU z zakonodajnim predlogom,

| — | vzpostavitev podpornega in usklajevalnega mehanizma za finančnoobveščevalne enote ter medsebojno povezovanje centralnih nacionalnih registrov bančnih računov, |
| --- | --- |

—

vzpostavitev podpornega in usklajevalnega mehanizma za finančnoobveščevalne enote ter medsebojno povezovanje centralnih nacionalnih registrov bančnih računov,

| — | uporaba kazenskega prava in okrepitev izmenjave informacij, |
| --- | --- |

—

uporaba kazenskega prava in okrepitev izmenjave informacij,

| — | krepitev mednarodne razsežnosti okvira EU. |
| --- | --- |

—

krepitev mednarodne razsežnosti okvira EU.

V prvem trimesečju leta 2021 bodo predstavljeni štirje zakonodajni predlogi za razvoj teh stebrov.

| 2.9 | Drugo pomembno področje delovanja Evropske komisije je bilo izogibanje davkom, povezano s pobudami o obdavčitvi digitalnega gospodarstva in davčni osnovi za davek od dohodkov pravnih oseb. S svojo strategijo je poskušala doseči dejansko obdavčitev, v skladu s katero bi multinacionalne družbe plačale ustrezne davke tam, kjer ustvarjajo vrednost, v skladu z akcijskim načrtom OECD za preprečevanje erozije davčne osnove in preusmerjanja dobička, da bi zlasti omejili erozijo davčne osnove za davek od dohodkov pravnih oseb z odbitki za obresti in licenčnine ter drugimi finančnimi ugodnostmi. Glavni zakonodajni akt v zvezi s tem je bila direktiva ATAD (2016), ki je bila leta 2017 spremenjena tako, da vključuje hibridna neskladja (direktiva ATAD 2) (22). Njenih rezultatov še ni mogoče oceniti. Uzakonjeno je bilo tudi lažje reševanje sporov, ki izhajajo iz dvojne obdavčitve (23). Nova uredba o kontroli gotovine, ki se vnaša v Unijo ali iznaša iz nje, je bila sprejeta leta 2018 (24). |
| --- | --- |

2.9

| 2.10 | Evropska komisija je upoštevala izogibanje davkom v svojih zakonodajnih pobudah o obdavčitvi digitalnega gospodarstva in osnovi za davek od dohodkov pravnih oseb. Leta 2018 je predlagala direktivo o obdavčitvi dohodkov pravnih oseb s pomembno digitalno prisotnostjo in direktivo o obdavčitvi prihodkov velikih digitalnih podjetij. Leta 2016 je predlagala dve direktivi o osnovi za davek od dohodkov pravnih oseb, da bi ta postala skupna (CCTB) in konsolidirana (CCCTB). Zadnja je zelo pomembna za boj proti izogibanju davkom. Zaradi istočasnih razprav na ravni OECD in nasprotovanja nekaterih držav članic je prišlo do zamude pri sprejetju teh direktiv. Zato je Evropska komisija leta 2019 predložila sporočilo, v katerem predlaga začetek razprave o tem, da bi odločitve o davčnih zadevah sprejemali s kvalificirano večino. |
| --- | --- |

2.10

| 2.11 | Sodelovanje med davčnimi organi in drugimi institucijami držav članic prek avtomatične izmenjave davčnih informacij (AEOI (25)) ter preglednost sta bistvenega pomena. Sprejetih je bilo šest direktiv o upravnem sodelovanju. V vseh, od prve (Direktiva 2011/16/EU (26)) do zadnje (Direktiva (EU) 2018/822 (27)), je bila razširjena obveznost razkrivanja dejanskih imetnikov računov, finančnih sredstev in transakcij ter vseh produktov, vključno z zavarovanji in dividendami. Dosežen je bil napredek v zvezi z zahtevami za avtomatično izmenjavo informacij o davčnih stališčih in finančnih informacij velikih podjetij po državah (poročanje po državah – CbCR (28)). Uporaba finančnih in drugih informacij za kazenski pregon kaznivih dejanj je bila urejena z Direktivo (EU) 2019/1153 Evropakega parlamenta in Sveta (29). |
| --- | --- |

2.11

| 2.12 | Junckerjeva Komisija se je spopadla s skrivnimi dogovori nekaterih držav članic z multinacionalnimi družbami, v skladu s katerimi te v njih plačujejo minimalne davke. Davčne kazalnike ji je uspelo vključiti tudi v evropski semester. Zadnja priporočila za posamezne države kažejo, da izvajanje zakonodaje v zvezi z agresivnim davčnim načrtovanjem in prepoznavanje dejanskih lastnikov v nekaterih državah ni zadovoljivo. Sodelovanje med državami članicami je mogoče bistveno izboljšati. Kljub določenemu napredku se stopnja goljufij, pranja denarja in izogibanja davkom na splošno ni zmanjšala, v nekaterih primerih, kot je pretok kapitala v slamnate družbe, se je celo povečala. |
| --- | --- |

2.12

| 2.13 | EESO je v zadnjih petih letih sprejel 25 mnenj o teh vprašanjih. Na splošno je podprl ukrepe, ki jih je predlagala Komisija. V nekaterih primerih je šel s svojimi zahtevami v skladu s stališčem Evropskega parlamenta še dlje. |
| --- | --- |

2.13

3.   Splošne ugotovitve in priporočila

| 3.1 | Kriza zaradi pandemije COVID-19, najhujša po koncu druge svetovne vojne, mora biti v središču vseh gospodarskih in socialnih razmislekov in predlogov. V zvezi s tem mnenjem se zdi očitno, da bi države in sama EU z bistvenim zmanjšanjem ekonomskega obsega davčnih kaznivih dejanj in izogibanja davkom dobile del finančnih sredstev, potrebnih za spopadanje z zdravstvenimi, gospodarskimi in socialnimi učinki pandemije. EESO meni, da je sodelovanje evropskih institucij, nacionalnih vlad in civilne družbe pri sprejemanju vseh potrebnih ukrepov za izvajanje stalnih in učinkovitih ukrepov proti davčnim kaznivim dejanjem in izogibanju davkom danes bolj kot kadar koli prej neizogibna politična in moralna dolžnost ter vprašanje, ki ga je treba nujno obravnavati. |
| --- | --- |

3.1

| 3.2 | Glavni namen tega mnenja je na podlagi skupne vizije in stališč, izraženih v prejšnjih mnenjih EESO, oblikovati predloge za učinkovitejši boj proti tem kaznivim dejanjem. Upoštevati je treba odnose med različnimi davčnimi kaznivimi dejanji ter odnos med njimi in izogibanjem davkom prek skupnih kanalov, ki vodijo v davčne oaze. |
| --- | --- |

3.2

| 3.3 | EESO je seznanjen s pripravljenostjo Evropske komisije in Evropskega parlamenta za sprejetje pobud proti davčnim kaznivim dejanjem, davčnim utajam in nelojalni davčni konkurenci ter obžaluje, da nekatere države članice blokirajo in s pomanjkanjem medsebojnega sodelovanja ovirajo nekatere glavne pobude, na primer v zvezi z davkom od dohodka pravnih oseb, goljufijami na področju DDV in agresivnim davčnim načrtovanjem. |
| --- | --- |

3.3

| 3.4 | EESO predlaga vzpostavitev evropskega pakta za učinkovit boj proti davčnim goljufijam in utajam, izogibanju davkom in pranju denarja. Poziva Komisijo, naj spodbuja politično pobudo, ki bo vključevala nacionalne vlade in ostale evropske institucije pri izvajanju pakta. Eden od njegovih stebrov mora biti sodelovanje med državami članicami. |
| --- | --- |

3.4

| 3.5 | Učinkovito izvajanje pakta bi moralo EU in njenim državam članicam prinesti dodatna sredstva poleg tistih, ki jih prinaša rast, za financiranje načrtov za okrevanje po krizi zaradi pandemije, zelene in digitalne preobrazbe njihovega gospodarstva ter vzpostavitve trdnega evropskega stebra socialnih pravic. EESO na podlagi spoštovanja davčne suverenosti držav članic poziva odgovorne politike EU in nacionalne vlade, naj z odgovornostjo in velikodušnostjo, ki sta potrebni v tem tragičnem obdobju, dosežejo soglasje o vsebini pakta, ki ga predlaga. Po mnenju EESO bi moralo doseganje soglasja o evropskem paktu za preprečevanje davčnih kaznivih dejanj, izogibanja davkom in pranja denarja ter financiranja terorizma temeljiti na:






  (a) | zavezi držav članic in evropskih institucij, da bodo sprejele vse potrebne dodatne zakonodajne in upravne ukrepe za učinkovit boj proti tem kaznivim dejanjem in škodljivim praksam; |
| --- | --- | --- |

3.5

(a)

zavezi držav članic in evropskih institucij, da bodo sprejele vse potrebne dodatne zakonodajne in upravne ukrepe za učinkovit boj proti tem kaznivim dejanjem in škodljivim praksam;

| (b) | okrepitvi politične volje za sodelovanje med državami članicami in z institucijami EU, ki bi pripeljalo do vzpostavitve učinkovitih postopkov upravnega, policijskega in pravosodnega sodelovanja za uresničitev ciljev pakta; |
| --- | --- |

(b)

okrepitvi politične volje za sodelovanje med državami članicami in z institucijami EU, ki bi pripeljalo do vzpostavitve učinkovitih postopkov upravnega, policijskega in pravosodnega sodelovanja za uresničitev ciljev pakta;

| (c) | zavezi držav članic, da bodo odpravile nelojalno davčno konkurenco in blokado direktiv, povezanih s cilji pakta; |
| --- | --- |

(c)

zavezi držav članic, da bodo odpravile nelojalno davčno konkurenco in blokado direktiv, povezanih s cilji pakta;

| (d) | vključenosti organizacij civilne družbe v pakt. |
| --- | --- |

(d)

vključenosti organizacij civilne družbe v pakt.

| 3.6 | Bistvenega pomena je, da pri tem dogovoru in vzpostavitvi večje družbene ozaveščenosti na področju obdavčenja sodelujejo organizacije civilne družbe. V velikem interesu evropskih državljanov je, da je na voljo dovolj sredstev za kakovostne javne storitve – dandanes zlasti zdravstvene in raziskovalne – ter zadostne sisteme socialnega varstva. Podjetniki, ki izpolnjujejo svoje davčne obveznosti, to je večina, želijo, da se odpravijo davčne utaje in izogibanje davkom, ki jih izvajajo nekatera podjetja in ki zanje pomenijo nelojalno konkurenco. |
| --- | --- |

3.6

| 3.7 | EESO se strinja z Evropskim parlamentom, da „imata pravična obdavčitev ter odločen boj proti davčnim goljufijam, davčni utaji, agresivnemu davčnemu načrtovanju in pranju denarja osrednjo vlogo pri oblikovanju pravične družbe in močnega gospodarstva, hkrati pa ščitita socialno pogodbo in pravno državo“ (30). Zato je zaskrbljen nad obsežno davčno vrzeljo, ki jo ta kazniva dejanja in škodljive prakse povzročajo v davčnih prihodkih, ter nedavnim razvojem obdavčenja, s katerim se je davčno breme premaknilo na dohodek iz zaposlitve ter s finančnega sektorja na realno gospodarstvo, kjer je davčni pritisk na MSP večji kot na multinacionalne družbe. |
| --- | --- |

3.7

| 3.8 | Uvedba davčnih kazalnikov v poročila o državah v okviru evropskega semestra pomeni napredek. Vendar ocena njihovih rezultatov kaže, da delovanje finančnoobveščevalnih enot, avtomatična izmenjava informacij in sodelovanje davčnih organov v delu držav članic EU niso zadovoljivi, kar zadeva pranje denarja, davčne utaje in izogibanje davkom. EESO predlaga Evropski komisiji, da bi bili davčni kazalniki v evropskem semestru enakovredni drugim kazalnikom in da bi vzpostavili postopek za oceno učinkovitosti, enakosti, zadostnosti in ustreznega delovanja sistemov davčnih sistemov. |
| --- | --- |

3.8

| 3.9 | EESO podpira novi akcijski načrt za celovito politiko Unije o preprečevanju pranja denarja in boju proti financiranju terorizma ter meni, da ga je treba nujno začeti izvajati. Podpira ustanovitev evropskega nadzornega organa, ki bi čim bolj krepil sodelovanje med davčnimi organi in finančnoobveščevalnimi enotami držav članic ter imel neposredna pooblastila za nadzor in preiskavo pooblaščenih subjektov z vseh področij ter zadostne človeške in tehnološke vire za prilagajanje stalnemu razvoju kaznivih dejanj. Poziva Komisijo, naj kot najustreznejšo možnost za to preuči morebitno ustanovitev evropske agencije za boj proti davčnim, gospodarskim in finančnim kaznivim dejanjem in pranju denarja ter za nadzor izvajanja zakonodaje in učinkovitosti upravnih ukrepov. Meni, da mora EU na mednarodnih forumih, kot so Projektna skupina za finančno ukrepanje (FATF) pri OECD, G20 in OZN, nastopati z enotnim stališčem. Meni tudi, da bi morala Evropska komisija pomagati državam članicam z vzpostavitvijo mehanizmov usposabljanja, kot je evropska davčna akademija, ki jo je predlagal v mnenju o programu Fiscalis (10/2018) (31). |
| --- | --- |

3.9

| 3.10 | Pravni okvir za preprečevanje pranja denarja mora omogočati dostop do informacij o imetnikih računov ter lastnikih podjetij in skrbniških skladov, pri tem pa spoštovati predpise o varstvu podatkov in sodno prakso Sodišča Evropske unije na tem področju. Zagotoviti je treba zaščito strokovnjakov, ki so dolžni prijavljati sumljive prakse pranja denarja. EESO pozdravlja, da je v akcijskem načrtu predlagan nov sistem zaščite prijaviteljev, in poziva, naj se njegova uvedba ne odloži na december 2021. EESO se strinja s stališčem Komisije, da je treba zagotoviti, da bo dodatno upravno in finančno breme, ki bi ga sprejeti ukrepi prinesli državam članicam in pooblaščenim subjektom, čim manjše. |
| --- | --- |

3.10

| 3.11 | Nadzorni ukrepi nad tretjimi državami, vključeni v peto direktivo o preprečevanju pranja denarja, bodo učinkoviti le, če bo seznam visoko tveganih držav realen. EESO zagovarja pregledno in jasno metodologijo ter krajše roke za ocenjevanje. Meni, da bi bilo treba novi seznam samo 20 držav in ozemelj čim prej sprejeti ter mu dodati še nekatere države, na primer tiste, ki so povezane z nedavnimi aferami. Obžaluje, da nekatere države članice EU ovirajo dostop do informacij o transakcijah v davčne oaze. |
| --- | --- |

3.11

| 3.12 | Seznam davčnih oaz Sveta ECOFIN (2017), povezanih z davčno utajo in izogibanjem davkom, je bil posodobljen februarja letos. Za razliko od drugih seznamov ima ta prednost, da zajema tako tiste, ki ne sprejemajo avtomatične izmenjave informacij, kot tiste, ki podjetjem ponujajo posebne davčne režime. Sporno je, da evropski seznam ne vključuje obstoječih davčnih oaz v EU. Evropska komisija je v priporočilih evropskega semestra za posamezne države kljub temu opozorila na nekatere države članice, ki ogrožajo davčne osnove svojih partneric v Uniji. Čeprav ima tveganje za vpis na črni seznam odvračilni učinek zaradi ugleda, sankcije niso dovolj učinkovite. |
| --- | --- |

3.12

| 3.13 | Da bi jurisdikcije na seznamu izvedle zahtevane reforme, EESO predlaga, naj se po naslednji oceni uredba spremeni tako, da bodo jurisdikcijam, ki reform niso izvedle, prepovedane finančne transakcije z EU. Ukrepi morajo zadevati tudi podjetja, ki se izogibajo plačilu davkov. Učinkovit ukrep bi bil, da se javna pomoč v zvezi s COVID-19 ne dodeli podjetjem, ki opravljajo neupravičene transakcije z jurisdikcijami s seznama, kar so sprejele nekatere države članice. EESO poziva tudi, naj se preuči, ali bi bilo primerno navedena podjetja izključiti iz javnih naročil. |
| --- | --- |

3.13

| 3.14 | Multinacionalne družbe delujejo globalno in pod skupnim vodstvom, davčni predpisi pa se sprejemajo na nacionalni ravni brez upoštevanja njihove interakcije s sistemi drugih držav ali celo v očitni davčni konkurenci z njimi. Nekatere jurisdikcije sprejemajo davčne sisteme, ki povzročajo erozijo davčnih osnov na drugih ozemljih. To je države skupaj s splošnim zniževanjem davčnih stopenj pripeljalo do davčne tekme za znižanje davkov, da bi pritegnile neposredne tuje naložbe, ter povzročilo pravne vrzeli in neskladja. Veliko multinacionalnih družb prestrukturira svoje poslovanje, da bi znatno zmanjšale davčne obveznosti. V ta namen uporabljajo nekatere transakcije znotraj skupine, da velik del stroškov umetno prenesejo na ozemlje s srednjo ali visoko stopnjo obdavčitve, medtem ko dobiček prijavijo v jurisdikcijah z nizko ali ničelno stopnjo obdavčitve, kjer sklenejo skrivne davčne dogovore z vladami. V tem okolju je prenos dobička velikih podjetij v digitalnem gospodarstvu še posebej enostaven. EESO upa, da se bodo te razmere spremenile z uporabo predpisov za preprečevanje erozije davčne osnove in preusmerjanja dobička ter direktiv ATAD. Za ocenjevanje njihovih rezultatov je še prezgodaj. Da bi bili učinkoviti, je potrebno sodelovanje vseh držav članic, kar je glavni cilj evropskega pakta. |
| --- | --- |

3.14

| 3.15 | EU je izpostavljena izogibanju davkom (32). Pretok kapitala, blaga in oseb na notranjem trgu je v nasprotju s pomanjkanjem usklajevanja na področju davčnih politik. Po krizi leta 2008 se je napredek na področju ekonomskega upravljanja osredotočal na nadzor nad porabo. Razmere so se v zadnjih letih spremenile, vendar usklajevanje davčnih politik še ni zadostno. Uvedba davčnih kazalnikov v evropski semester je napredek, ki omogoča opozarjanje, da so davčni sistemi nekaterih držav članic škodljivi. |
| --- | --- |

3.15

| 3.16 | Skupina G20 je leta 2009 začela proces sodelovanja za boj proti davčnim utajam in izogibanju davkom. OECD je sprejel nov svetovni standard izmenjave podatkov, tj. skupni standard poročanja, ki temelji na avtomatični izmenjavi informacij. Večina jurisdikcij mednarodne skupnosti se je zavezala, da ga bo uporabljala od januarja 2018. Splošna ocena spoštovanja tega standarda je v pripravi. |
| --- | --- |

3.16

| 3.17 | V EU avtomatično izmenjavo informacij ureja direktiva o upravnem sodelovanju na področju obdavčevanja (DAC), ki je bila zaradi usklajevanja s skupnim standardom poročanja večkrat spremenjena. Z navedeno direktivo je bila obveznost avtomatične izmenjave informacij razširjena na fizične in pravne osebe ter na glavne vrste prihodkov, vendar so še ostale vrzeli, ki jih je treba odpraviti. Še vedno ni rešeno vprašanje informacij o dejanskem lastniku sredstev in skladov ter o vmesnih nosilcih (nekateri skrbniški skladi, obvodna podjetja, fundacije ipd.), kot se je izkazalo v aferi s panamskimi dokumenti. Prav tako ni rešeno vprašanje anonimnosti prinosniških delnic brez javno znanega imetnika, ki so v nekaterih državah še vedno dovoljene. Področje uporabe direktive o upravnem sodelovanju na področju obdavčenja bi bilo treba razširiti na umetnine in drugo premoženje velike vrednosti na prostocarinskih območjih in v carinskih skladiščih. Rešiti bi bilo treba tudi problem shem državljanstva ali prebivanja za vlagatelje, ki jih ponuja 19 držav članic in ki se v številnih primerih uporabljajo za storitev davčnih kaznivih dejanj. |
| --- | --- |

3.17

| 3.18 | Akcijski načrt OECD za preprečevanje erozije davčne osnove in preusmerjanja dobička je globalna pobuda za preprečevanje erozije davčne osnove in preusmerjanja dobička. Poročila o napredku petnajstih ukrepov iz tega načrta imajo različno pravno naravo. Pri nekaterih gre za dobre prakse, drugi imajo status minimalnih standardov z možnostjo določitve obveznosti, da države njihovo vsebino vključijo v zakonodajo o gospodarskih družbah. Nekatere temeljne teme, kot je obdavčitev digitalnega gospodarstva ali razporeditev pravic do obdavčenja med državami, je treba šele rešiti na svetovni ravni. Nekatere države in organizacije civilne družbe so kritizirale proces preprečevanja erozije davčne osnove in preusmerjanja dobička ter predlagale, naj se reforma mednarodne davčne arhitekture prenese na odbor strokovnjakov OZN na področju obdavčenja. EESO meni, da mora OECD dokončati svoje delo in sodelovati z odborom OZN, da bi izmenjala sklepe in bi ti postali univerzalni. |
| --- | --- |

3.18

| 3.19 | Direktivi ATAD sta osrednji del strategije EU za boj proti izogibanju davkom. Zagotavljata, da države članice usklajeno izvajajo poročila o preprečevanju erozije davčne osnove in preusmerjanja dobička, njuna pravna vrednost pa se krepi z nadzorom Sodišča Evropske unije nad njunim spoštovanjem. V nekaterih primerih pravila iz direktiv proti zlorabam presegajo preprečevanje erozije davčne osnove in preusmerjanja dobička, na primer pri izstopnih davkih, pravilih o nadzorovanih tujih družbah, pravilih o preprečevanju hibridnih neskladij ali uvedbi splošne klavzule o preprečevanju zlorab. Vseeno pa zaradi nasprotovanja nekaterih držav niso bile vključene klavzule o naložbah, čeprav sta to zagovarjali Komisija in večina držav članic. |
| --- | --- |

3.19

| 3.20 | Preiskave Evropske komisije o skrivnih davčnih dogovorih, ki so jih podpisale nekatere velike multinacionalne družbe in vlade nekaterih držav članic EU, so razkrile obseg izogibanja davkom: davčne stopnje od 0,05 % do 2 % na dobiček, prenesen iz drugih evropskih držav. Kot odziv na to je EU direktivo o upravnem sodelovanju na področju obdavčenja prenovila tako, da je postalo obvezno avtomatično sporočanje vseh čezmejnih davčnih stališč, ki jih podpiše država članica. |
| --- | --- |

3.20

| 3.21 | Z nedavno spremembo direktive o upravnem sodelovanju na področju obdavčenja je bila avtomatična izmenjava razširjena na osnovne informacije o velikih podjetjih (33), razčlenjene po državah (poročila CbCR) (34), v skladu z zahtevami iz ukrepa 13 za preprečevanje erozije davčne osnove in preusmerjanja dobička. Še vedno pa ni omogočen javni dostop do teh informacij. Evropska komisija je predlagala spremembo Direktive 2013/34/EU Evropskega parlamenta in Sveta (35) o računovodstvu, da se omogoči objava poročil po državah. EESO meni, da bi to moralo veljati vsaj za podjetja, ki prejemajo državno pomoč. |
| --- | --- |

3.21

| 3.22 | Zelo pomemben predlog Evropske komisije glede obdavčitve dohodkov pravnih oseb je harmonizacija osnove za davek od dohodkov pravnih oseb. V prvi fazi – fazi skupne osnove za davek od dohodkov pravnih oseb – bi se davčna osnova izračunavala v skladu s skupnimi pravili. V drugi fazi – fazi skupne konsolidirane osnove za davek od dohodkov pravnih oseb – bi se dobički in izgube, ki bi jih imela različna odvisna podjetja multinacionalne družbe ali skupine v posameznih državah članicah, konsolidirali v celotni EU. Tako dobljena neto bilanca bi se razdelila med različne države, v katerih je družba dejavna, in bi bila obdavčitev v posameznih državah izračunana v skladu z vnaprej določeno formulo (sredstva, promet in zaposlovanje). Upati je, da bi s to konsolidacijo onemogočili velik del operacij agresivnega davčnega načrtovanja. EESO se strinja, da bi morala obdavčitev temeljiti na tehtani formuli, ki upošteva lokacijo prodaje, zaposlovanja in sredstev. Natančno je treba oceniti vrednost pravic intelektualne lastnine, podatkov in drugih neopredmetenih sredstev. |
| --- | --- |

3.22

| 3.23 | Po mnenju Evropske komisije in OECD je zaradi dejstva, da je z veljavnimi davčnimi pravili težko zajeti prihodke novih poslovnih modelov digitalnega gospodarstva, v različnih situacijah in državah prišlo do prenizke obdavčitve podjetij v digitalnem gospodarstvu v primerjavi s tradicionalnimi podjetji. Evropska komisija je (marca 2018) sprejela dva predloga direktiv o obdavčitvi digitalnega gospodarstva (36) v skladu s prizadevanji OECD, ki naj bi bila zaključena v letu 2020. Eden vsebuje začasno, drugi pa trajno rešitev. V začasni rešitvi je določen 3-odstotni davek na prodajo digitalnih storitev velikih podjetij (in ne na dobičke ali tam, kjer je vrednost ustvarjena). Ta predlog je Svet blokiral. Komisija se zdaj pridružuje globalni rešitvi v okviru prizadevanj OECD, vendar bo, če dogovor ne bo dosežen do konca leta 2020, ponovno zagovarjala svojo pobudo o davku za velika podjetja v digitalnem gospodarstvu. |
| --- | --- |

3.23

| 3.24 | Evropska komisija in EESO (37) sta izrazila stališče, da je treba začeti razpravo o pogojih, ki so potrebni za postopen prehod z odločanja s soglasjem na glasovanje s kvalificirano večino pri davčnih vprašanjih. Roki za izvedbo te spremembe so lahko krajši ali daljši glede na občutljivost davčnega področja, v katerega se posega, za države članice. |
| --- | --- |

3.24

| 3.25 | EESO meni, da veliki izzivi, ki jih za EU in vse njene države članice pomeni kriza zaradi pandemije COVID-19, niso združljivi s kakršno koli popustljivostjo glede kaznivih dejanj, ki slabijo gospodarsko rast in javne finance. Meni tudi, da je treba okrepiti sodelovanje in solidarnost med državami članicami, institucijami EU in sektorji evropske civilne družbe. |
| --- | --- |

3.25

4.   Posebne ugotovitve in priporočila

| 4.1 | Rešitev iz pete direktive o preprečevanju pranja denarja, da morajo države vzpostaviti centraliziran javni register dejanskih lastnikov družb in skladov, bi bilo priporočljivo razširiti na področje davčnih utaj. Vzpostaviti bi bilo treba tudi ustrezen postopek za prepoznavanje dejanskega lastnika, kadar gre za podjetje s sedežem zunaj EU. Vsi registri morajo delovati ustrezno in sorazmerno, da se olajša delo podjetjem, ki morajo izpolnjevati zahteve, zlasti MSP, za katere bi morale biti na voljo storitve pomoči. |
| --- | --- |

4.1

| 4.2 | Nujnost poznavanja dejanskih lastnikov vseh gospodarskih družb in skladov bi bilo treba razširiti na poznavanje lastnikov prinosniških delnic. EESO poziva Komisijo, naj razmisli o uvedbi postopka, ki bi to omogočil, če pa to ne bi bilo mogoče, naj to prakso v EU prepove. |
| --- | --- |

4.2

| 4.3 | Zapolniti je treba preostale vrzeli v besedilu direktive o upravnem sodelovanju na področju obdavčevanja, da se avtomatična izmenjava informacij razširi na umetnine in drugo premoženje visoke vrednosti na brezcarinskih območjih, v carinskih skladiščih in posebnih ekonomskih conah. |
| --- | --- |

4.3

| 4.4 | Države članice je treba pozvati, naj postopno odpravijo sheme državljanstva ali prebivanja za vlagatelje, ki omogočajo davčna kazniva dejanja. Tako je stališče Evropskega parlamenta in EESO v mnenju SOC/618 (38). Dokler te sheme še obstajajo, bi bilo treba sprejeti nadzorne ukrepe, potrebne za zagotavljanje, da vlagatelji izpolnjujejo svoje davčne obveznosti. |
| --- | --- |

4.4

| 4.5 | Uvesti je treba ukrepe, ki so bili dogovorjeni v OECD in integriranem okviru za tehnično pomoč, v zvezi z dodeljevanjem davčnih prihodkov tržnim jurisdikcijam, kot sta Indija in Kitajska. Spremeniti je treba direktivo ATAD, da bi vključili pravila o davčni obravnavi v zvezi z jurisdikcijami z nizko obdavčitvijo, zlasti o vračanju dividend ali kapitalskih dobičkov iz odvisnih podjetij v tujini, če tam niso bili minimalno obdavčeni. |
| --- | --- |

4.5

| 4.6 | V skladu s pozivi Evropskega parlamenta v resoluciji iz marca 2019 (39) EESO poziva Evropsko komisijo in države članice, naj preučijo pojem minimalne efektivne obdavčitve dobičkov pravnih oseb in njegovo možno uporabo. |
| --- | --- |

4.6

| 4.7 | Povečati je treba sodelovanje med nadzornimi organi in davčnimi upravami držav članic, zlasti na področju davčnih kaznivih dejanj in pranja denarja, ter spodbujati krepitev sodelovanja med Europolom in nacionalnimi policijami. |
| --- | --- |

4.7

| 4.8 | Nacionalne finančnoobveščevalne enote je treba finančno in tehnično podpreti, da bodo lahko učinkovito opravljale svoje naloge. |
| --- | --- |

4.8

| 4.9 | Velik obseg kapitala, ki se pretaka skozi slamnate družbe s sedežem v EU, zahteva odločen odziv odgovornih politikov. EESO poziva Evropsko komisijo, naj izvede študijo o vlogi slamnatih družb pri davčnih goljufijah, davčni utaji, izogibanju davkom (po uporabi direktiv ATAD 1 in 2) ter pranju denarja ter naj glede na ugotovitve sprejme vse potrebne ukrepe za preprečevanje navedenih kaznivih dejanj in škodljivih praks prek tovrstnih družb. Direktivi ATAD, direktivo o kapitalski ustreznosti in direktive AMLD bi bilo treba po potrebi spremeniti. |
| --- | --- |

4.9

| 4.10 | EESO predlaga, naj se v prihodnjih sporazumih EU o trgovini, naložbah in gospodarskem partnerstvu ali v spremembah sedanjih v skladu z načeli in pravili Svetovne trgovinske organizacije predvidi poglavje o obdavčitvi, ki bo vsebovalo rezultate programa OECD za preprečevanje erozije davčne osnove in preusmerjanja dobička, določbe o preprečevanju davčnih goljufij, davčnih utaj, agresivnega davčnega načrtovanja in pranja denarja ter o sodelovanju med davčnimi upravami. |
| --- | --- |

4.10

V Bruslju, 18. septembra 2020

Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Luca JAHIER

---

(1)  V nadaljnjem besedilu se uporabljata angleški kratici.

1

(2)  UL C 353, 18.10. 2019, str. 90.

2

(3)  C(2020) 2800 final.

3

(4)  Na seznamu FATF jurisdikcij z visokim tveganjem sta samo dve državi (Severna Koreja in Iran). Na seznam FATF jurisdikcij, nad katerimi se izvaja poostren nadzor, je vključenih 18 držav. Oba sta bila posodobljena 21. februarja 2020.

4

(5)  Na seznamu iz Delegirane uredbe Komisije (EU) 2020/855 z dne 7. maja 2020 (UL L 195, 19.6.2020, str. 1) je 20 držav z visokim tveganjem v zvezi s pranjem denarja in financiranjem terorizma. Posodobljeni seznam jurisdikcij, ki niso pripravljene sodelovati v zvezi z davčnimi utajami in izogibanjem davkom, vsebuje 12 jurisdikcij, ki jim je treba prišteti še 20 jurisdikcij, nad katerimi se izvaja nadzor.

5

(6)  D. Lipton: Shining a Light, str. 4, in N. Shaxson: Tackling Tax Havens, str. 7, navedba G. Zucmana (2017), MDS, F&D, september 2019.

6

Shining a Light

Tackling Tax Havens

(7)  G. Bhatt: Editor’s Letter, MDS. Prav tam, str. 2.

7

(8)  Resolucija Evropskega parlamenta z dne 26. marca 2019 o finančnem kriminalu, davčni utaji in izogibanju davkom, točka 24.

8

Resolucija Evropskega parlamenta z dne 26. marca 2019 o finančnem kriminalu, davčni utaji in izogibanju davkom

(9)  Evropski parlament, prav tam, točki 142 in 143.

9

(10)  N. Shaxson: Tackling Tax Havens, MDS, prav tam, str. 7.

10

Tackling Tax Havens

(11)  Evropski parlament, prav tam, točka 19.

11

(12)  Evropski parlament, prav tam, točka 328.

12

(13)  J. Damgaardm, T. Elkjaer in N. Johannesen: The Rise of Phantom Investments, str. 11–13, MDS, F&D, september 2019.

13

The Rise of Phantom Investments

(14)  UN: UNODC Money Laudering and Globalization (Urad Združenih narodov za droge in kriminal: Pranje denarja in globalizacija).

14

Money Laudering and Globalization

(15)  Evropski parlament, prav tam, točki 236 in 237.

15

(16)  Evropski parlament, prav tam, točka 235, Financial Times, 23. marec 2020.

16

(17)  COM(2019) 360 final, 370 final, 371 final in 372 final z dne 24. julija 2019. Zlasti je zanimiv dokument COM(2019) 373 – Poročilo o oceni nedavnih domnevnih primerov pranja denarja, v katere so bile vpletene kreditne institucije EU.

17

Poročilo o oceni nedavnih domnevnih primerov pranja denarja, v katere so bile vpletene kreditne institucije EU.

(18)  11. junij 2020: https://www.eca.europa.eu/sl/Pages/DocItem.aspx?did=53979.

18

(19)  2. julij 2020: https://ec.europa.eu/commission/presscorner/detail/sl/IP_20_1228.

19

(20)  C(2020) 2800.

20

(21)  Delegirana uredba Komisije (EU) št. 2020/855 z dne 7. maja 2020.

21

(22)  Direktiva Sveta (EU) 2016/1164 (ATAD) (UL L 193, 19.7.2016, str. 1) je v državah, ki niso imele lastne zakonodaje, začela veljati 1. januarja 2020 (v drugih pa leta 2024). Direktiva Sveta (EU) 2017/952 (ATAD 2) (UL L 144, 7.6.2017, str. 1) bo začela veljati 1. januarja 2022.

22

(23)  Direktiva Sveta (EU) 2017/1852 (UL L 265, 14.10.2017, str. 1).

23

(24)  Uredba (EU) 2018/1672 Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 284, 12.11.2018, str. 6).

24

(25)  V angleščini: Automatic exchange of information – AEOI.

25

Automatic exchange of information

(26)  Direktiva Sveta 2011/16/EU (UL L 64, 11.3.2011, str. 1).

26

(27)  Direktiva Sveta (EU) 2018/822 (UL L 139, 5.6.2018, str. 1).

27

(28)  Angleška kratica za Country by country reporting – CbCR.

28

Country by country reporting

(29)  UL L 186, 11.7.2019, str. 122.

29

(30)  Evropski parlament, prav tam, točka 328.

30

(31)  Mnenje EESO ECO/470: Fiscalis 2021–2027 (UL C 62, 15.2.2019, str. 118).

31

Fiscalis 2021–2027

(32)  A. Cobham in J. Garcia-Bernardo: Time for the EU to close its own tax havens, Tax Justice Network, 4. april 2020.

32

Time for the EU to close its own tax havens

(33)  Kje imajo zaposlene, promet, obračunan dobiček in plačane davke.

33

(34)  Angleška kratica za Country by country reporting – CbCR.

34

Country by country reporting

(35)  UL L 182, 29.6.2013, str. 19.

35

(36)  COM(2018) 147 final, predlog direktive o določitvi pravil glede obdavčitve dohodkov pravnih oseb v zvezi s pomembno digitalno prisotnostjo in COM(2018) 148 final, predlog direktive o skupnem sistemu davka na digitalne storitve za prihodke od opravljanja nekaterih digitalnih storitev.

36

(37)  COM(2019) 8 final: Za učinkovitejše in bolj demokratično odločanje v davčni politiki EU.

37

(38)  Mnenje SOC/618: Sheme državljanstva in prebivanja za vlagatelje v Evropski uniji (UL C 47, 11.2.2020, str. 81).

38

Sheme državljanstva in prebivanja za vlagatelje v Evropski uniji

(39)  Evropski parlament, prav tam, točke od 78 do 85.

39

---

| 11.12.2020 | SL | Uradni list Evropske unije | C 429/16 |
| --- | --- | --- | --- |

11.12.2020

SL

Uradni list Evropske unije

C 429/16

---

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Pravna država in njen vpliv na gospodarsko rast

(mnenje na lastno pobudo)

(2020/C 429/03)

| Poročevalec: | Jukka AHTELA |
| --- | --- |

Poročevalec:

Jukka AHTELA

| Sklep plenarne skupščine | 20. 2. 2020 |
| --- | --- |
| Pravna podlaga | člen 32(2) poslovnika |
| Pristojnost | strokovna skupina za ekonomsko in monetarno unijo ter ekonomsko in socialno kohezijo |
| Datum sprejetja mnenja strokovne skupine | 20. 7. 2020 |
| Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju | 18. 9. 2020 |
| Plenarno zasedanje št. | 554 |
| Rezultat glasovanja
  (za/proti/vzdržani) | 215/2/1 |

Sklep plenarne skupščine

20. 2. 2020

Pravna podlaga

člen 32(2) poslovnika

Pristojnost

strokovna skupina za ekonomsko in monetarno unijo ter ekonomsko in socialno kohezijo

Datum sprejetja mnenja strokovne skupine

20. 7. 2020

Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju

18. 9. 2020

Plenarno zasedanje št.

554

Rezultat glasovanja

(za/proti/vzdržani)

215/2/1

1.   Sklepi in priporočila

| 1.1 | Pravna država je v zadnjem času pod pritiskom tako v EU kot zunaj nje. To je zaskrbljujoče, saj bi lahko ogrozilo spoštovanje temeljnih pravic ter drugih vrednot iz člena 2 PEU. |
| --- | --- |

1.1

| 1.2 | Oslabitev pravne države bo vplivala na delovanje družbe, temeljne pravice, civilno družbo, pa tudi na gospodarstvo. Postavlja se torej vprašanje, kaj bi lahko to nazadovanje pomenilo za prihodnost EU ter evropskega gospodarskega in socialnega modela. |
| --- | --- |

1.2

| 1.3 | Temelj za dobro delovanje enotnega trga je pregleden in stabilen pravni okvir, ki zajema tudi izvrševanje skupnih pravil, saj morajo nacionalna sodišča zaupati sodiščem v drugih državah članicah, da so enako predana ohranjanju vrednot, na katerih je zgrajena EU. |
| --- | --- |

1.3

| 1.4 | Delitev oblasti in zlasti neodvisno sodstvo, ki je pristojno za nadzor nad delovanjem vlade, sta ključna za naložbe in gospodarsko rast. |
| --- | --- |

1.4

| 1.5 | EESO poziva Evropsko komisijo, naj si prizadeva izmeriti učinke pravne države na gospodarstvo. To vključuje razvoj zanesljivega sistema merjenja, ki izrecno upošteva tako materialnopravne kot postopkovnopravne elemente pravne države. |
| --- | --- |

1.5

| 1.6 | Številne države imajo zakone, ki so popolnoma v skladu z načelom pravne države, vendar jih pomanjkljivo izvršujejo. Zato se je pomembno osredotočiti na ustrezno izvajanje. |
| --- | --- |

1.6

| 1.7 | EESO pozdravlja prizadevanja Evropske komisije in drugih institucij, da bi razvile ustrezna orodja za zaščito vrednot EU in spodbujanje kulture pravne države. Vendar meni, da bi učinkovitost obstoječih orodij, kot so člen 7 PEU, okvir za krepitev načela pravne države, postopek za ugotavljanje kršitev, letni pregled stanja na področju pravosodja v EU in novi mehanizem za zaščito pravne države, lahko še izboljšali. Poleg tega bi ta orodja morali dopolniti z ukrepi, v središču katerih je pravna država, vendar se učinkoviteje osredotočajo na gospodarske vidike. |
| --- | --- |

1.7

| 1.8 | Komisija bi morala v okviru evropskega semestra močneje poudariti, kako pomembna je pravna država kot eden od ključnih dejavnikov, na katerih temelji konkurenčno in trajnostno gospodarstvo. EESO priporoča, da se vzpostavi nacionalni postopek spremljanja in pregleda, pri katerem bi sodelovali predstavniki civilne družbe in socialnih partnerjev, ter da se nasploh okrepi vključenost organizacij civilne družbe in socialnih partnerjev v celotnem procesu semestra. |
| --- | --- |

1.8

| 1.9 | Letni proces pregleda pravne države v EU bi moral biti čim bolj odprt za civilno družbo. O ugotovitvah in priporočilih Evropske komisije bi bilo treba javno razpravljati na nacionalni in evropski ravni, temu pa bi morali slediti posebni ukrepi za obravnavanje zapletov in negativnih trendov, tudi na področju gospodarstva. Civilno družbo, vključno s socialnimi partnerji, bi bilo treba tesneje vključiti, tudi v postopek spremljanja. EESO je predlagal letni forum organizacij civilne družbe, ki bi z raznolikostjo zastopanih organizacij prispeval k ciklu pregleda. |
| --- | --- |

1.9

| 1.10 | Organizacije civilne družbe in mediji imajo ključno vlogo v državah, v katerih se vlade oddaljujejo od pravne države. Prispevajo k sistemu zavor in ravnotežja, ki zagotavlja, da vlade prevzamejo odgovornost. EESO poziva k večji finančni in praktični podpori organizacijam, ki si prizadevajo za zaščito in spodbujanje pravne države ter temeljnih pravic. |
| --- | --- |

1.10

| 1.11 | Članstvo v EU je za vse članice zelo dragoceno, če so kršitve osnovnih pravil sankcionirane. Če se sankcije ne uporabljajo, se za članice, ki pravila izpolnjujejo, vrednost članstva zmanjša. |
| --- | --- |

1.11

| 1.12 | Zdi se, da se javnost v številnih državah članicah ne zaveda, da je pravna država ključnega pomena kot temeljna vrednota, pa tudi kot podlaga za gospodarsko rast. Zato EESO poziva k trajni strategiji za ozaveščanje državljanov EU o ključnem pomenu pravne države. |
| --- | --- |

1.12

2.   Uvod

| 2.1 | Pravna država je ena od vrednot, na katerih temelji Evropska unija (člen 2 PEU), in je osnovni pogoj za uresničevanje drugih vrednot, ki jih podpira Unija (1). |
| --- | --- |

2.1

| 2.2 | Vendar je pravna država v zadnjem času pod pritiskom tako v EU kot zunaj nje. To je zaskrbljujoče, saj bi se lahko posledično zmanjšalo tudi spoštovanje drugih vrednot iz člena 2. |
| --- | --- |

2.2

| 2.3 | Ta pritisk vpliva na delovanje pravosodja in zaupanje vanj. Posledice čuti tudi civilna družba, saj grozi nevarnost, da bo pravosodje izgubilo svojo vlogo branika in varuha temeljnih pravic. |
| --- | --- |

2.3

| 2.4 | EESO je v svojem mnenju (2) navedel, da „[s]poštovanje pravne države zagotavlja pravno varnost in enake konkurenčne pogoje za podjetništvo, inovacije in naložbe, pa tudi pošteno konkurenco na celotnem notranjem trgu, kar koristi potrošnikom in državljanom“. |
| --- | --- |

2.4

| 2.5 | Postavlja se torej vprašanje, kaj bi lahko to nazadovanje pomenilo za prihodnost evropskega gospodarskega in socialnega modela. Oslabitev pravne države bi lahko vplivala na delovanje družbe, temeljne pravice, civilno družbo in gospodarstvo. |
| --- | --- |

2.5

| 2.6 | Če se ogrožanje pravne države in splošno slabšanje razmer na področju temeljnih pravic ne bosta prenehala, bosta verjetno negativno vplivala na vzajemno zaupanje, na katerem temelji notranji trg, s tem pa tudi na gospodarsko rast v EU. |
| --- | --- |

2.6

| 2.7 | Komisija v sporočilu (3) z naslovom „Krepitev pravne države v Uniji“ navaja delo OECD v zvezi s pomenom pravne države za razvoj ter splošno poslovno in naložbeno okolje. V zvezi s tem je tudi EESO poudaril, da je treba več pozornosti nameniti gospodarskim vidikom pravne države. |
| --- | --- |

2.7

| 2.8 | Nespoštovanje pravne države ovira uravnotežen gospodarski in socialni razvoj v skladu s cilji trajnostnega razvoja ter doseganje krovnega cilja Unije, tj. „krepitev miru, njenih vrednot in blaginje njenih narodov“ (člen 3 PEU). Spodbujanje pravne države je eden od podciljev v okviru cilja trajnostnega razvoja št. 16. |
| --- | --- |

2.8

| 2.9 | Pri obravnavanju pomanjkljivosti na področju pravne države v EU se je vplivu na gospodarsko rast doslej namenjalo manj pozornosti. Raziskave se osredotočajo na splošni vpliv države in javnega upravljanja na gospodarsko rast, zlasti v državah v razvoju. Zato je to mnenje osredotočeno na gospodarski vpliv pravne države v EU. |
| --- | --- |

2.9

| 2.10 | Cilj tega mnenja je prispevati k boljšemu razumevanju deležnikov, da evropske vrednote, zapisane v členu 2 PEU, nimajo vrednosti le same po sebi, ampak imajo tudi gospodarski pomen. |
| --- | --- |

2.10

3.   Opredelitev pravne države

| 3.1 | Pravna država je na evropski ravni uveljavljeno in v Pogodbah utemeljeno načelo, ki temelji na sodni praksi Sodišča Evropske unije, Evropskega sodišča za človekove pravice in Sveta Evrope ter zadevnem delu Beneške komisije. Načelo pravne države zagotavlja, da vsi javni organi delujejo v mejah, določenih z zakonom, v skladu z demokratičnimi vrednotami in temeljnimi pravicami ter pod nadzorom neodvisnega in nepristranskega sodišča (4). |
| --- | --- |

3.1

| 3.2 | Z določitvijo posameznih elementov pravne države se lahko elementi materialnega prava ločijo od elementov postopkovnega prava. Najosnovnejši in osrednji element pravne države je enakost pred zakonom, tj. načelo, da zakon vse obravnava enako. Tu gre za materialnopravno komponento pravne države. |
| --- | --- |

3.2

| 3.3 | Procesna enakost pred zakonom je nujna za doseganje visoke ravni pravne države, vendar ne zadošča, saj sta potrebni tako materialnopravna kot procesna enakost. Za sledenje črki zakona so potrebni številni postopkovnopravni elementi. Pri tem je ključna delitev oblasti, saj pomaga zagotoviti, da tudi vlada deluje v mejah zakonov. Sodstvo lahko nadzoruje izvršilno oblast le, če so sodniki in tožilci neodvisni od drugih dveh vej oblasti. |
| --- | --- |

3.3

| 3.4 | Poleg tega je treba zagotoviti več minimalnih standardov na področju kazenskega pregona: vsi ljudje morajo uživati temeljne pravice, imeti pravico do poštenega sojenja itd. Kazenski pregon mora biti tudi nepristranski, kar pomeni, da nihče ni diskriminiran in da v sodstvu ni korupcije (5). V skladu s členom 2 PEU sta pravna država in demokracija medsebojno povezani kot temeljni vrednoti. |
| --- | --- |

3.4

4.   Zakaj pravna država spodbuja trajnostno gospodarsko rast

| 4.1 | Trajnostna gospodarska rast velja za enega najpomembnejših kazalnikov zdravja gospodarstva. Višja gospodarska rast je povezana z večanjem bogastva države in njenega prebivalstva. Poleg tega tržno gospodarstvo ne more delovati brez osnovnih pravil in postopkov, vključno s pravili o zasebnem lastništvu in prostovoljnem prenosu lastništva (tj. pogodbeno pravo). S širšega vidika je tržno gospodarstvo uspešno le, če temelji na zanesljivih in predvidljivih pravilih, kar dokazujeta notranji trg ter ekonomska in monetarna unija (EMU) kot gonilni sili evropskega gospodarstva. |
| --- | --- |

4.1

| 4.2 | Gospodarska rast pomeni, da je sčasoma na voljo več blaga in storitev na prebivalca. To je mogoče doseči le s povečanjem produktivnosti. Za to pa so potrebne naložbe v kapital in izobraževanje (t. i. človeški kapital). Za opredelitev povezave med pravno državo in gospodarsko rastjo je torej treba pojasniti, kako lahko pravna država vpliva na splošno pripravljenost za naložbe. |
| --- | --- |

4.2

| 4.3 | Naložbe, zlasti dolgoročne, se bodo izvajale le, če potencialni vlagatelji pričakujejo, da bo naložbeno okolje več let ostalo predvidljivo in ugodno. Pravna država ima ključno vlogo pri zmožnosti vlade, da zagotovi takšno stabilno okolje. |
| --- | --- |

4.3

| 4.4 | Izvršilna oblast, ki je ne omejujeta drugi veji oblasti – zakonodajna oblast in sodstvo –, lahko potencialnim vlagateljem daje številne obljube v zvezi s svobodnim določanjem cen po njihovi volji, nizko obdavčitvijo (ali neobdavčitvijo), prenosom dobička nazaj v državo izvora itd. |
| --- | --- |

4.4

| 4.5 | Vendar vlada, ki ni vezana na omejitve, ne more dajati zavezujočih obljub, tj. sprejemati verodostojnih zavez. Delitev oblasti in zlasti neodvisno sodstvo, ki je pristojno za nadzor nad ravnanjem vlade ter izpolnjevanjem zasebnih pogodb, sta ključna za naložbe in gospodarsko rast. |
| --- | --- |

4.5

| 4.6 | Tako kot neodvisnost sodstva je bistvena tudi njegova nepristranskost. Če je sodnike mogoče podkupiti, tj. niso nepristranski, se o zadevah namesto na podlagi načela pravne države odloča v korist strani, ki je zmožna (in/ali pripravljena) plačati višjo podkupnino. Zato korupcija ni združljiva s pravno državo. |
| --- | --- |

4.6

| 4.7 | Če sodniki diskriminirajo nekatere skupine, se zakoni ne izvršujejo enako. Z vsakim primerom pristranskosti se zmanjša pravna varnost, kar prispeva k znižanju splošne ravni naložb, pa tudi k zmanjšanju števila transakcij. Pristranska sodišča torej zavirajo gospodarsko rast. |
| --- | --- |

4.7

| 4.8 | Drug ključni dejavnik je dostopnost sodišč. Če traja več let, preden sodišče izda odločbo, ima lahko to vrsto škodljivih učinkov na gospodarstvo: pogodbeni partnerji, ki kršijo pogodbo, lahko strateško izkoristijo sodno pot, če je splošno znano, da bo sodišče za izdajo odločbe potrebovalo veliko časa. Zaradi počasnega sodstva – pa naj gre za dolgotrajno izdajanje odločb ali njihovo zapoznelo izvajanje – je sklepanje pogodb manj privlačno, kar privede do manjšega števila transakcij in popolnoma enakih učinkov kot v zgoraj opisanih okoliščinah, v katerih sodstvo ni neodvisno. |
| --- | --- |

4.8

5.   Kako izmeriti pravno državo

| 5.1 | Da bi lahko opredelili vpliv pravne države na gospodarsko rast, ga je treba najprej izmeriti. To pa ni enostavno, saj gre za koncept, ki zajema več razsežnosti. Zato je treba pri kodiranju sprejeti različne zahtevne odločitve, na primer, ali bi bilo treba vsem razsežnostim dati enako težo. |
| --- | --- |

5.1

| 5.2 | Nekatera zgodnja merila so temeljila na razpoložljivosti podatkov namesto na teoretično utemeljenih hipotezah. Čeprav so materialnopravni in postopkovnopravni vidiki pravne države tesno povezani (6), materialnopravni element, tj. enakost pred zakonom, pri večini bolj znanih kazalnikov pravne države nima pomembne vloge. Komisija bi zato morala razviti zanesljiv sistem merjenja, ki bi izrecno upošteval materialnopravne in postopkovnopravne elemente pravne države. |
| --- | --- |

5.2

| 5.3 | V zvezi z merjenjem je pomembno tudi, ali se merijo pravne določbe ali njihovo dejansko izvajanje. Številne države imajo zakone, ki so popolnoma v skladu z načelom pravne države, vendar jih pomanjkljivo izvršujejo. Zato se je pomembno osredotočiti na izvajanje. |
| --- | --- |

5.3

| 5.4 | Pomembno je tudi vprašanje, kako čim bolje uporabiti razpoložljiva merila. Skupna merila so lahko uporabna pri pridobivanju prvega vtisa o dogajanju v posamezni državi, precej manj pa so koristna pri iskanju praktičnih nasvetov, tj. pri analizah, ki lahko neposredno vplivajo na politiko. |
| --- | --- |

5.4

| 5.5 | Kljub težavam v zvezi s tem EESO priporoča, naj Evropska komisija prouči možnost merjenja gospodarskega vpliva pravne države v državah članicah in državah kandidatkah ter po možnosti to poveže s ciklom pregleda pravne države. |
| --- | --- |

5.5

6.   Kaj je mogoče razbrati iz obstoječih podatkov

| 6.1 | Iz študij o učinkih pravne države na gospodarsko rast, ki so zajemale več držav, je razvidno, da imajo države, v katerih se bolj spoštuje načelo pravne države, v povprečju hitrejšo rast kot države, v katerih je raven spoštovanja nižja (7). To ne pomeni, da posamezne države, ki ne spoštujejo načela pravne države, ne morejo doseči visoke stopnje gospodarske rasti. Ekonomisti take države imenujejo osamelci. Ti primeri so možni in se pojavljajo, vendar niso pogosti. |
| --- | --- |

6.1

| 6.2 | Pri oceni učinkov pravne države na gospodarsko rast je treba upoštevati tudi ustrezne ravni dohodkov. Države, ki že imajo visoko raven dohodka na prebivalca, ob predpostavki, da je vse ostalo enako, težje dosežejo visoko stopnjo rasti kot države z nižjo stopnjo. To je pokazatelj tako imenovanega konvergenčnega učinka. |
| --- | --- |

6.2

| 6.3 | Skupna merila pravne države so manj uporabna pri opredelitvi posameznih kanalov prenosa, prek katerih bi lahko pravna država vplivala na gospodarsko rast. Zato je to mnenje osredotočeno na omejeno število osrednjih elementov pravne države. |
| --- | --- |

6.3

| 6.4 | Zgoraj je že bilo pojasnjeno, zakaj ima neodvisno sodstvo ključno vlogo pri zagotavljanju, da vlade ne prekoračijo ustavno določenih okvirov. |
| --- | --- |

6.4

| 6.5 | Pri ločeni analizi pravnih in dejanskih kazalnikov neodvisnosti sodstva se je pokazalo, da pravne določbe nimajo nobenega učinka na gospodarsko rast, medtem ko so dejanske določbe tesno povezane s hitrejšo gospodarsko rastjo (8). Izboljšanje dejanske neodvisnosti sodstva ugodno vpliva na gospodarstvo: države, ki jim je to uspelo doseči, so imele hitrejšo rast (9). |
| --- | --- |

6.5

| 6.6 | Izkazalo se je, da si neodvisnost in odgovornost sodstva ne nasprotujeta, ampak se dopolnjujeta (10). Številna sodna jamstva, kot je pravica do zagovornika, omejujejo diskrecijski manevrski prostor sodnikov, zato jih je mogoče šteti med ukrepe, ki zagotavljajo odgovornost sodstva. Pokazalo se je, da nekatera taka jamstva ne krepijo le odgovornosti sodstva in posledično pravne države, ampak tudi spodbujajo gospodarsko rast. To velja za načelo hitrega zaključka sodnih postopkov, pisne – v nasprotju z ustnimi – postopke in pravico do zagovornika (11). |
| --- | --- |

6.6

| 6.7 | Korupcija ni le kaznivo dejanje, ampak je tudi nezdružljiva s pravno državo. Vendar je merjenje korupcije zelo težavno. Ker razkritje podkupnine običajno ni v interesu niti njenega plačnika niti prejemnika, je zbiranje objektivnih podatkov nemogoče. Večina literature temelji na tako imenovani zaznavi korupcije, tj. subjektivni oceni o razširjenosti korupcije v posamezni državi ali določeni javni službi. |
| --- | --- |

6.7

| 6.8 | Čeprav še vedno ni enostavno dokazati, da je korupcija škodljiva za gospodarsko rast, danes na to kažejo izsledki številnih študij. Dokazano je bilo na primer, da se zaradi korupcije zmanjša obseg naložb (12). Korupcija ima tudi druge učinke izkrivljanja: lahko na primer privede do povečanja proračunskih sredstev za vojsko (13). Vpliva tudi na strukturo javnofinančnih odhodkov, ki se od pomembnih javnih storitev, kot sta zdravje in izobraževanje, preusmerjajo k manj produktivnim dejavnostim (14). OECD je nedavno študijo povzela takole: „Jasno je, da korupcija tako v javnem kot zasebnem sektorju neposredno vpliva na strošek nekega projekta. Med njenimi posrednimi učinki pa sta oškodovanje ugleda javnih institucij in zmanjšanje zaupanja državljanov v vlado, zaradi česar se zmanjšajo spodbude za inovacije in poveča družbena neenakost. Poleg tega se zaradi korupcije povečajo stroški poslovanja, s čimer ima učinek davka na gospodarske dejavnosti, kar se prenese na končne uporabnike ali potrošnike projektov (15).“ |
| --- | --- |

6.8

| 6.9 | Tožilci, ki so neodvisni in prevzemajo odgovornost, prispevajo k visoki ravni pravne države, saj se kazniva dejanja preganjajo neodvisno od političnega pritiska, identitete osumljenca kaznivega dejanja in drugih podobnih dejavnikov. Dokazano je bilo, da obstaja korelacija med neodvisnimi tožilci in nižjo ravnjo korupcije (16). Ker korupcija zavira rast, se lahko to torej šteje za posredni dokaz, da neodvisni tožilci – kot eden od elementov pravne države – spodbujajo gospodarsko rast. |
| --- | --- |

6.9

| 6.10 | Na koncu si oglejmo učinkovitost sodstva in spomnimo na pogosto citirano izjavo, da je zamujena pravica odrečena pravica. Ena od najzanimivejših študij na tem področju je osredotočena na Indijo (17). Razlike v trajanju sodnih postopkov se odražajo v izmerjeni produktivnosti v kmetijstvu, industriji in storitvenem sektorju. Iz tega je razvidno, da imajo dolgotrajni sodni postopki negativen učinek na rast proizvodnje na vseh treh področjih gospodarstva. |
| --- | --- |

6.10

7.   Možne posledice za politiko

Obstoječa orodja EU

| 7.1 | EESO je pozval k okrepitvi orodij, ki jih ima EU na voljo, da prepreči nazadovanje svojih temeljnih vrednot (18). EESO pozdravlja prizadevanja Evropske komisije in drugih institucij, da bi razvile ustrezna orodja za varovanje vrednot EU in spodbujanje kulture pravne države. Vendar meni, da bi obstoječa orodja, kot so člen 7 PEU, okvir za krepitev načela pravne države, postopek za ugotavljanje kršitev, letni pregled stanja na področju pravosodja v EU in novi mehanizem za zaščito pravne države, lahko še izboljšali. Ta orodja bi morali dopolniti z ukrepi, v središču katerih je pravna država, vendar se učinkoviteje osredotočajo na gospodarske vidike. |
| --- | --- |

7.1

| 7.2 | Komisija je v okviru evropskega semestra obravnavala pomen pravne države za poslovno okolje pri spodbujanju strukturnih reform za krepitev rasti na področjih, kot so učinkoviti pravosodni sistemi in boj proti korupciji. Trenutno vhodne podatke za pregled stanja na področju pravosodja v EU zagotavljajo predvsem akterji s področja pravosodja, kot so ministrstva za pravosodje, sodniška združenja, sodni sveti itd. Nenavadno je, da uporabniki sodnih storitev, ki bi lahko prispevali dragocene predloge za izboljšanje različnih pravosodnih sistemov, niso zastopani. Organizacije civilne družbe in socialni partnerji bi lahko prevzeli pomembno vlogo pri posredovanju informacij. EESO poziva Komisijo, naj močneje poudari, kako pomembna je pravna država kot eden od ključnih dejavnikov, na katerih temelji konkurenčno trajnostno gospodarstvo. Kazalniki pravne države bi morali biti vidneje vključeni in zajemati vprašanja, kot sta pravna varnost ter dostop do pravnih sredstev za podjetja in delavce. Prizadevati bi si bilo treba za izboljšanje postopka spremljanja, da bi se izboljšalo izvajanje priporočil. EESO priporoča, naj se vzpostavi nacionalni postopek spremljanja in pregleda, pri katerem bi sodelovali predstavniki civilne družbe in socialnih partnerjev, ter da se nasploh okrepi vključenost organizacij civilne družbe in socialnih partnerjev v celotnem procesu semestra. |
| --- | --- |

7.2

| 7.3 | Letni proces pregleda pravne države EU bi moral biti čim bolj odprt, da bi se o ugotovitvah in priporočilih Evropske komisije lahko javno razpravljalo na nacionalni in evropski ravni, temu pa bi morali slediti posebni ukrepi za obravnavanje nespoštovanja in negativnih trendov. Evropska komisija bi morala okrepiti vključenost organizacij civilne družbe, saj so te pogosto med prvimi, ki jih prizadene spodkopavanje pravne države, zaradi česar lahko služijo kot nekakšen požarni alarm (19). Evropska komisija bi morala ukrepati tudi v zvezi s povračilnimi ukrepi zoper organizacije civilne družbe zaradi njihovega sodelovanja v procesu. EESO je predlagal letni forum organizacij civilne družbe, ki bi prispeval k ciklu pregleda. Pripravljen je prispevati k temu procesu in zagotoviti široko zastopanost organizacij civilne družbe, tudi organizacij, ki zastopajo socialno-ekonomske interese, kot so socialni partnerji. |
| --- | --- |

7.3

| 7.4 | EESO je že pozdravil predlog Komisije o zaščiti proračuna Unije v primeru splošnih pomanjkljivosti v zvezi z načelom pravne države v državah članicah. V zvezi s tem je podprl tudi predlog, po katerem bi bilo pridobivanje evropskih sredstev pogojeno s spoštovanjem načela pravne države v državah članicah, in je prepričan, da bi lahko tako pogojevanje razširili na druga načela, ki so povezana s pravno državo in so zapisana v ustanovnih pogodbah (20). |
| --- | --- |

7.4

Možni nadaljnji odzivi politike

| 7.5 | Visoka raven pravne države ni le temeljna vrednota EU, temveč tudi pozitivno vpliva na gospodarsko rast, zato mora EU nujno sprejeti ukrepe za zaščito pravne države. |
| --- | --- |

7.5

| 7.6 | Sodišče Evropske unije je v zadnjem času izdalo številne prelomne sodbe, da bi obranilo neodvisnost pravosodja. Poleg pravnih razlogov, ki jih je navedlo sodišče, je ukrepanje institucij EU utemeljeno tudi z gospodarskega vidika. Temelj za dobro delovanje enotnega trga je pregleden in stabilen pravni okvir, ki zajema tudi izvrševanje skupnih pravil, saj morajo nacionalna sodišča zaupati sodiščem v drugih državah članicah, da so enako zavezana spoštovanju vrednot, na katerih temelji EU. |
| --- | --- |

7.6

| 7.7 | Koncept enotnega evropskega pravosodnega prostora je za podjetja pomemben, saj omogoča, da se sodbe sodišča v eni državi članici izvršijo v drugi državi članici. Za uspeh tega projekta je ključno, da so vsa sodišča v Evropski uniji neodvisna. Če tega ni več mogoče zagotoviti, enotni evropski pravosodni prostor ne bo le ostal nepopoln, temveč bo tudi nazadoval. Da bi se uresničila zamisel o enotnem evropskem pravosodnem prostoru in prostem pretoku sodnih odločb, mora Komisija zagotoviti, da se načelo neodvisnosti sodstva spoštuje v vseh državah članicah. |
| --- | --- |

7.7

| 7.8 | Vse države želijo biti verodostojne in vzpostaviti ugodno okolje za vlagatelje, tako da potencialnim vlagateljem ponudijo verodostojne zaveze. Članstvo v EU zagotavlja jasne koristi vsem državam članicam, saj jim ne glede na njihovo gospodarsko ali politično preteklost omogoča prevzemanje bolj verodostojnih zavez. V tem smislu je lahko članstvo v EU zelo dragoceno za vse članice, če so kršitve osnovnih pravil sankcionirane. Brez sankcij se zmanjša vrednost članstva za članice, ki pravila izpolnjujejo. |
| --- | --- |

7.8

| 7.9 | To pomeni, da države članice, ki pravil ne izpolnjujejo, ustvarjajo negativne zunanje učinke za države članice, ki pravila izpolnjujejo. Vsakokrat, ko vlada ene države članice ne izpolni obljub, ki jih je dala ob pridružitvi EU, in ta kršitev ni sankcionirana, se bo zmanjšala verodostojnost prava EU v vseh državah članicah. Tako bi se vrednost članstva države v EU zmanjšala, saj članstvo sčasoma ne bi več jamčilo verodostojnosti. Vztrajanje pri spoštovanju osnovnih vrednot EU je zato popolnoma upravičeno. |
| --- | --- |

7.9

| 7.10 | Številne odločitve se neposredno nanašajo na vse državljane držav članic EU. Če se ne sprejme sklep o mirovanju glasovalnih pravic držav članic, na čelu katerih so potencialni avtokrati, ki sistematično kršijo načelo pravne države, bodo ti potencialni avtokrati lahko sodelovali pri odločanju, ki neposredno vpliva na vse državljane EU. To je bilo upravičeno označeno kot „drugi demokratični primanjkljaj“ Evrope (21). |
| --- | --- |

7.10

| 7.11 | Drugi razlog za ukrepanje EU so torej negativni zunanji učinki, ki jih ustvarjajo vlade z avtokratskimi ambicijami in segajo prek meja njihove nacionalne države ter vplivajo na vse državljane držav članic EU. Ukrepi za ohranitev ali ponovno vzpostavitev spoštovanja pravne države so zato popolnoma upravičeni. |
| --- | --- |

7.11

| 7.12 | Eden od načinov podpiranja in spodbujanja pravne države je pomoč organizacijam civilne družbe in medijem. Možnost državljanov, da ustanavljajo združenja, se sestajajo in svobodno izražajo svoje mnenje, pa tudi svoboda medijev, so ključni elementi pravne države v okviru sistema zavor in ravnotežja, ki zagotavlja, da vlade prevzamejo odgovornost. Vse manjši prostor civilne družbe vpliva tudi na možnosti podjetij in delavcev na področju ustanavljanja, svobodnega združevanja in uvajanja inovacij. Organizacije civilne družbe so tudi pomembni gospodarski akterji; prispevajo k skoraj eni tretjini zaposlitev v EU (22) ter izvajajo storitve, ki so temeljne za gospodarsko rast, na primer na področju izobraževanja, zdravja in socialne zaščite. EESO ponovno poziva k aktivni podpori EU socialnim partnerjem in organizacijam civilne družbe v Uniji, zlasti k ustanovitvi sklada EU, ki bi organizacijam civilne družbe zagotavljal finančno podporo za pravdne postopke v zvezi s kršitvami demokracije, pravne države in temeljnih pravic (23). |
| --- | --- |

7.12

| 7.13 | Mnogi razlogi pričajo o tem, zakaj je treba pravno državo zaščititi tako v državah članicah kot v institucijah EU. Zdi se, da bi bilo treba širšo javnost v številnih državah članicah bolje seznaniti s ključnim pomenom pravne države kot temeljne vrednote in kot bistvenega elementa gospodarske rasti. Eden od posrednih načinov zaščite pravne države bi torej lahko bila krepitev ozaveščenosti širše javnosti v različnih državah članicah o njenem ključnem pomenu. EESO je že pozval h kampanji ozaveščanja v obliki premišljene strategije za komuniciranje (24). EU mora vlagati v informacijske kampanje za spodbujanje pravne države in nujno sprejeti ukrepe v podporo svobodnim medijem. |
| --- | --- |

7.13

V Bruslju, 18. septembra 2020

Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Luca JAHIER

---

(1)  To je tudi stališče Komisije, ki je izrecno navedeno v njenem okviru za krepitev načela pravne države (IP/14/237).

1

(2)  UL C 62, 15.2.2019, str. 173.

2

(3)  COM(2019) 343 final.

3

(4)  V strokovni literaturi se pogosto razlikuje med „širokim“ in „ozkim“ vidikom. Møller, J. (2018) The advantages of a thin view. V: Handbook on the Rule of Law, Edward Elgar Publishing, 21–33, in Bedner, A. (2018) The promise of a thick view. V: Handbook on the Rule of Law, Edward Elgar Publishing, 34–47.

4

Handbook on the Rule of Law

Handbook on the Rule of Law

(5)  Voigt, S. (2012) How to measure the rule of law, Kyklos 65(2), 262–284.

5

Kyklos

(6)  Gutmann, J., in Voigt, S. (2018) The rule of law: Measurement and deep roots. European Journal of Political Economy 54, 68–82.

6

European Journal of Political Economy

(7)  Ta vzročna zveza je ena od osrednjih točk pristopa, ki se imenuje institucionalna ekonomika. Strokovnjaki lahko več o tem preberejo v knjigi Acemoglu, D. (2008) Introduction to Modern Economic Growth, Princeton University Press; uvod za nestrokovnjake pa je knjiga Voigt, S. (2019) Institutional Economics – An Introduction, Cambridge University Press.

7

Introduction to Modern Economic Growth

Institutional Economics – An Introduction

(8)  Feld, L. P., in Voigt, S. (2003) Economic growth and judicial independence: cross-country evidence using a new set of indicators. European Journal of Political Economy 19(3): 497–527.

8

European Journal of Political Economy

(9)  Voigt, S., Gutmann, J., in Feld, L. P. (2015) Economic growth and judicial independence, a dozen years on: Cross-country evidence using an updated set of indicators. European Journal of Political Economy 38: 197–211.

9

European Journal of Political Economy

(10)  Voigt, S. (2008) The economic effects of judicial accountability: cross-country evidence. European Journal of Law and Economics 25(2): 95–123.

10

European Journal of Law and Economics

(11)  Hayo, B., in Voigt, S. (2014) The relevance of judicial procedure for economic growth. CESifo Economic Studies 60(3): 490–524.

11

CESifo Economic Studies

(12)  Mauro, P. (1995) Corruption and growth. The quarterly journal of economics 110(3): 681–712.

12

The quarterly journal of economics

(13)  Gupta, S., De Mello, L., in Sharan, R. (2001) Corruption and military spending. European journal of political economy 17(4): 749–777.

13

European journal of political economy

(14)  Mauro, P. (1998) Corruption and the composition of government expenditure. Journal of Public economics 69(2): 263–279.

14

Journal of Public economics

(15)  Organisation for Economic Co-operation and Development (2015) Consequences of Corruption at the Sector Level and Implications for Economic Growth and Development, Paris: OECD Publishing.

15

Consequences of Corruption at the Sector Level and Implications for Economic Growth and Development

(16)  Van Aaken, A., Feld, L. P., in Voigt, S. (2010) Do independent prosecutors deter political corruption? An empirical evaluation across seventy-eight countries. American Law and Economics Review 12(1): 204–244.

16

American Law and Economics Review

(17)  Chemin, Matthieu (2009) Do judiciaries matter for development? Evidence from India. Journal of Comparative Economics 37: 230–250.

17

Journal of Comparative Economics

(18)  UL C 282, 20.8.2019, str. 39.

18

(19)  Primerjava policijskih patrulj in požarnih alarmov, povezanih z nadzornim centrom, je predlagana v članku McCubbins, M. D., in Schwartz, T. (1984) Congressional oversight overlooked: Police patrols versus fire alarms. American journal of political science, 165–179.

19

American journal of political science

(20)  UL C 440, 6.12.2018, str. 106.

20

(21)  Kelemen, R. D. (2017) Europe's other democratic deficit: National authoritarianism in Europe's Democratic Union. Government and opposition 52(2): 211–238.

21

Government and opposition

(22)  Delovni dokument št. 13/2016 The Size and Scope of the European Third Sector (Velikost in razsežnost evropskega tretjega sektorja), str. 8.

22

The Size and Scope of the European Third Sector

(23)  UL C 62, 15.2.2019, str. 178.

23

(24)  UL C 282, 20.8.2019, str. 39, priporočilo 1.11.

24

---

| 11.12.2020 | SL | Uradni list Evropske unije | C 429/24 |
| --- | --- | --- | --- |

11.12.2020

SL

Uradni list Evropske unije

C 429/24

---

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Zaščita mladoletnih migrantov brez spremstva v Evropi

(mnenje na lastno pobudo)

(2020/C 429/04)

| Poročevalka: | Ozlem YILDIRIM |
| --- | --- |

Poročevalka:

Ozlem YILDIRIM

| Sklep plenarne skupščine | 20. 2. 2020 |
| --- | --- |
| Pravna podlaga | člen 32(2) poslovnika |
| | mnenje na lastno pobudo |
| Pristojnost | strokovna skupina za zaposlovanje, socialne zadeve in državljanstvo |
| Datum sprejetja mnenja strokovne skupine | 9. 7. 2020 |
| Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju | 18. 9. 2020 |
| Plenarno zasedanje št. | 554 |
| Rezultat glasovanja
  (za/proti/vzdržani) | 215/1/5 |

Sklep plenarne skupščine

20. 2. 2020

Pravna podlaga

člen 32(2) poslovnika

mnenje na lastno pobudo

Pristojnost

strokovna skupina za zaposlovanje, socialne zadeve in državljanstvo

Datum sprejetja mnenja strokovne skupine

9. 7. 2020

Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju

18. 9. 2020

Plenarno zasedanje št.

554

Rezultat glasovanja

(za/proti/vzdržani)

215/1/5

1.   Sklepi in priporočila

| 1.1 | Evropski ekonomsko-socialni odbor (EESO) znova priporoča, naj imajo največje koristi otroka prednost pred vsemi nacionalnimi in mednarodnimi zakonodajami. |
| --- | --- |

1.1

| 1.2 | Evropsko unijo poziva, naj oblikuje dosleden in usklajen pristop za zaščito mladoletnikov brez spremstva v Evropi. |
| --- | --- |

1.2

| 1.3 | EESO izraža globoko zaskrbljenost zaradi položaja mladoletnikov brez spremstva, ki so med najranljivejšimi skupinami migrantov in zato izpostavljeni večjemu tveganju kršitve svojih temeljnih pravic. |
| --- | --- |

1.3

| 1.4 | Ponovno poziva države članice, naj zagotovijo, da bodo otroci brez urejenega statusa zaščiteni predvsem kot otroci, in sicer v okviru nacionalnih sistemov za zaščito otrok. |
| --- | --- |

1.4

| 1.5 | EESO poziva države članice, naj z ustvarjanjem varnih, zakonitih in urejenih migracijskih poti preprečijo vsakršno nasilje nad otroki migranti. |
| --- | --- |

1.5

| 1.6 | Ponovno opozarja (1) na popolno prepoved pridržanja otrok ne glede na njihov upravni status. Odločno obsoja to prakso in opominja, da je v nasprotju s Konvencijo o otrokovih pravicah. |
| --- | --- |

1.6

| 1.7 | Da bi učinkovito zaščitili mladoletnike brez spremstva, EESO poziva države članice, naj dodelijo javnim službam potrebna sredstva in zagotovijo ustrezne storitve, zlasti s specializiranim usposabljanjem in krepitvijo zmogljivosti strokovnih delavcev za zaščito otrok. |
| --- | --- |

1.7

| 1.8 | EESO poziva Evropsko komisijo, naj pripravi direktivo o zaščiti mladoletnih migrantov brez spremstva, ki bo zagotavljala spoštovanje največje koristi otroka. |
| --- | --- |

1.8

| 1.9 | EESO opozarja, da je treba vsem mladoletnikom brez spremstva čim prej zagotoviti pomoč kvalificiranega skrbnika, ki jih spremlja do polnoletnosti. Skrbnik mora biti seznanjen z vsemi odločitvami v zvezi z mladoletnikom in mu pomagati v okviru celotnega postopka, v katerega je vključen. Skrbnik mora biti vedno sposoben ravnati v korist otroka in ne sme biti v navzkrižju interesov z nacionalnimi službami za zaščito otrok. |
| --- | --- |

1.9

| 1.10 | EESO opozarja, da je treba mlado osebo, ki se predstavi kot mladoletna, v skladu z načelom „domneve mladoletnosti“ obravnavati kot mladoletno vse do pravnomočne sodne odločbe. |
| --- | --- |

1.10

| 1.11 | EESO poziva države članice, naj mladoletnost ocenijo na podlagi širokega nabora dokazov, pri čemer naj v prvi vrsti upoštevajo izjave zadevne osebe, predložene listine o osebnem statusu in razgovore, ki jih z njo opravijo kvalificirani strokovni delavci, ter po potrebi preverijo avtentičnost listin o osebnem statusu. |
| --- | --- |

1.11

| 1.12 | Če pregledi kosti niso zanesljivi, bi jih bilo treba po mnenju EESO preprosto ukiniti. Meni, da pomanjkanje zanesljivih metod preverjanja ni zadosten razlog za uporabo metod, ki dajejo približne rezultate. |
| --- | --- |

1.12

| 1.13 | V tem mnenju ni mogoče obravnavati vseh vprašanj in načel, povezanih z mladoletniki brez spremstva, zato EESO predlaga izvedbo študij spremljanja učinkovitosti, ki bodo osredotočene na posamezne podteme. |
| --- | --- |

1.13

2.   Ozadje mnenja

| 2.1 | Mladoletnik brez spremstva (imenovan tudi mladoletni tujec brez spremstva) pomeni „državljana tretje države ali osebo brez državljanstva, mlajšo od 18 let“, „ki na ozemlje države članice prispe brez spremstva odraslega, ki je zanj odgovoren v skladu z zakonom ali s prakso zadevne države članice, dokler takšna oseba zanj ne začne dejansko skrbeti; izraz vključuje mladoletnika, ki ostane brez spremstva po vstopu na ozemlje države članice“ (2). |
| --- | --- |

2.1

| 2.2 | Mladoletniki brez spremstva so prisotni v vseh državah članicah EU, vendar je bilo leta 2019 kar 60 % vseh mladoletnikov brez spremstva registriranih v štirih državah (Grčija, Nemčija, Belgija in Nizozemska). Leta 2019 je v 27 državah članicah Evropske unije za mednarodno zaščito zaprosilo 13 800 mladoletnikov brez spremstva. Na ravni EU so mladoletniki brez spremstva predstavljali 7 % vseh prosilcev za azil, mlajših od 18 let. Večinoma so bili dečki (85 %). Dve tretjini mladoletnikov brez spremstva je bilo starih 16 ali 17 let (9 200 oseb), 22 % jih je bilo starih 14 ali 15 let (3 100 oseb) in 11 % jih je bilo mlajših od 14 let (1 500 oseb) (3). |
| --- | --- |

2.2

| 2.3 | Otroci migranti sodijo med najranljivejše skupine v naši družbi. Mladoletniki brez spremstva so brez staršev in že zaradi tega v veliki negotovosti in nevarnosti, pogosto je bila njihova pot dolga, kaotična, travmatična in zaznamovana z nasiljem, Nato so še naprej izpostavljeni številnim nevarnostim, zlasti tveganju, da postanejo žrtve kriminalnih mrež, ki se ukvarjajo s trgovino z otroki z namenom spolnega izkoriščanja in dela otrok. |
| --- | --- |

2.3

| 2.4 | EESO ponovno priporoča, naj ima načelo največje koristi otroka prednost pred vsemi nacionalnimi in mednarodnimi zakonodajami (4). |
| --- | --- |

2.4

| 2.5 | Poleg tega ugotavlja, da so zaradi raznolikih in zapletenih razmer, s katerimi se srečujejo mladoletniki brez spremstva, potrebni multidisciplinarni, celoviti in celostni pristopi, ki zajemajo pravni, psihološki, zdravstveni in družbeni vidik. |
| --- | --- |

2.5

| 2.6 | Konvencija Združenih narodov o otrokovih pravicah (1989, KOP) zagotavlja splošni okvir za zaščito otrok v Evropi, vendar niti ta instrument niti Evropska konvencija o človekovih pravicah (1950) in Evropska konvencija o uresničevanju otrokovih pravic (1996) ne vsebujejo posebnih določb, ki bi se nanašale neposredno na mladoletnike brez spremstva. |
| --- | --- |

2.6

| 2.7 | Svet Evrope je šele 26. junija 1997 sprejel prvi pravni instrument, ki posebej obravnava vprašanje mladoletnih migrantov brez spremstva, vendar je ta resolucija nezavezujoča. Čeprav so mladoletniki brez spremstva obravnavani v evropskih dokumentih, kot sta direktiva o vračanju ali Direktiva 2003/9/ES (5), na ravni EU ni bil sprejet noben poseben instrument. |
| --- | --- |

2.7

| 2.8 | Ker ni vzpostavljen ustrezen pravni okvir, se države članice srečujejo z velikimi težavami pri usklajenem in doslednem reševanju vprašanja mladoletnikov brez spremstva. Zato se v državah članicah pojavljajo velike razlike v zakonodajah o položaju mladoletnikov brez spremstva, ki določajo način njihove obravnave in postopke v zvezi z njimi (določitev starosti, skrbniki, pravice itd.). |
| --- | --- |

2.8

| 2.9 | Države članice morajo zato okrepiti pravni okvir, ki se uporablja za mladoletnike brez spremstva. EESO poziva Evropsko komisijo, naj pripravi direktivo o zaščiti mladoletnikov brez spremstva, ki bo zagotavljala spoštovanje največje koristi otroka. To je še toliko bolj pomembno, ker številni mladoletniki brez spremstva živijo v zelo slabih razmerah, na kar opozarjajo združenja za zaščito pravic otrok po vsej Evropi. |
| --- | --- |

2.9

3.   Splošne ugotovitve

| 3.1 | EESO izraža globoko zaskrbljenost zaradi položaja mladoletnikov brez spremstva, ki so med najranljivejšimi skupinami migrantov in zato izpostavljeni večjemu tveganju kršitve svojih temeljnih pravic in svoboščin. |
| --- | --- |

3.1

| 3.2 | Države imajo v skladu s Konvencijo o otrokovih pravicah dolžnost, da otroke brez dokumentov obravnavajo enako kot vse druge otroke, brez razlikovanja (6). EESO ugotavlja, da se v praksi pojavljajo nasprotja med nacionalnimi zakonodajnimi predpisi, ki urejajo nadzor nad priseljevanjem, in določbami o zaščiti otrok. Ponovno poziva države članice, naj zagotovijo, da bodo otroci brez urejenega statusa zaščiteni predvsem kot otroci, in sicer v okviru nacionalnih sistemov za zaščito otrok (7). |
| --- | --- |

3.2

| 3.3 | EESO poziva države članice, naj preprečijo vsakršno nasilje nad otroki migranti z ustvarjanjem varnih, zakonitih in urejenih migracijskih poti, kot so prilagodljivi, hitri in učinkoviti postopki, zlasti za združitev družin, povečanje kvot za preselitev migrantov ali odobritev humanitarnih vizumov, s čimer bi okrepili jamstva za otroke in njihove družinske člane. |
| --- | --- |

3.3

| 3.4 | EESO poziva države članice, naj vzpostavijo posebne in učinkovite postopke za ureditev bivanja mladoletnikov brez spremstva, tako da poiščejo trajno rešitev v njihovo korist. |
| --- | --- |

3.4

| 3.5 | Opozarja na popolno prepoved pridržanja otrok ne glede na njihov upravni status. Odločno obsoja to prakso in opominja, da je popolnoma v nasprotju s Konvencijo o otrokovih pravicah (člen 3). EESO ugotavlja (8), da ima lahko pridržanje zelo hude posledice za zdravje in razvoj otrok, ne glede na njegovo trajanje. Pridržanje je vedno v nasprotju z največjo otrokovo koristjo (9). |
| --- | --- |

3.5

| 3.6 | EESO poziva države članice, naj sprejmejo nacionalno zakonodajo, ki prepoveduje pridržanje in spodbuja razvoj alternativnih rešitev, prilagojenih posebej ranljivemu položaju mladoletnikov brez spremstva, na primer sprejem v rejniško družino in samostojno življenje v nadzorovanem stanovanju. |
| --- | --- |

3.6

| 3.7 | EESO poudarja, kako pomembno je spoštovati pravico otrok, da sodelujejo pri odločitvah, ki jih zadevajo. |
| --- | --- |

3.7

| 3.8 | EESO priporoča državam članicam, naj zagotovijo zakonska jamstva, da bodo mladoletniki brez spremstva imeli dostop do postopkov mednarodne zaščite in da bodo prejemali informacije na način, primeren njihovi starosti. Zato bi bilo smiselno vzpostaviti azilne oddelke, specializirane za pomoč otrokom migrantom ter za zagotavljanje informacij na otrokom prilagojen način in v njihovem maternem jeziku, zlasti z vključevanjem vidika spola in medkulturne razsežnosti v nacionalne postopke. |
| --- | --- |

3.8

| 3.9 | Da bi mladoletnike brez spremstva zaščitili pred vsemi oblikami izkoriščanja, EESO poziva države članice, naj otrokom, ki so žrtve izkoriščanja in nasilja, podelijo status žrtve trgovine z ljudmi in jim izdajo dovoljenje za prebivanje. Poleg tega poudarja, da je treba odločbe v zvezi z mladoletniki brez spremstva obravnavati kot nujne. |
| --- | --- |

3.9

| 3.10 | Mladoletniki brez spremstva ne bi smeli biti nikoli obravnavani v kazenskem postopku zaradi razlogov, ki so izključno povezani z njihovim statusom migranta, niti v primerih, ko je njihovo sodelovanje v kriminalnih dejavnostih posledica njihovega izkoriščanja. |
| --- | --- |

3.10

| 3.11 | Da bi učinkovito zaščitili mladoletnike brez spremstva, EESO poziva države članice in Evropsko unijo, naj javnim službam dodelijo potrebna sredstva in zagotovijo ustrezne storitve, med drugim s specializiranim usposabljanjem in krepitvijo zmogljivosti strokovnih delavcev za zaščito otrok. To usposabljanje bi bilo treba vzpostaviti na evropski ravni. |
| --- | --- |

3.11

| 3.12 | Zaščita mladoletnikov brez spremstva se ne konča na evropskih mejah. EESO spodbuja EU in države članice, naj prednostno obravnavajo potrebe in pravice mladoletnikov brez spremstva v okviru instrumentov in ukrepov zunanje politike, zlasti pri sklepanju sporazumov in v programih sodelovanja. |
| --- | --- |

3.12

| 3.13 | EESO opozarja, da je treba vsem mladoletnikom brez spremstva čim prej zagotoviti pomoč kvalificiranega skrbnika, ki jih spremlja do polnoletnosti. Skrbnik mora biti seznanjen z vsemi odločitvami v zvezi z mladoletnikom in mu pomagati v okviru celotnega postopka, ki ga zadeva. Skrbnik mora biti vedno sposoben ravnati v korist otroka in ne sme biti v navzkrižju interesov z nacionalnimi službami za zaščito otrok. |
| --- | --- |

3.13

| 3.14 | Kot je EESO že poudaril, zakonodaja EU sicer priznava pomen zakonitega skrbništva, ne določa pa obveznosti zakonitega skrbnika. Zakoniti skrbnik mora biti kvalificiran zastopnik, ki ima izkušnje pri delu z mladoletniki, pozna nacionalne predpise o pravicah tujcev in zaščiti otrok ter je pooblaščen za zastopanje otroka v celotnem postopku odločanja (10), če otrok s tem soglaša (11). Zgled bi lahko bil postopek za imenovanje skrbnikov v Belgiji (12). |
| --- | --- |

3.14

| 3.15 | EESO opozarja, da je treba mladoletnikom brez spremstva poleg pravne pomoči zagotoviti tudi dostop do socialne zaščite ter dostojnih objektov za sprejem in začasno namestitev. Sprejem je treba prilagoditi njihovemu ranljivemu položaju, tako da se jim zagotovi podpora strokovnjakov za delo z mladimi ter možnost zdravstvenega ali psihološkega pregleda in dostop do zdravstvene oskrbe. |
| --- | --- |

3.15

| 3.16 | Mladoletniki brez spremstva morajo imeti tudi dostop do izobraževanja, pri čemer se ustrezno upošteva izbira mladoletnika in po potrebi njegovega skrbnika. Vključevanje mladoletnikov brez spremstva ter nekdanjih mladoletnikov brez spremstva, ki so postali polnoletni, v izobraževanje bi lahko olajšali tudi v okviru programov Erasmus in Erasmus+. |
| --- | --- |

3.16

| 3.17 | EESO poudarja, da je treba vsakega otroka na način, prilagojen njegovi starosti, seznaniti s pravicami, ki jih ima v skladu s Konvencijo Združenih narodov, in tako mladoletnikom, ki nimajo ustreznega skrbnika, omogočiti, da zaprosijo za zaščito. |
| --- | --- |

3.17

4.   Posebne ugotovitve

| 4.1 | V členu 1 Konvencije o otrokovih pravicah je otrok opredeljen kot oseba, mlajša od 18 let. Zaradi posebnega pravnega statusa otrok uživa vrsto pravic, ki jih morajo zagotoviti države pogodbenice konvencije. Pravica do zaščite je odvisna od njegovega statusa mladoletnika, zato se v praksi vse države članice srečujejo z vprašanjem, kako določiti starost migranta. |
| --- | --- |

4.1

| 4.2 | EESO opozarja, da je treba mlado osebo, ki se predstavi kot mladoletnik, v skladu z načelom „domneve mladoletnosti“ obravnavati kot mladoletnika vse do pravnomočne sodne odločbe. Zato mu je treba zagotoviti takojšnjo zaščito v dostojnem okolju, ki je prilagojeno njegovemu posebej ranljivemu položaju. |
| --- | --- |

4.2

| 4.3 | Poleg tega opozarja, da je treba spoštovati domnevo veljavnosti listin o osebnem statusu, ki jih mlada oseba predloži kot dokaz o svoji mladoletnosti, in jih pri ugotavljanju mladoletnosti prednostno upoštevati. Domnevo veljavnosti listine o osebnem statusu je mogoče ovreči le z uradnim postopkom za preverjanje njene avtentičnosti. |
| --- | --- |

4.3

| 4.4 | EESO opozarja, da je v členu 8 Konvencije o otrokovih pravicah zapisano: „Če je otrok nezakonito prikrajšan za nekatere ali za vse elemente svoje identitete, bodo države pogodbenice zagotovile ustrezno pomoč in varstvo, da bo svojo identiteto čim prej znova vzpostavil“ (13). |
| --- | --- |

4.4

| 4.5 | Praviloma se postopek za ugotavljanje starosti migranta izvaja le, kadar ta nima uradnih upravnih dokumentov, ki dokazujejo njegovo starost, in v primeru resnega dvoma (14). |
| --- | --- |

4.5

| 4.6 | EESO ponovno ugotavlja, da so metode ocenjevanja starosti mladoletnikov brez spremstva v državah članicah neusklajene, nobena od njih pa ni dokazano zanesljiva. |
| --- | --- |

4.6

| 4.7 | EESO poziva države članice, naj mladoletnost ocenijo na podlagi širokega nabora dokazov, pri čemer naj v prvi vrsti upoštevajo izjave zadevne osebe, predložene listine o osebnem statusu in razgovore z zadevno osebo, ter po potrebi preverijo avtentičnost listin o osebnem statusu. Poudarja, da se ocena starosti na podlagi zdravstvenega pregleda opravi le v primeru trajnega dvoma in kot zadnja možnost. |
| --- | --- |

4.7

| 4.8 | EESO meni, da je treba glede na posebno ranljivost mladoletnikov brez spremstva v primeru dvoma odločiti v njihovo korist. |
| --- | --- |

4.8

| 4.9 | EESO opozarja, da je pregled kosti, ki se izvaja v številnih državah, sporen zaradi pomislekov glede njegove znanstvene zanesljivosti, na kar opozarjajo številne mednarodne institucije in strokovnjaki (15), pa tudi zaradi kršitve otrokove zasebnosti in potencialnih tveganj za zdravje (pri uporabi rentgenskih žarkov) ter morebitnih napak. |
| --- | --- |

4.9

| 4.10 | Če ti preskusi niso zanesljivi, bi jih morale države članice po mnenju EESO preprosto ukiniti. Meni, da pomanjkanje zanesljivih metod preverjanja ni zadosten razlog za uporabo metod, ki dajejo približne rezultate. |
| --- | --- |

4.10

| 4.11 | EESO poziva države članice, naj zaščitijo mladoletnike brez spremstva ter jim zagotovijo dovolj časa in ustrezna sredstva za dokazovanje njihove identitete, na primer z diplomatskim sodelovanjem (ob soglasju mladoletnika in če ga to ne ogroža) ali zagotovitvijo dokazov prima facie, kot so psihološko-socialne ocene, za potrditev njihove mladoletnosti. |
| --- | --- |

4.11

| 4.12 | EESO predlaga, da se kot zadnja možnost, če niso na voljo dokumentarni dokazi in obstaja resen dvom glede starosti mladoletnika, izvede ocena starosti na podlagi multidisciplinarnega pristopa. To oceno opravijo neodvisni, ustrezno usposobljeni strokovni delavci, ki dobro poznajo kulturno in etnično ozadje zadevne osebe. Kot vzor se lahko uporabijo postopki, ki se izvajajo v Angliji. |
| --- | --- |

4.12

| 4.13 | EESO poziva države članice, naj ustanovijo nadzorni odbor na evropski ravni, ki bo oblikoval celovit postopek za oceno starosti v vseh državah članicah ter spremljal protokole in prakse na področju ocenjevanja starosti. |
| --- | --- |

4.13

| 4.14 | Takšni postopki bodo učinkoviti le, če bodo odločbe, sprejete v njihovem okviru, obrazložene in če jih bo mogoče izpodbijati s suspenzivnimi, učinkovitimi in hitrimi pravnimi sredstvi. |
| --- | --- |

4.14

5.   Posebne ugotovitve v zvezi s COVID-19

| 5.1 | Mladoletniki brez spremstva, katerih zdravstveno stanje je pogosto že oslabljeno, se zaradi pandemije COVID-19 neizogibno srečujejo z dodatnimi tveganji, kot so nezmožnost spoštovanja ukrepov za zajezitev, nezadosten dostop do hrane, pripomočkov za osebno higieno in vode, pomanjkanje ustreznih informacij o osebnih zaščitnih ukrepih in varnostnih ukrepih ter težave pri dostopu do zdravstvenega varstva. |
| --- | --- |

5.1

| 5.2 | EESO poziva vse evropske institucije, naj sprejmejo vse potrebne ukrepe, da se med zdravstveno krizo zaradi COVID-19 spoštujejo pravice vseh otrok na podlagi mednarodnih pogodb in da se jih dostojno zaščiti pred prihajajočo gospodarsko krizo. |
| --- | --- |

5.2

| 5.3 | EESO pozdravlja nedavno premestitev mladoletnikov brez spremstva iz Grčije v Luksemburg, na Portugalsko, v Francijo, na Finsko in v Nemčijo ter poziva države članice, naj prednostno obravnavajo in nadaljujejo takojšnjo premestitev mladoletnikov, ki živijo v nesprejemljivih razmerah, zlasti v Grčiji (16). |
| --- | --- |

5.3

V Bruslju, 18. septembra 2020

Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Luca JAHIER

---

(1)  Mnenje EESO Predlog direktive Evropskega parlamenta in Sveta o boju proti spolni zlorabi in spolnemu izkoriščanju otrok ter otroški pornografiji, ki razveljavlja Okvirni sklep 2004/68/PNZ (UL C 48, 15.2.2011, str. 138).

1

Predlog direktive Evropskega parlamenta in Sveta o boju proti spolni zlorabi in spolnemu izkoriščanju otrok ter otroški pornografiji, ki razveljavlja Okvirni sklep 2004/68/PNZ

(2)  Člen 2 Direktive 2011/95/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. decembra 2011 (UL L 337, 20.12.2011, str. 9).

2

(3)  https://ec.europa.eu/eurostat/documents/2995521/10774034/3-28042020-AP-EN.pdf/03c694ba-9a9b-1a50-c9f4-29db665221a8

3

(4)  V zvezi s tem glej zlasti Konvencijo Združenih narodov o otrokovih pravicah, Evropsko konvencijo o uresničevanju otrokovih pravic in mnenje EESO o mednarodni zaščiti mladoletnikov brez spremstva z dne 15. oktobra 2014 (UL C 12, 15.1.2015, str. 69).

4

mednarodni zaščiti mladoletnikov brez spremstva

(5)  Direktiva 2008/115/ES z dne 16. decembra 2008 (direktiva o vračanju) (UL L 348, 24.12.2008, str. 98): „Preden se izda odločba o vrnitvi mladoletnika brez spremstva, se zagotovi pomoč ustreznih organov, ki niso organi, ki izvajajo prisilno vračanje, pri tem pa se upošteva največja korist otroka“. Direktiva Sveta 2003/9/ES z dne 27. januarja 2003 (UL L 31, 6.2.2003, str. 18) določa ključne pojme, vključno z mladoletnikom brez spremstva.

5

(6)  Člen 2 Konvencije o otrokovih pravicah.

6

(7)  Mnenje EESO o mednarodni zaščiti mladoletnikov brez spremstva (UL C 12, 15.1.2015, str. 69).

7

mednarodni zaščiti mladoletnikov brez spremstva

(8)  Glej „A study of immigration detention practices and the use of alternatives to immigration detention of children“ (Študija o praksah pridržanja v okviru migracij in uporabi alternativnih rešitev za otroke migrante), Odbor za migracije, begunce in razseljene osebe Parlamentarne skupščine Sveta Evrope, 2017.

8

(9)  Evropska mreža varuhov otrokovih pravic (ENOC), Izjava o stališču z naslovom „Ending detention of children for immigration purposes“ (Konec pridržanju otrok v okviru priseljevanja), ki je bila sprejeta 27. septembra 2019 na 23. konferenci ENOC.

9

(10)  V zvezi s tem glej „La protection des mineurs migrants non accompagnés en Europe“ (Zaščita mladoletnih migrantov brez spremstva v Evropi), Nisrine Eba Nguema, 2015; https://journals.openedition.org/revdh/1147?lang=en.

10

(11)  Haaška konvencija iz leta 1996.

11

(12)  Belgija je vzpostavila službo za zelo hitro imenovanje skrbnika. Vsak mladoletnik brez spremstva dobi skrbnika, ki je lahko posameznik (izbran v izbirnem postopku po opravljenem usposabljanju). Spremlja ga pri vseh postopkih: glej https://justice.belgium.be/fr/themes_et_dossiers/enfants_et_jeunes/mineurs_etrangers_non_accompagne. Njegove naloge so opredeljene tako: „Kot pravni zastopnik, odgovoren za zagotavljanje splošne dobrobiti mladoletnika, je skrbnik ‚rdeča nit‘, ki zagotavlja razvoj znanj in spretnosti, potrebnih za njegovo dejavno udeležbo v družbi.“; https://justice.belgium.be/fr/themes_et_dossiers/enfants_et_jeunes/mineurs_etrangers_non_accompagne/tuteur/missions_du_tuteur.

12

Kot pravni zastopnik, odgovoren za zagotavljanje splošne dobrobiti mladoletnika, je skrbnik ‚rdeča nit‘, ki zagotavlja razvoj znanj in spretnosti, potrebnih za njegovo dejavno udeležbo v družbi.

(13)  Glej tudi člen 24 Mednarodnega pakta o državljanskih in političnih pravicah iz leta 1966 in člen 7 Konvencije o otrokovih pravicah.

13

(14)  Visoki komisariat Združenih narodov za človekove pravice (julij 2010) in Parlamentarna skupščina Sveta Evrope (15. april 2011) sta določila, da se ocena starosti izvede le v primeru dvoma.

14

(15)  Znanstveno zanesljivost sta med drugim izpodbijala Evropski parlament v resoluciji z dne 12. septembra in Odbor za pravice otroka v svojih priporočilih z dne 12. junija 2009. Tudi nacionalno združenje zdravnikov v Belgiji (mnenje z dne 20. februarja 2010) in Nacionalna akademija zdravnikov v Franciji sta negativno ocenila zanesljivost teh preskusov. Zagovornik človekovih pravic v Franciji je obsodil uporabo pregleda kosti (26. februar 2016). V zvezi s tem glej tudi poročilo belgijske platforme „Mineurs en exil“ (platforma za mladoletnike v izgnanstvu) z naslovom „L’estimation de l’âge des MENA en question: problématique, analyse et recommandations“ (Ocenjevanje starosti mladoletnikov brez spremstva: težave, analize in priporočila), september 2017.

15

(16)  Glej https://www.unhcr.org/fr/news/press/2020/4/5e980505a/agences-lonu-felicitent-premiere-relocalisation-denfants-accompagnes-grece.html in https://www.eepa.be/?p=3856.

16

---

| 11.12.2020 | SL | Uradni list Evropske unije | C 429/30 |
| --- | --- | --- | --- |

11.12.2020

SL

Uradni list Evropske unije

C 429/30

---

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Javna naročila kot sredstvo za ustvarjanje vrednosti in zagotavljanje dostojnega dela v panogi čiščenja in vzdrževanja

(mnenje na lastno pobudo)

(2020/C 429/05)

| Poročevalec: | Diego DUTTO |
| --- | --- |
| Soporočevalec: | Nicola KONSTANTINOU |

Poročevalec:

Diego DUTTO

Soporočevalec:

Nicola KONSTANTINOU

| Sklep plenarne skupščine | 20. 2. 2020 |
| --- | --- |
| Pravna podlaga | člen 32(2) poslovnika |
| | mnenje na lastno pobudo |
| Pristojnost | posvetovalna komisija za spremembe v industriji (CCMI) |
| Datum sprejetja mnenja komisije | 2. 9. 2020 |
| Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju | 18. 9. 2020 |
| Plenarno zasedanje št. | 554 |
| Rezultat glasovanja
  (za/proti/vzdržani) | 192/7/18 |

Sklep plenarne skupščine

20. 2. 2020

Pravna podlaga

člen 32(2) poslovnika

mnenje na lastno pobudo

Pristojnost

posvetovalna komisija za spremembe v industriji (CCMI)

Datum sprejetja mnenja komisije

2. 9. 2020

Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju

18. 9. 2020

Plenarno zasedanje št.

554

Rezultat glasovanja

(za/proti/vzdržani)

192/7/18

1.   Sklepi in priporočila

| 1.1 | Evropska komisija, Evropski parlament in države članice morajo razviti potrebne podporne instrumente za promocijo uporabe strateških javnih naročil kot načina za pospešitev sistematičnega določanja trajnostnih, preglednih, ambicioznih in izvršljivih strateških meril, da se zagotovijo višji socialni standardi in standardi kakovosti v javnih naročilih. |
| --- | --- |

1.1

| 1.2 | Za zagotovitev, da bo glavni poudarek pri storitvah čiščenja na kakovosti in ne na ceni, mora načelo preglednosti veljati tako za naročnika kot izvajalca. Specifikacije javnega naročila morajo biti določene in razčlenjene po postavkah, vključno s pogostostjo, časom, varstvom in zdravjem pri delu ter finančnimi stroški čiščenja (1). Presoja uporabe teh meril v celotnem obdobju veljavnosti pogodbe je ključna za oceno kakovosti storitev čiščenja. |
| --- | --- |

1.2

| 1.3 | Socialni partnerji bi morali biti vključeni v usposabljanje in profesionalizacijo javnih naročnikov, kot določa priporočilo Evropske komisije z dne 3. oktobra 2017 (2). |
| --- | --- |

1.3

| 1.4 | Evropska komisija in države članice bi morale prevzeti pobudo za boj proti neprijavljenemu delu in za dodatno izboljšanje pogojev zaposlovanja v panogi čiščenja. Strožja ureditev in strožji mehanizmi izvrševanja, kot so merila v zvezi s plačami ter kolektivna pogajanja na panožni ravni, lahko prispevajo k lojalni konkurenci, višjim socialnim standardom in kakovostnim zaposlitvam. |
| --- | --- |

1.4

| 1.5 | EESO poziva Evropsko komisijo, Evropski parlament, države članice ter regionalne in lokalne oblasti, naj v vseh javnih naročilih zahtevajo čiščenje podnevi, kjer je to mogoče. |
| --- | --- |

1.5

| 1.6 | Poštena konkurenca se lahko zagotovi z osredotočenostjo na vidike kakovosti ter s spoštovanjem sodne prakse Sodišča Evropske unije in nacionalnih pravil v zvezi z upoštevanjem kolektivnih pogodb kot pogoja za oddajo javnega naročila. Države članice bi morale skupaj s socialnimi partnerji in v skladu z nacionalno prakso spodbujati pokritost s kolektivnimi pogodbami v panogi čiščenja na nacionalni ravni in zagotavljati njihovo izvajanje. |
| --- | --- |

1.6

| 1.7 | Delovno silo v tej panogi sestavljajo predvsem ženske in državljani tretjih držav, zato lahko politike naročanja javnih uprav nanje bolj neposredno vplivajo. EESO zato meni, da bi bilo treba poleg kolektivnih sporazumov razviti še dodatne zaščitne ukrepe za zagotovitev spoštovanja načel nediskriminacije in enake obravnave delavcev. EESO predlaga uvedbo dodatnih točk v merilih za oddajo javnega naročila, s katerimi bi se nagradile oblike vključevanja, kot so posebni tečaji usposabljanja, storitve družinske podpore, na primer pomoč po pouku za mladoletnike, in druge oblike socialnega skrbstva v podjetjih. |
| --- | --- |

1.7

| 1.8 | EESO priporoča, naj se med revizijo direktiv o javnem naročanju iz leta 2014 stroški obvezne varnosti in usposabljanja opredelijo kot nespremenljiv in preverljiv element razčlenitve stroškov ponudbe, ki ni del konkurenčnega oblikovanja cen. |
| --- | --- |

1.8

| 1.9 | EESO priporoča, naj se v celotni podizvajalski verigi in ves čas izvajanja pogodb upoštevajo pogoji za trajnost, pravice delavcev in splošno veljavne kolektivne pogodbe (tako da odgovornost prevzamejo javni naročnik, glavni izvajalec in podizvajalci, vsak za svojega neposrednega pogodbenega partnerja). |
| --- | --- |

1.9

| 1.10 | EESO poziva države članice, naj – če tega še ne izvajajo – v izvedbeni fazi javnih naročil v panogi čiščenja posebno pozornost namenjajo spoštovanju vseh zakonskih in pogodbenih obveznosti ter elementov varnosti in zdravja pri delu, kar zadeva socialne, okoljske in trajnostne vidike, in naj ga učinkovito preverjajo. |
| --- | --- |

1.10

| 1.11 | V zvezi z obveznostmi, ki jih imajo države članice, javni naročniki in Evropska komisija na podlagi členov 83, 84 in 85 Direktive 2014/24/EU Evropskega parlamenta in Sveta (3), EESO poziva vse te javne organe, naj nemudoma posredujejo ustrezne podatke in pri tem zlasti preverijo, da so določena merila za dodelitev in relativni ponderji za pogodbe o čiščenju. Evropska komisija bi morala finančno podpreti nadaljevalne panožne projekte in raziskave socialnih partnerjev, ki obravnavajo vprašanje javnih naročil v panogi čiščenja in vzdrževanja. |
| --- | --- |

1.11

| 1.12 | Evropska komisija bi morala okrepiti zakonodajni okvir in zmogljivost socialnih partnerjev na nacionalni ravni za pogajanja, med drugim z dodelitvijo finančnih sredstev za krepitev zmogljivosti, zlasti v državah jugovzhodne, srednje in vzhodne Evrope (4). |
| --- | --- |

1.12

| 1.13 | EESO priporoča, da se pri reviziji evropskih direktiv o javnem naročanju iz leta 2014 v zvezi z delovno intenzivnimi storitvami, kot je čiščenje, države članice pozove ali se od njih zahteva, naj iz oddaje naročil izključijo merilo najnižje cene, določijo zgornjo mejo 30 % za točke, ki se dodelijo za ceno, glede na točke, ki se dodelijo za kakovost, ter s posebnimi socialnimi klavzulami zaposlenim na podlagi naročila zagotovijo stabilno zaposlitev, pri čemer je treba upoštevati direktivo TUPE (Direktiva 2001/23/ES (5)), sodno prakso EU, delovne ureditve v podjetjih in kolektivna poganja. |
| --- | --- |

1.13

| 1.14 | EESO poziva javne naročnike, naj uporabijo svoje ocene stroškov za storitve čiščenja, tako da uporabijo posebna sektorska orodja, kot je priročnik za izbiro najugodnejše ponudbe, in sledijo nacionalnim primerom za ustrezno oceno trga sektorja ter del teh storitev namenijo za pridržana javna naročila, kot določa člen 20 Direktive 2014/24/EU, kakor so ga države članice prenesle v svoje predpise o javnem naročanju. |
| --- | --- |

1.14

| 1.15 | Evropska komisija bi morala države članice spodbuditi k uvedbi akreditacijskih postopkov ali kvalifikacijskih sistemov za izvajalce, ki želijo sodelovati pri javnih naročilih čiščenja. Ta postopek bi moral nadzorovati ocenjevalni odbor, ki bi ga sestavljalo več različnih zainteresiranih strani, vključno s sindikati in predstavniki izvajalcev v panogi. |
| --- | --- |

1.15

| 1.16 | Ker COVID-19 še vedno predstavlja grožnjo, morajo biti delavci in javnost zaradi tveganja okužbe z navedenim virusom in podobnimi boleznimi ustrezno zaščiteni. EESO priporoča, naj Evropska komisija in države članice s pomočjo socialnih partnerjev pripravijo zavezujoče protokole o varnosti in zdravju pri delu. |
| --- | --- |

1.16

| 1.17 | EESO nadalje poziva države članice, naj ukrepajo in skupaj s socialnimi partnerji poiščejo praktične začasne rešitve za hitro ponovno vzpostavitev poštenih praks javnega naročanja, usmerjenih v kakovost. |
| --- | --- |

1.17

| 1.18 | EESO glede na krizo zaradi COVID-19 priporoča, naj države članice izboljšajo usposabljanje in profesionalizacijo čistilnega osebja. Zagotoviti je treba finančna sredstva, da bodo javni organi in pogodbena podjetja lahko vlagala v usposabljanje ter pridobivanje znanja in spretnosti. Delavce, zaposlene v panogi čiščenja in sanitarnih storitev, bi bilo treba spodbujati k pridobivanju poklicnih kvalifikacij, s čimer bi postavili temelje za boljše zaposlitvene priložnosti ranljivih posameznikov. |
| --- | --- |

1.18

| 1.19 | EESO se zavzema za to, da institucije EU, države članice ter lokalne in regionalne oblasti sprejmejo celovit pristop k naročilu storitev čiščenja. Tak pristop ne predvideva kompromisa med okoljskimi in delovnimi pogoji, temveč spodbuja socialno kohezijo, delovne standarde, enakost spolov in okoljske cilje, ki so predlagani v zelenem dogovoru Evropske komisije. |
| --- | --- |

1.19

2.   Splošne ugotovitve

| 2.1 | Glavni namen tega mnenja je predlagati priporočila za uporabo javnih naročil kot načina za spodbujanje kakovostnih delovnih mest in dostojnega dela v panogi čiščenja in vzdrževanja. |
| --- | --- |

2.1

| 2.2 | Številna od teh priporočil so splošna in veljajo za vse panoge gospodarstva. To še posebej velja za delovno intenzivne storitvene sektorje, kot sta zasebno varovanje ter priprava in dostava hrane. |
| --- | --- |

2.2

3.   Ozadje in kontekst

| 3.1 | Več kot 250 000 javnih organov v EU za naročilo storitev, del in blaga vsako leto porabi približno 14 % BDP (približno 2 bilijona EUR na leto) (6) Storitve, kot je čiš.čenje, predstavljajo večji del javnih naročil. Leta 2017 je vrednost oddanih naročil za storitve znašala 250 milijard EUR (7). |
| --- | --- |

3.1

| 3.2 | Javna naročila lahko podpirajo naložbe v realno gospodarstvo, zagotavljajo in ustvarjajo kakovostna delovna mesta ter spodbujajo vključevanje invalidov, prikrajšanih oseb in delavcev migrantov ter boljše pogoje zanje (8). Spodbujajo lahko tudi povpraševanje po inovativnih proizvodih, prispevajo k uresničevanju ciljev industrijske politike ter pospešijo prehod na z viri gospodarno in energijsko učinkovito krožno gospodarstvo (9). |
| --- | --- |

3.2

| 3.3 | Na podlagi Direktive 2014/24/EU o javnem naročanju bi bilo treba poleg merila ekonomsko najugodnejše ponudbe upoštevati vsa strateška merila, navedena v točki 3.2. Ker pa so pravila še vedno nejasna, se večina javnih naročil še vedno odda najcenejšemu ponudniku, včasih se izbere celo neobičajno nizka ponudba (10). |
| --- | --- |

3.3

| 3.4 | Potencial direktiv o javnem naročanju ni v celoti izkoriščen, države članice pa direktivi izvajajo različno. Javni organi se morajo zato odločiti, kaj je zanje prednostnega pomena (11). |
| --- | --- |

3.4

| 3.5 | To je predvsem politično in šele nato tehnično vprašanje. Odločitve o tem, katere storitve bodo naročene in katera merila za dodelitev ter kateri relativni ponderji se bodo uporabili, so del političnega odločanja. Določajo tudi okvir in temeljne parametre postopka oddaje naročila. Neupoštevanje pravic delavcev ter oljskih in socialnih pravic bi ustvarilo neenake konkurenčne pogoje. |
| --- | --- |

3.5

4.   Kriza zaradi COVID-19, panoga čiščenja in javna naročila

| 4.1 | Pandemija COVID-19 je pokazala, da je temeljna vrednost dela čistilcev skupno javno dobro. Pogodbena podjetja morajo izpolnjevati zahteve glede usposobljenosti, učinkovitosti in specializacije. Socialna partnerja EU EFCI (Evropsko združenje čistilnih služb) in UNI Europa sta v skupni izjavi z dne 22. aprila 2020 poudarila ključno vlogo, ki jo imajo panoga čiščenja in njeni delavci pri preprečevanju širjenja virusa (12). |
| --- | --- |

4.1

| 4.2 | Leta 2018 je bilo v Evropski uniji 4,11 milijona čistilcev, ki so bili zaposleni v 283 506 podjetjih, katerih prihodki se zadnjih pet let stalno povečujejo. Ob tem velja omeniti, da so prihodki na podjetje leta 2017 znašali 393 000 EUR. Po navedbah združenja EFCI so povprečni prihodki na zaposlenega znašali skoraj 30 000 EUR. Prihodki na zaposlenega znašajo 27 400 EUR, delavci pa zaslužijo povprečno letno plačo v višini 12 200 EUR. Velik del delovne sile v evropski panogi čiščenja dela s skrajšanim delovnim časom. Poleg tega v delovno intenzivnih panogah, kot je ta, marže podjetij ne presegajo 3 %. Pogodbena podjetja so se zaradi pandemije COVID-19 soočila z dodatnimi stroški, saj so morala zaščiti tako interese strank kot svoje delavce. Delež delavcev s skrajšanim delovnim časom, žensk in delavcev migrantov je še posebej visok. Delež delavk vedno presega 50 % (razen na Danskem), največji – več kot 80-odstoten – pa je v Litvi, Luksemburgu, na Portugalskem in v Združenem kraljestvu (13). V EU je 30 % čistilcev priseljencev (60 % v Belgiji). |
| --- | --- |

4.2

| 4.3 | Ovire za vstop na trg storitev čiščenja in vzdrževanja so majhne ali pa jih sploh ni. Panoga čiščenja je delovno intenzivna, saj je skoraj 80 % prihodkov podjetij namenjenih stroškom delovne sile, izvajalci čistilnih storitev pa imajo zelo majhne marže. Odločitev javnih ali zasebnih naročnikov o naročilu torej ustvarja negativen pritisk na cene, s tem pa se zmanjšujejo socialni standardi in dostojanstvo tega dela. |
| --- | --- |

4.3

| 4.4 | Panoga čiščenja in vzdrževanja lahko med krizo zaradi COVID-19 in po njej zagotavlja vrednost in visoke standarde kakovostne zaposlitve le, če so čistilci ustrezno usposobljeni, imajo pravo tehnično opremo in če so pravice ter obveznosti delodajalcev in zaposlenih jasno opredeljene. Zaradi tega bi lahko bili javni organi dolžni za storitve čiščenja plačevati več. Zaradi prekinitve dejavnosti v času krize zaradi COVID-19 so se številni ponudniki poslovnih storitev soočali s hudimi likvidnostnimi težavami, poleg tega pa so morali kriti višje stroške zaradi izvajanja zdravstvenih in varnostnih ukrepov, potrebnih za zaščito delavcev in strank. Slabe prakse javnih in zasebnih naročnikov pri sklepanju pogodb te finančne težave še zaostrujejo. EESO poziva javne in zasebne naročnike, naj se hitro vrnejo k učinkovitemu javnemu naročanju, poštenim pogodbenim praksam in ustreznejšemu upoštevanju meril kakovosti (14), da bi podprli podjetja pri nadaljnjem zagotavljanju zdravja in varnosti za čistilno osebje ter ohranjanju in spodbujanju kakovostnih zaposlitev. Čistilci pogosto delajo v nevarnih in tveganih okoliščinah, ki lahko ogrozijo njihovo zdravje (15). Čeprav nekateri delavci raje delajo s skrajšanim delovnim časom, pa nekateri želijo delati dlje ali s polnim delovnim časom. Včasih delodajalci težko zagotovijo pogodbe s polnim delovnim časom. Čeprav so se socialni partnerji zavezali, da se bo čiščenje izvajalo podnevi, te storitve pogosto izvajajo delavci, ki delajo sami ponoči. To se pogosto dogaja na zahtevo stranke. Take prakse zaposlovanja prispevajo k temu, da je delo čistilcev še naprej nevidno (16), podcenjeno in nepriznano (17). V nekaterih državah članicah še vedno obstajajo pogodbe brez zagotovljene minimalne delovne obveznosti. Javni organi so odgovorni, saj javno naročilo še naprej vodijo, ga spremljajo in ocenjujejo njegovo kakovost. Cilj bi moral biti povečati možnosti delavcev, da delajo podnevi, v eni sami izmeni, in da so zaposleni za polni delovni čas, da bi lahko živeli dostojno življenje. |
| --- | --- |

4.4

| 4.5 | Uporaba najnižje cene kot edinega merila za oddajo javnega naročila ogroža kakovostno opravljanje storitev in prispeva k poslabšanju delovnih pogojev, zasenčenju kakovosti (ki je nižja) in izmikanju (manj truda) (18). Čiščenje je raznovrstna naloga in ga ni enostavno količinsko opredeliti, zato je kakovost težko oceniti tako v postopku kot po njem. Zato je pomembno, da kakovost temelji na rezultatu, ne na postopku, in sicer skozi celotni cikel. |
| --- | --- |

4.5

| 4.6 | V besedilu Direktive št. 2014/24/EU ni več izraza „najnižja cena“, vendar je dovoljena oddaja naročila, ki temelji le na ceni (člen 67(2), zadnji odstavek). To pomeni, da nekateri javni naročniki javna naročila še vedno oddajajo ponudniku z najnižjo ponudbo, včasih celo ponudnikom z neobičajno nizko ponudbo. Države, ki želijo uporabljati merilo ekonomsko najugodnejše ponudbe za delovno intenzivne storitve, bodo morale narediti korak naprej in usmeriti uprave k učinkoviti uporabi tega merila z določitvijo zgornje meje za ponder za ceno in z uporabo formul, ki ne poslabšajo razlik v cenah med posameznimi ponudbami. V ta namen je potrebno posebno strokovno usposabljanje za uradnike, pristojne za javna naročila. Poleg tega bi bilo treba pri naslednji reviziji direktiv uvesti obvezna pravila za (a) identifikacijo morebitnih neobičajno nizkih ponudb z določitvijo razlike 20 % v primerjavi z naslednjo najnižjo ponudbo, ki bi sprožila obveznost preverjanja, (b) temeljito preverjanje, ali ima ponudnik objektivne in verodostojne razloge za nizko ponudbo, ter (c) izključitev takih ponudb, če ponudnik ni navedel takšnih razlogov. |
| --- | --- |

4.6

| 4.7 | Kriza je torej priložnost, da čistilna podjetja in njihovi delavci povečajo vrednost in temeljni pomen čiščenja v javnosti ter pri svojih neposrednih naročnikih. Priročnik za izbiro najugodnejše ponudbe (19), ki so ga leta 2017 pripravili socialni partnerji iz panoge čiščenja v EU, lahko javne in zasebne organizacije pri oddajanju javnih naročil za storitve čiščenja usmerja k javnim naročilom, ki zagotavljajo najboljšo vrednost. Podobna orodja so razvili tudi nekateri nacionalni socialni partnerji. |
| --- | --- |

4.7

| 4.8 | Digitalizacija ustvarja priložnosti in izzive za nizko usposobljene delavce v tej panogi, socialni partnerji v EU pa menijo, da se lahko tehnologije uporabijo za večje priznavanje vrednosti dela čistilcev in pomena čiščenja na splošno ter za ustvarjanje dodane vrednosti za naročnike storitev čiščenja (20). V okviru projekta združenja EFCI SK-Clean se bodo opredelile spreminjajoče se potrebe panoge in dosegla večja profesionalizacija čistilcev (21). |
| --- | --- |

4.8

| 4.9 | Zaradi novih okoliščin, ki so posledica izrednih razmer v zvezi s COVID-19, morajo pristojni organi zagotoviti informacije o tem, kako uporabljati osebno zaščitno opremo, ter poskrbeti, da bo takšna ustrezna oprema na voljo za zaščito delavcev in posameznikov. Podjetja potrebujejo finančno podporo za kritje naraščajočih dodatnih stroškov organizacijskih ukrepov, ocen tveganja, analiz in razdeljevanja osebne zaščitne opreme za delovno silo (22). Hkrati pa so naložbe pogodbenih podjetij ključne za to, da bodo ta lahko svojim strankam ponudila rešitve čiščenja, ki bodo inovativne in učinkovitejše, ker bodo temeljile na kemičnih in bioloških raziskavah. |
| --- | --- |

4.9

5.   Javna naročila in zeleni dogovor

| 5.1 | V skladu s predlogom iz zelenega dogovora se lahko javna naročila izkoristijo za zmanjšanje emisij ogljika. Vendar je v ta namen potreben celovit pristop. |
| --- | --- |

5.1

| 5.2 | Panoga čiščenja lahko prispeva k zelenemu prehodu in krožnemu gospodarstvu z eko označbami za eko čistilne proizvode, mila, toaletni papir in papirne brisače ter dobro ločevanje odpadkov. To je tudi namen okoljskih znakov za storitve čiščenja (23) in čistilne proizvode (24), čeprav njihova učinkovitost v praksi ni očitna. Če stranka ne sprejme uporabe ekoloških proizvodov in postopkov, lahko to povzroči višje stroške in ustvari pritisk na vse stroškovne vidike. Poleg tega lahko privede do poslabšanja socialnih in delovnih pogojev ter varnosti in zdravja pri delu, pa celo do bolj omejenega dostopa MSP do priložnosti na področju javnih naročil (25). Zato je potreben celovit pristop k javnemu naročanju. |
| --- | --- |

5.2

| 5.3 | V raziskavi je ugotovljeno, da so okoljska merila premalo stroga, da bi dobavitelje dejansko spodbudila k uvajanju sprememb (26). Okolju zavezani zasebni izvajalci storitev svojega potenciala ne morejo v celoti izkoristiti, če javni naročniki niso pripravljeni plačati dodatnih stroškov. Zato je potrebna večja profesionalizacija naročnikov. |
| --- | --- |

5.3

6.   Socialni vidiki in vidiki kakovosti pri javnem naročanju

| 6.1 | Člen 18(2) Direktive 2014/24/EU določa, da „države članice z ustreznimi ukrepi zagotovijo, da gospodarski subjekti pri izvajanju javnih naročil izpolnjujejo veljavne obveznosti na področju okoljskega, socialnega in delovnega prava, ki so določene v pravu Unije, nacionalnem pravu, kolektivnih pogodbah ali predpisih mednarodnega okoljskega, socialnega in delovnega prava, naštetih v Prilogi X“. |
| --- | --- |

6.1

| 6.2 | V priročniku Kupujte socialno, ki ga je oktobra 2010 pripravila Evropska komisija, so navedeni različni socialni pogoji za javne naročnike, na primer prepoved dela otrok ali prisilnega dela, zahteve glede varnosti in zdravja pri delu, obveznosti glede minimalne plače, zahteve glede socialne varnosti in na splošno standardi dostojnega dela (27). Vse to so zakonske obveznosti, ki jih je zato treba upoštevati ne glede na to, ali so omenjene v klavzulah o izvedbi javnega naročila ali ne. |
| --- | --- |

6.2

| 6.3 | V skladu z uvodno izjavo 98 Direktive 2014/24/EU so lahko pogoji za izvedbo javnega naročila namenjeni tudi omogočanju izvajanja ukrepov za spodbujanje enakosti moških in žensk pri delu ter usklajevanje poklicnega in družinskega življenja. |
| --- | --- |

6.3

| 6.4 | Da se stroški dela ne bi uporabljali kot glavni dejavnik konkurence med ponudniki, morajo vsi ponudniki (vključno s podizvajalci) upoštevati minimalne standarde, ki so lokalno določeni z zakonom ali zavezujočimi in splošno veljavnimi kolektivnimi pogodbami glede delovnih stroškov, in standardne klavzule v pogodbah o javnih naročilih. Z zavezujočimi in splošno veljavnimi panožnimi kolektivnimi pogodbami se lahko zagotovijo enaki konkurenčni pogoji. |
| --- | --- |

6.4

| 6.5 | Čeprav lahko orodja, kot je priročnik za izbiro najugodnejše ponudbe, zmanjšajo revščino zaposlenih in prispevajo k socialni koheziji v državah članicah EU, ne krepijo socialnih partnerjev na ravni panoge in tudi ne njihovih možnosti za vzpostavitev zavezujočih sistemov kolektivnih pogajanj v okviru panoge. Države članice, ki so pristojne za to področje, bodo morale zaostriti pravila za uporabo kolektivnih pogajanj na področju javnih naročil. |
| --- | --- |

6.5

| 6.6 | Javne ustanove, kot so vrtci, šole, domovi in bolnišnice, so se začele tržiti kot znamke in se z drugimi ustanovami potegujejo za stranke. V tej konkurenci se čistoča in kakovost v panogi čiščenja zato štejeta za dejavnik prepoznavnosti, ki neposredno prispeva k zadovoljstvu uporabnikov in konkurenčnosti. |
| --- | --- |

6.6

| 6.7 | Pomanjkljivo upoštevanje vidikov kakovosti in socialnih vidikov pri javnem naročanju poleg tega negativno vpliva na fluktuacijo delovne sile, kar je trikratna izguba, in sicer za delodajalce, naročnike in delavce (28). |
| --- | --- |

6.7

| 6.8 | Spodbujanje izobraževanja in usposabljanja na delovnem mestu zagotavlja vrhunsko kakovost in pravice delavcev na področju javnih naročil. Poklicno izobraževanje, usposabljanje in uradno priznavanje kvalifikacij prispevajo k priznavanju panoge. Priznanje njihovega pomena v razpisnem postopku bi okrepilo njihovo vrednost in omogočilo boljše razumevanje stroškov, ki jih imajo za podjetja, kar je treba ustrezno priznati tako v obliki cene kot plač. Za usposabljanje delavcev je odgovorno čistilno podjetje, pri čemer se s sprejetjem najnižje ponudbe ustvarja tveganje, da podjetja ne bodo zmožna vlagati v usposabljanje in varnost (ali v stroje, inovacije in z njimi povezano usposabljanje), razen kolikor minimalno določa zakon. |
| --- | --- |

6.8

V Bruslju, 18. septembra 2020

Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Luca JAHIER

---

(1)  http://www.europeancleaningjournal.com/magazine/articles/latest-news/managing-quality-in-german-contract-cleaning

1

(2)  https://eur-lex.europa.eu/legal-content/SL/TXT/PDF/?uri=CELEX:32017H1805&from=SL

2

(3)  UL L 94, 28.3.2014, str. 65.

3

(4)  https://www.eurofound.europa.eu/sl/publications/report/2019/representativeness-of-the-european-social-partner-organisations-industrial-cleaning-sector#tab-01

4

(5)  Direktiva Sveta 2001/23/ES (UL L 82, 22.3.2001, str. 16).

5

(6)  https://ec.europa.eu/growth/single-market/public-procurement_sl

6

(7)  https://www.europarl.europa.eu/RegData/etudes/STUD/2018/631048/IPOL_STU(2018)631048_EN.pdf, str. 14.

7

(8)  https://ec.europa.eu/info/policies/public-procurement/support-tools-public-buyers/social-procurement_sl

8

(9)  Evropska komisija zagotavlja številna podporna orodja za javne naročnike, ki niso povezana samo z družbeno odgovornim naročanjem. Vse te vidike bi bilo treba upoštevati: https://ec.europa.eu/info/policies/public-procurement/support-tools-public-buyers_sl

9

(10)  To je obravnavano v členu 69 direktive EU o javnem naročanju iz leta 2014.

10

(11)  Jeremy Prassl: The Future of EU Labour Law (Prihodnost delovnega prava EU).

11

The Future of EU Labour Law

(12)  Skupna izjava o vplivu COVID-19 na panogo čiščenja objektov in opreme ter vzdrževanja in nujnih ukrepih za njeno zaščito, https://www.uni-europa.org/2020/04/22/joint-statement-on-the-covid-19-impact-to-the-industrial-cleaning-and-facility-services-sector-and-the-necessary-measures-to-protect-it/.

12

(13)  Eurofound (2019): Representativeness Study for the Industrial Cleaning Sector (Študija o reprezentativnosti za sektor čiščenja objektov in opreme), str. 19: https://www.eurofound.europa.eu/sites/default/files/ef_publication/field_ef_document/ef19012en.pdf.

13

(14)  http://servicealliance.eu/wp-content/uploads/2020/05/EBSA-Statement_Contracting-recommendations-during-COVID_13-5-2020.pdf

14

(15)  Mark Bergfeld (2020): The Insanity of Making Sick People work (Siljenje bolnih ljudi v delo), Jacobin Magazine: https://jacobinmag.com/2020/03/coronavirus-workers-rights-health-care-cleaners-gig-economy.

15

The Insanity of Making Sick People work

(16)  Mark Bergfeld in Jaana Ylitalo: Putting Europe’s invisible precariat in the spotlight (Postavljanje nevidnih prekarnih delavcev Evrope v ospredje), Social Europe, 18. april 2019, https://www.socialeurope.eu/europes-invisible-precariat.

16

Putting Europe’s invisible precariat in the spotlight

(17)  When Creativity Meets Value Creation. A Case Study on Daytime Cleaning (Ko se srečata ustvarjalnost in ustvarjanje vrednosti. Študija primera dnevnega čiščenja), zvezek VIII: Ergonomics and Human Factors in Manufacturing, Agriculture, Building and Construction, Sustaina.

17

When Creativity Meets Value Creation. A Case Study on Daytime Cleaning

(18)  Podatki iz Public Administration Review, zvezek 79, št. 2, str. 193–202.

18

Public Administration Review

(19)  http://www.cleaningbestvalue.eu/

19

(20)  EFCI: https://www.efci.eu/wp-content/uploads/2019/02/Digital-transition-in-cleaning-industry-in-FR.pdf, https://www.efci.eu/wp-content/uploads/2019/10/2019-10-29_Joint-statement-on-digitalisation-EFCI-UNI-Europa-29.10.2019.pdf in https://www.efci.eu/wp-content/uploads/2019/10/2019-10-29_Joint-statement-on-digitalisation-EFCI-UNI-Europa-29.10.2019.pdf.

20

(21)  Projekt SK-Clean.

21

(22)  Izjava UNI in CoeSS: https://www.uni-europa.org/2020/05/08/private-secruity-joint-declaration-ensuring-business-continuity-and-protection-of-workers-in-the-covid-19-pandemic/.

22

(23)  https://ec.europa.eu/environment/ecolabel/documents/Cleaning_Services_Factsheet_Final.pdf in http://www.ecolabelindex.com/ecolabel/cleaning-industry-management-standard-cims

23

(24)  http://www.ecolabelindex.com/ecolabels/?st=category,cleaning

24

(25)  Sofia Lundberg in Per-Olov Marklund (2016): Influence of Green Public Procurement on Bids and Prices (Vpliv zelenih javnih naročil na ponudbe in cene), https://www.nhh.no/globalassets/departments/business-and-management-science/seminars/2016-spring/120516.pdf.

25

Influence of Green Public Procurement on Bids and Prices

(26)  Sofia Lundberg in Per-Olov Marklund (2016): Influence of Green Public Procurement on Bids and Prices (Vpliv zelenih javnih naročil na ponudbe in cene), https://www.nhh.no/globalassets/departments/business-and-management-science/seminars/2016-spring/120516.pdf.

26

Influence of Green Public Procurement on Bids and Prices

(27)  Kupujte socialno (opomba 43), str. 47.

27

(28)  Market Exposure and the Labour Process: The Contradictory Dynamics in Managing Subcontracted Services Work (Tržna izpostavljenost in delovni proces: protislovna dinamika pri upravljanju storitev podizvajalcev). sklici.

28

Market Exposure and the Labour Process: The Contradictory Dynamics in Managing Subcontracted Services Work

---

PRILOGA

Naslednji amandmaji, ki so bili med razpravo zavrnjeni, so prejeli vsaj četrtino glasov:

Točka 1.10

Točka se črta:

| | EESO poziva države članice, naj posebno pozornost namenijo spoštovanju vseh zakonskih in pogodbenih obveznosti v zvezi s socialnimi, okoljskimi in trajnostnimi vidiki v izvedbeni fazi javnih razpisov v panogi čiščenja in naj ga učinkovito preverjajo. |
| --- | --- |

EESO poziva države članice, naj posebno pozornost namenijo spoštovanju vseh zakonskih in pogodbenih obveznosti v zvezi s socialnimi, okoljskimi in trajnostnimi vidiki v izvedbeni fazi javnih razpisov v panogi čiščenja in naj ga učinkovito preverjajo.

Rezultat glasovanja:

| Za: | 61 |
| --- | --- |
| Proti: | 105 |
| Vzdržani: | 9 |

Za:

61

Proti:

105

Vzdržani:

9

Točka 2.1

Spremeni se tako:

| | Glavni namen tega mnenja je predlagati priporočila za uporabo javnih naročil kot sredstva za zagotovitev kakovostnih delovnih mest in dostojnega dela v panogi čiščenja in vzdrževanja. |
| --- | --- |

Glavni namen tega mnenja je predlagati priporočila za uporabo javnih naročil kot sredstva za zagotovitev kakovostnih delovnih mest in dostojnega dela v panogi čiščenja in vzdrževanja.

Rezultat glasovanja:

| Za: | 61 |
| --- | --- |
| Proti: | 107 |
| Vzdržani: | 9 |

Za:

61

Proti:

107

Vzdržani:

9

Točka 4.3

Spremeni se tako:

| | Ovire za vstop na trg storitev čiščenja in vzdrževanja so majhne ali pa jih sploh ni. Panoga čiščenja je delovno intenzivna, saj je skoraj 80 % prihodkov podjetij namenjenih stroškom delovne sile, izvajalci čistilnih storitev pa imajo zelo majhne marže. Odločitev javnih ali zasebnih naročnikov o naročilu torej ustvarja negativen pritisk na cene, s tem pa se zmanjšujejo socialni standardi in dostojanstvo tega dela. |
| --- | --- |

Ovire za vstop na trg storitev čiščenja in vzdrževanja so majhne ali pa jih sploh ni. Panoga čiščenja je delovno intenzivna, saj je skoraj 80 % prihodkov podjetij namenjenih stroškom delovne sile, izvajalci čistilnih storitev pa imajo zelo majhne marže. Odločitev javnih ali zasebnih naročnikov o naročilu torej ustvarja negativen pritisk na cene, s tem pa se zmanjšujejo socialni standardi in dostojanstvo tega dela.

Rezultat glasovanja:

| Za: | 61 |
| --- | --- |
| Proti: | 108 |
| Vzdržani: | 8 |

Za:

61

Proti:

108

Vzdržani:

8

---

| 11.12.2020 | SL | Uradni list Evropske unije | C 429/37 |
| --- | --- | --- | --- |

11.12.2020

SL

Uradni list Evropske unije

C 429/37

---

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Digitalno rudarjenje v Evropi: nove rešitve za trajnostno pridobivanje surovin

(mnenje na lastno pobudo)

(2020/C 429/06)

| Poročevalec: | Marian KRZAKLEWSKI |
| --- | --- |
| Soporočevalka: | Hilde VAN LAERE |

Poročevalec:

Marian KRZAKLEWSKI

Soporočevalka:

Hilde VAN LAERE

| Sklep plenarne skupščine | 20. 2. 2020 |
| --- | --- |
| Pravna podlaga | člen 32(2) poslovnika
  mnenje na lastno pobudo |
| Pristojnost | CCMI |
| Datum sprejetja mnenja strokovne skupine | 2. 9. 2020 |
| Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju | 18. 9. 2020 |
| Plenarno zasedanje št. | 554 |
| Rezultat glasovanja
  (za/proti/vzdržani) | 213/0/4 |

Sklep plenarne skupščine

20. 2. 2020

Pravna podlaga

člen 32(2) poslovnika

mnenje na lastno pobudo

Pristojnost

CCMI

Datum sprejetja mnenja strokovne skupine

2. 9. 2020

Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju

18. 9. 2020

Plenarno zasedanje št.

554

Rezultat glasovanja

(za/proti/vzdržani)

213/0/4

1.   Sklepi in priporočila

| 1.1 | Digitalizacija sektorja surovin v EU je enkratna priložnost za povečanje odpornosti evropskih industrijskih dobavnih verig, izboljšanje okoljske učinkovitosti sektorja mineralov ter povečanje preglednosti in okrepitev dialoga z državljani in skupnostmi, prizadetimi zaradi rudarskih dejavnosti. |
| --- | --- |

1.1

| 1.2 | Rudarska podjetja, ki so začela digitalno preobrazbo, so izboljšala svojo varnost, trajnost, produktivnost in dobičkonosnost. Vendar kombinacija večje povezljivosti, mobilnosti, strojnega učenja in avtonomnih operacij sproža etična, družbena in regulativna vprašanja, o katerih bi morali oblikovalci politik vnaprej dobro razmisliti. |
| --- | --- |

1.2

| 1.3 | EESO priznava, da so za digitalno preobrazbo rudarskega sektorja potrebna ambiciozna prizadevanja za uvedbo pravnih in regulativnih sprememb ter da bi morala ta prizadevanja potekati pod okriljem nadnacionalnih organizacij/na ravni mednarodnega prava. |
| --- | --- |

1.3

| 1.4 | EESO opozarja na pomen obsežne svetovne mreže znanja o mineralih, na kateri bi temeljila digitalna preobrazba in informirano odločanje na ravni EU. EESO priznava prizadevanja Skupnega raziskovalnega središča pri vzpostavitvi in vzdrževanju evropskega informacijskega sistema za surovine. |
| --- | --- |

1.4

| 1.5 | EESO meni, da bi morali digitalno preobrazbo sektorja surovin v EU spremljati ukrepi za varstvo podatkov, in priznava, da so nujna pravila za varstvo občutljivih podatkov, ki jih je treba dosledno uveljavljati. |
| --- | --- |

1.5

| 1.6 | EESO priporoča, naj se pripravi zakonodajni načrt EU, ki bo namenjen reševanju izzivov zaradi digitalne preobrazbe sektorja surovin in bo obravnaval teme, kot so kibernetska varnost, umetna inteligenca, avtomatizacija, upravljanje na več ravneh ter rudarjenje na morju in v vesolju. |
| --- | --- |

1.6

| 1.7 | EESO priporoča, naj se določijo in sprejmejo standardi EU za zbiranje podatkov o mineralnih virih, ter poziva države članice, naj redno zbirajo izčrpne in preverjene podatke o pridobivanju, predelavi in recikliranju surovin ter jih posredujejo Skupnemu raziskovalnemu središču. To je pomembno kot prispevek k izvajanju akcijskega načrta EU za krožno gospodarstvo. |
| --- | --- |

1.7

| 1.8 | EESO priporoča, naj se določijo ustrezni socialni podporni ukrepi, namenjeni zmanjšanju negativnih vplivov digitalne preobrazbe na rudarske delavce in za pomoč rudarskim skupnostim pri prehodu njihovih gospodarstev, da bi preprečili poglabljanje obstoječih socialnih neenakosti med posamezniki in skupinami prebivalstva. |
| --- | --- |

1.8

| 1.9 | EESO priporoča, naj se razvije in podpira infrastruktura oblaka na ravni EU, da se poveča raven varnosti aplikacij 5G, računalništva v oblaku in platform industrijskega interneta stvari. |
| --- | --- |

1.9

| 1.10 | EESO meni, da je digitalizacija sektorja mineralnih surovin ključnega pomena za reševanje gospodarske krize zaradi pandemije COVID-19 ter spodbujanje izvajanja evropskega zelenega dogovora in načrta EU za okrevanje. Zato je v tem okviru izjemno pomembno, da se spodbujajo naložbe v digitalizacijo pridobivanja in predelave primarnih (rudarstvo) in sekundarnih (recikliranje) mineralnih surovin. |
| --- | --- |

1.10

| 1.11 | EESO poziva Evropsko komisijo, naj poskrbi, da bodo evropske institucije socialne partnerje iz sektorja pridobivanja surovin vključile v pripravo politik in pobude EU, ki zadevajo sektor mineralnih surovin, ter se z njimi posvetovale. |
| --- | --- |

1.11

2.   Uvod

| 2.1 | EU se spopada s tehnološkimi, družbenimi in okoljskimi izzivi, povezanimi z oskrbo s surovinami, na katerih temeljita njena industrijska dejavnost in kakovost življenja njenih prebivalcev. Proizvodnja mineralnih surovin v EU znaša manj kot 5 % svetovne proizvodnje (1), njihova poraba v industriji EU pa znaša približno 20 % svetovne porabe mineralnih surovin. (2) Odvisnost EU od uvoza je zlasti velika pri redkih kovinah in elementih, potrebnih za visokotehnološke aplikacije in za prehod na zeleno energijo, predstavljen v evropskem zelenem dogovoru (COM(2019) 640). To utemeljuje pobudo za surovine, ki jo je Komisija sprožila leta 2008 (COM(2008) 699), ter njena naslednja prizadevanja za oceno kritičnosti oskrbe in pripravo seznama kritičnih surovin (zadnji seznam je bil objavljen leta 2017 (3); posodobljen seznam je vključen v sporočilo Komisije o kritičnih surovinah (4)). |
| --- | --- |

2.1

| 2.2 | Tehnološki napredek, ki v skladu z akcijskim načrtom EU za krožno gospodarstvo (COM(2015) 614, kot je bil nazadnje posodobljen z dokumentom COM(2020) 98) spodbuja učinkovito rabo materialov in virov ter prispeva k zmanjševanju odpadkov in recikliranju, nikakor ni zadosten, da bi podprl zadovoljevanje družbenih potreb in rast svetovnega prebivalstva. V teh okoliščinah bodo imele primarne surovine (5) še naprej ključno vlogo v gospodarstvu. |
| --- | --- |

2.2

| 2.3 | Hkrati se v številnih državah EU povečuje nasprotovanje javnosti rudarskim projektom, rudarski industriji pa kljub prizadevanjem, da bi zmanjšala svoj okoljski odtis, ni uspelo spremeniti svojega (slabega) ugleda. Negativni vplivi na okolje, pomanjkanje preglednosti in dialoga ter pomanjkljivosti v zvezi s porazdelitvijo ekonomskih koristi na lokalni ravni so značilnosti, ki se pogosto pripisujejo rudarski industriji (6). |
| --- | --- |

2.3

| 2.4 | V novejšem času sta naraščajoči nacionalizem v zvezi z viri v državah proizvajalkah surovin in pandemija COVID-19 omajala zanašanje industrije EU na svetovne dobavne verige. Vlade držav EU in številni industrijski proizvajalci so spoznali, da bi lahko odvisnost od uvoza surovin uničila predelovalno industrijo EU (sektor surovin zagotavlja okrog 350 000 delovnih mest v EU, vendar je več kot 30 milijonov delovnih mest v predelovalnih dejavnostih na nižji stopnji odvisnih od zanesljivega in neoviranega dostopa do mineralnih surovin (7)). |
| --- | --- |

2.4

| 2.5 | Napredek na področju tehnologije in komunikacij spodbuja vključevanje digitalnih tehnologij v vsa poslovna področja, s čimer se bistveno spreminja način, kako podjetja poslujejo in zagotavljajo vrednost strankam. To je enkratna priložnost za rudarski sektor EU: rudarska podjetja, ki izkoriščajo digitalna orodja, lahko vzdolž vrednostne verige dosežejo nove ravni učinkovitosti, kar trajno pozitivno vpliva na socialno-ekonomsko, okoljsko in družbeno razsežnost. |
| --- | --- |

2.5

| 2.6 | Digitalizacija sektorja surovin v EU je enkratna priložnost za okrepitev odpornosti dobavnih verig, obravnavo radikalno različnih vhodnih ekonomskih dejavnikov ter povečanje operativne, socialne in okoljske odličnosti sektorja, ob hkratni nadgradnji koncepta „digitalnega rudnika“. |
| --- | --- |

2.6

3.   Splošne ugotovitve

| 3.1 | Digitalizacija se pri pridobivanju surovin nanaša na uporabo informacijskih tehnologij, s katerimi se izboljšajo pridobivanje, organizacija in sporočanje podatkov, cilj pa je večja učinkovitost proizvodnih obratov z vidika tehničnih, okoljskih in družbenih kazalnikov. |
| --- | --- |

3.1

| 3.2 | Digitalne tehnologije izkoriščajo vse razpoložljivo znanje ter omogočajo stalne izboljšave in prelomne inovacije. Natančno razumevanje medsebojnih vplivov v vseh proizvodnih korakih ter znotraj vrednostnih verig in delovnih kolektivov ter med njimi omogoča med drugim z viri gospodarno proizvodnjo, spremljanje in vzdrževanje opreme, spremljanje zdravstvenih razmer, preprečevanje tveganj ter pripravljenost in odzivanje na izredne dogodke. |
| --- | --- |

3.2

| 3.3 | Digitalna preobrazba je navedena v okviru prednostnega področja „Tehnologije za pridobivanje primarnih in sekundarnih surovin“ evropskega partnerstva za inovacije (EIP) glede surovin (COM(2014) 297), v skladu s sporočilom Evropske komisije o novi industrijski strategiji za Evropo. To opredeljuje surovine kot ključen omogočitveni dejavnik svetovno konkurenčne, zelene in digitalne Evrope. |
| --- | --- |

3.3

| 3.4 | EESO ceni vlogo Evropskega sveta za inovacije ter Evropskega inštituta za inovacije in tehnologijo, ki si prizadevata povečati rezultate novih storitev in izdelkov evropskih institucij. Pobude, ki zadevajo surovine, podpirajo precejšen delež teh storitev in izdelkov ter se povezujejo z drugimi cilji, kot so energetski in mobilnostni prehod, napredna proizvodnja, varnost, hrana in zdravje. Povezane so tudi z digitalnim razvojem tehnoloških rešitev. |
| --- | --- |

3.4

| 3.5 | EESO podpira dejavnosti raziskovalne skupine EU pri oblikovanju postopka za certificiranje surovin. To bo spodbuda v smeri trajnostnega pridobivanja mineralov in kovin, ki je potrebno za podpiranje prehoda na čisto energijo v Evropi. |
| --- | --- |

3.5

| 3.6 | Prepoznavanje priložnosti, ki jih rudarskemu sektorju EU prinaša digitalna preobrazba, je ključen del pristopa k digitalni strategiji, ki ga priporoča EESO. Prepoznane priložnosti bi bilo treba oceniti z vidika njihove potencialne vrednosti za organizacije in družbo. Oceniti je treba tudi, ali jih je mogoče res uresničiti. |
| --- | --- |

3.6

3.7   Socialni vidiki

| 3.7.1 | Digitalna preobrazba že vpliva na tradicionalne vloge rudarskih delavcev, in sicer s pojavom položajev, kot so specialisti za nove tehnologije, podatkovni analitiki in znanstveniki na področju podatkov, specialisti za masovne podatke, umetno inteligenco in strojno učenje ter sistemski inženirji. Posledično naj bi se število rutinskih nalog, povezanih s funkcijami, kot so upravljavec mehanizacije, analitik na področju upravljanja in organizacije ter delavec, ki skrbi za izkop, zmanjšalo (8). |
| --- | --- |

3.7.1

| 3.7.2 | Zaradi digitalizacije in preobrazbe sektorja je potrebno ustrezno usposabljanje zaposlenih, da se bodo lahko soočili z izzivi industrije 4.0 in prihodnjimi tehnološkimi spremembami. |
| --- | --- |

3.7.2

| 3.7.3 | Spremembe v vrsti in sestavi delovne sile ter izvajanje modela, ki ga bo prinesla digitalna preobrazba in bo omogočal „delo kjer koli in kadar koli“, bodo pomembno vplivali na tradicionalne rudarske skupnosti v Evropi. Zato je potreben proaktiven pristop na podlagi vključujočega družbenega dialoga, ki bo skupnostim pomagal razumeti njihove osnovne zmogljivosti in podprl prehod njihovih gospodarstev na nova področja. |
| --- | --- |

3.7.3

| 3.7.4 | EESO meni, da bi morala Evropska komisija glede na izzive, ki jih prinaša digitalizacija rudarstva, in grožnje, ki pretijo sektorju zaradi COVID-19, podpreti sedanje zahteve socialnih partnerjev v rudarskem sektorju na evropski ravni v okviru obstoječega sektorskega socialnega dialoga v sektorju pridobivanja surovin. |
| --- | --- |

3.7.4

| 3.7.5 | EESO poziva Komisijo, naj poskrbi, da bodo evropske institucije socialne partnerje iz sektorja pridobivanja surovin vključile v pripravo politik in pobude EU, ki zadevajo sektor, ter se z njimi posvetovale. |
| --- | --- |

3.7.5

| 3.7.6 | EESO zato meni, da mora Komisija skupaj s socialnimi partnerji v odboru za sektorski dialog čim prej na evropski in nacionalni ravni vzpostaviti mrežo sektorskih svetov za znanja in spretnosti ter zaposlovanje v sektorju pridobivanja surovin. |
| --- | --- |

3.7.6

4.   Prelomni koncepti in rešitve za trajnostno raziskovanje, pridobivanje in/ali predelavo

| — | Da bi okrepili položaj Evrope na svetovnem prizorišču, so potrebni prelomni koncepti in rešitve za raziskovanje, pridobivanje in recikliranje mineralnih surovin. Z novimi pristopi in tehnologijami naj bi se Evropi olajšal dostop do trajnostno pridobljenih surovin, hkrati pa pridobilo zaupanje družbe v čiste in varne načine pridobivanja in predelave. |
| --- | --- |

—

Da bi okrepili položaj Evrope na svetovnem prizorišču, so potrebni prelomni koncepti in rešitve za raziskovanje, pridobivanje in recikliranje mineralnih surovin. Z novimi pristopi in tehnologijami naj bi se Evropi olajšal dostop do trajnostno pridobljenih surovin, hkrati pa pridobilo zaupanje družbe v čiste in varne načine pridobivanja in predelave.

| — | Znanje o geoloških danostih, nahajališčih rudnin in njihovem izkoriščanju je raznoliko in spremenljivo, da bi izkoristili prednosti digitalizacije, pa je zaradi kompleksnosti ciklov materialov, politik, tržnih in tehnoloških trendov, okoljskih vprašanj in družbenih vplivov potrebna kombinacija številnih strokovnih področij. |
| --- | --- |

—

Znanje o geoloških danostih, nahajališčih rudnin in njihovem izkoriščanju je raznoliko in spremenljivo, da bi izkoristili prednosti digitalizacije, pa je zaradi kompleksnosti ciklov materialov, politik, tržnih in tehnoloških trendov, okoljskih vprašanj in družbenih vplivov potrebna kombinacija številnih strokovnih področij.

4.1   Metode in orodja za znanje o mineralnih surovinah

4.1.1   Vzpostavitev vozlišča geoznanstvenih podatkov za Evropo

| 4.1.1.1 | V sodobni družbi so razpoložljivost, dostopnost in možnost predelave mineralov, kovin ter energetskih in drugih podzemnih virov odločilni bolj kot kadar koli prej. Evropski parlament, Evropska komisija in več pobud EU na različnih področjih politike, npr. pobuda za surovine (9), direktiva o podzemnih vodah (10) ter direktiva o zajemanju in shranjevanju ogljikovega dioksida (11), potrebujejo dostop do ustreznih podatkov o podzemnih virih. |
| --- | --- |

4.1.1.1

| 4.1.1.2 | Skupno raziskovalno središče Evropske komisije trenutno razvija informacijski sistem za surovine RMIS 2.0, ki vključuje gospodarsko, socialno-ekonomsko in okoljsko razsežnost (12). Informacije, ki jih vsebuje, pa so nepopolne in ne zajemajo vseh 27 držav članic EU enako podrobno. |
| --- | --- |

4.1.1.2

| 4.1.1.3 | Danes so podatki le delno na voljo in večinoma niso harmonizirani, zato niso primerljivi med državami. Standardizirati je treba oblike zapisa podatkov in razviti algoritme, ki bi se lahko uporabljali kot povezava med različnimi podatkovnimi sistemi. |
| --- | --- |

4.1.1.3

| 4.1.1.4 | EESO meni, da je vključitev obsežne strukture mreže znanja o mineralih, pri kateri se uporabljajo harmonizirani zanesljivi podatki, v sistem RMIS Skupnega raziskovalnega središča izjemno pomembno, saj bi to Evropski komisiji in državam članicam zagotovilo dostop do informacij in znanja za podporo trajnostni uporabi podzemlja EU pri reševanju izzivov, s katerimi se srečuje Evropa. |
| --- | --- |

4.1.1.4

| 4.1.1.5 | EESO poziva vse države članice EU, naj zbirajo podatke o surovinah in jih redno posredujejo v sistem RMIS Skupnega raziskovalnega središča. Za preprečitev neresničnih navedb in napak bi bilo treba po mnenju odbora EESO še pred vključitvijo v sistem RMIS preveriti, ali so podatki, ki se predložijo Skupnemu raziskovalnemu središču, točni. Skupnemu raziskovalnemu središču bi bilo treba zagotoviti finančna sredstva za vzdrževanje in redno posodabljanje tega informacijskega sistema. |
| --- | --- |

4.1.1.5

4.1.2   Simulacija procesov

| 4.1.2.1 | Glede procesov, povezanih z emisijami, predelavo, varstvom vodnih virov ipd., je mogoče opraviti simulacije, ki lahko vključujejo več vzporednih simulacij, pri katerih se uporabijo različne predpostavke o omejitvenih pogojih in izhodiščih ter pridobijo ocene verjetnosti različnih rezultatov, ki bi jih bilo mogoče uporabiti za kontrolo in podporo odločanju. |
| --- | --- |

4.1.2.1

| 4.1.2.2 | Zaradi dosežkov na področju računalniških tehnik za simulacije procesov in razpoložljivosti masovnih podatkov (podatkovni nabori, ki so tako obsežni, da jih z običajnimi programskimi orodji ni mogoče zajeti, shranjevati, upravljati in obdelati v še primernem pretečenem času) se je povečala natančnost simulacij, ki predstavljajo vzročno povezavo med kontroliranimi vhodnimi parametri in ustreznimi izhodnimi parametri. Simulacije procesov se lahko izkažejo za zlasti pomembne pri okoljskih in varnostnih ocenah ter bi lahko olajšale preglednost in dialog pri dodeljevanju dovoljenj za procese. |
| --- | --- |

4.1.2.2

4.1.3   Daljinsko zaznavanje

| 4.1.3.1 | Uporaba podatkov, pridobljenih z daljinskim zaznavanjem, denimo prek programa Copernicus, v katero sta zajeti analitika prostorskih podatkov in integracija s programsko opremo geografskih informacijskih sistemov (GIS), lahko dragoceno prispeva k naprednim simulacijam in vzpostavitvi „digitalnih dvojčkov“, ki omogočajo hitro odzivanje na spremembe in zanesljivo odločanje. Povezovanje podatkov, pridobljenih z daljinskim zaznavanjem, s podatki, zbranimi na terenu s senzorji in droni, je v rudarskem sektorju vse pogostejše. V številnih rudarskih obratih se za ocenjevanje zalog in odlagališč odpadkov rutinsko izvaja kopensko in podvodno raziskovanje z droni. |
| --- | --- |

4.1.3.1

| 4.1.3.2 | Povezovanje podatkov, pridobljenih z daljinskim zaznavanjem, s podatki, pridobljenimi na terenu (prek lokalnih senzorjev), v programski opremi GIS se lahko uporabi za spremljanje gladine podzemne vode, premikov zemeljske mase, onesnaženja površinske vode in številnih drugih okoljskih podatkov v realnem času. Če bi bili ti podatki javno objavljeni in zaščiteni pred manipulacijo (npr. s tehnologijami, kot je veriženje blokov), bi lahko prispevali k povečanju zaupanja v rudarski sektor in olajšali dialog z deležniki. Kot primer bi lahko navedli in uporabili uveljavljene prakse upravljanja podatkov in informacij v razvitih državah z močnim rudarskim sektorjem, kot sta Kanada in Južna Afrika. |
| --- | --- |

4.1.3.2

4.1.4   Virtualna resničnost

| 4.1.4.1 | Virtualno resničnost številna podjetja že rutinsko uporabljajo pri razlagi 3D-modelov svojih rudnikov. V prihodnosti bi bila lahko še pomembnejša razširjena resničnost, pri kateri si lahko geologi ali inženirji, medtem ko so v rudniku, model s posebno napravo prikažejo kot sloj nad svojim dejanskim pogledom na geološko strukturo ali sam rudnik. To je napreden in zmogljiv način za potrjevanje modelov in preverjanje napredka pri razvoju rudnika. |
| --- | --- |

4.1.4.1

| 4.1.4.2 | Virtualno resničnost vse pogosteje uporabljajo univerze in centri za usposabljanje, da bi študente in udeležence usposabljali v „resničnih“ rudarskih okoljih. Možnost izvajanja izobraževalnih simulacij, namenjenih lažjemu pridobivanju praktičnega znanja na področjih, kot je odzivanje na nesreče, je ena glavna prednosti te tehnologije. |
| --- | --- |

4.1.4.2

5.   Pameten rudnik

| — | Digitalizacija pospešuje uvajanje „pametnejših“ rudarskih operacij, tako da se uporabljajo orodja in procesi, zaradi katerih so operacije instrumentalno vodene, medsebojno povezane in inteligentne. |
| --- | --- |

—

Digitalizacija pospešuje uvajanje „pametnejših“ rudarskih operacij, tako da se uporabljajo orodja in procesi, zaradi katerih so operacije instrumentalno vodene, medsebojno povezane in inteligentne.

| — | Z digitalno preobrazbo bodo rudniki zaradi avtomatizacije že od začetka zasnovani drugače, pri čemer bodo metode prilagojene rudnemu telesu in ustrezno zmanjšane ali povečane, razlike v izvajanju pa bodo zaradi avtomatizacije manjše. |
| --- | --- |

—

Z digitalno preobrazbo bodo rudniki zaradi avtomatizacije že od začetka zasnovani drugače, pri čemer bodo metode prilagojene rudnemu telesu in ustrezno zmanjšane ali povečane, razlike v izvajanju pa bodo zaradi avtomatizacije manjše.

| — | Digitalna preobrazba bo prispevala k odpravi smrtnih primerov in poškodb pri delu v rudarskih okoljih. Povzroči lahko velike spremembe v kapitalski intenzivnosti in stroških poslovanja, omogoči dostop do virov iz nahajališčih rudnin, ki jih prej ni bilo mogoče izkoriščati, ter s selektivnim rudarjenjem prispeva k ustvarjanju manjšega okoljskega odtisa. |
| --- | --- |

—

Digitalna preobrazba bo prispevala k odpravi smrtnih primerov in poškodb pri delu v rudarskih okoljih. Povzroči lahko velike spremembe v kapitalski intenzivnosti in stroških poslovanja, omogoči dostop do virov iz nahajališčih rudnin, ki jih prej ni bilo mogoče izkoriščati, ter s selektivnim rudarjenjem prispeva k ustvarjanju manjšega okoljskega odtisa.

5.1   Pametno napovedovanje pri rudarjenju

| 5.1.1 | Napovedovanje med drugim pomeni napovedovanje okoljskih okvirov, v katerih delajo rudarji, s posebnim poudarkom na nevarnostih. Učinkoviti sistemi napovedovanja, ki jih že uporablja rudarska industrija, vključujejo napovedno vzdrževanje, pri katerem se daje prednost preventivnim ukrepom pred popravili, in sicer z zbiranjem podatkov o uporabi strojev in procesnih parametrih. |
| --- | --- |

5.1.1

| 5.1.2 | Napovedovanje ima lahko pomembno vlogo pri varnosti rudarskih operacij. Z zajetjem in povezovanjem podatkov spremljanja, pridobljenih na terenu, in podatkov, pridobljenih z opremo, je mogoče dobiti natančno sliko okolja, v katerem se izvajajo operacije, pri čemer se ta slika preveri z orodji za analizo procesov. S tem bi se bistveno izboljšali delovni pogoji, zlasti v podzemnih rudnikih. EESO meni, da lahko digitalizacija učinkovito prispeva k varnosti rudarskih operacij in da bi morali pametni rudniki vključevati sisteme napovedovanja. |
| --- | --- |

5.1.2

5.2   Internet stvari

| 5.2.1 | Z oblikovanjem standardov in osnovnih elementov za platformo industrijskega interneta stvari (IIoT) za rudarsko industrijo bi se lahko spodbudilo povezovanje kibernetskih in fizičnih sistemov v rudnikih EU, s čimer bi se izboljšali postopki odločanja. |
| --- | --- |

5.2.1

| 5.2.2 | Platforma IIoT bi morala obravnavati zdravstvene in varnostne vidike, okoljsko učinkovitost, učinkovito rabo virov in usklajevanje operacij v realnem času. Oblikovanje in promocijo platforme IIoT na ravni EU za rudarski sektor bi bilo treba obravnavati prednostno. |
| --- | --- |

5.2.2

| 5.2.3 | Da bi se izognili tveganjem za kibernetsko varnost, EESO predlaga, naj bodo osnovni elementi platforme IIoT zasnovani za lokalne intranete stvari, ki bodo prek fizičnega prenosa podatkov ali prek varnih požarnih zidov povezani z internetom. |
| --- | --- |

5.2.3

5.3   Tehnologija veriženja blokov, preglednost dobavne verige

| 5.3.1 | Blokovne verige so inovativna rešitev, ki preprečuje manipulacijo s podatki. Z uporabo blokovne verige v dobavni verigi mineralnih surovin je mogoče izboljšati preglednost in sledljivost dobavne verige ter zmanjšati upravne stroške. EESO poudarja, da tehnologija veriženja blokov omogoča lažje zagotavljanje skladnosti z uredbo EU o odgovornem pridobivanju mineralov (Uredbo (EU) 2017/821 Evropskega parlamenta in Sveta (13) z dne 17. maja 2017). |
| --- | --- |

5.3.1

| 5.3.2 | Blokovne verige se lahko uporabljajo tudi za zbiranje in razširjanje okoljskih podatkov, s povečanjem zaupanja v podatke pa bi lahko olajšale obveščanje in sodelovanje javnosti v bližini rudarskih skupnosti. |
| --- | --- |

5.3.2

5.4   Omrežja 5G in računalništvo v oblaku

| 5.4.1 | Ker se količina podatkov povečuje na terabajte in več, shranjevanje surovih podatkov v oblaku hitro postaja nepraktično (in je dejansko nepotrebno). Danes je zaradi hitrosti prenosa podatkov uporabnost shranjevanja v oblaku omejena. To se bo z uvedbo omrežij 5G spremenilo, saj bodo omogočala hiter prenos, obdelavo ter stroškovno učinkovito shranjevanje in priklic masovnih podatkov. |
| --- | --- |

5.4.1

| 5.4.2 | Pri uporabi storitev shranjevanja v oblaku obstaja resno tveganje: če rudarsko podjetje uporablja komercialno storitev shranjevanja v oblaku, je raven varnosti, ki jo lahko doseže, popolnoma odvisna od tega, koliko zaupa zadevnemu ponudniku storitve. Številni ponudniki uporabljajo strežnike v oblaku, ki so locirani zunaj EU, kar lahko ogrozi varnost sistema. EESO meni, da bi morale uvedbo omrežij 5G v EU spremljati pobude za povečanje ponudbe ponudnikov storitev v oblaku s sedežem v EU. |
| --- | --- |

5.4.2

5.5   Kibernetska varnost

| 5.5.1 | EESO se zavzema za ureditve, ki preprečujejo, da bi se občutljivi podatki prenesli prek varnostnih meja in ki jih je treba dosledno uveljavljati. Kibernetsko varnost je mogoče precej izboljšati tako, da se rudniški sistemi ne povežejo z internetom. V „pametnem rudniku“ je mogoče uporabljati vse pametne tehnologije, vključno z intranetom stvari, ki pa ne smejo biti dostopne od zunaj. Kar koli je treba povezati s sedežem podjetja ali zunanjim svetom, bi bilo treba iz omrežja rudnika varno prenesti na ločen strežnik, povezan z zunanjim svetom. |
| --- | --- |

5.5.1

5.6   Umetna inteligenca

| 5.6.1 | Umetna inteligenca zajema vrsto različnih tehnologij, vključno s sistemi t. i. globokega učenja. Do zdaj se je nišno uporabljala na področjih, kot so obdelava slik (npr. za raziskovanje rudišč) ter nevronskomrežni sistemi za prepoznavanje in razvrščanje mineralov. Druge vrste praktične uporabe v rudarskem sektorju vključujejo analitiko in algoritme strojnega učenja, ki se uporabljajo v simulacijah procesov in sistemih napovedovanja. |
| --- | --- |

5.6.1

5.7   Integrirana avtomatizacija

| 5.7.1 | Tehnologijo vozil brez voznika hitro razvijajo akterji, ki niso povezani z rudarsko industrijo (kot sta Tesla in Google). Ker pa so rudniki nadzorovana okolja, jo je mogoče ob uvedbi novih zmogljivosti hitro vključiti v uporabo v rudnikih. Hitro se lahko uvedejo tudi druge oblike avtomatizacije, ki pa so navadno v obliki operacij, ki jih na daljavo (ob podpori računalnika) upravlja človek, ne pa v obliki popolnoma avtonomnih operacij. Zaradi pomislekov v zvezi z odgovornostjo (in morebitnih predpisov) je vprašljivo, ali bo razvoj popolne avtomatizacije vseh rudarskih postopkov kratko- in srednjeročno ekonomsko izvedljiv. |
| --- | --- |

5.7.1

6.   Vzpostavitev trajnostnih in odgovornih strateških partnerstev s tretjimi državami

| — | Iz ocene kritičnosti, ki jo je opravila EU, je razvidno, da je treba diverzificirati uvoz ključnih surovin iz tretjih držav. |
| --- | --- |

—

Iz ocene kritičnosti, ki jo je opravila EU, je razvidno, da je treba diverzificirati uvoz ključnih surovin iz tretjih držav.

| — | Potrebna je okrepljena strateška gospodarska diplomacija na ravni EU, da bi diverzificirali dostop do virov na podlagi trajnostnega pridobivanja surovin. |
| --- | --- |

—

Potrebna je okrepljena strateška gospodarska diplomacija na ravni EU, da bi diverzificirali dostop do virov na podlagi trajnostnega pridobivanja surovin.

6.1   Raziskave in inovacije

| 6.1.1 | Okvirni programi EU za raziskave in inovacije že zdaj spodbujajo mednarodno sodelovanje s tretjimi državami na javnih razpisih, povezanih z mineralnimi surovinami. Vseeno bi bil bolj predpisovalen pristop k nadaljnjemu sodelovanju s tehnološko razvitimi in z viri bogatimi državami na področju digitalne preobrazbe rudarstva (kot na primer v Avstraliji, Kanadi, na Japonskem, v Juži Afriki in Združenih državah Amerike) ključen pri vzpostavljanju povezav, ki bi spodbujale gospodarsko diplomacijo EU. EESO priporoča, naj se tak predpisovalen pristop sprejme v naslednjem okviru programa Obzorje. |
| --- | --- |

6.1.1

| 6.1.2 | Gospodarsko diplomacijo EU na temo surovin bi bilo treba podpirati tudi z izobraževanjem. Mednarodno priznani izobraževalni programi, ki bi bili izdelani v Evropi ter prinašali prelomne in inovativne izobraževalne vsebine, osredotočene na teme, povezane z digitalizacijo rudnikov, bi lahko postali učinkovito orodje gospodarske diplomacije EU. |
| --- | --- |

6.1.2

7.   Nove meje

7.1   Pridobivanje kovin in mineralov iz morskih virov

| 7.1.1 | Trenutno poteka precej raziskav v zvezi s tehnološkimi rešitvami za pridobivanje in predelavo mineralov in kovin iz morskih virov, vključno z morsko slanico, in/ali iz morskega dna. EESO meni, da bi bilo treba natančno oceniti okoljske vplive pridobivanja mineralov in kovin iz morja. |
| --- | --- |

7.1.1

7.2   Izkoriščanje vesoljskih virov

| 7.2.1 | Evropska vesoljska agencija načrtuje, da bo do leta 2025 začela pridobivati vire, ki lahko prispevajo k zagotavljanju pogojev za bivanje in raziskave na Luni. Potencialni lunarni viri vključujejo materiale, ki jih je mogoče predelati, kot so hlapne snovi in minerali (za gradnjo ter zaščito pred sevanjem in mikrometeoroidi), ter geološke strukture, kot so lavine cevi, ki bi lahko skupaj omogočali bivanje na Luni. |
| --- | --- |

7.2.1

| 7.2.2 | Rudarjenje v vesolju sproža pravna vprašanja, na katera trenutno ni jasnega odgovora, saj skromen korpus mednarodnega prava, ki ureja vesoljske dejavnosti, ne dohaja napredka v tehnologiji, ki poganja vesoljsko industrijo. EESO meni, da bi morala EU zapolniti to vrzel in prevzeti vodilno vlogo pri določitvi trdnega in mednarodno priznanega pravnega okvira, ki bo zagotavljal pravično, varno, odgovorno in trajnostno izkoriščanje vesolja. |
| --- | --- |

7.2.2

8.   Po krizi zaradi COVID-19

| 8.1 | Svetovna pandemija COVID-19 kaže, kako pomembna je digitalna preobrazba. V teh časih vse večje nestabilnosti in nepredvidljivosti se morajo rudarski obrati po vsem svetu spopadati z grožnjo popolne zaustavitve obratovanja ali zmanjšanja števila zaposlenih, verjetnost, da se to dejansko zgodi, pa se ob širjenju koronavirusa še naprej povečuje. |
| --- | --- |

8.1

| 8.2 | EESO meni, da bi morala Evropska komisija zaradi izzivov, ki jih prinaša digitalizacija, in groženj, s katerimi se sooča sektor mineralnih surovin zaradi COVID-19, spodbujati celovite dialoge med socialnimi partnerji prek obstoječega mehanizma sektorskih socialnih dialogov (za sektor pridobivanja surovin). |
| --- | --- |

8.2

| 8.3 | Pomembno vprašanje v prihodnje bo, kako rudarska podjetja uporabljajo digitalne tehnologije in se jim posvečajo, kar se navezuje na to, koliko podjetij se spopada s pandemijo. Celotni delovni kolektivi so prisiljeni delati virtualno in sprejeti nove tehnologije, medtem ko odrejeno omejevanje socialnih stikov pomeni, da daljinski nadzor operacij še nikoli ni bil tako potreben. |
| --- | --- |

8.3

| 8.4 | EU in države članice morajo dejavno podpirati digitalno preobrazbo rudarskega sektorja EU. To je ključni korak za povečanje odpornosti industrije EU in vrednostne verige surovin. Rudniki, v katerih se uporabljajo digitalne tehnologije, vključno z integrirano avtomatizacijo, kognitivnim omrežjem in analitiko v realnem času, so učinkovitejši, čistejši in varnejši. Manjši okoljski odtis in varnejša okolja je mogoče laže doseči v „pametnih rudnikih“, kar je ključno, če želijo podjetja dobiti družbeno dovoljenje za delovanje v Evropi. |
| --- | --- |

8.4

V Bruslju, 18. septembra 2020

Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Luca JAHIER

---

(1)  Kmetijski (npr. kalijev oksid) in energetski minerali (npr. uran in premog) v to oceno niso vključeni.

1

(2)  Za dodatne informacije glej Eunomia, 2015. Study on the Competitiveness of the EU Primary and Secondary Mineral Raw Materials Sectors (Študija o konkurenčnosti sektorja primarnih in sekundarnih mineralnih surovin EU) (na voljo na http://www.euromines.org/files/news/ec-report-study-competitiveness-eu-primary-and-secondary-mineral-raw-materials-sectors/study-competitiveness-eu-primary-and-secondary-mrms-april2015.pdf) in 2018 EU Raw Materials Scoreboard (Kazalnik EU za surovine za leto 2018), publikacija Evropske komisije (na voljo na https://op.europa.eu/en/publication-detail/-/publication/117c8d9b-e3d3-11e8-b690-01aa75ed71a1).

2

Eunomia, 2015. Study on the Competitiveness of the EU Primary and Secondary Mineral Raw Materials Sectors

2018 EU Raw Materials Scoreboard

(3)  COM(2017) 490 final.

3

(4)  COM(2020) 474.

4

(5)  Primarne surovine so materiali (minerali/kovine), ki so pridobljeni iz tal in predelani. Sekundarne surovine so materiali, pridobljeni s postopkom recikliranja.

5

(6)  Kljub temu rudarska industrija uživa podporo rudarskih skupnosti in regij po Evropi.

6

(7)  Za več informacij o dodani vrednosti in delovnih mestih, povezanih s surovinami, glej 2018 EU Raw Materials Scoreboard (Kazalnik EU za surovine za leto 2018) (na voljo na tej povezavi).

7

2018 EU Raw Materials Scoreboard

(8)  McKinsey Global Institute, 2018: Skill Shift: Automation and the Future of the Workforce (Spremembe v spretnostih in znanjih: avtomatizacija in prihodnost delovne sile), dokument za razpravo, McKinsey Global Institute, McKinsey & Company, https://www.mckinsey.com/featured-insights/future-of-work/skill-shift-automation-and-the-future-of-the-workforce (dostop 3. junija 2019).

8

(9)  Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu in Svetu – Pobuda za surovine: zagotavljanje preskrbe z nujno potrebnimi surovinami za rast in delovna mesta v Evropi (SEC(2008) 2741)/COM(2008) 699 final.

9

(10)  Direktiva 2006/118/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o varstvu podzemne vode pred onesnaževanjem in poslabšanjem (UL L 372, 27.12.2006, str. 19).

10

(11)  Direktiva 2009/31/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2009 o geološkem shranjevanju ogljikovega dioksida in spremembi Direktive Sveta 85/337/EGS, direktiv 2000/60/ES, 2001/80/ES, 2004/35/ES, 2006/12/ES, 2008/1/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter Uredbe (ES) št. 1013/2006 (UL L 140, 5.6.2009, str. 114).

11

(12)  Glej https://rmis.jrc.ec.europa.eu/.

12

(13)  UL L 130, 19.5.2017, str. 1.

13

---

| 11.12.2020 | SL | Uradni list Evropske unije | C 429/44 |
| --- | --- | --- | --- |

11.12.2020

SL

Uradni list Evropske unije

C 429/44

---

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Strukturirano sodelovanje mladih na področju podnebja in trajnosti v postopku odločanja EU

(mnenje na lastno pobudo)

(2020/C 429/07)

| Poročevalec: | Cillian LOHAN (IE-III) |
| --- | --- |

Poročevalec:

Cillian LOHAN (IE-III)

| Sklep plenarne skupščine | 20. 2. 2020 |
| --- | --- |
| Pravna podlaga | člen 32(2) poslovnika
  mnenje na lastno pobudo |
| Pristojnost | strokovna skupina za kmetijstvo, razvoj podeželja in okolje |
| Datum sprejetja mnenja strokovne skupine | 8. 7. 2020 |
| Datum sprejetja na plenarnem zasedanju | 18. 9. 2020 |
| Plenarno zasedanje št. | 554 |
| Rezultat glasovanja
  (za/proti/vzdržani) | 216/0/2 |

Sklep plenarne skupščine

20. 2. 2020

Pravna podlaga

člen 32(2) poslovnika

mnenje na lastno pobudo

Pristojnost

strokovna skupina za kmetijstvo, razvoj podeželja in okolje

Datum sprejetja mnenja strokovne skupine

8. 7. 2020

Datum sprejetja na plenarnem zasedanju

18. 9. 2020

Plenarno zasedanje št.

554

Rezultat glasovanja

(za/proti/vzdržani)

216/0/2

1.   Sklepi in priporočila

| 1.1 | Medgeneracijski vidik podnebnih politik in politik trajnostnega razvoja ter mehanizmov izvajanja se mora odražati v odločnem, poglobljenem angažmaju mladih v vseh fazah postopkov odločanja EU, od oblikovanja zakonodajnih predlogov in pobud do izvajanja, spremljanja in nadaljnjega ukrepanja. |
| --- | --- |

1.1

| 1.2 | Za izvajanje ciljev trajnostnega razvoja v okviru evropskega zelenega dogovora je potreben nov pristop k bolj participativnemu modelu upravljanja s številnimi deležniki, pri katerem bi bil v središču angažma mladih in ki ne bi bil omejen zgolj na priložnostna srečanja ter vabila k posvetovanju. |
| --- | --- |

1.2

| 1.3 | Evropski ekonomsko-socialni odbor (EESO) predlaga, da bi v sodelovanju z Evropsko komisijo in Evropskim parlamentom organiziral okrogle mize, na katerih bi mladi razpravljali o podnebju in trajnosti. |
| --- | --- |

1.3

| 1.4 | Predlaga tudi vključitev enega delegata mladih v uradno delegacijo EU na zasedanjih Konference pogodbenic Okvirne konvencije Združenih narodov o spremembi podnebja. Poleg tega predlaga, da se en delegat mladih kot dodaten član vključi tudi v delegacijo EESO, ki ima na teh zasedanjih status opazovalca. |
| --- | --- |

1.4

| 1.5 | EESO se bo trudil okrepiti glas mladih in mladinskih organizacij s premišljenim vključevanjem v mnenja v zvezi s podnebjem in trajnostjo, tako da si bo proaktivno prizadeval za prispevek predstavnikov mladih in jih kot govornike redno vabil na dogodke EESO. Poleg tega bo druge institucije EU, na primer Evropski parlament pozval, naj predstavnikom mladih ponudijo priložnost, da predstavijo svoja stališča. |
| --- | --- |

1.5

2.   Uvod

| 2.1 | Agenda ZN za trajnostni razvoj do leta 2030 in 17 ciljev trajnostnega razvoja (1) pomenijo prelomnico v načinu, kako mednarodna skupnost obravnava globalna vprašanja, saj je začela skupaj obravnavati gospodarska, okoljska in socialna vprašanja. Agenda 2030 je projekt, osredotočen na ljudi, katerega namen je, da nihče ne bi bil zapostavljen, trajnost pa je neločljivo povezana z medgeneracijsko pravičnostjo. Odpravljanje posledic netrajnostnih politik ne bi smelo biti prepuščeno generaciji mladih, ki niso sodelovali pri njihovem oblikovanju. |
| --- | --- |

2.1

| 2.2 | Svet se danes sooča z izrednimi podnebnimi razmerami. Vlade se doslej na krizo niso ustrezno odzvale in svet ni na dobri poti do izpolnitve zavez Pariškega sporazuma in uresničitve ciljev trajnostnega razvoja. Civilna družba odločno poziva k ambicioznejšim in nujnim podnebnim ukrepom. Najglasnejši izraz teh pozivov so podnebni protesti mladih. |
| --- | --- |

2.2

| 2.3 | Prvo polovico leta 2020 je zaznamovala svetovna pandemija koronavirusne bolezni (COVID-19). Odziv na to pandemijo, kakršnega še ni bilo, bo dolgotrajno vplival na kratko- in srednjeročne gospodarske napovedi. Obravnavati je treba zasnovo finančnih svežnjev za krizno odzivanje. Ko bodo današnji mladi vstopili na trg dela, se bodo še naprej soočali s finančnimi posledicami krize zaradi COVID-19. Poleg tega bodo še naprej čutili posledice te krize za njihovo duševno zdravje, izobraževanje in družbeno udejstvovanje na splošno. V zvezi s tem je še toliko pomembnejši pristop k trajnostnemu razvoju, ki temelji na usklajevanju finančnih, socialnih in okoljskih potreb. |
| --- | --- |

2.3

| 2.4 | Napovedana finančna podpora za gospodarsko okrevanje je breme za prihodnje generacije. Izkoriščanje virov in priložnosti bi moralo temeljiti na medgeneracijski pravičnosti. Pri podpori, ki se sektorjem dodeli v načrtih za obdobje po krizi zaradi COVID-19, bi morali upoštevati zahteve mladih v zvezi s podnebjem in njihovo pravico do bolj zdrave in trajnostne prihodnosti. |
| --- | --- |

2.4

| 2.5 | V načrtu okrevanja za Evropo (2), ki ga je napovedala predsednica Komisije Ursula von der Leyen, je poudarjeno, da mora gospodarsko okrevanje temeljiti na načelih evropskega zelenega dogovora ter prispevati k uresničevanju podnebnih ciljev in ciljev na področju trajnosti. Program okrevanja bi lahko spodbudil korenite spremembe. |
| --- | --- |

2.5

| 2.6 | David Boyd, posebni poročevalec ZN za človekove pravice in okolje, je sredi aprila države pozval, naj pandemije COVID-19 ne izkoriščajo kot izgovor za oslabitev varstva okolja in kazenskega pregona na tem področju, potem ko je več vlad napovedalo načrte za znižanje okoljskih standardov oziroma rahljanje drugih povezanih ukrepov, kot sta spremljanje in uveljavljanje izpolnjevanja okoljskih zahtev (3). |
| --- | --- |

2.6

| 2.7 | Tako ravnanje je ob upoštevanju svetovne okoljske krize, ki je nastopila pred krizo zaradi COVID-19, nerazumno in neodgovorno ter ogroža pravice ranljivih in marginaliziranih oseb. Take odločitve politike bodo verjetno pospešile uničevanje okolja in negativno vplivale na številne človekove pravice, tudi pravico do življenja, zdravja, vode, kulture in hrane ter pravico do bivanja v zdravem okolju. V krizi zaradi COVID-19 se je pokazalo, kako pomembno je varno, čisto in trajnostno naravno okolje. |
| --- | --- |

2.7

| 2.8 | Ker naj bi se cilji trajnostnega razvoja zdaj izvajali v okviru evropskega zelenega dogovora, bi načeloma morali začeti razpravo o spremembi paradigme v smeri bolj participativnega modela upravljanja za trajnostni razvoj, ki bi vključeval številne deležnike. Mladi bi morali biti vključeni v ta nov model upravljanja in imeti možnost strukturiranega in formalnega sodelovanja v postopku odločanja na ravni EU, ki bi presegalo zgolj posvetovanja in priložnostna srečanja. |
| --- | --- |

2.8

| 2.9 | Mladinske organizacije imajo pri tem pomembno vlogo, saj prek svojih širokih mrež zastopajo interese milijonov mladih v Evropi in po svetu. Pomembno pripomorejo k temu, da mladi niso zastopani le na institucionalni ravni, temveč jim je tudi omogočeno, da pomembno prispevajo k postopku odločanja. |
| --- | --- |

2.9

| 2.10 | Mladinske organizacije imajo lahko številne druge vloge. Delo mladih in neformalno učenje pozitivno vplivata na trajnostni razvoj, saj je njun namen izoblikovati sposobne mlade posameznike, ki bodo aktivno prispevali k naši družbi. Mladinske organizacije lahko tudi pomagajo okrepiti glas mladih, da bi skupaj spodbudili trajnostni razvoj na lokalni, nacionalni, regionalni in svetovni ravni ter zagotovili, da bodo vlade in institucije prevzele odgovornost za svoje zaveze. |
| --- | --- |

2.10

| 2.11 | S kakovostnimi mehanizmi sodelovanja in zastopanja mladih se ustvarja priložnost za partnerstvo med oblikovalci politik, mladimi in mladinskimi organizacijami za oblikovanje odločitev, ki vplivajo na življenja mladih. To priložnost je treba izkoristiti tudi za zagotavljanje stabilnosti in odpornosti naših demokracij, glavni pogoj za to pa je sodelovanje vseh družbenih skupin v postopkih odločanja. |
| --- | --- |

2.11

| 2.12 | Vsi vidiki politike morajo upoštevati vpliv na mlade in njihove obete, tudi za prihodnje generacije. Vloga mladih je zlasti pomembna pri obravnavi socialnih vidikov in politik, pripravljenih na prihodnost: od naložb na področju podnebnih sprememb do strategije „od vil do vilic“. |
| --- | --- |

2.12

| 2.13 | V mnenju bodo obravnavane možnosti za formalno sodelovanje z mladimi na institucionalni ravni. Zagotovilo bo temelje za nov, strukturiran pristop k vključevanju mladih na ravni EU. V mnenju bodo tudi predlagana priporočila za EESO, kako naj bolje vključi mlade v svoje delovne procese, s čimer bi pripomogel, da se sliši njihov glas in da sporočilo EESO tako postane medgeneracijsko bolj uravnoteženo. |
| --- | --- |

2.13

3.   Povezava med podnebnimi spremembami in potrebo po angažmaju mladih

| 3.1 | Mladi imajo pravico, da izrazijo svoje mnenje o vprašanjih, ki jih zadevajo. Pravica do sodelovanja je del agende ZN za trajnostni razvoj do leta 2030, v kateri so mladi v skladu s cilji trajnostnega razvoja prepoznani kot „ključni nosilci sprememb“. |
| --- | --- |

3.1

| 3.2 | Nobeno drugo vprašanje ni v zadnjih letih mladih po svetu mobiliziralo bolj kot podnebne spremembe. Mladi od 15. do 24. leta predstavljajo 16 % svetovnega prebivalstva. Do leta 2030 bo njihovo število doseglo 1,3 milijarde. Odločitve, ki jih danes sprejemajo politični voditelji v zvezi s podnebnimi spremembami in drugimi okoljskimi vprašanji, bodo vplivale na prihodnje generacije. To načelo je znano kot medgeneracijska pravičnost. |
| --- | --- |

3.2

| 3.3 | Mladi imajo energijo, ustvarjalnost in motivacijo za oporekanje sedanjim netrajnostnim modelom. Družbene spremembe, ki jih vodijo mladi, segajo prek generacijskih, kulturnih in geografskih meja. Pokazalo se je, da znajo mladi razmišljati zunaj okvirov in razvijati inovativne rešitve za družbo kot celoto, saj so manj omejeni z ideološkimi in institucionalnimi strukturami. |
| --- | --- |

3.3

| 3.4 | Ker podnebne spremembe negativno vplivajo na osnovne življenjske potrebe – streho nad glavo, hrano in vodo – veljajo za največjo svetovno nevarnost za zdravje ljudi v enaindvajsetem stoletju. Otroci in mladi spadajo med tiste, ki jih najbolj ogrožajo posledice podnebnih sprememb, saj bodo po ocenah Svetovne zdravstvene organizacije otroci utrpeli 80 % bolezni, poškodb in smrti zaradi teh sprememb. Otroci so tudi bolj izpostavljeni neposrednim učinkom podnebnih sprememb, kot so pomanjkanje hrane, spori med skupinami, gospodarske motnje in migracije. Ranljivost otrok se je med pandemijo COVID-19 še povečala, saj se je jasno pokazalo, da so izpostavljeni kot odvisna skupina. |
| --- | --- |

3.4

| 3.5 | Poleg tega psihosocialne posledice podnebnih sprememb ne izvirajo le iz neposrednega doživljanja njihovih učinkov, temveč tudi iz posrednih izkušenj in razumevanja grožnje, ki jo pomenijo za prihodnost. Obstajajo jasni dokazi o razširjenosti čustvenih odzivov na podnebne spremembe, celo v državah z visokim prihodkom, ki še ne čutijo njihovih neposrednih učinkov. Ankete so pokazale, da je veliko mladih strah, so žalostni, jezni ali se čutijo nemočne. |
| --- | --- |

3.5

| 3.6 | Podnebne spremembe poleg tega povzročajo zlom naših gospodarskih struktur in struktur socialne podpore. Mladi se morajo spoprijeti s hudimi gospodarskimi, socialnimi, kulturnimi, političnimi in okoljskimi problemi, ki so jih podedovali od prejšnjih generacij. Gospodarske krize in posledični varčevalni ukrepi nesorazmerno vplivajo na mlade. Najbolj prikrajšani med mladimi se soočajo s prekarnostjo in dolgotrajno revščino. Zaradi svojega socialno-ekonomskega okolja, spolne usmerjenosti, spolne identitete in njenega izražanja, etnične pripadnosti ali rase, migracijskega statusa, invalidnosti in/ali drugega statusa se spopadajo z dodatnimi ovirami, kot so težki življenjski pogoji in oviran dostop do zaposlitvenih možnosti. |
| --- | --- |

3.6

4.   Učenje iz sedanjih struktur in procesov

| 4.1 | V zadnjih osemnajstih mesecih smo bili priča protestiranju otrok in mladih z vsega sveta, ki so odločno zahtevali spremembe. Nekatere navdihujejo dobro znani aktivisti na svetovni ali nacionalni ravni, drugi se zgledujejo drug po drugem, ostali pa ne prenesejo več stalne podpore družbi, ki daje prednost rasti za vsako ceno, ali porabe javnega denarja za netrajnostne prakse, kot so subvencije za fosilna goriva in druge škodljive subvencije. Od začetka gibanja Petki za prihodnost avgusta 2018 se je podnebnih protestov udeležilo 13 milijonov mladih v 228 državah (4). |
| --- | --- |

4.1

Vključevanje mladih na nacionalni ravni

| 4.2 | Nekatere države EU so od tedaj vzpostavile mehanizme za upoštevanje stališč predstavnikov mladih pri oblikovanju podnebnih politik. Mladinski svet za podnebje je neodvisen danski mladinski svetovalni odbor, ki svetuje ministru za podnebje. Odbor zbira prispevke mladih iz vse države in oblikuje konkretne predloge politik za ministra. Predlogi se nato vključijo v politične procese, kar pomeni, da lahko mladi neposredno vplivajo na razvoj podnebnih politik. Poleg tega v nekaterih mestih na Danskem obstajajo mladinski svetovalni odbori na lokalni ravni (5). |
| --- | --- |

4.2

| 4.3 | Veliko mladih podjetnikov namenja pozornost ekološkim in socialnim vidikom svojih dejavnosti od samega začetka. Poslovne prakse, ki si prizadevajo za zmanjšanje vpliva na okolje, bi bilo treba podpirati na nacionalni ravni, na primer z davčnimi oprostitvami, in jih spodbujati kot pozitivne trende, ki mobilizirajo energijo mladih podjetnikov za ustvarjanje trajnostnih poslovnih modelov. |
| --- | --- |

4.3

| 4.4 | Pomembne so pobude, kot so zeleni študentski parlamenti na Madžarskem, ki mestnim upravam predstavijo predloge glede okoljskih vprašanj, saj ne le izobražujejo, temveč tudi ponujajo priložnost šolam, da okrepijo svoje vezi s prebivalci mesta ter med šolami in starši. |
| --- | --- |

4.4

Vključevanje mladih na evropski ravni

| 4.5 | Mladinski dialog EU je participativen proces EU, ki mladim omogoča izmenjavo z nosilci odločanja v zvezi z določeno temo tako, da predstavijo svoje zamisli in predloge glede vprašanj v EU, ki so povezana z mladinsko politiko. Podpira izvajanje strategije EU za mlade za obdobje 2019–2027 in je organiziran v obliki 18-mesečnega delovnega cikla. |
| --- | --- |

4.5

| 4.6 | Svetovalni svet za mlade Sveta Evrope je nevladni partner v okviru strukture soupravljanja, ki določa standarde in prednostne delovne naloge mladinskega sektorja Sveta Evrope ter oblikuje priporočila za prihodnje prednostne naloge, programe in proračune. Sestavljen je iz 30 predstavnikov iz mladinskih nevladnih organizacij in mrež v Evropi, njegova glavna naloga pa je svetovanje Odboru ministrov v zvezi z vsemi vprašanji, ki so povezana z mladimi. Spodbuja sistem soupravljanja pri postopkih odločanja na vseh ravneh kot dobro prakso za participacijo mladih, demokracijo in vključevanje. |
| --- | --- |

4.6

Vključevanje mladih na ravni ZN

| 4.7 | Na ravni ZN je glavna skupina za otroke in mlade (UN MGCY) uraden, formalen in samoorganiziran mehanizem za poglobljeno participacijo mladih v ZN, ki ga je imenovala Generalna skupščina ZN. Glavna skupina za otroke in mlade ima delovne in usklajevalne strukture, ki so odgovorne za različne vidike njenega dela, ter več uradnih mandatov. |
| --- | --- |

4.7

| 4.8 | Na področju podnebja je YOUNGO uradna mladinska skupina pri Okvirni konvenciji Združenih narodov o spremembi podnebja. YOUNGO sestavljajo organizacije in posamezniki, ki se opredeljujejo kot mladi. Ni organizacija, temveč enoten mehanizem za odprto formalno sodelovanje, s pomočjo katerega skupine in/ali posamezniki pogosto, formalizirano, demokratično in vključujoče prispevajo k procesom Okvirne konvencije Združenih narodov o spremembi podnebja. |
| --- | --- |

4.8

| 4.9 | Potreba po večji vključenosti mladih je bila priznana na podnebnemu vrhu mladih, ki je potekal 21. septembra v New Yorku. Pobudo o vključevanju mladih v oblikovanje podnebnih politik (t. i. zaveza Kwon Gesh), ki mlade poziva, naj zagotovijo, da bodo njihove vlade in voditelji prevzeli odgovornost za svoja dejanja, je od vrha podprlo več kot 50 držav. |
| --- | --- |

4.9

| 4.10 | Cilji strategije ZN za mlade do leta 2030 so obravnavanje potreb, krepitev delovanja in pravic mladih ter zagotavljanje njihove udeležbe in sodelovanja pri izvajanju, pregledu in nadaljnjem spremljanju Agende za trajnostni razvoj do leta 2030 ter drugih ustreznih svetovnih agend in okvirov. |
| --- | --- |

4.10

Učenje iz drugih platform

| 4.11 | Večdeležniška platforma o ciljih trajnostnega razvoja, ki jo je Komisija vzpostavila leta 2017 in v katero je bil EESO aktivno vključen, je imela pomembno vlogo, vendar bi bilo mogoče tudi marsikaj izboljšati v smislu virov za njeno delo, pogostosti srečanj, odgovornosti za določanje programa, možnosti za obsežnejšo razpravo in sodelovanje med člani ter omogočanja organizacije pogostejših, preglednejših in bolj odprtih javnih posvetovanj. |
| --- | --- |

4.11

| 4.12 | Evropska platforma deležnikov za krožno gospodarstvo, ko jo skupaj vodita EESO in Evropska komisija, zagotavlja prostor, kjer si lahko različne skupine deležnikov izmenjujejo dobre prakse in zamisli ter oblikujejo koristne mreže. Glavna razlika v primerjavi z večdeležniško platformo o ciljih trajnostnega razvoja je, da so za platformo odgovorni deležniki sami, kar je dobra praksa za vzpostavitev drugih mehanizmov za strukturirano sodelovanje. |
| --- | --- |

4.12

5.   Vizija za poglobljeno vključevanje mladih

Načela

| 5.1 | Jasno je, da mladinske organizacije ne želijo oblikovati novih mehanizmov sodelovanja za procese, ki po njihovem mnenju niso smiselni. Podnebna kriza ima globlje korenine. Če želimo predlagati rešitve zanjo, si moramo postaviti temeljna vprašanja o tem, v kakšni družbi želimo živeti v prihodnosti in kakšno vizijo gospodarstva želimo ustvariti v podporo naši podnebno nevtralni družbi. Če je cilj sprememba osnovnega sistema in ne podnebja, izobraževanje mladih o podnebnih spremembah in spodbujanje aktivizma mladih morda ne bosta zadostovala. Morda je čas, da prepoznamo številne vidike, oblike, prostore in izraze nestrinjanja mladih (6). Zato bi morali omogočiti vključevanje mladih tudi pri horizontalnih vprašanjih, ki so tesno povezana z učinkovito podnebno politiko, kot so denarna vprašanja. |
| --- | --- |

5.1

| 5.2 | Za zagotovitev poglobljenega angažmaja bi bilo treba mlade vključiti v celoten institucionalni proces, in sicer v pripravo, izvajanje, spremljanje ter oceno pobud in političnih procesov. Pri številnih kanalih posvetovanja je okvir že določen in vodi v neravnovesje moči. Pomembno je, da so mladi odgovorni za svoj angažma in lahko soustvarjajo program skupaj z institucionalnimi deležniki. |
| --- | --- |

5.2

| 5.3 | Na začetku bi bilo koristno opredeliti ovire za angažma mladih, ki so lahko pravnega ali upravnega značaja ali posledica pomanjkanja ozaveščenosti ali dostopa do informacij v zvezi z mehanizmi za participacijo in zastopanje mladih. Obravnavati bi bilo treba tudi socialne, ekonomske in kulturne ovire za angažma mladih. Vloge neformalnih pogovorov o družbi in kulturi ter izmenjav informacij, na primer v krogu prijateljev ali v družini, ne bi smeli podcenjevati. Jasno bi moralo biti, da ima vsak pravico do sodelovanja. |
| --- | --- |

5.3

| 5.4 | Samoumevno je, da so potrebna sredstva, s katerimi bi nudili podporo za razvoj potrebnega znanja in spretnosti ter zagotavljali enake možnosti za poglobljen angažma mladih, ki se vključujejo v mehanizme za participacijo in zastopanje mladih. Vlade in ustrezne institucije bi morale zagotavljati zadostna, strukturna, zanesljiva in trajnostna sredstva ter potrebno politično podporo za udeležbo mladinskih organizacij v mehanizmih za participacijo in zastopanje mladih. |
| --- | --- |

5.4

| 5.5 | Mladinsko podnebno gibanje in njegovi aktivisti imajo pravico, da se njihovo mnenje sliši v postopkih odločanja, ki bodo vplivali na njihovo življenje. To je tudi jasna sestavina medgeneracijskega vidika podnebne pravičnosti. |
| --- | --- |

5.5

| 5.6 | EU mora imeti še naprej vodilno vlogo pri inovativnem sodelovanju z deležniki. EESO je kot institucionalni dom civilne družbe naraven prostor in partner za uresničevanje strukturiranega sodelovanja. |
| --- | --- |

5.6

Oprijemljiv predlog

| 5.7 | Na evropski ravni je EESO že večkrat poudaril (7), da mora biti civilna družba strukturirano vključena in da je treba določiti jasen okvir za njeno sodelovanje pri razvoju, izvajanju in spremljanju politik in strategij, namenjenih doseganju podnebne nevtralnosti. EU ima zdaj priložnost za vzpostavitev mehanizmov sodelovanja v okviru evropskega podnebnega pakta. Mehanizem za angažma mladih na področju podnebja in trajnosti bi moral biti sestavni del tega pakta, ki bi ga podpirale mladinske organizacije. |
| --- | --- |

5.7

| 5.8 | Nosilci odločanja EU bi morali ustvariti prostor za reden in poglobljen dialog z mladimi o predlogih politik in strategijah na področju podnebja in trajnosti. Okrogle mize za mlade o podnebju in trajnosti bi morale biti dvakrat letno organizirane v Bruslju, in sicer na pobudo prvega izvršnega podpredsednika Evropske komisije. |
| --- | --- |

5.8

| 5.9 | Te okrogle mize za mlade o podnebju in trajnosti bi moral organizirati EESO v sodelovanju z Evropsko komisijo in Evropskim parlamentom. |
| --- | --- |

5.9

| 5.10 | Prispevke mladih k okroglim mizam bi bilo treba zbrati in uradno poslati Evropskemu parlamentu in Evropski komisiji, ti instituciji pa bi morali poslati pisni odgovor, v katerem bi pojasnili, katere predloge je možno izvesti in katerih ne ter zakaj. Okrogle mize ne smejo postati debatni krožki, temveč biti izraz poglobljenega angažmaja in odzivanja oblikovalcev politik. |
| --- | --- |

5.10

| 5.11 | Poleg predstavnikov Evropske komisije in Evropskega parlamenta bi nanje lahko povabili tudi predstavnike ustreznih predsedstev. Tako bomo mladim omogočili, da vzpostavijo dialog s Svetom EU. Te okrogle mize bi bile lahko časovno usklajene z rotacijo predsedstev, da bi lahko mladi resnično vplivali na program predsedstva. |
| --- | --- |

5.11

| 5.12 | Za vzpostavitev kanala za komuniciranje z mladimi bi bilo treba po zgledu mladinskih organizacij ZN oblikovati seznam prejemnikov pošte o mladinskem dialogu na področju podnebja in trajnosti, ki bi ga upravljali moderatorji okroglih miz za mlade o podnebju in trajnosti. Ta poštni seznam bi bil odprt za vse mladinske deležnike na področju podnebja ter bi omogočal dobro komunikacijo in deljenje informacij med skupinami in z institucijami. |
| --- | --- |

5.12

| 5.13 | Nosilci odločanja EU bi morali zagotavljati kakovostno udeležbo mladinskih organizacij pri razvoju, izvajanju in spremljanju različnih mehanizmov za strukturiran angažma mladih na področju podnebja in trajnosti v postopkih odločanja EU. To bo pripomoglo k angažmaju, ki bo spodbujal kreativnost in zamisli mladih, obenem pa zagotavljal, da se bodo te zamisli prenesle v politike. |
| --- | --- |

5.13

6.   Praktično izvajanje vizije s strani vseh institucij EU

Institucije EU

| 6.1 | Na ducate predanih mladih delegatov z vsega sveta sodeluje na letnih podnebnih konferencah, da bi podali priporočila, spodbujali delegate, spremljali napredek, organizirali spremne dogodke in se jih udeležili ter gradili svoje mreže. Z vključitvijo delegata mladih v podnebno delegacijo EU pri Konferenci pogodbenic Okvirne konvencije Združenih narodov o spremembi podnebja bi institucije EU pokazale, da mislijo resno, kar zadeva poglobljeno sodelovanje z mladimi. |
| --- | --- |

6.1

| 6.2 | Aarhuško konvencijo, katere pogodbenica je Evropska unija, bi bilo treba izvajati v celoti z omogočanjem priložnosti za mlade in mladinske organizacije ter podpiranjem njihovega dostopa do Sodišča EU, da bi zaščitili njihovo pravico do prejema okoljskih informacij s strani javnih organov ali pravico do sodelovanja v procesih odločanja v zvezi z okoljem (8). |
| --- | --- |

6.2

| 6.3 | Mladi in mladinske organizacije bi morali biti vključeni v nadaljnje odzivanje EU na krizo zaradi COVID-19 in si prizadevati za korenite spremembe v naših socialnih, ekonomskih in političnih sistemih, pri katerih bi bila v ospredju načela trajnostnega razvoja. Zagotoviti je treba, da bodo ta načela v središču pozornosti pri uporabi svežnja za krizno odzivanje v višini 500 milijard EUR, ki je bil napovedan aprila 2020. To je enkratna priložnost za generacijo, da odpravi sistemske neenakosti in se odmakne od netrajnostnih praks. |
| --- | --- |

6.3

| 6.4 | Mladinske organizacije je treba s krepitvijo zmogljivosti podpreti pri razumevanju regulativnega in upravnega okolja. Z zagotavljanjem podpore za krepitev zmogljivosti, politične in finančne podpore ter s pospeševanjem mreženja in povezovanja bomo izboljšali položaj mladih in jim olajšali sodelovanje v postopkih odločanja. |
| --- | --- |

6.4

EESO

| 6.5 | EESO bi moral biti zgled in v svojo delegacijo pri Konferenci pogodbenic Okvirne konvencije Združenih narodov o spremembi podnebja, ki ima v okviru delegacije EU status opazovalca, vključiti delegata mladih EU. Delegat mladih bi se udeležil dvostranskih srečanj EESO in spremnih dogodkov. Z mladinskimi organizacijami in mrežami, vključno z mrežo okroglih miz o podnebju in trajnosti, bi lahko komuniciral o procesu in rezultatih. Koristila bi mu lahko administrativna podpora, ki jo za te službene poti nudi EESO. |
| --- | --- |

6.5

| 6.6 | EESO bi se lahko zavezal, da bo pri vsakem mnenju EESO, povezanem s podnebjem in trajnostjo, sodeloval s predstavnikom mladih. Ta oseba bi poročevalcu zagotovila prispevek o stališču mladih in bi bila po potrebi vabljena k predstavitvi prispevka na posvetovanju ali seji študijske ali strokovne skupine. Predstavnika mladih bi lahko izbral poročevalec EESO na podlagi priporočil moderatorjev dialoga mladih o podnebju in trajnosti. To vlogo bi lahko opisali kot neformalen dogovor, podobno kot v zvezi s poročevalcem v senci. |
| --- | --- |

6.6

| 6.7 | EESO je predstavnikom mladih že začel omogočati, da redno govorijo na javnih prireditvah, ki se osredotočajo na podnebje in trajnost. To prakso bi bilo treba v naslednjem mandatu razširiti na vse javne prireditve, ki zadevajo vprašanja, usmerjena v prihodnost, in ki bi jim koristil prispevek mladih. |
| --- | --- |

6.7

| 6.8 | Evropski podnebni vrh mladih, ki ga EESO gosti skupaj z Evropskim parlamentom, bi lahko postal vsakoletna prireditev za mlade. Ta prireditev lahko pomaga izboljšati zastopanje interesov mladih, prispeva h krepitvi zmogljivosti in opolnomočenju mladih ter vzpostavi povezave med institucijami EU, kar bi bilo bistveno za poglobljeno, strukturirano in trajno sodelovanje mladih v postopku odločanja EU. |
| --- | --- |

6.8

| 6.9 | EESO poziva Evropski parlament, naj vzpostavi tudi formalen postopek posvetovanja s predstavniki mladih pri oblikovanju stališč o predlogih politik v zvezi s podnebjem in trajnostjo. |
| --- | --- |

6.9

| 6.10 | EESO bi lahko poskrbel za dolgoročno članstvo, da bi zagotovil zadostno zastopanost mladinskih organizacij v EESO, pa tudi, da se izkušnje in znanje prenesejo na podmladke članskih organizacij. Številne članske organizacije EESO imajo podmladke; več članov bi bilo treba aktivno spodbujati, naj sodelujejo z morebitnimi prihodnjimi člani podmladkov svojih organizacij. EESO bo tudi v prihodnosti prek izjemno uspešnega dogodka Vaša Evropa, vaš glas skrbel za vključevanje mladih. Dogodek je bil sicer letos zaradi pandemije COVID-19 preložen, vendar se bo nadaljeval naslednje leto s poudarkom na podnebju in trajnosti. |
| --- | --- |

6.10

7.   Sprejetje pozitivne vizije za prihodnost

| 7.1 | Najhujše posledice podnebne krize so od večine Evropejcev še vedno oddaljene kar nekaj let. Pandemija COVID-19 je nazoren primer tega, kaj se lahko zgodi, če ne prisluhnemo znanstvenikom in strokovnjakom. Pokazala je tudi, da je oblikovanje znanstveno utemeljenih politik lahko učinkovito pri spopadanju s krizo. To lekcijo je treba uporabiti v podnebni krizi. Še vedno imamo čas, da preprečimo nekaj najhujših posledic in se pripravimo na ostale. |
| --- | --- |

7.1

| 7.2 | Pri zasnovi in izvajanju načrtov za okrevanje po gospodarskih učinkih pandemije mora zavezanost podnebnim ukrepom in trajnosti ostati v ospredju politik. Agenda ZN za trajnostni razvoj do leta 2030 in Pariški sporazum sta hrbtenica mednarodnega multilateralizma pri obravnavanju teh vprašanj, evropski zeleni dogovor pa bi bilo treba okrepiti, da bi omogočil vzpostavitev trajnostne, ogljično nevtralne prihodnje družbe, ki bo spoštovala medgeneracijske zaveze. |
| --- | --- |

7.2

| 7.3 | Mladinsko gibanje je med omejitvami gibanja zaradi pandemije pokazalo izjemno prilagodljivost. Njihovo sporočilo je doseglo odziv s spletno mobilizacijo in inovativnimi načini širjenja sporočila z uporabo vseh oblik komuniciranja, od političnih pozivov do humorja. Ta inovativni in ambiciozni pristop k oblikovanju naših prihodnjih potreb je treba prepoznati in vključiti. |
| --- | --- |

7.3

| 7.4 | Med soočanjem s sicer hudimi posledicami pandemije COVID-19 je bila nakazana pozitivna vizija prihodnosti. Najslabše plačani delavci v našem gospodarstvu so bili prepoznani kot nujni. Naša delovna sila je prožnejša, kot smo si predstavljali. Povezovanje z družino in najbližjimi skupnostmi se je izkazalo za izredno dragoceno in vir velikega zadovoljstva. Pokazalo se je, da moramo ceniti koristi za zdravje in dobro počutje, ki jih prinaša dostop do narave. Zdaj imamo priložnost zagotoviti, da se učimo iz pozitivnih izkušenj in jih uporabimo kot bistvene elemente nove normalnosti. |
| --- | --- |

7.4

V Bruslju, 18. septembra 2020

Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Luca JAHIER

---

(1)  Cilji trajnostnega razvoja ZN.

1

(2)  Evropska komisija: Čas za Evropo: obnova in priprava za naslednjo generacijo COM(2020) 456 final in spremljevalni dokument Proračun EU kot gonilo načrta okrevanja za Evropo.

2

(3)  https://news.un.org/en/story/2020/04/1061772

3

(4)  Vir: Fridays for future: strike statistics (Petki za prihodnost: statistični podatki o protestih).

4

(5)  Vir: UN Youth Climate Council (Mladinski svet za podnebje pri ZN).

5

(6)  Vir: Ecology and Society: Exploring youth activism on climate change: dutiful, disruptive, and dangerous dissent (Ekologija in družba: Preučevanje aktivizma mladih na področju podnebnih sprememb: predano, revolucionarno in nevarno nestrinjanje).

6

(7)  Glej mnenje EESO Prispevek nedržavnih akterjev h krepitvi podnebnih ukrepov (UL C 227, 28.6.2018, str. 35) in mnenje EESO Evropski podnebni pakt (UL C 364, 28.10.2020, str. 67).

7

(8)  Mnenje EESO o dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah (UL C 129, 11.4.2018, str. 65).

8

---

| 11.12.2020 | SL | Uradni list Evropske unije | C 429/51 |
| --- | --- | --- | --- |

11.12.2020

SL

Uradni list Evropske unije

C 429/51

---

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Strategija EU za trajnostno potrošnjo

(mnenje na lastno pobudo)

(2020/C 429/08)

| Poročevalec: | Peter SCHMIDT |
| --- | --- |

Poročevalec:

Peter SCHMIDT

| Sklep plenarne skupščine | 20. 2. 2020 |
| --- | --- |
| Pravna podlaga | člen 32(2) poslovnika |
| | mnenje na lastno pobudo |
| Pristojnost | strokovna skupina za kmetijstvo, razvoj podeželja in okolje |
| Datum sprejetja mnenja strokovne skupine | 8. 7. 2020 |
| Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju | 18. 9. 2020 |
| Plenarno zasedanje št. | 554 |
| Rezultat glasovanja
  (za/proti/vzdržani) | 212/2/5 |

Sklep plenarne skupščine

20. 2. 2020

Pravna podlaga

člen 32(2) poslovnika

mnenje na lastno pobudo

Pristojnost

strokovna skupina za kmetijstvo, razvoj podeželja in okolje

Datum sprejetja mnenja strokovne skupine

8. 7. 2020

Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju

18. 9. 2020

Plenarno zasedanje št.

554

Rezultat glasovanja

(za/proti/vzdržani)

212/2/5

1.   Sklepi in priporočila

| 1.1 | Pandemija COVID-19 je razkrila, kako krhke so dobavne verige. Obnova gospodarstva po krizi bo priložnost za ponoven premislek o naši družbi in oblikovanje novega modela blaginje. Prednost je treba dati bolj trajnostnim načinom proizvodnje, distribucije in potrošnje ter izboljšati odpornost vseh akterjev v dobavnih verigah na krize. To ni več izbira, temveč nuja. Odpornost kmetov, ki pridelujejo našo hrano, ali delavcev, ki izdelujejo naša oblačila, je enako pomembna kot odpornost uvoznih podjetij, proizvajalcev, trgovcev na debelo, malih in srednjih podjetij ali maloprodajnih verig v Evropi. |
| --- | --- |

1.1

| 1.2 | EESO poziva k oblikovanju celovite strategije EU za trajnostno potrošnjo. Najbolj trajnostna odločitev bi morala biti najlažja odločitev za državljane. Za to je potrebna sistemska sprememba načina naše proizvodnje in potrošnje. Zlasti bi bilo treba bolje priznati odgovornost proizvajalcev (1), da se borijo proti netrajnostni potrošnji. Ker trgi ne bodo samodejno zagotovili trajnostnih rezultatov, so poleg strategije za oblikovanje regulativnega okvira potrebne strateške usmeritve za zasebni sektor (med drugim prek krožnih in trajnostnih poslovnih modelov) in javne organe (npr. prek javnih naročil). |
| --- | --- |

1.2

| 1.3 | Da bi dosegli nadvse potrebno usklajenost politik za trajnostni razvoj, je treba v strategijo poleg gospodarske in okoljske razsežnosti v celoti vključiti tudi socialno razsežnost. EU je bila predolgo osredotočena na tržne rešitve, razsežnost državljanov in delavcev pa je zanemarjala. Kot merila trajnosti bi bilo treba vključiti izboljšanje delovnih pogojev, minimalno plačo, socialno zaščito, naložbe v javne storitve, vključujoče upravljanje, pravično obdavčitev itd. To bi prispevalo ne le k dolgoročno pravičnejšim in bolj trajnostnim proizvodnim sistemom in sistemom potrošnje, temveč tudi k izvajanju agende Združenih narodov za trajnostni razvoj do leta 2030. |
| --- | --- |

1.3

| 1.4 | V strategiji EU za trajnostno potrošnjo bi moral biti poseben poudarek na vplivu na ranljive skupine prebivalstva in gospodinjstva z nizkimi dohodki, ki jih je – in jih bo še naprej – sedanja kriza še posebej prizadela, hkrati pa bi bilo treba v njej proučiti tudi vpliv na ranljive akterje v dobavnih verigah, vključno s kmeti in delavci. Trajnostni izdelki in storitve bi morali biti (cenovno) dostopni vsem. |
| --- | --- |

1.4

| 1.5 | Kratko- in srednjeročno gledano bi morala biti vsa ustrezna orodja politike (npr. javna naročila, označevanje, obdavčitev itd.) bolje usklajena in usmerjena v uresničevanje te vizije. Potreben je bolj usklajen pristop, da se odpravita sedanja razdrobljenost politik EU in silosni pristop. |
| --- | --- |

1.5

| 1.6 | EESO v okviru okrevanja po pandemiji COVID-19 poziva Komisijo, Parlament in države članice, naj z njim tesno sodelujejo pri oblikovanju obsežnega in usklajenega programa celostnih politik, ki bo pripomogel k „boljši obnovi“ Evrope in ustvaril pogoje za celovito strategijo EU za trajnostno potrošnjo. EESO priporoča izvajanje naslednjih posebnih ukrepov:






  — | uvajanje norm in prepovedi za izdelke, s katerimi se podpira trajnost, tj. norm in prepovedi, s katerimi se spodbujata dolga življenjska doba izdelkov in njihova trajnost, |
| --- | --- | --- |

1.6

—

uvajanje norm in prepovedi za izdelke, s katerimi se podpira trajnost, tj. norm in prepovedi, s katerimi se spodbujata dolga življenjska doba izdelkov in njihova trajnost,

| — | prepoved nepoštenih trgovinskih praks, |
| --- | --- |

—

prepoved nepoštenih trgovinskih praks,

| — | izboljšanje pravil konkurence za kolektivne pobude, s katerimi se spodbuja trajnost v dobavnih verigah, |
| --- | --- |

—

izboljšanje pravil konkurence za kolektivne pobude, s katerimi se spodbuja trajnost v dobavnih verigah,

| — | zagotovitev izvršljivosti socialnih in okoljskih klavzul v trgovinskih sporazumih, |
| --- | --- |

—

zagotovitev izvršljivosti socialnih in okoljskih klavzul v trgovinskih sporazumih,

| — | izboljšanje odgovornosti podjetij in povečanje njihove zavesti o okoljskih (npr. EMAS) in socialnih vidikih, |
| --- | --- |

—

izboljšanje odgovornosti podjetij in povečanje njihove zavesti o okoljskih (npr. EMAS) in socialnih vidikih,

| — | uvedba preusmeritve davčne obremenitve z dela na vire, |
| --- | --- |

—

uvedba preusmeritve davčne obremenitve z dela na vire,

| — | spodbujanje pravičnih in zelenih javnih naročil z minimalnimi obveznimi merili, |
| --- | --- |

—

spodbujanje pravičnih in zelenih javnih naročil z minimalnimi obveznimi merili,

| — | povečanje preglednosti z uvedbo obveznih pravil o označevanju izvora, trajnosti in socialne razsežnosti, |
| --- | --- |

—

povečanje preglednosti z uvedbo obveznih pravil o označevanju izvora, trajnosti in socialne razsežnosti,

| — | spodbujanje pobud od spodaj navzgor in pilotnih ukrepov, |
| --- | --- |

—

spodbujanje pobud od spodaj navzgor in pilotnih ukrepov,

| — | obravnava oglaševanja in trženja, |
| --- | --- |

—

obravnava oglaševanja in trženja,

| — | spodbujanje izobraževanja o trajnostni potrošnji. |
| --- | --- |

—

spodbujanje izobraževanja o trajnostni potrošnji.

2.   Uvod

| 2.1 | Pandemija COVID-19 je razkrila, kako krhke so dobavne verige ter da je potrebna nujna in sistemska preobrazba. Premajhne naložbe v zdravstveni sektor in sektor oskrbe, preveliko zanašanje na svetovne dobavne verige in gospodarski sistemi, odvisni od linearnih postopkov proizvodnje in potrošnje, ki so nezdružljivi z omejitvami našega planeta, so ogrozili sposobnost vlad, da hitro in odločno ukrepajo za varovanje zdravja ljudi. Prednost je treba dati bolj trajnostnim načinom proizvodnje, distribucije in potrošnje ter izboljšati odpornost vseh akterjev v dobavnih verigah na krize. To ni več izbira, temveč nuja (2). Pandemija je v središče medijske in politične razprave postavila socialno zaščito, javne storitve, nizko usposobljene delavce, varnost in zdravje pri delu ter delovne pogoje. |
| --- | --- |

2.1

| 2.2 | EU se je v celoti zavezala izvajanju agende Združenih narodov za trajnostni razvoj do leta 2030 in njenih 17 ciljev trajnostnega razvoja. Vendar se uresničevanje cilja trajnostnega razvoja št. 12 o trajnostni potrošnji in proizvodnji, ki je bistvenega pomena za uresničevanje Agende 2030 kot celote, v Evropi še vedno zatika (3). Sedanji načini potrošnje večine ljudi – velike količine s hitrim tempom, po linearni krivulji in z veliko stopnjo potratnosti (pristop „vzemi, naredi, zavrzi“) – dejansko niso trajnostni. Poleg tega so državljani v prvi vrsti obravnavani kot posamezni potrošniki, s čimer se jim naloži odgovornost za njihove odločitve, ne da bi se jim ponudile (cenovno) dostopne alternative. |
| --- | --- |

2.2

| 2.3 | EESO je že pozval EU, naj predlaga novo vizijo blaginje za ljudi in planet, ki bo temeljila na načelih okoljske trajnosti, pravice do dostojnega življenja in varstvu družbenih vrednot (4). Sistemski pristop EU k trajnostni potrošnji je eden bistvenih gradnikov strateške vizije EESO za trajnostno gospodarstvo blaginje, v katerem ne bo nihče zapostavljen. |
| --- | --- |

2.3

| 2.4 | EU lahko izkoristi politični zagon in sprejme odločne ukrepe za uresničitev te vizije. Evropski zeleni – in socialni – dogovor ima velik potencial za bolj trajnostno obnovitev gospodarstva po krizi zaradi COVID-19,- prispevanje k oblikovanju novega modela blaginje in zagotavljanje pravičnega prehoda (5). |
| --- | --- |

2.4

| 2.5 | Novi akcijski načrt za krožno gospodarstvo vključuje poseben ukrep za krepitev vloge potrošnikov pri zelenem prehodu in več pobud, ki bi lahko pripomogle k temu, da bi regulativni organi in podjetja prevzemali več odgovornosti. S tem akcijskim načrtom bi bilo treba razširiti obseg uporabe novega dogovora za potrošnike iz leta 2018, ki je osredotočen predvsem na varstvo in izvrševanje, ne pa na opolnomočenje potrošnikov. Izvajanje strategije „od vil do vilic“ in strategije EU za biotsko raznovrstnost je še toliko bolj pomembno, saj je zaradi koronavirusne krize treba bolj kot kdaj koli prej povečati odpornost in trajnost prehranskega sistema EU in svetovnega prehranskega sistema. Prihodnji osmi okoljski akcijski program bi moral biti priložnost za odločnejša prizadevanja za trajnostno potrošnjo. |
| --- | --- |

2.5

| 2.6 | To mnenje bo prispevalo k razmisleku o okrevanju po pandemiji COVID-19, saj so v njem konkretna priporočila za celovito strategijo EU za trajnostno potrošnjo kot del evropskega zelenega dogovora in dopolnitev novega akcijskega načrta za krožno gospodarstvo. |
| --- | --- |

2.6

3.   Izzivi in analiza sedanjega stanja

| 3.1 | Evropa je še vedno daleč od tega, da bi živela v okviru omejitev našega planeta. Do enake ugotovitve so prišli raziskovalci v različnih študijah, v katerih so bile uporabljene različne metodologije za ocenjevanje vzorcev potrošnje EU (6), vključno z nedavnim poročilom Evropske agencije za okolje (EEA) in švicarskega zveznega urada za okolje (FOEN) (7). |
| --- | --- |

3.1

| 3.2 | Potrošnja izdelkov in storitev neposredno in posredno ustvarja pritiske, kot so sprememba rabe zemljišč, emisije in izpusti strupenih snovi v okolje, ki nato povzročijo različne okoljske vplive, med drugim podnebne spremembe, izčrpavanje sladke vode in njeno onesnaževanje ter izgubo biotske raznovrstnosti. V Evropi je ta ekološki odtis potrošnje velik, dejansko eden največjih na svetu. Podatki kažejo, da bi potrebovali skoraj tri Zemlje, da bi vzdrževali svetovno gospodarstvo, če bi vsak prebivalec našega planeta trošil tako kot povprečen Evropejec (8), (9). |
| --- | --- |

3.2

| 3.3 | Evropa je za vzdrževanje visoke ravni potrošnje odvisna od virov, ki se pridobivajo drugje, kar pomeni, da svoje pritiske v zvezi s ključnimi okoljskimi vprašanji vse bolj prenaša na druge dele sveta (10). Ta model na splošno ni več združljiv z varno in trajnostno prihodnostjo (11). |
| --- | --- |

3.3

| 3.4 | Čeprav izvoza okoljskega odtisa EU s trgovanjem ni mogoče šteti za trajnostnega, pa je treba tudi priznati, da ima trgovina z EU pomembno vlogo v družbeno-gospodarskem razvoju številnih držav, zlasti tistih najmanj razvitih. Dejansko EU trgovino dejavno promovira kot orodje za spodbujanje trajnosti, in sicer globalno in v trgovinskih partnerskih državah. Načela pravičnosti, krožnosti in bolj trajnostne potrošnje je zato treba pazljivo uskladiti s trgovino ter ustvariti priložnosti tako za EU kot za njene trgovinske partnerice (12). |
| --- | --- |

3.4

| 3.5 | Sedanji evropski vzorci potrošnje porajajo več vprašanj v zvezi s socialno enakostjo. Medtem ko imajo nekateri deli Evrope enega največjih materialnih odtisov na svetu (13), si druge evropske regije ne morejo privoščiti življenjskega standarda, ki se na splošno šteje za sprejemljivega. Raven materialne prikrajšanosti se v EU močno razlikuje, tako kot raven ekonomske obremenitve (14). Potrošnja je zato tesno povezana s političnimi agendami o na primer prehrani, revščini in neenakosti (15). Bolj trajnostna potrošnja v Evropi kot celoti bi lahko pomenila povečanje uporabe virov za nekatere in njeno zmanjšanje za druge, kar bi na splošno pomenilo bolj uravnotežen dostop do virov in večjo pravičnost na tem področju (16). |
| --- | --- |

3.5

| 3.6 | Netrajnostna potrošnja je posledica zapletenega medsebojnega učinkovanja različnih dejavnikov. Prevladujoči poslovni model je linearen, pri čemer rast večine podjetij še vedno temelji na tem, da več ljudi kupuje več blaga. Dejanska življenjska doba številnih potrošniških izdelkov se skrajšuje (17), njihovo popravilo pa postaja (pogosto namerno) vse težje (18). Alternative linearnemu ekonomskemu modelu „vzemi, naredi, zavrzi“, kot so tiste, ki temeljijo na krožnosti materialov, servisiranju ali souporabi, bi lahko prispevale k zmanjšanju skupne porabe materialov, vendar ostajajo postranskega pomena in pod sedanjimi pogoji pogosto ne morejo tekmovati z linearnimi rešitvami (19). Dejansko se sekundarni (ponovno uporabljeni/ponovno izdelani/reciklirani) izdelki pogosto prodajajo poleg primarnih (novih) izdelkov, kar ima za posledico vplive na okolje zaradi primarne in sekundarne proizvodnje (20). Če bi spodbujali krožnost, ne da bi hkrati spodbujali širše sistemske spremembe proizvodnje (zlasti oblikovanja izdelkov), potrošnje in preprečevanja odpadkov, bi s tem obravnavali le del težave. Potrošniki bi morali imeti resnično „pravico do popravila“. |
| --- | --- |

3.6

| 3.7 | Cena je eden najpomembnejših dejavnikov in gonil povpraševanja (21), vendar dokler cena izdelkov in storitev ne bo natančneje izražala njihovih dejanskih stroškov, splošen prehod na trajnostne vzorce potrošnje ne bo mogoč. Danes gospodarske stroške okoljskih in socialnih zunanjih učinkov proizvodnje in potrošnje običajno krijejo davkoplačevalci in prihodnje generacije, ne pa podjetja, ki izdelke in storitve tržijo. Čeprav je dokazano, da imajo trajnostne oblike potrošnje, kot so ekološki izdelki in izdelki pravične trgovine, vplive z manj negativnimi zunanjimi učinki, so izdelki in storitve, ki ponujajo alternativne rešitve z manjšimi vplivi, pogosto še vedno dražji, dostop do njih pa je zapleten (22). |
| --- | --- |

3.7

| 3.8 | Med tem se vse večja pozornost namenja metodam računovodstva na podlagi dejanskih stroškov, močno pa se je povečalo tudi število študij, odkar je ekonomist Pigou skoval izraz stroški zunanjih učinkov (23). Evropska komisija je leta 2008 objavila strategijo o internalizaciji zunanjih stroškov (24), v kateri je kot glavne ekonomske instrumente za internalizacijo opredelila obdavčenje, cestnine (ali uporabnine) in pod nekaterimi pogoji trgovanje z emisijami. Vendar je dolgoročni trend v Evropi, da se prihodki od okoljskih davkov kot delež skupnih davčnih prihodkov zmanjšujejo (25). |
| --- | --- |

3.8

| 3.9 | Še en izziv izhaja iz trenutno prevladujoče razlage konkurenčnega prava, v katerem je sprejeta zelo ozka zasnova blaginje potrošnikov, ki daje prednost nizkim cenam za potrošnike pred trajnostjo izdelkov in načinom njihove proizvodnje. Nizozemski organ, pristojen za konkurenco (ACM), je leta 2013 v zadevi Energetski sporazum odločil, da večdeležniški energetski sporazum za trajnostno rast, ki so ga podpisali delodajalci, sindikati, okoljske organizacije in drugi akterji s področja ohranjanja energije ter katerega cilj je bil spodbujanje energije iz obnovljivih virov in ustvarjanje delovnih mest, ni v skladu z zahtevami konkurenčnega prava. Navedeni organ je leta 2014 v zadevi Piščanec jutrišnjega dne ugotovil, da večdeležniški sporazum o izboljšanju dobrobiti piščancev, na primer z manj antibiotiki in več prostora, in dodatni okoljski ukrepi omejujejo konkurenco. |
| --- | --- |

3.9

| 3.10 | Komisija v smernicah o uporabi člena 101(3) navaja, da je cilj člena 101 varovati konkurenco „kot sredstvo za povečanje koristi potrošnikov in zagotavljanje učinkovitega razporejanja sredstev“, pri čemer ni navedeno, ali in kako je mogoče upoštevati negospodarske premisleke. Številni ponudniki dejavnosti želijo izvajati več projektov za spodbujanje trajnosti, vendar so stroški naložb previsoki, da bi jih lahko krili sami. Smernice za skladnost s konkurenčnim pravom bi jim morale zagotoviti več jasnosti glede tega, kako se vključiti v sodelovanje za spodbujanje trajnosti. |
| --- | --- |

3.10

| 3.11 | V nedavni študiji, ki jo je izvedla fundacija Fairtrade, so na voljo dokazi, da nejasno pravno okolje glede potencialnega sodelovanja v zvezi z nizkimi cenami na pragu kmetije omejuje napredek pri skupnih prizadevanjih za zagotavljanje zajamčenih plač in dohodkov v dobavnih verigah. V njej je tudi ugotovljeno, da bi k napredku bistveno pripomogla nadaljnja pojasnila organov, pristojnih za konkurenco, v zvezi s tem, kako bi se v skladu s konkurenčnim pravom presojalo predkonkurenčno sodelovanje pri vprašanju nizkih cen na pragu kmetije (26). |
| --- | --- |

3.11

| 3.12 | Ovira za skladen pristop k trajnostni potrošnji je sedanja razdrobljenost politik EU. Na primer, v zvezi z izvajanjem direktive EU iz leta 2014 o javnem naročanju (27) več generalnih direktoratov Komisije ločeno pripravlja dokumente s smernicami za javne naročnike (priročnik Kupujte zeleno, ki ga je pripravil GD za okolje (28), priročnik Kupujte socialno, katerega pripravo je vodil GD za notranji trg, industrijo, podjetništvo ter mala in srednja podjetja (29) – priročnik se trenutno posodablja), pri čemer obstaja tudi ločeno obvestilo Evropske komisije z naslovom Smernice za javna naročila s področja inovacij (30). To lahko povzroči veliko zmedo pri javnih naročnikih v EU, ki želijo sprejeti celosten pristop k trajnostnemu javnemu naročanju, kot je določeno v cilju trajnostnega razvoja 12.3. |
| --- | --- |

3.12

4.   Vizija in oblikovanje celovite strategije EU za trajnostno potrošnjo

| 4.1 | Politike, v katerih se obravnavata trajnost proizvodnih procesov (npr. okoljsko primerna zasnova), izdelkov in storitev ter ravnanje z materiali, ki postanejo odpadki, so že dolgo temelj politike EU, poleg tega je vzpostavljen razmeroma dobro uveljavljen politični okvir. Vendar ta pristop ni več dovolj, da bi dosegli potreben obseg sprememb v času, ki ga imamo na voljo – več pozornosti je treba nameniti pomenu potrošnje pri uresničevanju cilja trajnostnega razvoja. |
| --- | --- |

4.1

| 4.2 | Politike na ravni EU, ki obravnavajo potrošnjo, so bile doslej osredotočene na državljane v vlogi potrošnikov in uporabo informacijskih orodij politike, s katerimi se je poskušalo vplivati na vedenje potrošnikov. Ključni primeri vključujejo ekološko označevanje, kampanje ozaveščanja in prostovoljna merila za zelena javna naročila. |
| --- | --- |

4.2

| 4.3 | Vpliv teh orodij politike na netrajnostno potrošnjo je bil omejen. Dejansko je na voljo malo dokazov za to, da boljše informacije o okoljski učinkovitosti izdelkov, kot so okoljski znaki, dejansko spremenijo nakupovalne navade v praksi, kaj šele v zahtevanem obsegu. To je posledica različnih povratnih učinkov, podzavestnih rutin in navad (31). Na naše odločitve, ki jih sprejmemo kot potrošniki (ne glede na to, ali gre za gospodinjstva, zasebni sektor ali javni sektor), vplivata predvsem cena in priročnost (32). Vendar je treba poudariti, da odgovornost za take odločitve v obstoječem sistemu ne nosijo potrošniki, temveč proizvajalci (33). Kapitalistična logika in neravnovesje moči v dobavni verigi sta dejavnika, ki vodita k tekmovanju v zniževanju standardov, pri kateri ima cena prednost pred trajnostjo. |
| --- | --- |

4.3

| 4.4 | Problematično je tudi, da se šteje, da so za bolj trajnostno potrošnjo odgovorni državljani, medtem ko pri večini izdelkov in storitev niso razkriti njihovi resnični stroški, tržni in družbeni vzvodi pa še naprej spodbujajo povečano porabo materialnih dobrin. Bolj je treba priznati odgovornost zasebnega in javnega sektorja za obravnavanje netrajnostne potrošnje ter uvesti orodja, ki bodo prispevala k uravnoteženemu in preglednemu zagotavljanju, da je odločitev za zdrave, bolj trajnostne in varnejše izdelke in storitve odločitev, ki jo državljani lažje sprejmejo in je zanje cenovno dostopnejša. Evropska komisija bi morala še naprej podpirati vseevropske kampanje za spodbujanje trajnostne potrošnje, ki jih vodi civilna družba in ki niso osredotočene le na posamezne odločitve potrošnikov. |
| --- | --- |

4.4

| 4.5 | Razlog za naravo dosedanje politike na ravni EU je deloma ta, da je politična odgovornost uravnoteženo porazdeljena med EU in njene države članice. Orodja politike, ki jih je mogoče uporabiti v prizadevanjih za urejanje povpraševanja, kot so davki, večinoma spadajo v pristojnost držav članic. Kljub temu ima EU osrednjo vlogo pri zagotavljanju, da Evropa živi v okviru omejitev našega planeta, in na voljo več sredstev, s katerimi lahko ukrepa proti netrajnostni porabi. Nekaterim državam članicam bi koristile tudi dodatne smernice (nabor orodij) EU. |
| --- | --- |

4.5

| 4.6 | Posamezni pristopi, na primer pravični ali krožni, so pomembni, vendar ne zadostujejo za doseganje trajnosti. Poleg tega obstaja tveganje, da bi lahko razvoj političnih odzivov na netrajnostno potrošnjo ločeno drug od drugega povzročil nepredvidene težave v prihodnosti. Potreben je celovit in usklajen pristop, pri katerem bi se upoštevala zapletenost obravnavanega vprašanja in ki bi zagotavljal usklajen prispevek z različnih področij, ki segajo od raziskav, inovacij, sektorskih in industrijskih politik do izobraževanja, blaginje, trgovine in zaposlovanja (34). Pomembno je, da strategija EU dopolnjuje ambiciozne regulativne ukrepe, če so potrebni, ne pa jih ogroža. |
| --- | --- |

4.6

| 4.7 | Strategija na ravni EU za trajnostno potrošnjo bi morala državam članicam in zasebnemu sektorju zagotoviti ambiciozen okvir za reševanje vprašanja potrošnje v gospodinjstvih in javnem sektorju. Trgi ne bodo samodejno zagotovili trajnostnih rezultatov. Potrebna je strategija, da se oblikujeta regulativni okvir in strateška usmeritev, ki bo spodbujala ambiciozne vodilne pobude za izdelke in storitve (saj storitveno gospodarstvo ni nujno trajnostno). |
| --- | --- |

4.7

| 4.8 | Strategija EU bi bila poleg tega skladna z zahtevami evropskih potrošnikov, naj EU zagotovi strukturne spremembe in oblikuje novo infrastrukturo, ki bi potrošnikom omogočila, da sprejmejo bolj trajnostni življenjski slog (35). |
| --- | --- |

4.8

| 4.9 | Dosledno upoštevanje pomena potrošnje na ravni EU lahko tudi pomaga preprečevati povratne učinke in druge nepredvidene učinke revidirane in/ali nove politike ter podpirati dolgoročnejši kulturni premik v zvezi s tem, kako dojemamo zasnovo zadostnosti in pomen potrošnje za doseganje ciljev Agende 2030. |
| --- | --- |

4.9

| 4.10 | Strategija EU za trajnostno potrošnjo bi morala vključevati cilje glede absolutnega zmanjšanja materialnega odtisa evropske potrošnje. Cilji na ravni EU lahko zagotovijo usmeritev, zagon in skladnost za druge ravni upravljanja ter zasebne in javne inovatorje, kar prispeva k zagotavljanju ekonomije blaginje (36). |
| --- | --- |

4.10

| 4.11 | Nadalje, vidik pravičnosti pri uporabi virov je ključnega pomena in je v politiki EU že dolgo spregledan (37). Strategija za trajnostno potrošnjo mora biti osredotočena na ljudi in zagotavljati, da so trajnostne potrošniške izbire (cenovno) dostopne in privlačne za vse. V strategiji bi morala biti posebna pozornost namenjena učinku na ranljive skupine prebivalstva in gospodinjstva z nizkimi dohodki. Ustrezno bi bilo treba obravnavati tudi zapravljive družbene skupine. |
| --- | --- |

4.11

| 4.12 | Delavci in kmetje imajo ključno vlogo pri spodbujanju trajnostne potrošnje, saj so obenem potrošniki na koncu verige in proizvajalci na začetku dobavne verige. Odločilno je, da politike trajnostne potrošnje zato vključujejo uravnotežen pristop k delitvi vrednosti v vrednostni verigi in vzdolž nje, kot je spodbujanje zajamčenih plač za delavce in dohodek za preživetje za kmete v EU in na južni polobli, ne pa da je njihov izključni cilj doseči kratkoročno nizke cene za potrošnike. Tudi delavci, sindikati, skupine kmetov in organizacije civilne družbe imajo lahko pomembno vlogo pri spremljanju skladnosti s standardi glede trajnosti in človekovih pravic v svetovnih vrednostnih verigah. |
| --- | --- |

4.12

| 4.13 | Trgovina na drobno ima lahko poleg tega pomembno vlogo pri spodbujanju trajnostne potrošnje, in sicer z usmerjanjem potrošnikov k bolj zdravim in trajnostnim odločitvam. V tem sektorju je treba omeniti zlasti poslovni model potrošniških zadrug zaradi njegove posebne podjetniške oblike, ki postavlja lik potrošnika-člana v središče poslovne in demokratične strukture upravljanja. |
| --- | --- |

4.13

| 4.14 | Strategija EU bi morala vključevati pobude za zagotavljanje preglednega in zanesljivega pretoka informacij za podpiranje trajnostne potrošnje, pri čemer bi bilo treba izkoristiti priložnosti, ki jih ustvarjajo nove in nastajajoče digitalne rešitve. Z njo bi se lahko tudi podpirala podjetja, ki so pripravljena uvajati novosti, vendar trenutno nimajo na voljo meril in podatkov, ki bi omogočali zanesljivo oceno ekoloških in socialnih vplivov vsakodnevne potrošnje. S tem izzivom se soočajo zlasti mala in srednja podjetja, zagonska podjetja in zadruge, ki so ključni inovatorji in pilotne platforme. EU ima poleg tega tudi pomembno vlogo pri usklajevanju in preverjanju ekoloških trditev, danih na notranjem trgu. Veliko število tovrstnih trditev, podprtih z različno trdnimi dokazi, trenutno ustvarja zmedo in morda spodkopava zaupanje potrošnikov v njihovo legitimnost. EESO zato pozdravlja ambiciozen cilj Komisije, da v okviru izvajanja novega akcijskega načrta za krožno gospodarstvo predloži zakonodajni predlog, namenjen zagotavljanju, da podjetja utemeljijo svoje ekološke trditve. |
| --- | --- |

4.14

| 4.15 | V strategiji na ravni EU za trajnostno potrošnjo bi bilo treba priznati sinergije z drugimi področji in jih spodbujati. 45 % skupnih evropskih emisij ogljika na primer izvira iz načina proizvodnje in uporabe izdelkov ter načina proizvodnje hrane (38). Prehranski sistemi so lahko vir obnove in povečanja odpornosti, če se hrana pridela, predela in porabi drugače. To skoraj zagotovo pomeni, da je treba živino krmiti tako, kot je za posamezno vrsto primerno, in da mora biti prehrana potrošnikov uravnotežena ter vsebovati manj mesa, kar ima podnebne in zdravstvene koristi (39). Potrošnja in povpraševanje imata ključno vlogo pri naši sposobnosti zmanjševanja emisij toplogrednih plinov. Podobno je glavni izziv pri obravnavanju izgube biotske raznovrstnosti in degradacije ekosistemov v Evropi naš „večplanetni“ življenjski slog (40). EESO poleg tega ponovno poziva, naj se priznajo „pravice narave“, da se zagotovi enakost glede na pravice posameznikov in gospodarskih družb (41). |
| --- | --- |

4.15

5.   Od vizije do izvajanja ter priložnosti za ukrepanje na ravni EU in držav članic

| 5.1 | EESO v okviru okrevanja po pandemiji COVID-19 poziva Komisijo, Parlament in države članice, naj z njim tesno sodelujejo pri oblikovanju obsežnega in usklajenega programa celostnih politik, ki bo pripomogel k „boljši obnovi“ Evrope in ustvaril pogoje za celovito strategijo EU za trajnostno potrošnjo. Z načrti za zeleno okrevanje bi bilo treba spodbuditi potrebne sistemske spremembe na področju mobilnosti, prehrane, stanovanj, prostega časa, energetskih sistemov in skupin izdelkov z velikim vplivom na okolje (42), pri čemer bi bilo treba proučiti vpliv potrošnje EU v EU in na južni polobli. Predlogi v nadaljevanju so ponujeni kot izhodišča za to dejavnost. |
| --- | --- |

5.1

5.2   
  Pravni ali regulativni instrumenti

| 5.2.1 | Uvedba norm za izdelke (zakonska ureditev) in prepovedi izdelkov (prepovedi), s katerimi se spodbuja trajnost, tj. norm in prepovedi, s katerimi se spodbuja dolga življenjska doba izdelkov. EESO je bil tukaj pionir in je v mnenju o življenjski dobi proizvodov ter obveščanju potrošnikov iz leta 2013, pa tudi v poznejših mnenjih (43), že pozval k popolni prepovedi načrtovane zastarelosti. Poudaril je, da bi bilo koristno vzpostaviti sistem, ki bi zagotavljal minimalno življenjsko dobo kupljenih proizvodov. V isto smer gre tudi nedavno poročilo, ki ga je pripravil Odbor Evropskega parlamenta za notranji trg in varstvo potrošnikov (IMCO) (44). V tem okviru bi bilo treba proučiti tudi posledice naraščanja e-trgovine, na primer med krizo zaradi COVID-19. |
| --- | --- |

5.2.1

| 5.2.2 | Prepoved nepoštenih trgovinskih praks ne le v verigah preskrbe s hrano, kot je določeno v novi direktivi za preprečevanje nepoštenih trgovinskih praks v verigah preskrbe s hrano (45), temveč tudi v drugih sektorjih, kot je tekstilni, ki se štejejo za sektorje z zelo razširjenimi nepoštenimi poslovnimi praksami, ki jih je kriza zaradi COVID-19 še zaostrila (46). EESO poziva k uravnoteženemu izvajanju direktive o nepoštenih trgovinskih praksah, da bi preprečili zaščito velikih proizvajalcev izdelkov z blagovno znamko, ki svojo pogajalsko moč zlorabljajo za ustvarjanje velikih dobičkov. |
| --- | --- |

5.2.2

| 5.2.3 | Konkurenčno pravo. Omogočiti kolektivna pogajanja med dobavitelji in kupci o ceni (in dobavnih pogojih) osnovnih dobrin, zlasti pri vmesnikih, pri katerih so očitne velike razlike v stopnjah koncentracije zaporednih elementov v vrednostni verigi (npr. razdrobljeni dobavitelji v primerjavi s skoncentriranimi kupci). Med revizijo smernic za horizontalne sporazume, ki jo trenutno izvaja Evropska komisija, bi bilo treba v smernice znova vključiti razdelek o sektorskih sporazumih za spodbujanje trajnosti, in sicer na podlagi modela iz razdelka o okoljskih sporazumih iz prejšnjih smernic iz leta 2001 (47), ter te sporazume prilagoditi trenutnim razmeram, pri čemer bi bilo treba upoštevati evropski zeleni dogovor, Pariški sporazum in cilj trajnostnega razvoja št. 12. |
| --- | --- |

5.2.3

| 5.2.4 | Trgovinska pravila. Zagotoviti izvršljivost socialnih in okoljskih klavzul v trgovinskih sporazumih, pri čemer se v primeru neizpolnjevanja obveznosti naložijo sankcije (kot so ciljno povišane tarife za strateške sektorje, razen sektorjev, v katerih bi uvedba tarif lahko povzročila povečanje revščine v najmanj razvitih državah). |
| --- | --- |

5.2.4

| 5.2.5 | Odgovornost podjetij. Obvezna dolžnost skrbnega ravnanja za kupce v celotni dobavni verigi (ustvari obveznost) za trajnostne dobavne verige kot del zagotavljanja odgovornosti podjetij. Namesto da podjetja sprejmejo pristop „kontrolnega seznama“, bi morala pregledati svoje nabavne prakse, kot svetuje OECD (48), in zanje bi morali veljati strožji predpisi o nadzoru nad lobiranjem. Sprejeti bi bilo treba ukrepe proti lažnemu zelenemu oglaševanju. |
| --- | --- |

5.2.5

| 5.2.6 | Obvezna uporaba standardnega orodja za sledenje in spremljanje informacij v zvezi z dejanji, opravljenimi v vrednostni verigi – kdo, kdaj, kje, pod kakšnimi socialnimi in okoljskimi pogoji (daje tehnična sredstva za izpolnitev obveznosti). Civilna družba in sindikati bi morali biti vključeni v razvoj in spremljanje okoljskih in socialnih standardov. |
| --- | --- |

5.2.6

5.3   
  Gospodarski in finančni instrumenti

| 5.3.1 | Preusmeritev davčne obremenitve z dela na vire. Izkoristiti tekočo revizijo uredbe o DDV za zagotovitev jasnih meril, kako lahko države članice uvedejo znižane stopnje DDV za trajnostno proizvedene izdelke in storitve, ki lahko zmanjšajo negativne učinke potrošnje, kot so popravila ali skupne storitve. Spodbujati ukrepe za preprečevanje davčne konkurence in tekmovanja v zniževanju standardov med državami članicami ter pravičnejšo obdavčitev najdonosnejših sektorjev in kapitala. |
| --- | --- |

5.3.1

| 5.3.2 | Načelo „onesnaževalec plača“. Evropska komisija je začela resneje jemati pristop internalizacije zunanjih stroškov. Priznala je na primer, da energija iz obnovljivih virov ne bo dovolj izkoriščena, dokler zunanji stroški fosilnih virov ne bodo v celoti upoštevani v tržni ceni. Poleg tega si prizadeva, da bi v prometnem sektorju izvajali načelo „onesnaževalec plača“. Hkrati bi bilo treba priznati, da ti pristopi povezujejo ekološko in gospodarsko razsežnost trajnosti, ne vključujejo pa socialne razsežnosti (49). |
| --- | --- |

5.3.2

| 5.3.3 | Pravična in zelena javna naročila. V cilju trajnostnega razvoja št. 12.7 je navedeno, da je treba pripraviti akcijske načrte za trajnostna javna naročila. Različni nacionalni ukrepi za izvajanje vodilnih načel OZN na področju človekovih pravic obravnavajo javna naročila, na nacionalni ravni pa obstaja več dobrih praks. Na primer, v javnih kuhinjah na Danskem je mogoče opaziti prehod na visoko raven ekoloških pridelkov, pri čemer se upoštevajo proračunske omejitve. Združenje ICLEI trenutno promovira pobudo za obvezno postopno trajnostno nabavo hrane v vseh evropskih šolah in vrtcih. Evropska komisija je v novem akcijskem načrtu za krožno gospodarstvo napovedala, da bo javne kupce spodbujala k sodelovanju v prihajajoči pobudi Javni kupci za podnebje in okolje, ki bo združevala kupce, zavezane izvajanju zelenih javnih naročil. EESO poziva Evropsko komisijo, naj vključi širša merila trajnosti, kot so socialni vidiki in vidiki pravične trgovine. Podpira tudi njene načrte, da v sektorski zakonodaji predlaga obvezna minimalna merila in cilje glede zelenih javnih naročil ter postopno uvede obvezno poročanje za spremljanje uporabe zelenih javnih naročil. |
| --- | --- |

5.3.3

| 5.3.4 | Politike razvojnega sodelovanja, ki podpirajo male kmete, MSP in potrošniške zadruge. |
| --- | --- |

5.3.4

5.4   
  Prostovoljni ali informacijski instrument

| 5.4.1 | Označevanje izdelkov lahko prispeva k izboljšanju prizadevanj nekaterih podjetij za trajnost, vendar se oznake nikoli ne bi smele uporabljati kot izgovor za to, da se nesprejemljiva ravnanja in prakse zakonsko ne uredijo. Ena od možnosti, ki jo proučuje Evropska komisija kot nadaljevanje svojega sporočila o okrepitvi ukrepov EU za zaščito in obnovo svetovnih gozdov, je uvedba oznake za izdelke, ki ne povzročajo krčenja gozdov. Vendar bi to lahko ustvarilo prepričanje, da EU na svojem trgu dejansko tolerira izdelke, ki niso gozdu prijazni, kar bi povzročalo veliko zmedenost. EESO poziva Evropsko komisijo, naj naprej razvija obstoječe oznake okoljske odličnosti, ki zajemajo celoten življenjski cikel, kot je znak EU za okolje, in jih razširi tako, da bodo zajemale socialno razsežnost. Uvedba jasnega sistema označevanja izvora in načina proizvodnje bi zlasti olajšala izbiro potrošnikom (50). |
| --- | --- |

5.4.1

| 5.4.2 | Pobude od spodaj navzgor in upravljanje na več ravneh. Decentralizacija ukrepanja na lokalni ravni s pomočjo zaupanja vrednih akterjev, kot so mestne uprave in združenja, je učinkovit način za oblikovanje lokalnih ukrepov tako, da so ti bližje državljanom in da se državljani vanje smiselno vključijo. Vse več lokalnih oblasti ima resne strategije za trajnost, ki jih Komisija spodbuja z nagradami, kot so nagrada za zeleno prestolnico Evrope, Sporazum o zelenih mestih ali nagrada Mesto EU za pravično in etično trgovino. Na te vzorce in težnje bodo verjetno vplivali sedanji odzivi na krizo zaradi COVID-19. Pilotni ukrepi v praksi so lahko zelo pomembni, saj prispevajo k oblikovanju in izvajanju strategije EU za trajnostno potrošnjo, zato bi jih bilo treba podpirati. |
| --- | --- |

5.4.2

| 5.4.3 | Oglaševanje in trženje. Obravnavati bi bilo treba tudi pomen oglaševanja in trženja, da bi se oddaljili od njune izrazito potrošniške usmeritve ter se osredotočili na trajnost izdelkov in nove možnosti uporabe, hkrati pa prepovedali zavajajoče oglaševanje. |
| --- | --- |

5.4.3

| 5.4.4 | Izobraževanje. Pripraviti bi bilo treba predloge za vključitev izobraževanja o trajnostni potrošnji v šolske učne načrte že od zgodnjega otroštva in za spodbujanje izobraževalnih pobud zasebnega sektorja (npr. pobud, ki jih izvajajo združenja potrošnikov), da bi krepili udeležbo državljanov in pospešili kulturne spremembe. |
| --- | --- |

5.4.4

V Bruslju, 18. septembra 2020

Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Luca JAHIER

---

(1)  Proizvajalci imajo medsektorsko odgovornost, vendar je treba priznati poseben položaj kmetov.

1

(2)  Resolucija EESO o okrevanju po krizi zaradi COVID-19.

2

okrevanju po krizi zaradi COVID-19

(3)  Eurostat: Trajnostni razvoj v EU, 2020.

3

(4)  UL C 106, 31.3.2020, str. 1.

4

(5)  UL C 47, 11.2.2020, str. 30.

5

(6)  Evropska agencija za okolje (EEA): SOER 2020.

6

(7)  EEA.

7

(8)  Organizacija Global Footprint Network (Svetovna mreža za okoljski odtis).

8

(9)  T. Vandermaesen in drugi: (2019): Dan okoljskega dolga EU – Življenje preko omejitev narave, WWF.

9

(10)  SOER 2020.

10

(11)  W. Steffen in drugi, 2015.

11

(12)  M. Kettunen, S. Gionfra in M. Monteville (2019): Krožno gospodarstvo in trgovina EU, IEEP Bruselj/London.

12

(13)  EEA.

13

(14)  Eurostat.

14

(15)  Ekonomska komisija za Evropo (2018).

15

(16)  L. Rijnhout, M. Stoczkiewicz in M. Bolger (2018): Necessities for a Resource Efficient Europe (Nujnost Evrope, gospodarne z viri).

16

(17)  EEA (2018): Waste prevention in Europe (Preprečevanje odpadkov v Evropi).

17

Waste prevention in Europe

(18)  Evropski okoljski urad (EEB) (2019): Cool products don't cost the earth („Kul“ izdelki ne škodijo planetu).

18

(19)  OECD (2019).

19

(20)  T. Zink in R. Geyer (2017).

20

(21)  Eurobarometer: raziskava o varnosti hrane, junij, 2019.

21

(22)  Zunanji stroški pridelave banan.

22

(23)  A. C. Pigou (1920): The Economics of Welfare (Ekonomija blaginje).

23

The Economics of Welfare

(24)  Evropska komisija: Strategija za izvajanje interiorizacije zunanjih stroškov, COM(2008) 435 final.

24

(25)  Eurostat.

25

(26)  Competition Policy and Sustainability: A study of industry attitudes towards multi-stakeholder collaboration in the UK grocery sector (Politika varstva konkurence in trajnost: študija o stališčih industrije glede sodelovanja več akterjev v sektorju trgovin z živili v Združenem kraljestvu), Fairtrade Foundation, London, Združeno kraljestvo, april 2019.

26

(Politika varstva konkurence in trajnost: študija o stališčih industrije glede sodelovanja več akterjev v sektorju trgovin z živili v Združenem kraljestvu)

(27)  Direktiva 2014/24/EU.

27

(28)  Evropska komisija, Kupujte zeleno. Priročnik o zelenih javnih naročilih.

28

(29)  Priročnik Evropske komisije Kupujte socialno.

29

(30)  Obvestilo Komisije: Smernice za javno naročanje inovativnih rešitev (2018).

30

(31)  Tj. konkretne spremembe v vedenju v nasprotju z izraženo pripravljenostjo ljudi za spremembo vedenja (raziskave o tem vidiku so povzeli organizacija LE Europe in drugi (2018).

31

(32)  LE Europe, VVA Europe, Ipsos, ConPolicy in Trinomics (2018).

32

(33)  Glej opombo pod črto 1.

33

(34)  EEA.

34

(35)  Evropska potrošniška organizacija, BEUC (2020).

35

(36)  UL C 106, 31.3.2020, str. 1.

36

(37)  Rijnhout, Stoczkiewicz in Bolger (2018).

37

(38)  Ellen MacArthur Foundation (2019).

38

(39)  UL C 190, 5.6.2019, str. 9.

39

(40)  E. Gerritsen in E. Underwood (2019): What the Green Deal means for Europe's biodiversity (Kaj pomeni zeleni dogovor za biotsko raznovrstnost Evrope).

40

What the Green Deal means for Europe's biodiversity

B. Allen in C. Charveriat (2018): A meaty challenge (Mesni izziv), IEEP, Bruselj.

A meaty challenge

(41)  UL C 81, 2.3.2018, str. 22.

41

(42)  IEEP & FEPS.

42

(43)  UL C 67, 6.3.2014, str. 23.

43

(44)  Poročilo IMCO.

44

(45)  UL C 440, 6.12.2018, str. 165.

45

(46)  Poročila OECD, civilne družbe in sindikatov.

46

(47)  UL C 3, 6.1.2001, str. 2.

47

(48)  OECD: Due Diligence Guidance for Responsible Supply Chains in the Garment and Footwear Sector (Smernice OECD o potrebni skrbnosti za odgovorne verige oskrbovanja v oblačilnem in obutvenem sektorju).

48

(Smernice OECD o potrebni skrbnosti za odgovorne verige oskrbovanja v oblačilnem in obutvenem sektorju)

(49)  UL C 47, 11.2.2020, str. 30.

49

(50)  UL C 190, 5.6.2019, str. 9.

50

---

| 11.12.2020 | SL | Uradni list Evropske unije | C 429/60 |
| --- | --- | --- | --- |

11.12.2020

SL

Uradni list Evropske unije

C 429/60

---

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Celostni pristop za podeželska območja EU s posebnim poudarkom na ranljivih regijah

(mnenje na lastno pobudo)

(2020/C 429/09)

| Poročevalec: | Josep PUXEU ROCAMORA |
| --- | --- |
| Soporočevalka: | Dilyana SLAVOVA |

Poročevalec:

Josep PUXEU ROCAMORA

Soporočevalka:

Dilyana SLAVOVA

| Sklep plenarne skupščine | 20. 2. 2020 |
| --- | --- |
| Pravna podlaga | člen 32(2) poslovnika |
| | mnenje na lastno pobudo |
| Pristojnost | strokovna skupina za kmetijstvo, razvoj podeželja in okolje |
| Datum sprejetja mnenja strokovne skupine | 31. 8. 2020 |
| Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju | 17. 9. 2020 |
| Plenarno zasedanje št. | 554 |
| Rezultat glasovanja
  (za/proti/vzdržani) | 212/0/4 |

Sklep plenarne skupščine

20. 2. 2020

Pravna podlaga

člen 32(2) poslovnika

mnenje na lastno pobudo

Pristojnost

strokovna skupina za kmetijstvo, razvoj podeželja in okolje

Datum sprejetja mnenja strokovne skupine

31. 8. 2020

Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju

17. 9. 2020

Plenarno zasedanje št.

554

Rezultat glasovanja

(za/proti/vzdržani)

212/0/4

1.   Sklepi in priporočila

| 1.1 | Evropske politike morajo spodbujati skladen razvoj celotne Unije in posebno pozornost namenjati podeželju, industrijskim območjem v prehodu ter območjem, ki so trajno in hudo prizadeta zaradi neugodnih razmer, kot so otoki ter gorska in arktična območja. To je horizontalno načelo, ki mora biti podlaga za vse ukrepe EU in je bilo vključeno v strategijo Evropa 2020 (1), zasnovano na podlagi prepričanja, da je potrebno teritorialno usklajevanje osnovni pogoj za vključujočo gospodarsko rast. |
| --- | --- |

1.1

| 1.2 | EESO v celoti podpira devet ciljev, ki jih je Evropska komisija predlagala za skupno kmetijsko politiko (SKP) za obdobje 2021–2027: zagotovitev pravičnega dohodka kmetom, povečanje konkurenčnosti, uravnoteženje razmerja moči v prehranski verigi, ukrepanje na področju podnebnih sprememb, skrb za okolje, ohranjanje krajine in biotske raznovrstnosti, podpora generacijski pomladitvi, ustvarjanje dinamičnih podeželskih območij ter varovanje kakovosti hrane in zdravja. SKP mora zagotoviti tudi ohranjanje kmetijske proizvodnje na občutljivih območjih. |
| --- | --- |

1.2

| 1.3 | EESO tudi v celoti podpira evropski zeleni dogovor, katerega cilji so spodbuditi učinkovito rabo virov, obnoviti biotsko raznovrstnost in zmanjšati onesnaževanje. Prav zato EESO poudarja, da se degradacija okolja kaže na dva enako zaskrbljujoča načina: na eni strani se povzročajo prevelike obremenitve zraka, vode in tal zaradi koncentracije gospodarske dejavnosti na mestnih območjih, na drugi strani pa se opuščajo obširna območja, katerih biološka in krajinska raznolikost se brez spoštljivega gospodarjenja, ki bi ju ohranjalo in bogatilo, nepopravljivo manjša. |
| --- | --- |

1.3

| 1.4 | Evropska unija mora zagotoviti velik del potrebnih sredstev in poskrbeti, da bodo porabljena v skladu z najboljšimi razpoložljivimi praksami. Skupna kmetijska politika bi morala biti tesno povezana z regionalno in kohezijsko politiko, da bi vzpostavili uravnotežen razvoj kot premislek in pogoj, ki bi se uporabljal za vse politične odločitve z lokalnim vplivom. Za celovito strategijo za ta območja je potrebnih več proračunskih sredstev, poleg tega pa je pomembno, da institucije ne delujejo ločeno, zato so usklajevanje, povezovanje in približevanje politik ključnega pomena. |
| --- | --- |

1.4

| 1.5 | Zaradi koncentracije priložnosti za družbeni in poklicni razvoj v mestih ostajajo najšibkejše skupine prebivalstva odrinjene na podeželju. ESSO priznava potencial teritorialnih inovacij in potrebo po krepitvi lokalnih prednosti, zmanjšanju razlik v razvoju in spodbujanju konkurenčnosti. Zato je treba vzpostaviti ekosisteme, ki podpirajo inovacije, spodbujajo diverzifikacijo gospodarstva in omogočajo obstoj živahnih, ustvarjalnih, pametnih in odzivnih območij, da si bodo lahko ljudje izbrali kraj za dostojno življenje in delo, tako na podeželju kot v mestu. |
| --- | --- |

1.5

| 1.6 | Vse večji pojav epidemij je dodaten argument v prid bolj uravnoteženemu teritorialnemu razvoju. Hitro širjenje okužb, povezano z neizogibno veliko gostoto ljudi v sredstvih javnega prevoza v velemestih v času prometnih konic, kar je tragično razkrila pandemija COVID-19, bi moralo spodbuditi k razmisleku na najvišji ravni o prihodnosti, ki jo želimo doseči za našo evropsko družbo, in spremembah, ki so za to potrebne. Večja odpornost podeželskih območij bi morala biti v tem primeru zgled, nikakor pa razlog za nezadostno oskrbo z zdravstvenimi storitvami na teh območjih. |
| --- | --- |

1.6

| 1.7 | Z velikim povečanjem obsega dela na daljavo zaradi omejitev gibanja načrti za okrevanje po pandemiji COVID-19 ponujajo priložnost za utrditev spremembe paradigme, ki ni neizvedljiva in v skladu s katero bi digitalizirana delovna mesta, ki imajo visoko dodano vrednost, preselili na podeželska in gorska območja. |
| --- | --- |

1.7

| 1.8 | Če želi EESO sodelovati v tem procesu in biti zgled, mora imeti v vseh svojih prihodnjih mnenjih o teritorialni politiki, tako mestni kot podeželski, sistematično celostno vizijo. V ta namen je treba vzpostaviti ad hoc upravno strukturo, sestavljeno iz enakega števila članov strokovnih skupin ECO in NAT. |
| --- | --- |

1.8

2.   Uvod

| 2.1 | Ekonomska, socialna, okoljska in teritorialna kohezija je eden od glavnih stebrov, na katerih temelji izgradnja EU. Dejstvo pa je, da kljub preteklim in sedanjim prizadevanjem za dosego teritorialne kohezije ter dosežkom v zvezi s tem skozi različna obdobja med evropskimi regijami danes obstajajo precejšnje razlike na najrazličnejših področjih. Na primer, na podeželskih območjih Bolgarije, Romunije, Španije, Madžarske in Poljske je precej velikih neravnovesij, kar zadeva dohodke, komunikacije, zdravje, dostop do storitev ipd. |
| --- | --- |

2.1

| 2.2 | Imamo dokaze, da se evropska območja ne razvijajo homogeno. Za nekatera območja so značilne gospodarska rast, socialna kohezija in okoljska trajnostnost, medtem ko drugim grozijo stagnacija, depopulacija in opustelost. Neravnovesja niso prisotna le med regijami NUTS-3 (2), temveč tudi med različnimi deli iste regije. |
| --- | --- |

2.2

| 2.3 | Posledice podnebnih sprememb, tehnološke, zakonodajne in institucionalne spremembe ter naravne, industrijske in epidemiološke nesreče še posebej vplivajo na podeželska območja. Čeprav se je med zadnjo finančno krizo pokazalo, da so prikrajšana in vmesna območja odpornejša, so mesta bliže uresničitvi ciljev glede zaposlenosti, izobraževanja in zmanjšanja revščine, ki so bili določeni s strategijo Evropa 2020. |
| --- | --- |

2.3

| 2.4 | Najbolj ranljiva so odmaknjena podeželska in gorska območja ter obrobne, najbolj oddaljene in arktične regije. Za ta območja so značilne objektivne omejitve, kot so neobstoj (demografske ali ekonomske) kritične mase, težavna dostopnost ipd. Nasprotno pa se na mestnih območjih istočasno povečujeta gostota poseljenosti in pritisk na naravne vire (zrak, vodo in tla). |
| --- | --- |

2.4

| 2.5 | Na ravni celotne Unije podeželje ni pomembno samo s kvantitativnega vidika (55 % prebivalstva, približno 45 % bruto dodane vrednosti in 50 % zaposlitev), temveč tudi zaradi povezanosti s kulturo in identiteto posamezne države. Namen tega mnenja je postaviti temelje celovitega pristopa, ki bi omogočil bolj uravnotežen teritorialni razvoj. |
| --- | --- |

2.5

3.   Predlogi ukrepov

| 3.1 | Teritorialna pogodba med mesti in njihovim obširnim zaledjem je najboljši, če ne celo edini način do skladnega gospodarskega razvoja, s katerim bi lahko preprečili obe grožnji: gosto poseljenost in depopulacijo. Čeprav bi morale politično spodbudo dajati regionalne oblasti, je treba odločitve vedno sprejemati od spodaj, s stalnimi participativnimi strukturami, ki vključujejo vse javne in zasebne akterje ter akterje organizirane civilne družbe na zadevnem območju. Ključni vidik za zmanjšanje asimetrij sta sooblikovanje in soizvajanje. EESO poziva k financiranju pilotnega programa, da se preverijo rešitve, prilagojene posebnostim vsakega območja. |
| --- | --- |

3.1

| 3.2 | Da bi vplivali na podeželska območja EU, zlasti na ranljive regije, je treba ukrepati na naslednjih petih področjih:






  — | prostorskem – s spodbujanjem uravnoteženega razvoja, ki bi racionaliziral tokove med najpomembnejšimi vasmi in mesti na posameznem območju, |
| --- | --- | --- |

3.2

—

prostorskem – s spodbujanjem uravnoteženega razvoja, ki bi racionaliziral tokove med najpomembnejšimi vasmi in mesti na posameznem območju,

| — | gospodarskem – s spodbujanjem decentralizacije in diverzifikacije, da se omogoči ponovno uravnoteženje dohodkov, |
| --- | --- |

—

gospodarskem – s spodbujanjem decentralizacije in diverzifikacije, da se omogoči ponovno uravnoteženje dohodkov,

| — | socialnem – z zagotavljanjem dostopa do osnovnih izobraževalnih, zdravstvenih in kulturnih storitev, storitev prevoza ter drugih storitev, |
| --- | --- |

—

socialnem – z zagotavljanjem dostopa do osnovnih izobraževalnih, zdravstvenih in kulturnih storitev, storitev prevoza ter drugih storitev,

| — | okoljskem – z osredotočenostjo na agroekologijo (3) in z vrednotenjem ohranjanja biotske raznovrstnosti v EU, |
| --- | --- |

—

okoljskem – z osredotočenostjo na agroekologijo (3) in z vrednotenjem ohranjanja biotske raznovrstnosti v EU,

| — | institucionalnem – z oblikovanjem podpornega sistema, da se olajša napredek na drugih področjih. |
| --- | --- |

—

institucionalnem – z oblikovanjem podpornega sistema, da se olajša napredek na drugih področjih.

| 3.3 | Upoštevati je treba obvladovanje tveganj, scenarije negotovosti, pripravo načrtov izrednih ukrepov, mehanizme za vključevanje nasprotnih interesov ter vzpostavitev sinergij med globalnimi in lokalnimi vizijami. Vsi ti mehanizmi so nujni za pripravo in upravljanje strategije za zmanjšanje teritorialne ranljivosti. |
| --- | --- |

3.3

| 3.4 | Skupni strateški okvir zagotavlja usklajeno delovanje različnih skladov ESI (4). Na regionalni in podregionalni ravni je mogoče s celostnimi teritorialnimi naložbami iz več skladov ukrepe prilagoditi značilnostim konkretnega območja in izhajati iz lokalnih značilnosti, da se izkoristijo sinergije med različnimi sektorji, kot so ohranjanje biotske raznovrstnosti, gospodarjenje z zemljišči (predvsem kmetijstvo in gozdarstvo) ter turizem. |
| --- | --- |

3.4

| 3.5 | EESO predlaga večjo prožnost pri izbiri politik za države članice in regije, da bodo lahko politiko uskladile in usmerile v svoje posebne potrebe, torej tudi v zvezi s pripravo in izvajanjem ukrepov. |
| --- | --- |

3.5

| 3.6 | EESO predlaga tudi vzpostavitev celovite strategije, v skladu s katero politike in institucije ne bi delovale ločeno, za kar so ključnega pomena institucionalno usklajevanje, povezovanje in približevanje. Pri pripravi strategij in ukrepov bo treba upoštevati priložnosti, ki izhajajo iz sedanjega institucionalnega okvira, med njimi velja omeniti Agendo 2030 in cilje trajnostnega razvoja kot svetovni okvir, kot evropski okvir pa:






  — | evropski zeleni dogovor, ki zajema več strategij, ki bodo v prihodnjih letih referenca, nekatere od njih (strategija „od vil do vilic“ in strategija za biotsko raznovrstnost) pa bodo močno vplivale na podeželje, |
| --- | --- | --- |

3.6

—

evropski zeleni dogovor, ki zajema več strategij, ki bodo v prihodnjih letih referenca, nekatere od njih (strategija „od vil do vilic“ in strategija za biotsko raznovrstnost) pa bodo močno vplivale na podeželje,

| — | večletni finančni okvir za obdobje 2021–2027 in instrument EU za okrevanje, s katerima bo določen razpoložljivi proračun, |
| --- | --- |

—

večletni finančni okvir za obdobje 2021–2027 in instrument EU za okrevanje, s katerima bo določen razpoložljivi proračun,

| — | zavezo EU, da bo v drugi polovici 21. stoletja napredovala v smeri ogljične nevtralnosti, |
| --- | --- |

—

zavezo EU, da bo v drugi polovici 21. stoletja napredovala v smeri ogljične nevtralnosti,

| — | novi akcijski načrt za krožno gospodarstvo, |
| --- | --- |

—

novi akcijski načrt za krožno gospodarstvo,

| — | ter strategije pametne specializacije, kohezijsko politiko, enotni digitalni trg itd. |
| --- | --- |

—

ter strategije pametne specializacije, kohezijsko politiko, enotni digitalni trg itd.

| 3.7 | Nekoč je bilo podeželje „krožno“ v smislu rabe virov, vendar to ne sme preprečevati razvoja novih, ekonomsko in okoljsko bolj trajnostnih energetskih modelov ter spodbujanja krožnega gospodarstva na podeželju. EESO podpira tudi kratke dobavne verige in intenzivnejšo izmenjavo med mesti in podeželjem. |
| --- | --- |

3.7

| 3.8 | V preteklosti so se v kmetijstvu lahko zaposlovale ranljive osebe, ki so imele težave pri iskanju zaposlitve, zlasti osebe z dodatnimi potrebami po nastanitvi in individualizirani oskrbi. To vlogo bi imele danes lahko socialne kmetije. |
| --- | --- |

3.8

| 3.9 | Digitalizacija prinaša nove zaposlitvene in poslovne priložnosti. Izboljšanje komunikacij na podeželju mora biti vezano na območje in ne izključno na število prebivalcev, pri čemer je treba izkoristiti pobude, ki temeljijo na satelitski tehnologiji in razvoju omrežij povezljivosti na lokalni ravni, da jih bo mogoče izvajati v večini podeželskih skupnosti in bo krajem, kjer se opravlja kmetijska dejavnost, zagotovljeno izkoriščanje novih tehnologij. Digitalizacija vzbuja upe med mladimi in spreminja trend izseljevanja. |
| --- | --- |

3.9

| 3.10 | EESO vidi pobudo Ukrepi EU za pametne vasi kot orodje, ki omogoča izmenjavo inovativnih oblik ustvarjanja živahnejših, bolj trajnostnih in privlačnejših podeželskih območij ter raziskovanje, kako bi bilo mogoče bolje uporabiti programe za razvoj podeželja, kohezijsko politiko EU in druge instrumente financiranja. |
| --- | --- |

3.10

| 3.11 | EESO priznava pomembno vlogo lokalnih akcijskih skupin in njihovih mrež pri spodbujanju procesov razvoja podeželja na vseh območjih EU, oblikovanju novih mehanizmov upravljanja, diverzifikaciji gospodarstva na podeželskih območjih, ohranjanju zgodovinske in kulturne dediščine ter omogočanju podjetništva. |
| --- | --- |

3.11

| 3.12 | Treba je ocenjevati in spremljati razvoj območij ter za vsako od opredeljenih področij določiti kazalnike, ki bodo omogočali sprejemanje odločitev, usmerjenih v prihodnost. |
| --- | --- |

3.12

| 3.13 | Različne politike, ki vplivajo na posamezno območje, je treba uskladiti s ciljem povezave prostora z različnimi možnostmi rabe, pri čemer je vedno treba upoštevati vse deležnike, ter te politike izvajati na ustrezni ravni, tj. regij pod ravnjo NUTS-3, da bi se upoštevale podregionalne posebnosti. Razmislili bi lahko o naslednjih ukrepih:






  — | sklenitvi teritorialnih pogodb, v skladu s katerimi bi bilo treba opredeliti javne in zasebne zaveze ter razviti mehanizme za medinstitucionalno sodelovanje, |
| --- | --- | --- |

3.13

—

sklenitvi teritorialnih pogodb, v skladu s katerimi bi bilo treba opredeliti javne in zasebne zaveze ter razviti mehanizme za medinstitucionalno sodelovanje,

| — | opredelitvi možnosti za inovacije in osredotočanje na lokalne prednosti, |
| --- | --- |

—

opredelitvi možnosti za inovacije in osredotočanje na lokalne prednosti,

| — | spodbujanju pametnih območij, v katerih bi se zagotovil sistem mreženja, ki bi povečal gospodarsko in politično učinkovitost, |
| --- | --- |

—

spodbujanju pametnih območij, v katerih bi se zagotovil sistem mreženja, ki bi povečal gospodarsko in politično učinkovitost,

| — | spodbujanju pospeševalnega subjekta, ki bi združeval organizacije civilne družbe, dejavne na področju razvoja podeželja, |
| --- | --- |

—

spodbujanju pospeševalnega subjekta, ki bi združeval organizacije civilne družbe, dejavne na področju razvoja podeželja,

| — | pripravi ukrepov za boj proti izseljevanju, ki bi spodbudili resnično spremembo trenda v vzorcih zaposlenosti na posameznem območju, |
| --- | --- |

—

pripravi ukrepov za boj proti izseljevanju, ki bi spodbudili resnično spremembo trenda v vzorcih zaposlenosti na posameznem območju,

| — | izboljšanju kakovosti življenja z vidikov, ki so pomembni za mlade (izobraževanje, prosti čas). |
| --- | --- |

—

izboljšanju kakovosti življenja z vidikov, ki so pomembni za mlade (izobraževanje, prosti čas).

| 3.14 | Da bi obrnili sedanji demografski trend, bi se morali vsi mladi, ki živijo na podeželju, vsak zase odločiti, da se ne bodo preselili v mesto. Glavni dejavnik, ki vpliva na to odločitev, čeprav ne edini, je možnost dostojno plačane in perspektivne zaposlitve. Če bi tiskani in avdiovizualni mediji življenje mladih na podeželju predstavili kot privlačno in zanimivo, bi to skupaj z javno podporo prispevalo h krepitvi upravičenega ponosa mladih na svoj izvor. |
| --- | --- |

3.14

| 3.15 | Slednje še posebej velja za ženske. Ustrezno je treba priznati in ovrednotiti velik prispevek podeželskih žensk h kmetijski in drugi gospodarski dejavnosti, predvsem z zagotavljanjem enakega plačila in, kadar je to primerno, z dostopom do solastništva kmetijskih gospodarstev. |
| --- | --- |

3.15

| 3.16 | Na podeželju delujejo raznovrstna podjetja, med njimi pa prevladujejo podjetja, usmerjena v predelavo kmetijskih proizvodov. V primeru lahko dostopne potrebne telekomunikacijske, prometne, energetske in druge infrastrukture so podeželska območja pogosto najdonosnejša možnost, ko se izbira lokacija za nove poslovne projekte. Zadostne davčne spodbude bi lahko imele odločilno vlogo pri tem. |
| --- | --- |

3.16

| 3.17 | V večini vasi je največje podjetje kmetijska zadruga, ki se lahko poleg neposredne proizvodnje ukvarja tudi s skladiščenjem in dajanjem posojil. Ker so zadruge socialnega značaja, bi morale biti vedno upravičene do ugodnejše davčne obravnave, javna uprava pa bi jih morala podpirati na različne načine. |
| --- | --- |

3.17

| 3.18 | Kmetijstvo je pogosto temelj lokalnega gospodarstva, ki omogoča razvoj drugih sektorjev, kot sta kmetijsko-živilska industrija in turizem. Opuščanje zemljišč pa nasprotno prinaša izgubo krajin in okoljskih storitev, ki jih zagotavlja aktivno gospodarjenje z območjem. Kmetijstvo in gozdarstvo prispevata k ohranjanju poseljenosti, boju proti eroziji, zmanjšanju pogostosti in obsega požarov ter preprečevanju opustelosti območja. Skupna kmetijska politika mora zagotoviti ohranitev kmetijske proizvodnje na občutljivih območjih. |
| --- | --- |

3.18

| 3.19 | Na gorskih območjih ekstenzivna živinoreja omogoča izrabo obrobnih zemljišč, ki nimajo kmetijske vrednosti. Dobro upravljanje pašne dejavnosti ima številne koristi: okoljske (povečanje biotske raznovrstnosti), kulturne (ohranjanje materialne in nematerialne dediščine) in krajinske (odpiranje prostora za turizem). Preprečuje tudi naravne nesreče, kot so gozdni požari, zemeljski plazovi in poplave. Kljub temu je živinoreja na gorskih območjih vse bolj ogrožena zaradi izjemno nizke donosnosti mlečnih in mesnih proizvodov, zato so absolutno nujni posebni podporni ukrepi. Ponovna naselitev velikih zveri (volkov in medvedov) še dodatno povečuje proizvodne stroške. Soobstoj je mogoč le na nekaterih območjih, če je zelo dobro premišljen in če so zagotovljena zadostna in takojšnja nadomestila. |
| --- | --- |

3.19

4.   Spremljanje in vrednotenje

| 4.1 | Pripraviti je treba podrobna navodila za ukrepe, ki jih je treba izvesti. V teritorialnih pogodbah morajo biti določeni konkretni, oprijemljivi in preverljivi cilji ter predviden časovni načrt za njihovo uresničitev. Natančno je treba spremljati, ali se pozitivno razvijajo nekateri ključni kazalniki, med drugim naslednji: |
| --- | --- |

4.1

| 4.1.1 | Kazalniki v zvezi z demografsko dinamiko:






  — | kvalitativno in kvantitativno izseljevanje in priseljevanje, |
| --- | --- | --- |

4.1.1

—

kvalitativno in kvantitativno izseljevanje in priseljevanje,

| — | značilnosti strukture prebivalstva na različnih teritorialnih lestvicah. |
| --- | --- |

—

značilnosti strukture prebivalstva na različnih teritorialnih lestvicah.

| 4.1.2 | Kazalniki v zvezi s kakovostjo življenja:






  — | dostop do hrane: ohranjanje in razvoj lokalnih trgovin in učinkovitih kanalov distribucije, da se vsem državljanom zagotovi stalen dostop do visokokakovostne hrane in prepreči nastanek t. i. „prehranskih puščav“, |
| --- | --- | --- |

4.1.2

—

dostop do hrane: ohranjanje in razvoj lokalnih trgovin in učinkovitih kanalov distribucije, da se vsem državljanom zagotovi stalen dostop do visokokakovostne hrane in prepreči nastanek t. i. „prehranskih puščav“,

| — | dostop do financiranja: podaljšanje uradnih ur bank in povečanje razpoložljivosti bankomatov, |
| --- | --- |

—

dostop do financiranja: podaljšanje uradnih ur bank in povečanje razpoložljivosti bankomatov,

| — | dostop do izobraževanja: skrajšanje časa potovanja do najbližje osnovne in srednje šole, |
| --- | --- |

—

dostop do izobraževanja: skrajšanje časa potovanja do najbližje osnovne in srednje šole,

| — | dostop do zdravstvene oskrbe: skrajšanje časa potovanja do najbližje urgence in bolnišnice, |
| --- | --- |

—

dostop do zdravstvene oskrbe: skrajšanje časa potovanja do najbližje urgence in bolnišnice,

| — | uporaba telekomunikacijskih sredstev za oskrbo na domu in zdravstveno oskrbo, |
| --- | --- |

—

uporaba telekomunikacijskih sredstev za oskrbo na domu in zdravstveno oskrbo,

| — | boljši dostop do komunikacij: telefonija, širokopasovne povezave, |
| --- | --- |

—

boljši dostop do komunikacij: telefonija, širokopasovne povezave,

| — | ohranjanje zgodovinske in naravne dediščine (zaščitena območja) ter boljši dostop do kulture. |
| --- | --- |

—

ohranjanje zgodovinske in naravne dediščine (zaščitena območja) ter boljši dostop do kulture.

| 4.1.3 | Kazalniki v zvezi z razpoložljivostjo proračunskih sredstev:






  — | več proračunskih sredstev za lokalne subjekte: v eurih na prebivalca in eurih na kvadratni kilometer, |
| --- | --- | --- |

4.1.3

—

več proračunskih sredstev za lokalne subjekte: v eurih na prebivalca in eurih na kvadratni kilometer,

| — | več proračunskih sredstev za javna in zasebna partnerstva ter po potrebi za uprave na podregionalni ravni, |
| --- | --- |

—

več proračunskih sredstev za javna in zasebna partnerstva ter po potrebi za uprave na podregionalni ravni,

| — | preverjena korist za skupnost kot pogoj za dodelitev nepovratnih sredstev. |
| --- | --- |

—

preverjena korist za skupnost kot pogoj za dodelitev nepovratnih sredstev.

| 4.1.4 | Kazalniki v zvezi z dohodki:






  — | postopno zmanjšanje razlik med podeželjem in mestom, ne le glede skupnih dohodkov, temveč tudi po zaslužku na uro opravljenega dela, |
| --- | --- | --- |

4.1.4

—

postopno zmanjšanje razlik med podeželjem in mestom, ne le glede skupnih dohodkov, temveč tudi po zaslužku na uro opravljenega dela,

| — | vključevanje vidika spola in starosti. |
| --- | --- |

—

vključevanje vidika spola in starosti.

| 4.1.5 | Kazalniki v zvezi z zaposlovanjem:






  — | znižanje stopnje brezposelnosti, zlasti med mladimi, |
| --- | --- | --- |

4.1.5

—

znižanje stopnje brezposelnosti, zlasti med mladimi,

| — | povečanje stopnje zaposlenosti, zlasti žensk, |
| --- | --- |

—

povečanje stopnje zaposlenosti, zlasti žensk,

| — | zagotavljanje spodbud za ustvarjanje delovnih mest v občinah z nizko gostoto prebivalstva, |
| --- | --- |

—

zagotavljanje spodbud za ustvarjanje delovnih mest v občinah z nizko gostoto prebivalstva,

| — | ustvarjanje delovnih mest s prilagodljivimi in alternativnimi urniki, |
| --- | --- |

—

ustvarjanje delovnih mest s prilagodljivimi in alternativnimi urniki,

| — | ustvarjanje delovnih mest, ki lajšajo vključevanje v družbo. |
| --- | --- |

—

ustvarjanje delovnih mest, ki lajšajo vključevanje v družbo.

| 4.1.6 | Kazalniki v zvezi z zaposlovanjem v javnem sektorju:






  — | ohranjanje prisotnosti zdravstvenih, izobraževalnih storitev in storitev javnega reda, dostopa do sodstva ipd. na celotnem območju ter njihova razširitev s pomočjo mobilnih storitev, |
| --- | --- | --- |

4.1.6

—

ohranjanje prisotnosti zdravstvenih, izobraževalnih storitev in storitev javnega reda, dostopa do sodstva ipd. na celotnem območju ter njihova razširitev s pomočjo mobilnih storitev,

| — | teritorialna decentralizacija javnih organov, subjektov in delovnih mest v javnem sektorju, |
| --- | --- |

—

teritorialna decentralizacija javnih organov, subjektov in delovnih mest v javnem sektorju,

| — | spodbude javnim uslužbencem za naselitev z družino v kraju, v katerem delajo, in zmanjšanje dnevnih migracij. |
| --- | --- |

—

spodbude javnim uslužbencem za naselitev z družino v kraju, v katerem delajo, in zmanjšanje dnevnih migracij.

| 4.1.7 | Kazalniki v zvezi z javnimi naložbami:






  — | povečanje skupnih javnih naložb na prebivalca in na kvadratni kilometer, |
| --- | --- | --- |

4.1.7

—

povečanje skupnih javnih naložb na prebivalca in na kvadratni kilometer,

| — | večja razpoložljivost učinkovito dostopne prometne infrastrukture: povprečna oddaljenost naselij od uvozov na avtocesto in izvozov z nje ter od železniških postaj, |
| --- | --- |

—

večja razpoložljivost učinkovito dostopne prometne infrastrukture: povprečna oddaljenost naselij od uvozov na avtocesto in izvozov z nje ter od železniških postaj,

| — | večja uporaba železnice in intermodalnih strategij. |
| --- | --- |

—

večja uporaba železnice in intermodalnih strategij.

| 4.1.8 | Kazalniki v zvezi z zasebnimi naložbami:






  — | povečanje skupnih zasebnih naložb na prebivalca in na kvadratni kilometer, |
| --- | --- | --- |

4.1.8

—

povečanje skupnih zasebnih naložb na prebivalca in na kvadratni kilometer,

| — | davčne in druge spodbude za naložbe v občine z nizko gostoto prebivalstva, |
| --- | --- |

—

davčne in druge spodbude za naložbe v občine z nizko gostoto prebivalstva,

| — | davčne ugodnosti za opravljanje storitev prevoza potnikov na podeželju. |
| --- | --- |

—

davčne ugodnosti za opravljanje storitev prevoza potnikov na podeželju.

V Bruslju, 17. septembra 2020

Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Luca JAHIER

---

(1)  COM(2010) 2020.

1

(2)  Skupna klasifikacija statističnih teritorialnih enot (iz francoskega izraza nomenclature des unités territoriales statistiques).

2

nomenclature des unités territoriales statistiques

(3)  „EESO meni, da je agroekologija smer, ki jo mora ubrati celotno evropsko kmetijstvo, katerega razvoj je neločljivo povezan z ohranjanjem naravnih virov“ (UL C 353, 18.10.2019, str. 65).

3

(4)  Evropski strukturni in investicijski skladi.

4

---

| 11.12.2020 | SL | Uradni list Evropske unije | C 429/66 |
| --- | --- | --- | --- |

11.12.2020

SL

Uradni list Evropske unije

C 429/66

---

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Skladnost trgovinske politike EU z evropskim zelenim dogovorom

(mnenje na lastno pobudo)

(2020/C 429/10)

| Poročevalec: | John BRYAN |
| --- | --- |

Poročevalec:

John BRYAN

| Sklep plenarne skupščine | 20. 2. 2020 |
| --- | --- |
| Pravna podlaga | člen 32(2) poslovnika |
| | mnenje na lastno pobudo |
| Pristojnost | strokovna skupina za kmetijstvo, razvoj podeželja in okolje |
| Datum sprejetja mnenja strokovne skupine | 8. 7. 2020 |
| Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju | 18. 9. 2020 |
| Plenarno zasedanje št. | 554 |
| Rezultat glasovanja
  (za/proti/vzdržani) | 216/1/3 |

Sklep plenarne skupščine

20. 2. 2020

Pravna podlaga

člen 32(2) poslovnika

mnenje na lastno pobudo

Pristojnost

strokovna skupina za kmetijstvo, razvoj podeželja in okolje

Datum sprejetja mnenja strokovne skupine

8. 7. 2020

Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju

18. 9. 2020

Plenarno zasedanje št.

554

Rezultat glasovanja

(za/proti/vzdržani)

216/1/3

1.   Sklepi in priporočila

| 1.1 | EESO pozdravlja evropski zeleni dogovor, zlasti strategijo „od vil do vilic“ in strategijo za biotsko raznovrstnost, ki sta ambiciozni in bosta pomembno vplivali na kmetijski in agroživilski sektor EU ter imeli osrednjo vlogo v prihodnjih trgovinskih sporazumih. |
| --- | --- |

1.1

| 1.2 | EESO meni, da se mora EU odzvati na krizo zaradi COVID-19 z nujnim izvajanjem evropskega načrta za okrevanje, s katerim bi se gospodarstvo EU čim prej oživilo in znova delovalo v polnem obsegu ob upoštevanju tveganj za zdravje in okolje. Zeleni dogovor bi moral biti sestavni del okrevanja. |
| --- | --- |

1.2

| 1.3 | Ker se svetovno gospodarstvo zavoljo krize zaradi COVID-19 sooča z največjo recesijo doslej, pravična in na pravilih temelječa trgovina z enakimi konkurenčnimi pogoji kot gonilo gospodarskega okrevanja še nikoli ni bila tako pomembna. Ključna sta dobro delujoča odprt enotni trg EU in mednarodna trgovina. Po mnenju EESO EU ne sme dopustiti, da bi njena trgovinska politika postala defenzivna. |
| --- | --- |

1.3

| 1.4 | Med spoznanji iz krize zaradi COVID-19, ki si jih mora EU zapomniti, so:






  1) | kritična pomembnost koncepta „eno zdravje“, prehranske varnosti in prehranske suverenosti za Evropo; |
| --- | --- | --- |

1.4

1)

kritična pomembnost koncepta „eno zdravje“, prehranske varnosti in prehranske suverenosti za Evropo;

| 2) | potreba po močni SKP ter trajnostni in odporni dobavni verigi živil in osnovnih zdravstvenih proizvodov; |
| --- | --- |

2)

potreba po močni SKP ter trajnostni in odporni dobavni verigi živil in osnovnih zdravstvenih proizvodov;

| 3) | potreba po močnem in ustrezno financiranem proračunu lastnih sredstev EU za obravnavanje kriz; |
| --- | --- |

3)

potreba po močnem in ustrezno financiranem proračunu lastnih sredstev EU za obravnavanje kriz;

| 4) | pomembnost trgovine in zaščite enotnega trga EU, da se preprečita ponovna nacionalizacija in ponovitev dogodkov, kot je brexit. |
| --- | --- |

4)

pomembnost trgovine in zaščite enotnega trga EU, da se preprečita ponovna nacionalizacija in ponovitev dogodkov, kot je brexit.

| 1.5 | EESO meni, da je treba vpliv strategije „od vil do vilic“ in strategije za biotsko raznovrstnost v okviru zelenega dogovora na trgovinske sporazume ter kmetijski in agroživilski sektor EU celovito presoditi s podrobno oceno učinka. |
| --- | --- |

1.5

| 1.6 | Splošno priznano je, da trgovina s kmetijskimi proizvodi ključno prispeva k uresničitvi večine, če ne vseh ciljev trajnostnega razvoja, da ima STO pri tem pomembno vlogo in da bi bilo te cilje veliko težje doseči brez učinkovitega mnogostranskega tržnega mehanizma. |
| --- | --- |

1.6

| 1.7 | EESO predlaga, da se strategija „od vil do vilic“ in strategija za biotsko raznovrstnost v okviru zelenega dogovora kot svetovna standarda trajnosti vključita v vse prihodnje trgovinske sporazume EU, pri čemer priznava, da sta vključevanje ciljev trajnostnega razvoja in višjih standardov v mnogostranske trgovinske sporazume ter njihovo izvajanje v okviru teh sporazumov izjemno zahtevna. Zdi se, da je večji napredek v zvezi s cilji trajnostnega razvoja ter bistvenimi okoljskimi in socialnimi standardi kratkoročno mogoče doseči pri dvostranskih trgovinskih sporazumih. |
| --- | --- |

1.7

| 1.8 | EU mora zagotoviti, da se zaradi trgovinskih sporazumov težava ne bo razširila na druge države in da se v njih ne bo povečalo krčenje gozdov. |
| --- | --- |

1.8

| 1.9 | Odboru se zdi bistveno zagotoviti, da rentabilnosti in konkurenčnosti kmetijskega in agroživilskega sektorja EU ne bodo spodkopali višji stroški in standardi, uvedeni s strategijo „od vil do vilic“ in strategijo za biotsko raznovrstnost v okviru zelenega dogovora, ki jih konkurenti ne bodo pripravljeni sprejeti in izvajati. |
| --- | --- |

1.9

| 1.10 | EESO meni, da je treba bistveno okrepiti skladnost in usklajevanje med politikami EU, kot so strategija „od vil do vilic“ in strategija za biotsko raznovrstnost v okviru zelenega dogovora, SKP, trgovinska politika in socialna politika, ter širše. |
| --- | --- |

1.10

| 1.11 | Kmetijstvo ima v skladu z evropskim modelom družinske kmetije pomembno vlogo pri izvajanju strategije „od vil do vilic“ in strategije za biotsko raznovrstnost v okviru zelenega dogovora in zagotoviti je treba ustrezen proračun SKP, ki bo kril stroške dodatnih zahtev za kmete. |
| --- | --- |

1.11

| 1.12 | Kar zadeva prehod na ekološko kmetovanje, je treba oceniti učinek posledičnega zmanjšanja proizvodnje. Okrepiti je treba raziskave za boljšo opredelitev, kaj je ekološko kmetovanje, in oceno dejanskega končnega prispevka ekološkega kmetovanja k svetovni trajnosti, vključno z biotsko raznovrstnostjo. |
| --- | --- |

1.12

| 1.13 | Vsi trgovinski sporazumi EU morajo biti v skladu z določbami EU na področju sanitarnih in fitosanitarnih ukrepov ter v skladu s previdnostnim načelom. |
| --- | --- |

1.13

2.   Ozadje

Evropski zeleni dogovor

| 2.1 | Evropski zeleni dogovor (1) je ambiciozno sporočilo in zaveza spoprijemanju s podnebnimi in okoljskimi izzivi. |
| --- | --- |

2.1

| 2.2 | Zeleni dogovor je nova strategija za rast, katere cilj je preoblikovati EU v pravično in uspešno družbo s sodobnim, z viri gospodarnim in konkurenčnim gospodarstvom, ki bo do leta 2050 prenehalo ustvarjati neto emisije toplogrednih plinov in v katerem bo gospodarska rast ločena od rabe virov. |
| --- | --- |

2.2

| 2.3 | Cilj zelenega dogovora je tudi zavarovati, ohraniti in obogatiti naravni kapital EU ter zaščititi zdravje in blaginjo državljanov pred tveganji in vplivi iz okolja. Ta prehod mora biti pravičen in vključujoč. Na prvo mesto mora postaviti ljudi in posebno pozornost namenjati regijam, gospodarskim panogam in delavcem. |
| --- | --- |

2.3

| 2.4 | Evropska komisija je navedla, da je zeleni dogovor sestavni del njene strategije o trgovinski politiki za izvajanje Agende 2030 in ciljev trajnostnega razvoja (2) Združenih narodov. |
| --- | --- |

2.4

| 2.5 | Glavni cilji evropskega zelenega dogovora so ponazorjeni v spodnjem okviru (3): |
| --- | --- |

2.5

Image 1

Strategija „od vil do vilic“ in strategija za biotsko raznovrstnost

| 2.6 | Cilj strategije „od vil do vilic“ (4) v okviru zelenega dogovora je, da prehranski sistem EU postane svetovni standard za trajnost. |
| --- | --- |

2.6

| 2.7 | Cilj strategije EU za biotsko raznovrstnost (5) je zaustaviti izgubo biotske raznovrstnosti in obnoviti naravo. |
| --- | --- |

2.7

| 2.8 | Med ključnimi cilji strategije „od vil do vilic“ in strategije za biotsko raznovrstnost so:






  — | zmanjšanje uporabe kemičnih pesticidov za 50 % do leta 2030, |
| --- | --- | --- |

2.8

—

zmanjšanje uporabe kemičnih pesticidov za 50 % do leta 2030,

| — | zmanjšanje izgube hranil za 50 % in uporabe gnojil za 20 % do leta 2030, |
| --- | --- |

—

zmanjšanje izgube hranil za 50 % in uporabe gnojil za 20 % do leta 2030,

| — | zmanjšanje prodaje antimikrobikov za rejne živali za 50 % do leta 2030, |
| --- | --- |

—

zmanjšanje prodaje antimikrobikov za rejne živali za 50 % do leta 2030,

| — | pregled in izboljšanje zakonodaje o dobrobiti živali na podlagi znanstvenih dokazov, |
| --- | --- |

—

pregled in izboljšanje zakonodaje o dobrobiti živali na podlagi znanstvenih dokazov,

| — | povečanje obsega ekološkega kmetovanja na 25 % kmetijskih zemljišč v EU do leta 2030, |
| --- | --- |

—

povečanje obsega ekološkega kmetovanja na 25 % kmetijskih zemljišč v EU do leta 2030,

| — | pojasnitev pravil konkurence za kolektivne pobude, da se okrepi položaj kmetov v dobavni verigi, |
| --- | --- |

—

pojasnitev pravil konkurence za kolektivne pobude, da se okrepi položaj kmetov v dobavni verigi,

| — | razvoj zelenega modela nagrajevanja kmetov za sekvestracijo ogljika v okviru SKP ali na trgu, |
| --- | --- |

—

razvoj zelenega modela nagrajevanja kmetov za sekvestracijo ogljika v okviru SKP ali na trgu,

| — | posaditev 3 milijard dreves do leta 2030, |
| --- | --- |

—

posaditev 3 milijard dreves do leta 2030,

| — | zaustavitev zmanjševanja števila opraševalcev, |
| --- | --- |

—

zaustavitev zmanjševanja števila opraševalcev,

| — | obnovitev 25 000 km rek v EU v stanje nereguliranih rek, |
| --- | --- |

—

obnovitev 25 000 km rek v EU v stanje nereguliranih rek,

| — | zavarovanje 30 % kopnega in morja v EU, |
| --- | --- |

—

zavarovanje 30 % kopnega in morja v EU,

| — | spodbujanje trajnostne porabe hrane in cenovno dostopne zdrave hrane za vse. |
| --- | --- |

—

spodbujanje trajnostne porabe hrane in cenovno dostopne zdrave hrane za vse.

| 2.9 | Na kratko, cilj strategij je zagotoviti cenovno dostopno in trajnostno hrano za Evropejce, se boriti proti podnebnim spremembam, varovati okolje in ohranjati biotsko raznovrstnost. |
| --- | --- |

2.9

| 2.10 | EESO pozdravlja strategijo „od vil do vilic“ in strategijo za biotsko raznovrstnost v okviru zelenega dogovora ter v njiju določene cilje (6). |
| --- | --- |

2.10

Trgovinska politika EU

| 2.11 | Predsednica Komisije je decembra 2019 v poslanici komisarju za trgovino Philu Hoganu zapisala, da so v trgovinski politiki EU najpomembnejši enaki konkurenčni pogoji za vse in postavitev Evrope v središče na pravilih temelječega mnogostranskega sistema (7). Predsednica je navedla, da bo komisar za trgovino zagotovil izpolnjevanje ciljev trajnostnega razvoja, saj bo treba v vsak nov trgovinski sporazum vključiti poglavje o trajnostnem razvoju. |
| --- | --- |

2.11

| 2.12 | EU navaja, da bo podprla svetovni prehod na trajnostne agroživilske sisteme v skladu s cilji strategije „od vil do vilic“ in cilji trajnostnega razvoja. Z zunanjimi politikami, vključno s trgovinsko politiko, si bo v okviru dvostranskih, regionalnih in mnogostranskih forumov prizadevala za sklenitev zelenih zavezništev za trajnostne prehranske sisteme z vsemi partnerji. Zagotovila bo popolno izvajanje in izvrševanje določb o trgovini in trajnostnem razvoju v vseh trgovinskih sporazumih, vključno prek glavnega uradnika EU za trgovinsko skladnost. |
| --- | --- |

2.12

3.   Ključna področja razprave

Pomen in vrednost trgovine

| 3.1 | EU je največje gospodarstvo na svetu, saj ima 450 milijonov potrošnikov, BDP na prebivalca pa znaša 25 000 EUR (8). Je največji trgovinski blok na svetu, pa tudi največja trgovinska partnerica več kot 80 držav. |
| --- | --- |

3.1

| 3.2 | Trgovina in naložbe so za EU temeljnega pomena. V sporočilu Trgovina za vse je Komisija poudarila, da je od izvoza iz EU odvisnih več kot 36 milijonov delovnih mest, tj. vsako sedmo, pričakuje pa se tudi, da bo 90 % svetovne gospodarske rasti v naslednjih 15 letih ustvarjenih zunaj Evrope. |
| --- | --- |

3.2

| 3.3 | Notranja in zunanja trgovina na enotnem trgu EU in trgovina na svetovnem trgu, ki poteka v skladu s politiko proste, pravične in na pravilih temelječe trgovine, je bistvenega pomena za EU in njenih 450 milijonov državljanov (9). Trgovina z blagom med EU in tujino je leta 2018 znašala 3 936 milijard EUR. |
| --- | --- |

3.3

| 3.4 | Statistični podatki o agroživilski trgovini EU (10) kažejo, da je bilo leto 2019 rekordno. Vrednost izvoza agroživilskih proizvodov je bila 151,2 milijarde EUR, uvoz pa je znašal 119,3 milijarde EUR, tako da je bila skupna letna vrednost trgovine 270,5 milijarde EUR. Trgovinski presežek se je v primerjavi z letom 2018 povečal za 10,9 milijarde EUR in je znašal 31,9 milijarde EUR, kar je največ doslej. Živilskopredelovalna industrija ima na področju trgovine in uvoza ključno vlogo. |
| --- | --- |

3.4

| 3.5 | EESO je že poudaril pomen trgovine s kmetijskimi proizvodi za razvoj kmetijstva in kmetijskega gospodarstva v EU z vidika svetovne prehranske varnosti (11). |
| --- | --- |

3.5

| 3.6 | EESO je sprejel mnenje o vlogi kmetijstva v večstranskih, dvostranskih in regionalnih trgovinskih pogajanjih po ministrskem srečanju STO v Nairobiju (12). V njem je navedel, da je STO še vedno pomemben in učinkovit forum za trgovinska pogajanja, zlasti na področju kmetijstva. |
| --- | --- |

3.6

| 3.7 | Neuspeh STO, da bi dosegel napredek pri mnogostranski trgovini, in kriza mehanizma za reševanje sporov sta resni grožnji za multilateralizem in na pravilih temelječo trgovino. |
| --- | --- |

3.7

| 3.8 | Vseeno se zaradi tega ne bi smela zmanjšati vloga pravilno delujočega STO v okviru svetovne trgovine in pomen na pravilih temelječega mnogostranskega sistema, ki ga spodbuja EU. |
| --- | --- |

3.8

| 3.9 | EESO je v mnenju Reforma STO zaradi prilagoditve razvoju svetovne trgovine navedel, da je treba čim prej izvesti nujne reforme, zlasti za zagotovitev delovanja Pritožbenega organa v okviru Organa za reševanje sporov, hkrati pa bi se morale članice STO zavezati bolj ambicioznim in sistemskim spremembam. Predlogi, ki jih je podprl EESO, v glavnem zajemajo tri področja: standarde dela in dostojno delo, cilje glede podnebnih sprememb ter doseganje ciljev trajnostnega razvoja OZN za leto 2030 (13). |
| --- | --- |

3.9

| 3.10 | Po mnenju EESO EU ne sme dopustiti, da bi njena trgovinska politika postala defenzivna. V okviru krize zaradi COVID-19 in prizadevanj za gospodarsko okrevanje po vsej EU in svetu sta pomen in vrednost trgovine bistvena kot še nikoli. |
| --- | --- |

3.10

| 3.11 | EESO meni, da mora EU sprejeti ambiciozen pristop k omogočanju in spodbujanju gospodarskega okrevanja, in sicer z zelenim dogovorom in evropskim načrtom za okrevanje. |
| --- | --- |

3.11

| 3.12 | Zeleni dogovor mora uspešno uravnovesiti ohranjanje močne trgovine ter zaščito delovnih mest in okolja, obenem pa ohraniti konkurenčnost EU. Podobno zaradi strategije ne sme nastati konkurenčna prednost za blago, uvoženo iz tretjih držav na trg EU, kar velja tudi za ekološke proizvode iz tretjih držav, uvožene v EU, ki morajo biti pridelani v skladu s pravili, ki veljajo za proizvajalce v EU (14). Uvesti bi bilo treba sistem EU za certificiranje sledljivosti in ekološke kakovosti ter ločeni oznaki v berljivi velikosti za proizvode, pridelane v EU („ekološki proizvodi iz EU“), in proizvode, pridelane drugod po svetu („ekološki proizvodi iz držav zunaj EU“). Potreben bi bil tudi neodvisen in dinamičen akreditacijski sistem na ravni EU, ki ga zdaj izvaja en sam nacionalni akreditacijski organ, ki deluje pod nadzorom javnega organa. Zagotavljal bi posebno obravnavo zadev v zvezi z akreditacijo izvajalcev nadzora in preprečevanjem ekoloških goljufij pri poslovanju in delovanju v sektorju ekološke pridelave. |
| --- | --- |

3.12

| 3.13 | Učinkovito in pravilno delovanje enotnega trga EU je bistvenega pomena. EESO je trdno prepričan, da ne sme priti do ponovne nacionalizacije trgov EU. |
| --- | --- |

3.13

| 3.14 | EESO priznava pomen in vrednost na pravilih temelječe trgovine, ki deluje v enakih konkurenčnih pogojih, ter velik prispevek h gospodarskemu okrevanju po pandemiji COVID-19, ki ga bo zagotovila. |
| --- | --- |

3.14

Trgovina in trajnostni razvoj

| 3.15 | Trajnostni razvoj pomeni izpolnjevanje sedanjih potreb ob zagotavljanju, da bodo svoje potrebe lahko izpolnjevale tudi prihodnje generacije. Združeni narodi so v Agendi 2030 določili 17 ključnih ciljev trajnostnega razvoja in 169 podciljev. |
| --- | --- |

3.15

| 3.16 | Strategija „od vil do vilic“ in strategija za biotsko raznovrstnost močno presegata cilje trajnostnega razvoja in določata povsem nov nabor meril, katerega namen je vzpostaviti nov svetovni standard trajnosti. |
| --- | --- |

3.16

| 3.17 | V skladu s pravom EU morajo trajnostni razvoj spodbujati vse ustrezne politike EU, vključno s trgovinsko politiko in politiko varstva konkurence. Pri trgovinski politiki si EU prizadeva zagotoviti, da gospodarski razvoj spremljajo socialna pravičnost, spoštovanje človekovih pravic, visoki delovni standardi in visoki okoljski standardi ter skladnost z določbami na področju sanitarnih in fitosanitarnih ukrepov ter previdnostnim načelom. |
| --- | --- |

3.17

| 3.18 | EESO je v zadnjih letih pripravil več mnenj o različnih vidikih povezave med trgovino in trajnostnim razvojem, vključno z mnenjema o poglavjih o trgovini in trajnostnem razvoju v sporazumih EU o prosti trgovini (15) ter o osrednji vlogi trgovine in naložb pri uresničevanju in izvajanju ciljev trajnostnega razvoja (16). |
| --- | --- |

3.18

| 3.19 | V prvem mnenju je EESO pozval Komisijo, naj bo ambicioznejša pri krepitvi dejanske izvršljivosti zavez iz poglavij o trgovini in trajnostnem razvoju, in poudaril, da poglavja o trgovini in trajnostnem razvoju le ozko obravnavajo interese potrošnikov. Izpostavil je tudi vprašanje financiranja in virov pri delovanju notranjih svetovalnih skupin ter uporabo sankcij. |
| --- | --- |

3.19

| 3.20 | V drugem mnenju je EESO navedel, da bodo cilji trajnostnega razvoja skupaj s Pariškim sporazumom bistveno spremenili agendo svetovne trgovine, zlasti na področju trgovine z industrijskimi izdelki in kmetijskimi proizvodi. Vendar je opozoril, da cilji trajnostnega razvoja niso pravno zavezujoči in da ni mehanizma za reševanje sporov. Poudaril je vlogo odgovornega ravnanja podjetij pri uresničevanju ciljev trajnostnega razvoja in izpostavil, da bo ključen vpliv zasebnega sektorja. Poleg tega je pozval k celoviti oceni možnih učinkov izvajanja ciljev trajnostnega razvoja in Pariškega sporazuma na trgovinsko politiko in konkurenčnost EU, vključno s kmetijstvom. |
| --- | --- |

3.20

| 3.21 | Splošno priznano je, da trgovina s kmetijskimi proizvodi bistveno prispeva k uresničitvi večine, če ne vseh ciljev trajnostnega razvoja, da ima STO pri tem pomembno vlogo ter da bi bilo to veliko težje storiti brez učinkovitega mnogostranskega tržnega mehanizma (17). |
| --- | --- |

3.21

| 3.22 | V zvezi s strategijo „od vil do vilic“ in strategijo za biotsko raznovrstnost v okviru zelenega dogovora, trgovinsko politiko EU in trajnostnim razvojem se porajajo pomembna vprašanja, med drugim: kako verjetno je, da bo EU uspelo določiti in izvajati nov sklop višjih standardov, ki bodo presegali ravni ciljev trajnostnega razvoja? Ali lahko EU doseže, da njene trgovinske partnerice sprejmejo izvajanje poglavij o trgovini in trajnostnem razvoju? Ali lahko EU naredi korak naprej in z zelenim dogovorom doseže, da njene trgovinske partnerice ali vsaj države članice sprejmejo še višjo raven trajnostnega razvoja? Kako močno bo EU vztrajala pri ciljih trajnostnega razvoja in/ali strategiji „od vil do vilic“ in strategiji za biotsko raznovrstnost pri prihodnjih trgovinskih pogajanjih? Kakšni stroški bodo zaradi zelenega dogovora nastali evropskim kmetom in kmetijskemu sektorju? Kako bo zeleni dogovor vplival na trgovinsko konkurenčnost EU? |
| --- | --- |

3.22

| 3.23 | EESO meni, da bi morala EU izvajati zakonodajo, ki bi od podjetij v celotni dobavni verigi zahtevala primerno skrbnost ter bi bila namenjena opredelitvi, preprečevanju in zmanjševanju okoljskih in socialnih tveganj ter kršitev človekovih pravic. |
| --- | --- |

3.23

Izvrševanje

| 3.24 | EU se mora bolj osredotočiti na izvrševanje in izvajanje ciljev trajnostnega razvoja in standardov v sporazumih o prosti trgovini. Ustrezno in odločno spremljanje, izvajanje in izvrševanje vseh vidikov trgovinskih sporazumov, ki postajajo podrobnejši in bolj vključujoči, je zelo pomembno, zlasti ker zadevajo tudi gospodarsko neoprijemljiva področja trajnostnega razvoja, kot so okolje in podnebne spremembe. Za spremljanje ključnih vprašanj, kot je krčenje gozdov, bi bilo treba uporabljati najnovejše tehnologije, na primer tiste, ki so na voljo Skupnemu raziskovalnemu središču (JRC) (18). |
| --- | --- |

3.24

| 3.25 | Postopki za spremljanje in izvrševanje morajo biti jasni, hitri, učinkoviti in finančno pregledni, stroške pa je treba pravično razdeliti ob upoštevanju tega, kaj je cenovno dostopno malim kmetom. |
| --- | --- |

3.25

Promet in energija

| 3.26 | Zeleni dogovor bi moral veliko več pozornosti nameniti prometni in energetski politiki. Promet ustvari 24 % vseh emisij CO2 (do leta 2030 pa naj bi ta delež dosegel 40 % (19)). Zaradi širše uporabe energije bodo potrebni tudi poostren nadzor in večje spodbude za energijo iz obnovljivih virov. |
| --- | --- |

3.26

Strategija „od vil do vilic“ in strategija za biotsko raznovrstnost v okviru zelenega dogovora

| 3.27 | Strategija „od vil do vilic“ in strategija za biotsko raznovrstnost v okviru zelenega dogovora morata močno podpreti gospodarsko trajnost evropskih kmetov in kmetijskega sektorja ter izboljšati delovanje trgov, obenem pa prispevati k bolj gospodarsko, okoljsko in socialno trajnostnemu agroživilskemu sektorju. To je v skladu s stališčem EESO glede trajnostnega gospodarstva, kakršnega potrebujemo (20). |
| --- | --- |

3.27

| 3.28 | EESO se je v svojem mnenju o celostni prehranski politiki v EU (21) zavzel za bolj trajnostno prehransko politiko v EU, da bi zagotovili zdrave načine prehranjevanja iz trajnostnih prehranskih sistemov, povezali kmetijstvo s prehrano in ekosistemskimi storitvami ter vzpostavili dobavne verige, ki bodo varovale javno zdravje celotne evropske družbe. |
| --- | --- |

3.28

| 3.29 | Strategija „od vil do vilic“ odseva veliko zamisli iz teh mnenj, s katerimi je EESO prispeval k njenemu oblikovanju. |
| --- | --- |

3.29

| 3.30 | Kar zadeva konkretni predlog zmanjšanja uporabe pesticidov, morajo imeti kmetje možnost zamenjave teh sredstev z varnimi in trajnostnimi alternativami, ki bodo varovale pridelke in ščitile pred vsemi grožnjami prehranski varnosti. Raziskave in inovacije na zanesljivi znanstveni podlagi so ključne za uporabo alternativnih trajnostnih rešitev zatiranja škodljivcev. |
| --- | --- |

3.30

| 3.31 | Zmanjšanje uporabe gnojil mora temeljiti na trdnih znanstvenih dognanjih glede načrtov za upravljanje hranil, preizkušanje tal, izpolnjevanja potreb kmetijskih rastlin po hranilih, natančne aplikacije in ohranjanja bilance hranil v tleh. |
| --- | --- |

3.31

| 3.32 | Zmanjšanje uporabe antimikrobikov je izjemno pomembno za zdravje in varnost ljudi (pristop „eno zdravje“ (22)). |
| --- | --- |

3.32

| 3.33 | Izboljšanje zdravja in dobrobiti živali je pomemben in zaželen cilj, vendar žal ni vedno nagrajen na trgu, stroški, potrebni zanj, pa se pogosto ne povrnejo. SKP določa zelo stroge ukrepe, ki zagotavljajo, da so evropske živali rejene v skladu z najvišjimi standardi sledljivosti, zdravja in dobrobiti živali ter okoljskimi standardi na svetu. Kar zadeva mednarodno trgovino, bi morala biti vzajemnost standardov dobrobiti živali ena od ključnih zahtev za trgovinske sporazume s tretjimi državami. |
| --- | --- |

3.33

| 3.34 | V zvezi s cilji glede zmanjšanja uporabe antimikrobikov, pesticidov in gnojil, določenimi v strategiji „od vil do vilic“, je treba na podlagi referenčnih meril upoštevati napredek, ki so ga v zadnjih letih dosegle številne države članice. |
| --- | --- |

3.34

| 3.35 | Kar zadeva razširitev ekološkega kmetovanja na več zemljišč, je treba oceniti učinek posledičnega zmanjšanja proizvodnje. Okrepiti je treba raziskave za boljšo opredelitev, kaj je ekološko, in oceno dejanskega končnega prispevka ekološkega kmetovanja k svetovni trajnosti. Poleg tega so lahko stroški pri ekološkem kmetovanju višji, niso pa nujno višje tudi maloprodajne cene. Ekološko kmetovanje z višjimi stroški je zato lahko netrajnostno. EU mora tudi oceniti tržni učinek štirikratnega povečanja ekološke proizvodnje v smislu cenovne premije/rentabilnosti. |
| --- | --- |

3.35

SKP ter strategija „od vil do vilic“ in strategija za biotsko raznovrstnost v okviru zelenega dogovora

| 3.36 | Sedanji proces reforme SKP se je začel leta 2018, zakonodajni predlogi pa so bili predstavljeni junija 2018 (23). Nova SKP je bolj ambiciozna, zlasti kar zadeva okolje in podnebne spremembe. |
| --- | --- |

3.36

| 3.37 | V predlogih za novo SKP so določeni naslednji specifični cilji:






  — | podpora vzdržnim dohodkom in odpornosti kmetij po vsem ozemlju EU za povečanje prehranske varnosti, |
| --- | --- | --- |

3.37

—

podpora vzdržnim dohodkom in odpornosti kmetij po vsem ozemlju EU za povečanje prehranske varnosti,

| — | krepitev tržne usmerjenosti in povečanje konkurenčnosti, tudi z večjim poudarkom na raziskavah, tehnologiji in digitalizaciji, |
| --- | --- |

—

krepitev tržne usmerjenosti in povečanje konkurenčnosti, tudi z večjim poudarkom na raziskavah, tehnologiji in digitalizaciji,

| — | izboljšanje položaja kmetov v vrednostni verigi, |
| --- | --- |

—

izboljšanje položaja kmetov v vrednostni verigi,

| — | prispevanje k blažitvi podnebnih sprememb in prilagajanju nanje ter k trajnostni energiji, |
| --- | --- |

—

prispevanje k blažitvi podnebnih sprememb in prilagajanju nanje ter k trajnostni energiji,

| — | spodbujanje trajnostnega razvoja in učinkovitega upravljanja naravnih virov, kot so voda, tla in zrak, |
| --- | --- |

—

spodbujanje trajnostnega razvoja in učinkovitega upravljanja naravnih virov, kot so voda, tla in zrak,

| — | prispevanje k varstvu biotske raznovrstnosti, krepitev ekosistemskih storitev ter ohranjanje habitatov in krajine, |
| --- | --- |

—

prispevanje k varstvu biotske raznovrstnosti, krepitev ekosistemskih storitev ter ohranjanje habitatov in krajine,

| — | privabljanje mladih kmetov in spodbujanje razvoja podjetij na podeželju, |
| --- | --- |

—

privabljanje mladih kmetov in spodbujanje razvoja podjetij na podeželju,

| — | spodbujanje zaposlovanja, rasti, socialne vključenosti in lokalnega razvoja na podeželskih območjih, vključno z biogospodarstvom in trajnostnim gozdarstvom, |
| --- | --- |

—

spodbujanje zaposlovanja, rasti, socialne vključenosti in lokalnega razvoja na podeželskih območjih, vključno z biogospodarstvom in trajnostnim gozdarstvom,

| — | izboljšanje odziva kmetijstva EU na zahteve družbe glede hrane in zdravja, vključno z zdravo, hranljivo in trajnostno hrano, ter dobrobiti živali. |
| --- | --- |

—

izboljšanje odziva kmetijstva EU na zahteve družbe glede hrane in zdravja, vključno z zdravo, hranljivo in trajnostno hrano, ter dobrobiti živali.

| 3.38 | Nova SKP vključuje posebno zahtevo, da bodo plačila pogojena z okrepljenimi zahtevami v zvezi z okoljem in podnebnimi spremembami. Države članice bodo morale ponujati ekosheme za podporo kmetom, ki bodo presegali obvezne zahteve. |
| --- | --- |

3.38

| 3.39 | V predlogih za novo SKP je navedeno, da bo okoljskim in podnebnim ukrepom namenjenih vsaj 30 % nacionalnih sredstev, dodeljenih za razvoj podeželja. Predvidoma bo 40 % celotnega proračuna SKP prispevalo k podnebnim ukrepom (24). |
| --- | --- |

3.39

| 3.40 | V skladu s SKP morajo države članice pripraviti strateške načrte in v njih določiti, kako nameravajo izpolniti specifične cilje SKP. Države članice bodo določile ciljne vrednosti, ki jih želijo doseči v programskem obdobju, z uporabo splošno opredeljenih kazalnikov rezultatov. |
| --- | --- |

3.40

| 3.41 | V zadnjih dveh letih so institucije EU že dosegle znaten napredek v zvezi s predlogi za SKP in zelo pomembno je zagotoviti, da predlogi v okviru zelenega dogovora tega napredka ne bodo izničili. Uskladiti strateške načrte z zelenim dogovorom EU bo zahtevno, vendar bo to treba storiti. |
| --- | --- |

3.41

Usmerjanje trga EU in poštena cena

| 3.42 | V strategiji „od vil do vilic“ in strategiji za biotsko raznovrstnost v okviru zelenega dogovora je zelo jasno navedeno, da v EU povprečni kmet trenutno zasluži približno polovico, kolikor zasluži povprečni delavec v gospodarstvu. |
| --- | --- |

3.42

| 3.43 | Da bi bil prihodek evropskih kmetov stabilen, je pomembno, da na trgu dobijo pošteno ceno za živila, ki presega stroške njihove proizvodnje. Strategija „od vil do vilic“ mora trg usmerjati tako, da bodo visoki standardi proizvodnje živil, ki jih upoštevajo evropski kmetje, pomembni in tudi plačani. To je treba v okviru te strategije doseči s pobudami, namenjenimi prepovedi nepoštenih trgovinskih praks (25), preprečevanju prodaje z izgubo in zagotavljanju, da je tržna cena pravično razporejena po dobavni verigi. |
| --- | --- |

3.43

Proračun

| 3.44 | Predlogi za večletni finančni okvir, ki vključujejo realno zmanjšanje proračuna SKP za 9 %, niso združljivi z ambicijami strategije „od vil do vilic“ in strategije za biotsko raznovrstnost v okviru zelenega dogovora. |
| --- | --- |

3.44

| 3.45 | Če želimo izpolniti cilje strategij, se proračun SKP ne sme zmanjšati, temveč ga je treba povečati, da bo upošteval dodatne zahteve za kmete in inflacijo ter zaščitil osnovna plačila kmetom in sheme za kmetije v okviru programa za razvoj podeželja. |
| --- | --- |

3.45

| 3.46 | Kmetje morajo prejeti nadomestilo za vsako zmanjšanje proizvodnje in prihodka, ki je posledica izpolnjevanja te strategije. |
| --- | --- |

3.46

| 3.47 | EESO ponavlja podporo stališču, da bi bilo treba proračun EU povečati, s čimer bi se zagotovilo ustrezno financiranje za SKP ter nove cilje politike in opredeljene izzive (26). |
| --- | --- |

3.47

Znanstvena podlaga

| 3.48 | Podnebno ukrepanje mora temeljiti na natančnem merjenju dejavnosti na ravni kmetij. Merjenje metana še ne upošteva najnovejših znanstvenih dognanj (27), kmetom pa se ne pripisujejo zasluge za ogljik, sekvestriran v njihovih pašnikih in mejicah. Ta vprašanja je treba obravnavati v okviru strategije „od vil do vilic“ in strategije za biotsko raznovrstnost ter s tem zagotoviti, da bodo vse emisije, izpuščene in sekvestrirane v kmetijskem sektorju, pravično in natančno upoštevane. |
| --- | --- |

3.48

Pravični prehod

| 3.49 | V okviru nove zelene politike je bistveno zagotoviti prehod, ki bo pravičen za vse. Stroške izvajanja nove politike bi morali kriti vsi, od kmetov in predelovalcev do trgovcev na drobno in potrošnikov. Uveljaviti je treba načelo, da ne sme biti nihče zapostavljen (28), in zaščititi najranljivejše pred nenamernimi posledicami nove politike. |
| --- | --- |

3.49

Zagotavljanje enakovrednosti standardov

| 3.50 | Sporazum STO o uporabi sanitarnih in fitosanitarnih ukrepov iz leta 1995 zajema uporabo predpisov o varnosti hrane ter zdravju živali in rastlin. Člen 5(7) določa previdnostno načelo, ki je zdaj zapisano tudi v Lizbonski pogodbi. Vsak poskus, da se to spremeni na kakršni koli drugi ravni kot na mnogostranski, bo imel resne posledice za ureditev svetovne trgovine in verodostojnost samega sporazuma v prihodnje (29). |
| --- | --- |

3.50

| 3.51 | EU mora od tretjih držav, ki izvažajo v EU, zahtevati veliko strožje socialne, okoljske in fitosanitarne standarde ter standarde dobrobiti živali, podobne tistim, ki jih zahteva od evropskih kmetov. Podstandardni pridelki, uvoženi v EU, ne smejo izriniti visokokakovostnih evropskih pridelkov, pridelanih v skladu z višjimi standardi iz strategije „od vil do vilic“ in strategije za biotsko raznovrstnost. Podobno EU ne more svojih ambicij v zvezi z doseganjem ciljev glede podnebnih sprememb prenesti na tretje države s selitvijo virov CO2. |
| --- | --- |

3.51

| 3.52 | EU se mora tudi upreti skušnjavi večjega popuščanja na področju kmetijstva, s katerim bi ogrozila domačo proizvodnjo. Poleg tega mora odpraviti uporabo dvojnih standardov na področju kmetijstva v partnerskih državah, predvsem v povezavi s Sporazumom o uporabi sanitarnih in fitosanitarnih ukrepov ter Sporazumom o tehničnih ovirah v trgovini. |
| --- | --- |

3.52

Delovna sila

| 3.53 | Raziskave kažejo, da so sporazumi o prosti trgovini primeren instrument za izboljšanje delovnih razmer v partnerskih državah (30). MOD je leta 2016 v študiji o delovnopravnih določbah v 76 od več kot 260 sporazumov o prosti trgovini ugotovil, da je kombinacija tehničnega sodelovanja, mehanizmov preverjanja in sodelovanja civilne družbe prispevala k izboljšanju stanja na področju delavskih pravic v različnih sektorjih. |
| --- | --- |

3.53

Ocena učinka

| 3.54 | Zakonodaja je dobra, kadar je pred uvedbo ustrezno pregledana. Vsi ukrepi, predlagani kot del strategije „od vil do vilic“ in strategije za biotsko raznovrstnost v okviru zelenega dogovora, morajo vključevati podrobno oceno regulativnega učinka, vključno s primerjalno analizo, preden se sprejmejo politične ali regulativne odločitve. |
| --- | --- |

3.54

Gozdarstvo in krčenje gozdov

| 3.55 | Povečanje površine, namenjene gozdarstvu, v EU je pozitiven korak, ki bo zelo ugodno vplival na podnebne spremembe. Spremljati ga mora ustrezno financiranje, da kmetje ne bodo izgubili prihodkov, ob upoštevanju dolgega naložbenega obdobja. |
| --- | --- |

3.55

| 3.56 | Pri trgovinski politiki EU je treba v skladu s cilji zelenega dogovora in strategije „od vil do vilic“ učinkovito poskrbeti, da se zaradi uvoza v EU ne bo povečalo krčenje gozdov v tretjih državah, ki so trgovinske partnerice. Ta problem se lahko ponazori s primeri uvoza govedine in soje iz držav Mercosurja (Brazilije), govedine in ovčetine iz Avstralije ter palmovega olja iz Indonezije. |
| --- | --- |

3.56

| 3.57 | EESO poziva Komisijo, naj bolje obvešča in ozavešča evropske potrošnike o izzivih, povezanih s krčenjem gozdov, in sicer z izboljšanjem okoljskega označevanja proizvodov ter vzpostavitvijo evropskega observatorija za krčenje gozdov in mehanizma zgodnjega opozarjanja. |
| --- | --- |

3.57

| 3.58 | EESO poziva Komisijo, naj skupaj z lokalnim prebivalstvom podpre ponovno pogozdovanje območij izkrčenih gozdov in pogozdovanje novih območij, zlasti v Latinski Ameriki, podsaharski Afriki in državah v vzponu. Komisija mora tudi vzpostaviti finančno podporo in tehnično pomoč tretjim državam (vključno z državnimi in nedržavnimi akterji), zlasti za ohranjanje pragozdnih ekosistemov. |
| --- | --- |

3.58

| 3.59 | EESO poziva Komisijo, naj izboljša kakovost in verodostojnost oznak, ki potrjujejo, da zadevni uvoženi proizvodi niso povzročili krčenja gozdov, in sicer s spodbujanjem konvergence orodij in razširitvijo obstoječih certifikatov na podlagi kartiranja rabe zemljišč z daljinskim zaznavanjem, spodbujanjem proizvajalcev pri izvajanju in krepitvijo nadzora v dobavnih verigah. |
| --- | --- |

3.59

4.   Posledice COVID-19

| 4.1 | Kriza zaradi COVID-19 je razkrila našo odvisnost od globalnih proizvodnih verig in mednarodne trgovine, ki temelji na sprotni oskrbi, kar nam preprečuje, da bi v primeru kriznih razmer razpolagali z osnovnim blagom: maskami, osnovnimi zdravili itd. Do tovrstnih kriz bo prišlo tudi v prihodnje. Premestitev dejavnosti v industriji, kmetijstvu in storitvenem sektorju bi morala omogočiti večjo avtonomnost v odnosu do mednarodnih trgov, ponovno pridobitev nadzora nad načini proizvodnje ter uvedbo dejavnosti za ekološki in socialni prehod. |
| --- | --- |

4.1

| 4.2 | Pandemija nas je spomnila na to, da smo močno povezani z naravo ter da moramo zaščititi biotsko raznovrstnost in preprečiti krčenje gozdov. |
| --- | --- |

4.2

| 4.3 | Posledice sedanje krize zaradi COVID-19 za svetovno gospodarstvo so tako velike, da je Mednarodni denarni sklad (MDS) opozoril, da se svet sooča z najhujšo gospodarsko recesijo po veliki depresiji v 30. letih 20. stoletja. |
| --- | --- |

4.3

| 4.4 | MDS napoveduje, da se bo svetovni BDP leta 2020 skrčil za 3 %, drugi pa predvidevajo, da bo upočasnitev svetovnega gospodarstva znašala med 2,3 in 4,8 % ter povzročila škodo v višini od 2 do 4 bilijonov USD. MDS je napovedal, da se bo leta 2020 gospodarstvo v ZDA skrčilo za 5,9 %, v euroobmočju pa za 7,5 % (31). BDP EU se je v drugem četrtletju 2020 zmanjšal za 15 %, gospodarstvo EU pa naj bi se v letu 2020 skrčilo za 7 % (32). |
| --- | --- |

4.4

| 4.5 | Ena pomembnejših posledic velike depresije v 30. letih 20. stoletja je bilo pomanjkanje prehranske varnosti in suverenosti, zaradi katerega je v nekaterih evropskih državah in zveznih državah ZDA prišlo do pomanjkanja hrane in lakote, to pa je povzročilo državljanske nemire in vzpon skrajnih političnih skupin. |
| --- | --- |

4.5

| 4.6 | Eno od ključnih spoznanj iz izrednih razmer zaradi COVID-19 je pomembnost prehranske varnosti in prehranske suverenosti za EU, zato EESO še enkrat opozarja, kako zelo pomembna je ustrezno financirana SKP za EU. |
| --- | --- |

4.6

| 4.7 | Izredne razmere zaradi COVID-19 bi morale tako okrepiti pomen SKP za EU (33) in prvotne cilje SKP, določene v členu 39 PDEU:






  — | zagotoviti primerno življenjsko raven kmetijske skupnosti, zlasti s povečanjem individualnega zaslužka oseb, ki se ukvarjajo s kmetijstvom, |
| --- | --- | --- |

4.7

—

zagotoviti primerno življenjsko raven kmetijske skupnosti, zlasti s povečanjem individualnega zaslužka oseb, ki se ukvarjajo s kmetijstvom,

| — | zagotoviti, da je preskrba potrošnikom dostopna po primernih cenah. |
| --- | --- |

—

zagotoviti, da je preskrba potrošnikom dostopna po primernih cenah.

| 4.8 | Pomena odločnega gospodarskega odziva EU na izredne razmere zaradi COVID-19 ni mogoče dovolj poudariti. Odziv Komisije na področju kmetijstva je zaenkrat nezadovoljiv, saj je za izredne tržne ukrepe namenila financiranje v višini zgolj 78 milijonov EUR. |
| --- | --- |

4.8

| 4.9 | V zvezi z oživitvijo evropskega gospodarstva po krizi zaradi COVID-19 je EU pripravila načrt za okrevanje „Next Generation EU“, ki vključuje dodatnih 750 milijard EUR in katerega vrednost bo skupaj s proračunom EU za obdobje 2021–2027 znašala 1,85 bilijona EUR. |
| --- | --- |

4.9

| 4.10 | Pomena odločnega gospodarskega odziva EU na izredne razmere zaradi COVID-19 ni mogoče dovolj poudariti. Odziv Evropske komisije mora prispevati k obnovi in okrepitvi gospodarstva, prehranski varnosti, trajnostnim dobavnim verigam, zagotavljanju in razpoložljivosti medicinskih pripomočkov v skladu s pristopom „eno zdravje“, okrepitvi kmetijskega in agroživilskega sektorja ter varstvu okolja. |
| --- | --- |

4.10

V Bruslju, 18. septembra 2020

Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Luca JAHIER

---

(1)  COM(2019) 640 final.

1

(2)  Cilji trajnostnega razvoja.

2

(3)  COM(2019) 640 final – slika 1.

3

(4)  Strategija „od vil do vilic“.

4

(5)  Strategija EU za biotsko raznovrstnost.

5

(6)  Glej mnenji EESO Od vil do vilic: vzdržna prehranska strategija in Strategija za biotsko raznovrstnost do leta 2030 (glej str. 51 in 259 tega Uradnega lista).

6

Od vil do vilic: vzdržna prehranska strategija

Strategija za biotsko raznovrstnost do leta 2030

(7)  Glej poslanico.

7

(8)  https://ec.europa.eu/trade/policy/eu-position-in-world-trade/

8

(9)  Eurostat.

9

(10)  https://ec.europa.eu/info/news/2019-record-year-eu-agri-food-trade-2020-mar-27_en#moreinfo

10

(11)  Mnenje EESO o pomenu trgovine s kmetijskimi proizvodi za razvoj kmetijstva in kmetijskega gospodarstva v EU z vidika svetovne prehranske varnosti (UL C 13, 15.1.2016, str. 97).

11

pomenu trgovine s kmetijskimi proizvodi za razvoj kmetijstva in kmetijskega gospodarstva v EU z vidika svetovne prehranske varnosti

(12)  Mnenje EESO o vlogi kmetijstva v večstranskih, dvostranskih in regionalnih trgovinskih pogajanjih po ministrskem srečanju STO v Nairobiju (UL C 173, 31.5.2017, str. 20).

12

vlogi kmetijstva v večstranskih, dvostranskih in regionalnih trgovinskih pogajanjih po ministrskem srečanju STO v Nairobiju

(13)  https://www.eesc.europa.eu/sl/our-work/opinions-information-reports/opinions/reforming-wto-adapt-developments-world-trade-own-initiative-opinion

13

(14)  Glej zakonodajo EU za sektor ekološke pridelave: https://ec.europa.eu/info/food-farming-fisheries/farming/organic-farming/legislation_sl.

14

(15)  Mnenje EESO o poglavjih o trgovini in trajnostnem razvoju v sporazumih EU o prosti trgovini (UL C 227, 28.6.2018, str. 27).

15

poglavjih o trgovini in trajnostnem razvoju v sporazumih EU o prosti trgovini

(16)  Mnenje EESO o osrednji vlogi trgovine in naložb pri uresničevanju in izvajanju ciljev trajnostnega razvoja (UL C 129, 11.4.2018, str. 27).

16

osrednji vlogi trgovine in naložb pri uresničevanju in izvajanju ciljev trajnostnega razvoja

(17)  Glej opombo 12.

17

(18)  https://ec.europa.eu/info/departments/joint-research-centre_sl

18

(19)  Mnenje EESO o vlogi trgovinske in naložbene politike EU za izboljšanje gospodarske uspešnosti EU (UL C 47, 11.2.2020, str. 38) – zlasti poglavje 5 o trgovini in trajnostnem razvoju v zvezi s cilji trajnostnega razvoja in Pariškim sporazumom.

19

vlogi trgovinske in naložbene politike EU za izboljšanje gospodarske uspešnosti EU

(20)  Mnenje EESO o trajnostnem gospodarstvu, kakršnega potrebujemo (UL C 106, 31.3.2020, str. 1).

20

trajnostnem gospodarstvu, kakršnega potrebujemo

(21)  Mnenje EESO o prispevku civilne družbe k oblikovanju celostne prehranske politike v EU (UL C 129, 11.4.2018, str. 18).

21

prispevku civilne družbe k oblikovanju celostne prehranske politike v EU

(22)  https://onehealthejp.eu/about/

22

(23)  https://ec.europa.eu/commission/sites/beta-political/files/budget-may2018-modernising-cap_sl.pdf

23

(24)  https://ec.europa.eu/commission/presscorner/detail/sl/IP_18_3985

24

(25)  Mnenje EESO o izboljšanju verige preskrbe s hrano (UL C 440, 6.12.2018, str. 165).

25

izboljšanju verige preskrbe s hrano

(26)  https://www.eesc.europa.eu/sl/our-work/opinions-information-reports/opinions/cap-legislative-proposals

26

(27)  Allen, M. R., Shine, K. P., Fuglestvedt, J. S., Millar, R. J., Cain, M., Frame, D. J., in Macey, A. H., (2018): A solution to the misrepresentations of CO2-equivalent emissions of short-lived climate pollutants under ambitious mitigation (Rešitev za napačno upoštevanje emisij ekvivalenta CO2 pri kratkoživih podnebnih onesnaževalih v okviru ambicioznega blaženja), npj Climate and Atmospheric Science, 1(1), str. 16.

27

A solution to the misrepresentations of CO2

2

npj Climate and Atmospheric Science

(28)  Mnenje EESO Pri izvajanju agende za trajnostni razvoj do leta 2030 ne sme biti nihče zapostavljen (UL C 47, 11.2.2020, str. 30).

28

Pri izvajanju agende za trajnostni razvoj do leta 2030 ne sme biti nihče zapostavljen

(29)  Glej opombo 12.

29

(30)  Raziskava o inovacijah v socialnem stebru trajnostnega razvoja, ki jo je izvedla dr. Evita Schmieg (nemški inštitut za mednarodne in varnostne zadeve – SWP).

30

(31)  https://blogs.imf.org/2020/04/14/the-great-lockdown-worst-economic-downturn-since-the-great-depression/

31

(32)  https://eur-lex.europa.eu/legal-content/SL/TXT/?uri=CELEX%3A52020DC0456

32

(33)  Mnenje EESO o zakonodajnih predlogih o SKP (UL C 62, 15.2.2019, str. 214).

33

zakonodajnih predlogih o SKP

---

| 11.12.2020 | SL | Uradni list Evropske unije | C 429/77 |
| --- | --- | --- | --- |

11.12.2020

SL

Uradni list Evropske unije

C 429/77

---

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Energija: ženske kot enakopravni akterji v 21. stoletju

(mnenje na lastno pobudo)

(2020/C 429/11)

| Poročevalka: | Laure BATUT |
| --- | --- |
| Soporočevalka: | Evangelia KEKELEKI |

Poročevalka:

Laure BATUT

Soporočevalka:

Evangelia KEKELEKI

| Sklep plenarne skupščine | 20. 2. 2020 |
| --- | --- |
| Pravna podlaga | člen 32(2) poslovnika |
| | mnenje na lastno pobudo |
| Pristojnost | strokovna skupina za promet, energijo, infrastrukturo in informacijsko družbo |
| Datum sprejetja mnenja strokovne skupine | 23. 7. 2020 |
| Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju | 18. 9. 2020 |
| Plenarno zasedanje št. | 554 |
| Rezultat glasovanja
  (za/proti/vzdržani) | 208/4/2 |

Sklep plenarne skupščine

20. 2. 2020

Pravna podlaga

člen 32(2) poslovnika

mnenje na lastno pobudo

Pristojnost

strokovna skupina za promet, energijo, infrastrukturo in informacijsko družbo

Datum sprejetja mnenja strokovne skupine

23. 7. 2020

Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju

18. 9. 2020

Plenarno zasedanje št.

554

Rezultat glasovanja

(za/proti/vzdržani)

208/4/2

1.   Sklepi in priporočila

Evropski ekonomsko-socialni odbor (EESO) Komisiji priporoča, naj vse organe odločanja pozove, naj:

| 1.1 | ustvarijo pogoje, ki bodo vsem omogočali dostop do energije, zmanjšajo energijsko revščino in zbirajo kvalitativne podatke, razčlenjene po spolu in opremljene z ustreznimi kazalniki; |
| --- | --- |

1.1

ustvarijo pogoje, ki bodo vsem omogočali dostop do energije, zmanjšajo energijsko revščino in zbirajo kvalitativne podatke, razčlenjene po spolu in opremljene z ustreznimi kazalniki;

| 1.2 | okrepijo in izvajajo obstoječo evropsko in nacionalno zakonodajo o enakosti; |
| --- | --- |

1.2

okrepijo in izvajajo obstoječo evropsko in nacionalno zakonodajo o enakosti;

| 1.3 | oblikujejo politiko, ki bo usmerjena v zagotavljanje enakosti spolov v poklicih v energetiki, saj „ženski talenti štejejo“; |
| --- | --- |

1.3

oblikujejo politiko, ki bo usmerjena v zagotavljanje enakosti spolov v poklicih v energetiki, saj „ženski talenti štejejo“;

| 1.4 | zagotovijo enake pogoje za izobraževanje za poklice s področja energetike v državah članicah in na evropski ravni – z ustanovitvijo Evropske akademije za naravoslovje, tehnologijo, inženirstvo in matematiko; |
| --- | --- |

1.4

zagotovijo enake pogoje za izobraževanje za poklice s področja energetike v državah članicah in na evropski ravni – z ustanovitvijo Evropske akademije za naravoslovje, tehnologijo, inženirstvo in matematiko;

| 1.4.1 | pozivajo države članice k razvoju „malih politehničnih šol“ za osnovnošolske otroke, da se jim približajo teme s področja naravoslovja, tehnologije, inženirstva in matematike; |
| --- | --- |

1.4.1

pozivajo države članice k razvoju „malih politehničnih šol“ za osnovnošolske otroke, da se jim približajo teme s področja naravoslovja, tehnologije, inženirstva in matematike;

| 1.5 | zagotovijo pogoje za enake možnosti na trgu dela v energetskem sektorju: |
| --- | --- |

1.5

zagotovijo pogoje za enake možnosti na trgu dela v energetskem sektorju:

| 1.5.1 | predstavijo po spolu razčlenjene podatke za vse dele sektorja, tudi za energijo iz obnovljivih virov in energijsko revščino, ter razmislijo, kakšne priložnosti imajo na voljo ženske, pri čemer naj bodo pozorni, da z energetskim in digitalnim prehodom ženske ne bodo ujete v karierno in plačno past; |
| --- | --- |

1.5.1

predstavijo po spolu razčlenjene podatke za vse dele sektorja, tudi za energijo iz obnovljivih virov in energijsko revščino, ter razmislijo, kakšne priložnosti imajo na voljo ženske, pri čemer naj bodo pozorni, da z energetskim in digitalnim prehodom ženske ne bodo ujete v karierno in plačno past;

| 1.5.2 | uvedejo zavezujoče ukrepe o preglednosti višine plač in honorarjev, kar je osnovni pogoj za resnično plačno enakost na vseh ravneh; |
| --- | --- |

1.5.2

uvedejo zavezujoče ukrepe o preglednosti višine plač in honorarjev, kar je osnovni pogoj za resnično plačno enakost na vseh ravneh;

| 1.5.3 | zagotovijo enako zastopanost spolov v upravnih odborih družb; |
| --- | --- |

1.5.3

zagotovijo enako zastopanost spolov v upravnih odborih družb;

| 1.6 | povsod po Evropi razvijejo socialni dialog in uvedejo kolektivne pogodbe o enakopravnosti v podjetjih v energetskem sektorju; |
| --- | --- |

1.6

povsod po Evropi razvijejo socialni dialog in uvedejo kolektivne pogodbe o enakopravnosti v podjetjih v energetskem sektorju;

| 1.7 | spremenijo miselnost žensk z izpostavljanjem vzornic in ustvarijo evropsko mrežo ekip Energija-Evropa; |
| --- | --- |

1.7

spremenijo miselnost žensk z izpostavljanjem vzornic in ustvarijo evropsko mrežo ekip Energija-Evropa;

| 1.8 | spremenijo miselnost moških ter način izobraževanja o vodenju in upravljanju. |
| --- | --- |

1.8

spremenijo miselnost moških ter način izobraževanja o vodenju in upravljanju.

2.   Uvod: Ženske v energetskem sektorju

| 2.1 | Enakost je ena od temeljnih vrednot EU, temeljna pravica in načelo iz evropskega stebra socialnih pravic. Zajeta je tudi v cilje trajnostnega razvoja OZN. V skladu s členom 8 PDEU gre za horizontalno klavzulo, na podlagi katere je enakost vključena v vse politike. |
| --- | --- |

2.1

| 2.2 | V letu 2020, ob 25. obletnici sprejetja pekinške deklaracije (1), želi EU odpraviti neenakosti in z novo strategijo spodbuditi enakost spolov. V zadnjem času je bilo na to temo pripravljenih več dokumentov, ki jih EESO ne želi ponavljati ali parafrazirati, želi pa podpreti njihove sklepe. Podpira na primer sklepe študije o vlogi žensk v energetskem prehodu, ki je bila pripravljena za Evropski parlament na zaprosilo odbora za pravice žensk in enakost spolov (2), sklepe nedavnega sporočila Evropske komisije o strategiji za enakost spolov za obdobje 2020–2025 (3) (COM(2020) 152 final) in sklepe študij, ki jih je izvedel Evropski inštitut za enakost spolov (EIGE) (4). |
| --- | --- |

2.2

| 2.3 | Evropska komisija ocenjuje, da„[v] podjetništvu, politiki in družbi kot celoti lahko ves naš potencial uresničimo le, če bomo izkoristili vse naše talente in raznolikost. Enakost spolov prinaša nova delovna mesta in večjo produktivnost, to pa je potencial, ki ga v času, ko se soočamo s zelenim in digitalnim prehodom ter demografskimi izzivi, moramo izkoristiti“.
  V tem odstavku so zajeti vsi izzivi, s katerimi se srečuje energetski sektor: potencial in produktivnost, zaposljivost in z njo povezane kvalifikacije ter ravnovesje med zasebnim in poklicnim življenjem, enakost spolov, demografija ter pretresi ob zelenem in digitalnem prehodu. |
| --- | --- |

2.3

V tem odstavku so zajeti vsi izzivi, s katerimi se srečuje energetski sektor: potencial in produktivnost, zaposljivost in z njo povezane kvalifikacije ter ravnovesje med zasebnim in poklicnim življenjem, enakost spolov, demografija ter pretresi ob zelenem in digitalnem prehodu.

| 2.4 | Pred koronavirusno krizo in njenimi posledicami je bila stopnja zaposlenosti žensk v EU višja kot kdaj koli prej. Kljub temu se veliko žensk še vedno srečuje z ovirami, zaradi katerih težje vstopajo na trg dela in ostajajo na njem. V vseh sektorjih se vse pogosteje sliši vprašanje „Kje so ženske?“. To je napredek glede na stare čase, ko je bilo bolj običajno sarkastično vprašanje „Kaj, ženske?“, kar pa še ne pomeni, da je vrzel med spoloma na trgu dela odpravljena. V energetiki se podobno kot v veliko drugih sektorjih s tehnično razsežnostjo enakost vzpostavlja zelo počasi. V Evropi je med zaposlenimi v energetiki v povprečju le 22 % žensk. To na primer velja za Hrvaško (5). Tudi podatke, povezane z energijo iz obnovljivih virov, bi bilo treba zbirati razčlenjeno po spolu. |
| --- | --- |

2.4

| 2.5 | Energetika je povezana z obsežnim segmentom gospodarstva, ki zajema surovine, končne proizvode in storitve, vključno z rudarstvom, proizvodnjo, prodajo, prevozom in distribucijo, diplomacijo ter fizično in geopolitično varnostjo. Namen energetike je, da omogoči uporabo premoga, lesa, nafte, plina, jedrske energije, vetra, sonca, vode itd., da se državljanom, potrošnikom in podjetjem zagotovi dostop do električne energije, ogrevanja in samostojnega prevoza. Posebnost tega segmenta je, da je nujno potreben za delovanje vseh drugih gospodarskih sektorjev in da so zanj potrebni vsi talenti. |
| --- | --- |

2.5

| 2.6 | Za energetski sektor so v vseh pogledih značilni trdovratni spolni stereotipi. V njem imajo moški prevladujoč položaj, kar vodi do velikih kariernih neravnotežij med moškimi in ženskami tako v zasebnem kot v javnem energetskem sektorju, pri čemer pa ni prave volje, da bi si prizadevali za enakost spolov v celotni vrednostni verigi (6). |
| --- | --- |

2.6

| 2.7 | V energetskem sektorju je na vodilnih položajih zelo malo žensk. Raziskava Evropskega inštituta za enakost spolov (EIGE) iz leta 2012 je pokazala, da v Nemčiji, Španiji in na Švedskem na vodilnih mestih 64 % od 295 podjetij v tem sektorju ni bilo niti ene ženske. Stanje je boljše na področju energije iz obnovljivih virov in nafte, nekoliko boljše je tudi v nordijskih državah, vendar na ravni celotne EU na vodilnih položajih v tehnoloških področjih energetike ni žensk. EIGE sicer ugotavlja, da je bil skoraj v vseh državah članicah v zadnjih letih dosežen napredek, vseeno pa je bila leta 2019 neenakost spolov v tem sektorju še vedno zaskrbljujoča (indeks enakosti spolov: 51,9 (7)). |
| --- | --- |

2.7

3.   Splošne ugotovitve: vrzel je treba zmanjšati

| 3.1 | Da bi pospešili spremembe, je treba ukrepati na več področjih hkrati in zmanjšati vse vrzeli, katerih učinki so kumulativni in med seboj povezani. |
| --- | --- |

3.1

3.2   Vrzel v dostopu do energije

| 3.2.1 | Jasno je, da preoblikovanje energetskega sistema ni le tehnološki problem, ampak ima tudi pomemben socialni vidik. Zato je treba posebno pozornost nameniti omogočanju dostopa do energije vsem. V Evropski uniji imajo nekatera gospodinjstva še vedno težave z dostopom do energije (8) bodisi zaradi oddaljenosti od omrežja bodisi zaradi revščine. Ženske, ki vodijo ta gospodinjstva, ob tem najbolj trpijo, saj morajo pogosto sprejeti težko odločitev: ali bodo nahranile sebe in svoje otroke ali pa plačale stroške ogrevanja (jej ali se grej). V energetski politiki se ne upoštevajo problemi delitve odgovornosti v gospodinjstvih. Problem energijske revščine je zato treba obravnavati tudi z vidika spola (9). Ženskam, ki nimajo dostopa do energije, je onemogočen tudi dostop do digitalnih tehnologij, kar znatno otežuje njihovo življenje in vodi do socialne izključenosti ter izključenosti iz dela, izobraževanja in kulture. Zaradi onemogočenega dostopa do energije se torej ustvarja digitalni razkorak, ki se s starostjo včasih še povečuje. Prepoznati je torej treba vse te vidike in posebno pozornost nameniti bolj prikrajšanemu spolu. |
| --- | --- |

3.2.1

| 3.2.2 | Zbiranje kvalitativnih podatkov o porabi energije v gospodinjstvih bi omogočilo boljši vpogled v dejansko stanje revščine, ki jo je mogoče odpraviti le s celovitim pristopom. Poleg socialnih tarif dobave energije so ukrepi za odpravo energijske revščine potrebni tudi na področju mestne politike, stanovanjske politike, dostopa do dela, višine plač in poslovnih praks podjetij pri prodaji končnim uporabnikom. Raziskave OECD kažejo, da je ženskam kot potrošnicam pomemben trajnostni razvoj. Zaradi nalog, ki jih prevzemajo v gospodinjstvu, ter vloge, ki jo imajo pri posredovanju znanja in seznanjanju z racionalno rabo energije in recikliranjem, so ženske ključni akterji spreminjanja vedenjskih vzorcev (10). |
| --- | --- |

3.2.2

3.3   Politična vrzel

| 3.3.1 | Evropska energetska politika temelji na petih tesno povezanih razsežnostih:






  — | zanesljivost oskrbe, |
| --- | --- | --- |

3.3.1

—

zanesljivost oskrbe,

| — | povsem povezan trg, |
| --- | --- |

—

povsem povezan trg,

| — | energijska učinkovitost za zmanjšanje povpraševanja, |
| --- | --- |

—

energijska učinkovitost za zmanjšanje povpraševanja,

| — | razogljičenje gospodarstva, |
| --- | --- |

—

razogljičenje gospodarstva,

| — | raziskave in inovacije za konkurenčnost. |
| --- | --- |

—

raziskave in inovacije za konkurenčnost.

Da bi to dosegli, namerava Evropska komisija:

| — | predvideti spremembe, da se omogoči prehod, |
| --- | --- |

—

predvideti spremembe, da se omogoči prehod,

| — | spodbujati mobilnost, |
| --- | --- |

—

spodbujati mobilnost,

| — | spodbujati ustvarjanje delovnih mest, |
| --- | --- |

—

spodbujati ustvarjanje delovnih mest,

| — | izboljšati kakovost podatkov ter |
| --- | --- |

—

izboljšati kakovost podatkov ter

| — | izboljšati spretnosti in znanja. |
| --- | --- |

—

izboljšati spretnosti in znanja.

| 3.3.2 | Položaj žensk ni nikjer izrecno izpostavljen, čeprav so ženske v tem sektorju v prikrajšanem položaju in vedno med prvimi, ki ostanejo brez službe v primeru krize, ne glede na vrsto krize. Politične vrzeli ne bo mogoče odpraviti brez posebnih ukrepov v podporo ženskam, ki jih je treba izvajati na vseh področjih, kar je tudi eden od ciljev OZN za trajnostni razvoj (11). |
| --- | --- |

3.3.2

| 3.3.3 | EESO izpostavlja pomanjkljivost politik za energetski sektor, saj razsežnost spola ob njihovi zasnovi sploh ni bila upoštevana. Želi, da bi metodologija„določi, načrtuj, ukrepaj, preveri“, ki jo je Evropski inštitut za enakost spolov predstavil v dokumentu Gender and Energy (Spol in energija) (12), postala bolj razširjena kot priporočilo vladam držav članic in izobraževalnim ustanovam, ki usposabljajo vodilne kadre v energetskem sektorju in energetskih podjetjih. |
| --- | --- |

3.3.3

| 3.3.4 | EESO se strinja z mnenjem Evropskega inštituta za enakost spolov, da se razsežnost spola lahko vključi v vse faze oblikovanja politik na področju energetike. Po analizi stanja, posvetovanju z deležniki in analizi proračuna bi se izvajanje moralo začeti z večjim ozaveščanjem ter krepitvijo zmogljivosti, znanj in spretnosti. V orodju Gender toolkit, modulu za izobraževanje o energetiki (financiran v okviru sedmega okvirnega programa), je izpostavljen pomen spola v energetskem sektorju in način za umestitev tega vprašanja v raziskave na tem področju (13). Poleg tega je treba na koncu oceniti izvedene politike in programe. Odbor pozdravlja pripravljenost na tako usmeritev, ki jo je Komisija potrdila v svojem zadnjem sporočilu o enakosti. |
| --- | --- |

3.3.4

3.4   Vrzeli na trgu dela

3.4.1   Zaposlovanje

| 3.4.1.1 | V Franciji je družba EDF ponosna na to, da ima med zaposlenimi 25 % žensk, v poslovodstvu pa 27 %, čeprav bi jih morala imeti v skladu s francosko zakonodajo 40 %. Kljub vsemu je družba izvedla digitalno kampanjo, da bi poiskala ideje, kako razpravljati o večjem deležu žensk v tem sektorju, ter kako ta razvoj usmerjati, promovirati in spodbujati (14). Zdaj ženske pogosto same združijo moči, da bi se slišal njihov glas. V Španiji je leta 2018 na primer 57 združenj iz energetskega sektorja objavilo skupno izjavo En Energia NO sin Mujeres (15), v kateri so zapisali, da je prišel čas za strokovnjakinje v javni sferi, če želimo zagotoviti bolj trajnosten in pravičen energetski prehod. Evropska komisija potrjuje, da „mora Unija v vseh svojih dejavnostih spodbujati enakost žensk in moških“, kar je naloga tudi vseh držav članic, katerih indeks enakosti spolov je v povprečju le 67,4 točke od 100. V Avstriji so podjetja za distribucijo energije razvila programe, s katerimi želijo spodbuditi zanimanje žensk za ta sektor, pri čemer pogosto sodelujejo s srednjimi šolami in univerzami (16). |
| --- | --- |

3.4.1.1

| 3.4.1.2 | V sektorju jedrske energije je izključenost žensk do neke mere obravnavana kot legitimna, češ da gre za znanstvene in tehnološke poklice, kjer so ženske še vedno slabo zastopane. Delež žensk v francoski agenciji za jedrsko energijo in energijo iz alternativnih virov (CEA) počasi narašča: delež žensk med zaposlenimi se je s 30 % leta 2008 zvišal na 33,8 % leta 2018, pri čemer je žensk med vodilnimi kadri 30,3 % (med znanstvenimi kadri jih je 26,5 %), med drugimi zaposlenimi pa 39,4 %. |
| --- | --- |

3.4.1.2

| 3.4.1.3 | V industriji nafte in plina so ženske še vedno premalo zastopane. Predstavljajo le 20 % vseh zaposlenih, 17 % vodilnih kadrov in 1 % izvršnih direktorjev podjetij (17). Počasi jih začenjajo dojemati kot neizkoriščeno rezervo, saj bi v prihodnosti uravnotežena zastopanost spolov v tehnoloških poklicih lahko bila prednost glede kreativnosti ter pomagala premostiti generacijsko in demografsko vrzel. Stereotipe, ki jih je težko odpraviti, mora nadomestiti uravnoteženo zaposlovanje. Za to si morajo še vedno prizadevati tudi ženske, ki se morajo najprej odločiti za izobraževanje na tehničnih področjih. |
| --- | --- |

3.4.1.3

| 3.4.1.4 | V energetskem sektorju imajo ženske, podobno kot drugi delavci, različne statuse. Prejemajo tudi nižje plače kot moški in jih je lažje odpustiti. V Evropski uniji so še vedno v podrejenem položaju zaradi dejstva, da družba še vedno deluje tako, da ženske žrtvujejo svoj prosti čas za opravljanje neplačanega skrbstvenega dela (skrb za otroke, starejše itd.). |
| --- | --- |

3.4.1.4

3.4.2   Znanja in spretnosti

| 3.4.2.1 | Za EU so še vedno značilni teritorialni dejavniki in družbeni pritiski, ki dekletom onemogočajo dostop do visokošolske izobrazbe. V podeželskih regijah južne Evrope nekateri deli prebivalstva še vedno menijo, da bi morala dekleta ostati doma. Dekletom je zaradi njihove digitalne nepismenosti dokončno onemogočen dostop do poklicev v energetiki, kar za družbo pomeni splošno izgubo kompetenc. |
| --- | --- |

3.4.2.1

| 3.4.2.2 | Vse se začne z izobraževanjem ter znanjem in spretnostmi. Po mnenju Evropskega inštituta za enakost spolov je med učenci in učenkami še vedno prisotna horizontalna segregacija. Fantje se raje odločajo za naravoslovje in tudi dekleta, ki diplomirajo iz naravoslovnih ved, nekaj let po pridobljeni diplomi ne opravljajo tehničnih poklicev. Ob prihodu v podjetje imajo lahko težave: „Med študijem inženirstva so me obravnavali enako kot vse ostale, ko sem začela delati, pa se je vse spremenilo. Elektrarna ni bila zgrajena z mislijo, da bodo nekoč v njej delale ženske. Na voljo ni bilo ne ustrezne opreme za zaščito pred sevanjem ne garderob za ženske,“ (18) pove ena od njih o začetku svoje kariere v jedrski elektrarni. Podobne izkušnje ima veliko žensk. Čeprav je bilo leta 2017 med magistri znanosti na Hrvaškem 60 % žensk, med doktorji znanosti pa 55 %, so v energetskem sektorju v profesionalnem življenju še vedno naletele na učinek steklenega stropa. Med vodilnimi kadri je bilo namreč le 13 do 16 % žensk, oziroma 19 % v družbah, ki kotirajo na borzi. |
| --- | --- |

3.4.2.2

| 3.4.2.3 | V Franciji, kjer je med študenti inženirstva manj kot 30 % žensk, je med zaposlenimi v elektroenergetskem sektorju in sektorju plina (IEG) (19) težko doseči uravnoteženo zastopanost spolov. Leta 2017 je bilo med zaposlenimi v izključno tehničnih segmentih tega sektorja le 14 % žensk, medtem ko so bile na področju prodaje in storitev ženske v večini. Kakšno dodano vrednost prinašajo ženske? Da so družabne in človeške, da znajo arhivirati dokumentacijo in kuhati kavo? Ali da so tehnične strokovnjakinje, inženirke in raziskovalke? Ženske za vstop v energetski sektor potrebujejo resnično enake možnosti, da bi v sektorju vztrajale in si ustvarile kariero, pa morajo biti prepoznane njihove sposobnosti. V Španiji so ugotovili, da se ženske kljub spodbujevalnim ukrepom večinoma ne odločajo za tehnične sektorje (20). Stereotipe, da sta matematika in fizika primernejši za fante, je treba odpraviti, kar lahko dosežemo s prilagoditvijo učnih načrtov, spremembo odnosa učiteljev in profesorjev ter z osveščanjem staršev vse od trenutka, ko otroci vstopijo v osnovno šolo. Le tako bodo ženske drugače začele razmišljati o sebi. Nekateri primeri so navdihujoči: na Poljskem v okviru projekta Otroška politehnična šola osnovnošolce in osnovnošolke seznanjajo s tehničnimi temami, da bi preprečili strah pred naravoslovjem, tehnologijo, inženirstvom in matematiko. |
| --- | --- |

3.4.2.3

3.5   Kariera in plačilo

| 3.5.1 | Ženskam v teh zahtevnih poklicih ni vedno lahko doseči zadovoljivega ravnovesja med družinskim in poklicnim življenjem. Ker nimajo vzornic, včasih tudi same obupajo. Potrebujejo torej solidarnost mentoric – izjemnih žensk, ki bi jim pokazale pot in jim pomagale okrepiti samozavest. EESO meni, da bi morali kadrovike v podjetjih v tem sektorju med izobraževanjem naučiti, kako naj bodo med upravljanjem delovnih mest in poklicnih poti tako pri moških kot pri ženskah pozorni in inovativni, da bodo poklicne poti, ki se danes zdijo izjemne, postale nekaj vsakdanjega. Na Hrvaškem je bila leta 2019 po vzoru svetovne sodelovalne skupnosti CIGRE vzpostavljena mreža za medsebojno pomoč pri razvoju poklicnih poti v energetskem sektorju (21). Odbor meni, da je uvedba kvot za enako zastopanost spolov v upravnih odborih nujno potrebno sporočilo. |
| --- | --- |

3.5.1

| 3.5.2 | Ženske, ki želijo v energetskem sektorju ustvariti kariero na področju naravoslovja, tehnologije, inženirstva in matematike tako v javnem kot zasebnem sektorju, se še vedno srečujejo s preveč ovirami. Komisija meni, da bi morali vsi imeti možnost, da svobodno stopajo po življenjski poti, ki so si jo izbrali, z enakimi možnostmi za uspeh. Zato mora zagotoviti dodatna sredstva za ženske v sektorju, v katerem fizična moč ni več najpomembnejša lastnost, vendar se še vedno dojema kot merilo sposobnosti. Enakost je treba meriti na podlagi kvalitativnih kazalnikov glede kariernih priložnosti in na podlagi višine plačila ob enakih kvalifikacijah in plačnem razredu. Pri tem je treba upoštevati osnovno plačo in vse dodatke. EESO v tem smislu v celoti podpira cilje mednarodnega zavezništva za plačno enakost (22) in priporoča uvedbo zavezujočih ukrepov za preglednost plač in honorarjev, kar je osnovni pogoj za resnično plačno enakost. |
| --- | --- |

3.5.2

3.6   Vloga socialnega dialoga na nacionalni in evropski ravni

EESO meni, da je treba sklenjene sporazume upoštevati pri upravljanju sektorjev in podjetij.

3.6.1   Kolektivni sporazumi in pogodbe

Socialni dialog je ključen za zagotavljanje ustreznih delovnih pogojev ter varnosti pri delu in zaposlitve žensk v energetskem sektorju. V Franciji so predstavniki elektroenergetskega in plinskega sektorja (IEG) s sindikati podpisali štiriletni panožni sporazum, ki zajema vsa področja, na katerih si je treba prizadevati za enakost pri delu (23). CEA je podpisal kolektivno pogodbo na ravni podjetij. Zelo pomembno je, da se v vseh državah članicah ukrepi, dogovorjeni s socialnimi partnerji, zapišejo v kolektivne pogodbe, saj se le tako doseže njihova pravna veljavnost.

3.6.2   Družbena odgovornost podjetij in mehko pravo

Podjetje Électricité de France je leta 2018 s sindikati podpisalo sporazum o družbeni odgovornosti, s katerim želijo zagotoviti bolj uravnoteženo zastopanost spolov na vseh ravneh podjetja in s katerim se zavezujejo spodbujanju zaposlovanja žensk na ključnih vodilnih mestih. Temelj sporazuma sta povečanje privlačnosti tehnoloških poklicev med mladimi ženskami in zagotavljanje enakih možnosti za ženske in moške v podjetju na celotni poklicni poti. To je sicer dobra zaveza, vendar temelji na mehkem pravu, ki ni zavezujoče. Potreben je torej stalen nadzor, ki ga morajo izvajati predvsem ženske, če želijo zagotoviti, da podjetje zavezo izvaja in da je skladna z zakonodajo, ki je še vedno potrebna.

4.   Ali je energetski prehod priložnost ali tveganje za ženske?

| 4.1 | S prehodom na nizkoogljično gospodarstvo se spreminja način proizvodnje v smeri manjših podjetij in krajših dobavnih poti, pri čemer se vzpostavlja novo ravnovesje med fosilnimi gorivi, jedrsko energijo in energijo iz obnovljivih virov. T. i. inteligentne stavbe, ki lahko shranjujejo energijo, pametna omrežja in druge podobne tehnologije uporabljajo sodobne tehnike in informacijsko tehnologijo ter umetno inteligenco. V obdobju pred epidemijo COVID-19, ko so bile cene nafte visoke, so podjetja, ki so jih vodile ženske, vlagala v obnovljive vire energije in upoštevala okoljska tveganja (24). Delež žensk v tem sektorju se je povečal, čeprav je bil v celotnem inženirskem sektorju še vedno nizek (28 % po navedbah Mednarodne agencije za obnovljivo energijo IRENA). Destabilizacija energetskih trgov zaradi padca cen fosilnih goriv, ki ga je povzročila kriza, bi lahko negativno vplivala na ta trend. |
| --- | --- |

4.1

| 4.2 | Nove dejavnosti, ki naj bi bile manj „težke“, na področje energetike vnašajo veliko potrebo po raznolikosti, po novih kompetencah in po profilih, ki čim bolje zastopajo družbo kot celoto. Energetski prehod temelji na digitalnem prehodu, zato se priznava, da mora družba oba prehoda vzeti za svoja, z vsemi priložnostmi, ki se ponujajo, in predvsem z vsemi stroški v smislu delovnih mest in prestruktiriranja, ki ju spremljajo (25). In da za to potrebujemo ženske, ki pa v tem sektorju še niso prisotne v zadostnem številu. |
| --- | --- |

4.2

| 4.3 | Na področju obnovljivih virov energije splošni karierni profili še niso dobro začrtani. Odbor pri tem opozarja na dve nevarnosti:






  1) | na nevarnost, da bi se ustvarila obratna neenakost z več ženskami kot moškimi v sektorju obnovljivih virov energije; |
| --- | --- | --- |

4.3

1)

na nevarnost, da bi se ustvarila obratna neenakost z več ženskami kot moškimi v sektorju obnovljivih virov energije;

| 2) | na nevarnost, da bi se ob energetskem in digitalnem prehodu ustvarila past nizkih plač v preveč feminiziranem sektorju in karierna past za ženske, ki ne bi več imele možnosti za prehod v tradicionalne dele energetskega sektorja in razvoj kariere v teh delih. |
| --- | --- |

2)

na nevarnost, da bi se ob energetskem in digitalnem prehodu ustvarila past nizkih plač v preveč feminiziranem sektorju in karierna past za ženske, ki ne bi več imele možnosti za prehod v tradicionalne dele energetskega sektorja in razvoj kariere v teh delih.

Odbor ponovno poziva, naj se sektorski sporazumi in sporazumi na ravni podjetij na področju enakosti vključijo v zavezujoče pogodbeno pravo.

5.   Posebne ugotovitve

| 5.1 | V starajoči se evropski družbi, ki se sooča z močno konkurenco talentov drugih trgovinskih sil, je uresničevanje lastnega potenciala izziv tako za posameznika kot celotno družbo. Moški in ženske morajo združiti zelo raznolike kompetence v bolj horizontalnem energetskem okolju, ki temelji na platformah in mrežah. Pri tem se spreminjajo načini vodenja. Še vedno je velika težava digitalna nepismenost, za odpravo katere si je treba prizadevati po vsej EU. Današnje delo poteka v okviru že priznanih pravic. Rezultate pa je treba hitro doseči. Ženski talenti štejejo! |
| --- | --- |

5.1

| 5.2 | Kako uresničiti svoj potencial?„Ženske povečujejo nabor kompetenc, ki so na voljo, raznolikost pa je ključna za konkurenčnost“ (26). Ali sta umetna inteligenca in uporaba masovnih podatkov odvisni od spola? To področje je še zelo nedorečeno: ne poznamo še vseh možnosti njegove uporabe, vendar ga tako ženske kot moški nujno potrebujejo za mednarodno konkurenčnost Evrope. Ženske je treba izobraževati, jih navdušiti nad vključevanjem v ta sektor in med dekleti na fakultetah, v srednjih šolah in na spletu promovirati poklice v energetiki, v katerih se to uporablja. |
| --- | --- |

5.2

| 5.3 | Ženskam je treba zagotoviti energijo in sredstva za sprejemanje odločitev. Mala in velika podjetja imajo vse višje etične standarde. Tudi zaradi tega se vse bolj obračajo k ženskam. Strukture, ki se zdaj razvijajo in so usmerjene v decentralizirane sisteme proizvodnje energije, običajno namreč povečujejo enakost spolov pri sprejemanju odločitev. Podjetja v sektorju torej priznavajo, da ženske motivirajo druge stvari kot moške in da lahko tudi netehnične kompetence pomenijo dodano vrednost. EESO meni, da bi to spoznanje lahko imelo pozitiven učinek, obstaja pa tudi nevarnost, da se zaradi tega ne bo nič spremenilo. Ženske morajo torej ostati pozorne. V vseh primerih je enakost pravica, ki se mora izražati v njihovi karieri in plačilu, ne glede na krizne razmere ali demografske probleme. |
| --- | --- |

5.3

5.4   Ustanovitev Evropske akademije za naravoslovje, tehnologijo, inženirstvo in matematiko po vzoru akademije iz Bruggeja, vendar s spremenljivimi kvotami

EESO Komisijo poziva, naj v najkrajšem možnem času v Bruslju ustanovi Evropsko akademijo za naravoslovje, tehnologijo, inženirstvo in matematiko (27), kjer bo mogoč podiplomski študij, med drugim tudi na študijski smeri energetika, pri čemer naj bo kvota študentk na začetku 80-odstotna, po nekaj letih pa naj se zniža na 50 %. EESO predlaga, naj Komisija brez odlašanja oblikuje odločno ekipo po vzoru ekipe Madriaga, Churchilla, Spaaka in De Gasperija, ki je zasnovala Evropsko akademijo (College of Europe) v Bruggeju, in jo v najkrajšem možnem času predlaga Svetu.

| 5.4.1 | Po vzoru akademije v Bruggeju bi bile države članice odgovorne za prvi izbor sprejetih študentov in študentk ter zagotovitev financiranja njihovega študija s štipendijami. To Svetu sicer ne preprečuje, da bi tej akademiji odličnosti dodelil proračun za poslovanje. Akademija bi morala ponujati skoraj izključno znanje in izkušnje, povezane z naravoslovjem, tehnologijo, inženirstvom in matematiko, in sicer v obliki uporabnih študijskih smeri in programov, ki so lahko multidisciplinarni, vsaj eden od njih pa mora biti posvečen energetiki.
  Akademija bi predstavljala evropsko odličnost pri odpravljanju neenakosti med spoloma v poklicih s področja energetike in dajala evropsko dodano vrednost vsem uglednim nacionalnim visokošolskim ustanovam. Služila bi lahko kot vzor in primer dobre prakse, predstavljala odskočno desko za feminizacijo poklicev v energetiki in pomagala zbrati vse talente. |
| --- | --- |

5.4.1

Akademija bi predstavljala evropsko odličnost pri odpravljanju neenakosti med spoloma v poklicih s področja energetike in dajala evropsko dodano vrednost vsem uglednim nacionalnim visokošolskim ustanovam. Služila bi lahko kot vzor in primer dobre prakse, predstavljala odskočno desko za feminizacijo poklicev v energetiki in pomagala zbrati vse talente.

| 5.4.2 | Tako kot Evropska akademija s podružnicama v Bruggeju in Natolinu (Poljska), bi imela tudi Evropska akademija za naravoslovje, tehnologijo, inženirstvo in matematiko podružnice v več mestih v EU. Delovala bi v mrežni povezanosti z obstoječimi strukturami na evropski ravni, kot so znanstveni grozdi ali na primer nevladna organizacija Euro-CASE (28), ki povezuje nacionalne akademije za inženirstvo, uporabne znanosti in tehnologijo v 21 evropskih državah, in EIT-InnoEnergy (29), Evropski inštitut za inovacije in tehnologijo, ki sodeluje v programu Obzorje 2020, spodbuja inovativnost, podjetništvo in izobraževanje na področju energetskega prehoda in trajnostne energije ter združuje univerze, podjetnike in raziskovalne inštitute (30) iz celotne vrednostne verige. |
| --- | --- |

5.4.2

| 5.4.3 | V povezavi s portalom odprtih podatkov Evropske unije (31), ki zagotavlja prosto dostopne podatke za nadaljnjo rabo, bi se tako zagotovil dostop do močnega in zavidanja vrednega orodja, ki lahko poveže ženske in moške ter ustvari poti do industrije in raziskovalnih centrov. Vse šole odličnosti so pridobitev za regije, v katerih se nahajajo. Evropska dodana vrednost prinaša še večji učinek. |
| --- | --- |

5.4.3

5.5   Ustanovitev ekip Energija-Evropa

Različna združenja (32) si že zdaj prizadevajo za spremembo miselnosti mladih žensk, da bi se odločale za poklice v energetiki. Ženske na vodilnih položajih v energetskem sektorju se združujejo in organizirajo dejavnosti za dijakinje in študentke ter jim predstavljajo svoje delo in nabor poklicev v energetiki. Na Poljskem so bili s programom Dekle na politehniki (Dziewczyny na politechniki) (33) doseženi zelo dobri rezultati. Cilj programa je bil spodbuditi ženske, da se odločijo za študij na tehničnih šolah, in z različnimi dejavnostmi, med drugim z dnevi odprtih vrat, ovreči stereotipe. EESO meni, da je ta pristop nujno treba sistematizirati v obliki neposredne izmenjave na evropski ravni v okviru ekip Energija-Evropa. Ob uvedbi evra so se v vseh državah članicah skupine prostovoljcev pod vodstvom lokalnih predstavnikov Komisije pogovarjale z državljani in jim predstavile spremembe, ki jih bo prinesla uvedba enotne valute.

| 5.5.1 | Na podoben način bi se ekipe Energija-Evropa lahko pogovarjale s študentkami in jim predstavile raziskovalno dejavnost, tehnologijo, dobavo, vseevropska omrežja, določanje cen, regulativne sisteme, energetske trge in vsa delovna mesta, ki so jim v sektorju na voljo. |
| --- | --- |

5.5.1

| 5.5.2 | V teh ekipah, katerih naloga bi bila, da učenkam, dijakinjam in študentkam predstavijo inženirske in tehnološke poklice ter jih spodbudijo, da se odločijo zanje, bi morale sodelovati ženske, ki bi kot vzornice dekletom pokazale, da lahko tudi one opravljajo te poklice (ki stereotipno veljajo za moške poklice). |
| --- | --- |

5.5.2

| 5.5.3 | Na strokovni ravni pa bi ekipe lahko širile primere dobre prakse ter spodbujale povezovanje in izmenjave z drugimi mrežami in združenji v Evropski uniji. Vključeni bi bili tudi moški, predvsem v vlogi mentorjev. Več vpliva bi vseeno imele ženske, v katerih bi dekleta prepoznala vzornice. Zgradila bi se lahko evropska mreža žensk, ki bi bila del evropskega projekta, financiranega z evropskimi sredstvi, in ki bi študentke spodbujala, da se odločijo za študij na Evropski akademiji za naravoslovje, tehnologijo, inženirstvo in matematiko. |
| --- | --- |

5.5.3

| 5.6 | Na ravni evropskih institucij in organov bi bilo treba okrepiti že obstoječi trend s povečanjem udeležbe žensk, da bi dosegli njihovo enako zastopanost med energetskimi regulatorji (34). |
| --- | --- |

5.6

V Bruslju, 18. septembra 2020

Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Luca JAHIER

---

(1)  https://beijing20.unwomen.org/en/about

1

(2)  Women, Gender Equality and the Energy Transition in the EU (Ženske, enakost spolov in energetski prehod v EU), študija po naročilu odbora FEMM (maj 2019), https://www.europarl.europa.eu/RegData/etudes/STUD/2019/608867/IPOL_STU(2019)608867_EN.pdf.

2

Women, Gender Equality and the Energy Transition in the EU (Ženske, enakost spolov in energetski prehod v EU)

(3)  COM(2020) 152 final, 5.3.2020, Unija enakosti: strategija za enakost spolov za obdobje 2020–2025.

3

Unija enakosti: strategija za enakost spolov za obdobje 2020–2025

(4)  EIGE, Evropski inštitut za enakost spolov, Vilna, Gender and Energy (Spol in energija).

4

Gender and Energy (Spol in energija)

(5)  Državni zavod za statistiko Republike Hrvaške, podatki za energetski sektor brez naftne industrije, https://www.dzs.hr/Hrv_Eng/publication/2019/09-02-01_12_2019.htm.

5

(6)  Cilji OZN za trajnostni razvoj št. 5, 7 in 8; Joy Clancy, University of Twente: Give women a chance: engendering the energy supply chain (Dajmo priložnost ženskam: vidik spola v verigi oskrbe z energijo).

6

Give women a chance: engendering the energy supply chain (Dajmo priložnost ženskam: vidik spola v verigi oskrbe z energijo)

(7)  EIGE, indeks enakosti spolov.

7

(8)  UL C 341, 21.11.2013, str. 21.

8

(9)  Mnenje EESO TEN/707 (glej stran 93 v tej številki Uradnega lista).

9

(10)  Glej informativno poročilo EESO Ocena evropske energetske unije – socialna in družbena razsežnost energetskega prehoda, poročevalec: Christophe Quarez, julij 2020.

10

Ocena evropske energetske unije – socialna in družbena razsežnost energetskega prehoda

(11)  http://www.unido.org/fileadmin/user_media_upgrade/What_we_do/Topics/Women_and_Youth/Guide_on_Gender_Mainstreaming_ ECC.pdf.

11

(12)  Glej str. 10 (2016), na voljo na: Gender Mainstreaming Platform > Policy Areas > Energy, http://eurogender.eige.europa.eu.

12

(13)  http://www.yellowwindow.be/genderinresearch/down-loads/YW2009_GenderToolKit_field4_Energy_001.pdf.

13

(14)  https://www.edfpulseandyou.fr/autres-themes/industrie-feminin/.

14

(15)  #EnEnergiaNoSinMujeres (šp. NE energetskemu sektorju brez žensk), izjava, ki jo je podpisalo 57 španskih združenj.

15

(16)  Glej ÖGUT, Chancengleichheit zwischen Frauen and Männern in der Energiebranche (Enake možnosti žensk in moških v energetskem sektorju), študija po naročilu avstrijskega zveznega ministrstva, oktober 2016.

16

Chancengleichheit zwischen Frauen and Männern in der Energiebranche (Enake možnosti žensk in moških v energetskem sektorju)

(17)  Istanbul, Svetovni naftni kongres 2017, podatki, povzeti po študiji, ki jo je izvedla družba Boston Consulting Group (BCG).

17

(18)  https://www.iaea.org/newscenter/news/women-in-the-nuclear-field-share-their-stories-at-international-womens-day-event

18

(19)  IEG je kratica za francosko industrijo elektrike in plina.

19

(20)  Pobuda Steel women.

20

Steel women

(21)  https://www.cigre.org/GB/community/women-in-engineering.

21

(22)  https://www.ilo.org/global/topics/equality-and-discrimination/epic/lang--en/index.htm; UL C 110, 22.3.2019, str. 26; UL C 262, 25.7.2018, str. 101.

22

(23)  https://sgeieg.fr/actualites/accord-relatif-a-egalite-professionnelle-entre-les-femmes-et-les-hommes-2019-2023.

23

(24)  https://escholarship.org/.

24

(25)  To besedilo, zapisano v času koronavirusne krize, po koncu krize morda ne bo več aktualno.

25

(26)  Mreža Cercle Interelles.

26

(27)  Angleško: European College of STEM (STEM: naravoslovje, tehnologija, inženirstvo in matematika), glej Energie, l’Europe en réseaux (Energija, omrežena Evropa), Michel Derdevet, profesor na univerzi IEP Pariz.

27

Energie, l’Europe en réseaux (Energija, omrežena Evropa)

(28)  Euro-CASE, Evropski svet akademij uporabnih znanosti, tehnologij in inženiringa, www.euro-case.org, https://www.euro-case.org/about-us/mission-and-governance/.

28

(29)  EIT-InnoEnergy (Evropski inštitut za inovacije in tehnologijo), innoenergy.com.

29

(30)  Glej Energie, l’Europe en réseaux(Energija, omrežena Evropa), Michel Derdevet, profesor na univerzi IEP Pariz, generalni sekretar (2013–2019) in član vodstva francoskega podjetja za distribucijo električne energije ENEDIS.

30

Energie, l’Europe en réseaux(Energija, omrežena Evropa)

(31)  data.europa.eu: portal odprtih podatkov Evropske unije.

31

(32)  Mreža Énergies de femmes družbe EDF; women4energy.eu (innoenergy/EIT, vodila družba Steinbeis 2i GmbH); ellesbougent.com; http://www.interelles.com/colloques-interelles/actes-complets-du-colloque-2019: konferenca L’IA a-t-elle un sexe? (Ali ima umetna inteligenca spol?).

32

Énergies de femmes

L’IA a-t-elle un sexe? (Ali ima umetna inteligenca spol?).

(33)  Program je začel delovati leta 2007. Odstotek deklet na fakultetah za tehnične vede se je povečal s 30,6 % na 36 %; http://www.dziewczynynapolitechniki.pl/pdfy/raport-kobiety-na-politechnikach2019.pdf.

33

(34)  Mnenje EESO Strategija za enakost spolov (SOC/633), poročevalka: Giulia Barbucci, soporočevalka: Indrė Vareikytė, julij 2020 (UL C 364, 28.10.2020, str. 77).

34

Strategija za enakost spolov

---

| 11.12.2020 | SL | Uradni list Evropske unije | C 429/85 |
| --- | --- | --- | --- |

11.12.2020

SL

Uradni list Evropske unije

C 429/85

---

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Med vseevropskim nadomrežjem in lokalnimi energetskimi otoki – prava kombinacija decentraliziranih rešitev in centraliziranih struktur za gospodarsko, družbeno in ekološko trajnosten energetski prehod

(mnenje na lastno pobudo)

(2020/C 429/12)

| Poročevalec: | Lutz RIBBE |
| --- | --- |
| Soporočevalec: | Thomas KATTNIG |

Poročevalec:

Lutz RIBBE

Soporočevalec:

Thomas KATTNIG

| Sklep plenarne skupščine | 20. 2. 2020 |
| --- | --- |
| Pravna podlaga | člen 32(2) poslovnika |
| | mnenje na lastno pobudo |
| Pristojnost | strokovna skupina za promet, energijo, infrastrukturo in informacijsko družbo |
| Datum sprejetja mnenja strokovne skupine | 3. 9. 2020 |
| Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju | 18. 9. 2020 |
| Plenarno zasedanje št. | 254 |
| Rezultat glasovanja
  (za/proti/vzdržani) | 216/2/2 |

Sklep plenarne skupščine

20. 2. 2020

Pravna podlaga

člen 32(2) poslovnika

mnenje na lastno pobudo

Pristojnost

strokovna skupina za promet, energijo, infrastrukturo in informacijsko družbo

Datum sprejetja mnenja strokovne skupine

3. 9. 2020

Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju

18. 9. 2020

Plenarno zasedanje št.

254

Rezultat glasovanja

(za/proti/vzdržani)

216/2/2

1.   Sklepi in priporočila

| 1.1 | Na vprašanje, kako centralizirano ali decentralizirano bo oblikovan prihodnji energetski sistem EU, politika še ni odgovorila. Niti Komisija niti države članice se o tem niso jasno izrekle. Jasno je samo, da so šele obnovljivi viri energije omogočili decentralizirane strukture. |
| --- | --- |

1.1

| 1.2 | Evropski ekonomsko-socialni odbor (EESO) je v številnih mnenjih poudaril, da je treba priznati, da energetski prehod ni le tehnološko vprašanje, temveč je velik družbeni in politični izziv. Pri tem energetskem prehodu je treba zagotoviti sodelovanje zaposlenih in sindikatov ter odjemalcev, ki so ga obljubili oblikovalci politik in k čemur močno poziva EESO. Tudi tukaj pa so Komisija in države članice pustile več vprašanj odprtih, kot pa so jih rešile. Še več: sedanje pobude na področju energetske politike bodo prej preprečile kot spodbudile široko udeležbo državljanov. |
| --- | --- |

1.2

| 1.3 | EESO je prepričan, da bo prihodnji evropski energetski sistem vseboval tako centralizirane kot tudi decentralizirane elemente. Vendar to ne sme biti stvar naključja. Potrebna je jasna vizija, ali bi si bilo treba prednostno prizadevati za decentralizacijo ali centralizacijo. Za evropski energetski prehod je namreč potrebna zlasti naložbena varnost, tako za javni kot tudi zasebni sektor. Doseči jo je mogoče samo z jasnimi temeljnimi odločitvami. |
| --- | --- |

1.3

| 1.4 | V decentraliziranem energetskem sistemu so sistemski stroški podobno visoki kot v centraliziranem, vendar stroški nastanejo pri različnih sestavnih delih sistema: v centraliziranem sistemu nastanejo predvsem pri velikih objektih in prenosnih omrežjih, v decentraliziranem sistemu pa poleg majhnih proizvodnih obratov predvsem pri prožnostnih možnostih, ki so tudi v bližini odjemalcev. Poleg tega imajo veliko vlogo tudi distribucijska omrežja, zlasti pametna omrežja, ki so pogoj za pametne trge in s tem tudi za sistemu koristno vedenje posameznih akterjev. Ta tehnološki razvoj omogoča večjo samostojnost in samoregulirane decentralizirane mrežne enote. |
| --- | --- |

1.4

| 1.5 | To spremljajo razlike pri razporeditvi dodane vrednosti in s tem tudi različne gospodarske in socialne posledice. V centraliziranem sistemu je ustvarjanje vrednosti običajno osredotočeno na nekaj akterjev. V decentraliziranem sistemu lahko pri ustvarjanju vrednosti sodelujejo odjemalci kot aktivni odjemalci, energetske skupnosti državljanov, kmetje, MSP in občinska podjetja. |
| --- | --- |

1.5

| 1.6 | Zato vprašanje, kako bo naravnan novi energetski sistem, ni samo tehnično vprašanje, je predvsem zelo politično: pri pravičnem in poštenem prehodu gre za to, kdo lahko ima (in bi moral imeti) katero vlogo, in s tem skratka tudi za vprašanje, kdo bo lahko v prihodnje z energijo služil denar in to smel početi ter kdo lahko sodeluje pri energetskem prehodu. Od tega vprašanja bo tudi odvisno, koliko inovacij bo sprožil energetski prehod. |
| --- | --- |

1.6

| 1.7 | Pomembne informacije o tem, v katero smer naj bi šel razvoj, vsebuje sveženj o čisti energiji. V njem je govora o energetski uniji, ki naj bi (med drugim) zmanjšala uvoz energije in „v ospredje postavlja državljane, ki prevzemajo odgovornost za preoblikovanje energetskega sistema, koristijo nove tehnologije za zmanjšanje stroškov in dejavno sodelujejo na trgu,“ ter postajajo aktivni proizvajalci in udeleženci na trgu. |
| --- | --- |

1.7

| 1.8 | Vendar EESO meni, da Komisiji in skoraj nobeni državi članici v zadnjih petih letih ni uspelo resnično pojasniti prihodnjih struktur in odgovornosti. |
| --- | --- |

1.8

| 1.9 | Tudi Svet doslej ni veliko prispeval k dovolj jasni energetski politiki. EESO v zvezi s tem obžaluje, da se nemško predsedstvo Sveta enostransko osredotoča na tehnologije (kot so vetrne elektrarne na morju ali vodik iz obnovljivih virov energije), s tem povezana pomembna strukturna vprašanja pa v celoti pušča ob strani. EESO želi jasno poudariti, da je treba predvideti posledice tovrstne izbire tehnologije: koncentracija na peščico akterjev in obsežne naložbe v prenosne zmogljivosti, torej v naravni monopol. |
| --- | --- |

1.9

| 1.10 | Pogoj za celovito sodelovanje novih udeležencev na trgu je dostop do vseh pomembnih trgov električne energije, tudi do trgov prožnosti, česar pa v večini držav članic ni. Zato EESO države članice nujno poziva, naj svoje regulativne okvire prilagodijo tako, da bo mogoča celovita uveljavitev temeljnih idej svežnja o čisti energiji in bodo zagotovljene enake možnosti. Potem bodo lahko z digitalizacijo tudi regionalni trgi dosegli zelo učinkovite rešitve in prispevali k stabilni in odporni zanesljivosti oskrbe, če bodo pametno povezani. |
| --- | --- |

1.10

| 1.11 | EESO v zvezi z gospodarskimi in socialnimi posledicami ponavlja svoje stališče, da so decentralizirani energetski sistemi pomembna spodbuda za regionalni razvoj in lahko ustvarijo nova kakovostna in kvalificirana delovna mesta v regiji (1). |
| --- | --- |

1.11

| 1.12 | Politika sicer deloma obravnava problem ranljivih odjemalcev in energijske revščine, vendar ne ponuja rešitev niti ne povezuje problema s prihodnjim oblikovanjem energetskega sistema. EESO poziva Evropsko komisijo, naj za boljše ugotavljanje obsega energijske revščine predlaga določitev skupnih meril za njeno opredelitev in skupnih kazalnikov na evropski ravni. Države članice morajo razviti več statističnih orodij za učinkovito ugotavljanje, katera gospodinjstva trpijo pomanjkanje. Hkrati je treba poskrbeti, da imajo gospodinjstva z nizkimi dohodki možnost sprejemati ukrepe za energijsko učinkovitost, da bi zmanjšala svojo porabo energije. |
| --- | --- |

1.12

| 1.13 | Zastavlja se osnovno vprašanje, ali kritična infrastruktura, kot je električno omrežje, ki je naravni monopol, v smislu trajnostne zanesljive oskrbe ne bi morala biti del javnega sektorja, zlasti ker je bilo v njeno vzpostavitev in razširitev vloženih precej javnih sredstev. To vprašanje bi morali natančno obravnavati v posebnem mnenju EESO. |
| --- | --- |

1.13

| 1.14 | V načrtu za okrevanje in večletnem finančnem okviru za obdobje 2021–2028 so predvidene naložbe v energetsko infrastrukturo in tehnologijo v vrednosti več sto milijard eurov. Treba je zagotoviti, da se te naložbe resnično uporabijo za energetski prehod, ki je osredotočen na državljane in ne na tiste, ki so bili doslej vključeni v energetski sistem, ki temelji na fosilnih virih. EESO poziva Komisijo, Svet in Evropski parlament, naj čim prej v okviru obsežnega strukturiranega dialoga s civilno družbo ter lokalnimi in regionalnimi oblastmi razjasnijo vprašanja iz tega mnenja na lastno pobudo. |
| --- | --- |

1.14

2.   Ozadje mnenja na lastno pobudo

| 2.1 | Evropa je sredi težavnega procesa preobrazbe, da bi do leta 2050 dosegla podnebno nevtralnost. Za to je nujno korenito preoblikovanje energetskega sistema. To bo med drugim vključevalo temeljne tehnične spremembe, vendar tudi strukturna vprašanja glede proizvodnje, trgovine in trženja ter procese družbenopolitičnih sprememb. Kako bodo dejansko videti spremembe, kako korenite bodo, še ni povsem jasno. Bistveno je priznati, da energetski prehod ni samo tehnološko vprašanje, ampak predvsem družbeni izziv. Zagotoviti je treba sodelovanje zaposlenih in sindikatov ter odjemalcev pri tem energetskem prehodu. |
| --- | --- |

2.1

| 2.2 | Komisija je v zadnjih letih pripravila številne politične izjave o nameri in sprejela nova pravila. EESO je o njih vsakokrat izrazil svoje stališče ter jih v večini primerov pozdravil in podprl. Hkrati pa je bil kritičen do dejstva, da so številne od teh izjav preveč nejasne in premalo konkretne. |
| --- | --- |

2.2

| 2.3 | Jasno je, da so šele obnovljivi viri energije omogočili razpravo o vprašanju centraliziranih oziroma decentraliziranih struktur. Obnovljivi viri energije (sonce, veter in biomasa) so decentralizirani, na voljo povsod, in naložbe vanje so sorazmerno majhne, jedrske elektrarne ali elektrarne na premog pa so velike centralizirane strukture. |
| --- | --- |

2.3

| 2.4 | Kako bi bilo treba ravnati v zvezi z vprašanjem obnovljivih virov energije, ni jasno. Nejasno ostaja predvsem, ali si Komisija prizadeva za vključitev obnovljivih virov energije v obstoječi sistem ali za preoblikovanje trga. |
| --- | --- |

2.4

| 2.5 | EESO je opozoril, da po njegovem mnenju ne more iti predvsem za vključitev obnovljivih virov energije v obstoječi sistem oskrbe z električno energijo in da pod temeljito spremembo razume precej več kot samo povezovanje nacionalnih sistemov v evropsko omrežje in znatno povečanje deleža obnovljivih virov energije – kar pomeni tudi, da bodo sedanji konvencionalni viri energije (tudi zemeljski plin) imeli samo še premostitveno vlogo. |
| --- | --- |

2.5

| 2.6 | V povsem novem energetskemu sistemu bi bila raznolikost akterjev precej večja. Še zlasti bi se povečal pomen distribucijskih omrežij, ki morajo vsekakor postati pametna omrežja: informacije o ustreznem stanju v omrežju je treba udeležencem na trgu zagotoviti v zanesljivi, jasno razumljivi in časovno ter po potrebi tudi krajevno zelo natančni obliki. Pametna omrežja so v tem konceptu pogoj za pametne trge in zagotavljajo učinkovite spodbude za sistemu koristno vedenje. |
| --- | --- |

2.6

| 2.7 | Komisija v svojem svežnju o energetski uniji navaja novo vlogo dosedanjega pasivnega odjemalca: „Predvsem pa stremimo k energetski uniji, ki v ospredje postavlja državljane, ki prevzemajo odgovornost za preoblikovanje energetskega sistema, koristijo nove tehnologije za zmanjšanje stroškov in dejavno sodelujejo na trgu, ter v kateri so ranljivi odjemalci zaščiteni“ (2). |
| --- | --- |

2.7

| 2.8 | Toda, kaj to dejansko pomeni, Komisija ne pojasni. To je med drugim posledica tega, da se ne razlikuje med industrijskimi in komercialnimi odjemalci ter zasebnimi gospodinjstvi, po drugi strani pa tudi med zasebnimi odjemalci v boljšem socialnem položaju z boljšo tehnično opremo ter slabše opremljenimi gospodinjstvi. Iz tega je mogoče razumeti vsaj, da odjemalec v prihodnje ne bo več samo prejemnik energije (plačnik). Omogočena mu bo ne samo enostavnejša zamenjava ponudnika in/ali prožnejše odzivanje na tržne signale, dobil naj bi tudi dostop do vseh pomembnih trgov električne energije. Oblikovani so bili izrazi, kot so aktivni odjemalec, samooskrbovalec, energetske skupnosti državljanov in skupnosti za obnovljive vire energije, ti novi akterji pa so dobili nekatere pravice, ne da bi bilo mogoče razbrati, v kakšni obliki lahko dejansko sodelujejo na trgu: kako odprt in liberalen naj bi dejansko postal trg in kako obravnavati tiste odjemalce, ki nimajo finančnih sredstev ali pravnih možnosti za sodelovanje na njem (prim. točko 5.6). |
| --- | --- |

2.8

| 2.9 | Prav tako je obravnavan problem ranljivih odjemalcev in energijske revščine, vendar izvedljive možnosti rešitve niso nakazane. EESO nadalje poziva Komisijo, naj predlaga določitev skupnih meril za opredelitev energijske revščine in skupnih kazalnikov na evropski ravni, kar bi bil prvi korak k boljšemu ugotavljanju obsega tega pojava. Za prilagoditev te opredelitve različnim nacionalnim razmeram morajo države članice razviti več statističnih orodij za učinkovito ugotavljanje, katera gospodinjstva trpijo pomanjkanje. |
| --- | --- |

2.9

| 2.10 | EESO meni, da Komisija v zadnjih petih letih ni pojasnila prihodnjih struktur in odgovornosti. Predvsem pa so države članice zelo obotavljivo prilagodile svoj regulativni okvir ali pa ga sploh niso. V številnih državah članicah odjemalci ter tudi mala podjetja in energetske skupnosti državljanov še vedno nimajo dostopa do energetskih trgov. |
| --- | --- |

2.10

| 2.11 | Ker je Komisija temo podnebne nevtralnosti uvrstila med najpomembnejše naloge in bo z načrtom za okrevanje vložila na stotine milijard eurov v obnovo gospodarstva ter ustvarjanje in zagotavljanje kakovostnih delovnih mest v Evropi, je EESO prepričan, da je v široki družbeni in politični razpravi nujno čim prej (!) pojasniti vprašanje, kako zelo so potrebne centralizirane strukture in kako zelo so decentralizirane strukture mogoče in smiselne. K temu naj bi spodbudilo to mnenje na lastno pobudo. |
| --- | --- |

2.11

| 2.12 | Kriza zaradi COVID-19 nas je naučila, da je nujno ustrezno hitro ukrepanje, preden pride do naglega poslabšanja. Po ocenah Komisije so samo za doseganje trenutno veljavnih podnebnih in energetskih ciljev do leta 2030 potrebne dodatne naložbe v višini do 260 milijard EUR na leto. Tega ne bo mogoče doseči brez obsežne razširitve javnih naložb v obnovljive vire energije, sisteme shranjevanja, obnovo toplotne izolacije stavb, javni prevoz, raziskave in razvoj itd. ter upoštevanja socialne pravičnosti. Kriza zaradi COVID-19 je pokazala nove poti. Začasna razveljavitev evropskih pravil o javnem dolgu in primanjkljaju mora veljati tudi za obvladovanje podnebne krize. Vendar pa je treba sredstva porabiti tako, da bo tudi dejansko dosežen cilj, da bodo državljani v ospredju energetskega prehoda in se bodo s tem ustvarile tudi spodbude za regionalno gospodarstvo. |
| --- | --- |

2.12

| 2.13 | Da bi preprečili neprimerne in slabe naložbe, je treba odpraviti obstoječe nejasnosti in nasprotja glede bistvenih struktur novega energetskega sistema, arhitekture trga ter tržnih vlog in pravil, zlasti pa nemudoma odpraviti socialne učinke na zaposlene in odjemalce. Pri tem ima osrednjo vlogo pravična porazdelitev naložbenih bremen, enako pa velja za pravično porazdelitev morebitnih dobičkov. |
| --- | --- |

2.13

3.   Pomen jasnega dajanja prednosti decentralizaciji ali centralizaciji za varnost naložb

| 3.1 | Novi energetski sistem bo verjetno imel tako centralizirane kot tudi decentralizirane elemente, tudi zato, ker razvrstitev med centralizirane ali decentralizirane elemente ni vedno jasna. Tako na primer ni jasno, ali je vetrno elektrarno na kopnem z zmogljivostjo nad 30 megavatov še mogoče šteti za decentralizirano. Kljub temu je za učinkovito preoblikovanje energetskega sistema zelo pomembno vprašanje, ali bi bilo treba novi energetski sistem oblikovati v skladu z načeli decentralizacije ali centralizacije. |
| --- | --- |

3.1

| 3.2 | Glede na vprašanje iz točke 3.1 morajo namreč tako javni organi kot zasebni financerji in vlagatelji prednostno obravnavati in sprejeti različne naložbene odločitve. Nevarnost nasedlih naložb je mogoče preprečiti le tako, da politika zgodaj sprejme jasno osnovno odločitev o tem, ali naj bi bil energetski prehod predvsem centraliziran ali predvsem decentraliziran. |
| --- | --- |

3.2

| 3.3 | Osnovno načelo dosedanjega centraliziranega energetskega sistema je, da pri prenosu električne energije ne sme priti do prezasedenosti in da morajo vsi udeleženci na trgu ravnati tako, kot da je mogoč neomejen prenos znotraj sistema. S tem imajo prenosna omrežja odločilni pomen za sistem. Poleg zamisli evropskega „bakrenega krožnika“, to je vseevropskega električnega omrežja brez fizičnih omejitev, se pojavlja tudi predstava o povezavi evropskega povezanega sistema z južno- ali vzhodnoazijskimi omrežji. |
| --- | --- |

3.3

| 3.4 | Zastavlja se osnovno vprašanje, ali kritična infrastruktura, kot je električno omrežje, ki je naravni monopol, v smislu trajnostne zanesljive oskrbe ne bi morala biti del javnega sektorja, zlasti ker je bilo v njeno vzpostavitev in razširitev vloženih precej javnih sredstev. To vprašanje bi morali natančno obravnavati v posebnem mnenju EESO. |
| --- | --- |

3.4

| 3.5 | V centraliziranem sistemu naj bi bila kraj proizvodnje in tudi kraj prožnostnih možnosti za dejansko dogajanje na trgu nepomembna. Niti kraj proizvodnje niti mesto odjema ne bi smela v nobenem primeru biti odvisna od infrastrukture za prenos električne energije. Infrastruktura za prenos električne energije se načeloma prilagaja strukturi in krajem proizvodnje ter odjema. |
| --- | --- |

3.5

| 3.6 | Decentralizirani energetski sistem pa pomeni sistem, v okviru katerega je proizvodnja (in shranjevanje) energije, ki se uporablja za električno energijo, toploto in mobilnost, čim bližje odjemu; to omogočajo obnovljivi viri energije. Posledica tega so kar najbolj zmanjšan prenos električne energije, kar je značilno za tak sistem, in zaradi tega tudi manjše izgube pri prenosu. Zaradi nihanj pri proizvodnji električne energije iz obnovljivih virov se električna omrežja soočajo z novimi izzivi. Zaradi decentralizacije imajo tako distribucijska omrežja vse pomembnejšo vlogo pri ohranjanju stabilnosti in zanesljivosti oskrbe. |
| --- | --- |

3.6

| 3.7 | V decentraliziranem sistemu se prezasedenost v omrežni infrastrukturi načeloma ne obravnava kot težava, ki bi jo bilo treba prednostno odpraviti. Decentralizirani sistem se bolj zanaša na prožnostne možnosti na kraju samem, ki pripomorejo k neposredni izravnavi nihanj pri proizvodnji. K tem prožnostnim možnostim spadata poleg shranjevanja in prenosa obremenitev iz obdobij velikega odjema v obdobja manjšega odjema tudi proizvodnja toplote iz električne energije in e-mobilnost. Povezanost sektorja ima v decentraliziranem sistemu precej večjo vlogo kot v centraliziranem. Poleg tega imajo tako imenovani trgi prožnosti precej pomembnejšo vlogo kot v centraliziranem elektroenergetskem sistemu. |
| --- | --- |

3.7

| 3.8 | V decentraliziranem energetskem sistemu je neodvisnost omrežne infrastrukture večja, kar glede na študije vodi k večji odpornosti na zunanje napade, na primer na kibernetsko kriminaliteto, če je dosežena sposobnost energetskega otoka. Okrepljene naložbe v distribucijska omrežja zato zagotavljajo stabilno oskrbo in veliko odpornost na kibernetsko kriminaliteto. |
| --- | --- |

3.8

| 3.9 | Evropska energetska politika mora zato odgovoriti na naslednji vprašanji:






  — | Ali naj vlagatelji domnevajo, da bo novi energetski sistem vzpostavljen od spodaj navzgor? To bi pomenilo, da bi se lokalni presežek električne energije in lokalni primanjkljaji izravnavali predvsem s prožnostnimi možnostmi na kraju samem. Samo v primeru, ko to iz ekonomskih ali tehničnih razlogov ne bi bilo mogoče, bi se električna energija prenašala tudi na daljših razdaljah. |
| --- | --- | --- |

3.9

—

Ali naj vlagatelji domnevajo, da bo novi energetski sistem vzpostavljen od spodaj navzgor? To bi pomenilo, da bi se lokalni presežek električne energije in lokalni primanjkljaji izravnavali predvsem s prožnostnimi možnostmi na kraju samem. Samo v primeru, ko to iz ekonomskih ali tehničnih razlogov ne bi bilo mogoče, bi se električna energija prenašala tudi na daljših razdaljah.

| — | Ali naj vlagatelji domnevajo, da bo sistem vzpostavljen od zgoraj navzdol? To pomeni, da bi imela prednost širitev prenosnih omrežij. Glede na ta model bi moral biti mogoč prenos prav vsake proizvedene kilovatne ure. Če je sploh potrebno izravnavanje nihanj, bi omrežna infrastruktura določala kraj prožnostnih možnosti. To v bistvu pomeni nadaljevanje dosedanje politike širjenja omrežja ob hkratni zamenjavi elektrarn na fosilna goriva in jedrskih elektrarn s čim večjimi alternativnimi elektrarnami za proizvodnjo električne energije (primeri: Desertec, vetrne elektrarne na morju, zelo velike vetrne elektrarne na kopnem). |
| --- | --- |

—

Ali naj vlagatelji domnevajo, da bo sistem vzpostavljen od zgoraj navzdol? To pomeni, da bi imela prednost širitev prenosnih omrežij. Glede na ta model bi moral biti mogoč prenos prav vsake proizvedene kilovatne ure. Če je sploh potrebno izravnavanje nihanj, bi omrežna infrastruktura določala kraj prožnostnih možnosti. To v bistvu pomeni nadaljevanje dosedanje politike širjenja omrežja ob hkratni zamenjavi elektrarn na fosilna goriva in jedrskih elektrarn s čim večjimi alternativnimi elektrarnami za proizvodnjo električne energije (primeri: Desertec, vetrne elektrarne na morju, zelo velike vetrne elektrarne na kopnem).

Ta vprašanja je treba nujno razjasniti, saj so pri obeh pristopih potrebne obsežne naložbe, vendar na različnih področjih: v centraliziranem sistemu se sredstva prednostno namenjajo prenosnim omrežjem, v decentraliziranem sistemu pa manjšim, razpršenim prožnostnim možnostim.

| 3.10 | V vprašanjih iz točke 3.9 sta posredno zajeti struktura in zasnova novega energetskega trga. To priznava Uredba (EU) 2019/943 Evropskega parlamenta in Sveta (3) o notranjem trgu električne energije. Vendar tam v zvezi s tem ni sprejeta nobena odločitev, ampak je prepuščena državam članicam.
  Zelo vprašljivo je, ali to zadostuje za ciljno usmerjen evropski energetski prehod. V številnih državah članicah pravni okvir namreč še ni jasno prilagojen ciljem iz svežnja o čisti energiji. |
| --- | --- |

3.10

Zelo vprašljivo je, ali to zadostuje za ciljno usmerjen evropski energetski prehod. V številnih državah članicah pravni okvir namreč še ni jasno prilagojen ciljem iz svežnja o čisti energiji.

| 3.11 | Za vprašanjema, zastavljenima v točki 3.9, se skriva močno politično vprašanje: gre za to, kdo bo lahko v novem energetskem sistemu v prihodnje služil denar in to smel početi ter kdo lahko torej sodeluje pri energetskem prehodu. Nemško predsedstvo Sveta se na primer enostransko osredotoča na tehnologije (konkretno vetrne elektrarne na morju in vodik iz obnovljivih virov energije). Ne upošteva, da te tehnologije povzročajo tržno koncentracijo proizvajalcev, ki jo sestavlja peščica akterjev, da bodo zanje potrebne obsežne naložbe v prenosne zmogljivosti, torej v naravne monopole in se bo s tem morebiti ohranila ali celo povečala energetska odvisnost Evrope. Vprašanja, kako bi se energetska politika osredotočila na državljane, pa ni na dnevnem redu. |
| --- | --- |

3.11

4.   Merila za odločitev za centralizacijo ali decentralizacijo ali proti njej

| 4.1 | Trditev iz točke 3.10 je za družbenopolitično odločanje osrednjega pomena. Vendar se v političnih razpravah ne obravnava odprto in pošteno, ampak se z domnevno razumskimi argumenti nenehno potiska v ozadje: |
| --- | --- |

4.1

| 4.1.1 | Velika podjetja za oskrbo z električno energijo morajo za energetski prehod spremeniti svoj poslovni model. Očitno je številnim podjetjem za oskrbo z električno energijo lažje zamenjati svojo (centralizirano) veliko elektrarno z zmogljivostmi za proizvodnjo energije iz obnovljivih virov, ki pa bi bile prav tako centralizirane in skoraj nič manj zmogljive. Potem bi lahko ohranili tudi s tem povezane distribucijske strukture. V nasprotju s tem bi imela decentralizacija za posledico precej temeljitejše spremembe, ki bi bile za velika podjetja za oskrbo z električno energijo precej težje izvedljive kot za MSP in komunalna podjetja. |
| --- | --- |

4.1.1

| 4.1.2 | Podobno velja za upravljavce prenosnih omrežij: ni jim do tega, da bi po vsej Evropi prenesli manj električne energije, saj od prenosa živijo. |
| --- | --- |

4.1.2

Argument z vidika stroškov

| 4.2 | Kako doseči največjo možno zanesljivost oskrbe z najnižjimi stroški, je upravičeno bistveno merilo. Na sprejemljiv način je mogoče izpeljati in z modeli pokazati, da so stroški prenosa v centraliziranem sistemu večji kot v decentraliziranem. Nasprotno so stroški proizvodnje, shranjevanja in prenosa obremenitev ter prerazporejanja v centraliziranem sistemu manjši kot v decentraliziranem. |
| --- | --- |

4.2

| 4.3 | Te razlike v stroških je primerjala vrsta študij. Te pa niso prišle do jasnih rezultatov, saj razlike v stroškovnih prednostih v decentraliziranem sistemu in centraliziranem sistemu niso posebno velike ter so v podrobnostih močno odvisne od temeljnih predpostavk. Spomniti je treba, da je Skupno raziskovalno središče EU že leta 2016 ugotovilo, da bi se lahko približno 80 % Evropejcev ceneje oskrbovalo s fotovoltaično električno energijo iz lastne proizvodnje kot z električno energijo iz omrežja; od takrat so cene fotovoltaike dodatno močno upadle. |
| --- | --- |

4.3

| 4.4 | Samo s preučitvijo sistemskih stroškov se torej ni mogoče odločiti o temeljnem vprašanju, ali bi morale biti naložbe namenjene predvsem projektom centraliziranega energetskega sistema ali projektom decentraliziranega energetskega sistema in kakšne smernice bi morali določiti regulatorji. |
| --- | --- |

4.4

| 4.5 | Postavlja se torej vprašanje, katera druga merila razen preučitve prihrankov stroškov se še lahko uporabijo, da se lahko sprejme z vidika vlagateljev nujno potrebna temeljna odločitev o predvsem decentraliziranem ali predvsem centraliziranem novem energetskem sistemu. |
| --- | --- |

4.5

Različna dodana vrednost ...

| 4.6 | Dodana vrednost se strukturno razlikuje: v centraliziranem sistemu koristi zlasti velikim sistemom in naravnim monopolom. V decentraliziranem sistemu se steka zlasti v manjše elektrarne ter predvsem prožnostne možnosti, ki se pogosto uporabljajo v takem sistemu, npr. baterijski hranilniki električne energije, toplotne črpalke, mali sistemi za soproizvodnjo toplote in električne energije ter dvosmerno polnjenje električnih avtomobilov (vozilo-omrežje). Prožnostne možnosti bodo torej zelo pogoste v zasebnih gospodinjstvih. Tudi objekti za proizvodnjo električne energije so pogosto v rokah fizičnih oseb, kmetov, novoustanovljenih MSP, energetskih zadrug, občinskih podjetij, komunalnih podjetij itd. Tako v decentraliziranem energetskem sistemu pri dodani vrednosti sodelujejo drugi kot v centraliziranem sistemu: aktivni odjemalci imajo tu precej večjo vlogo. |
| --- | --- |

4.6

| 4.7 | Decentraliziranega energetskega sistema si brez tako obsežne družbene udeležbe skorajda ni mogoče zamisliti. Aktivna vloga odjemalca vse do proizvajalca-odjemalca je zato značilna za decentraliziran sistem in je smiselna z vidika sprejemanja in tudi krepitve regionalnega gospodarstva. |
| --- | --- |

4.7

| 4.8 | Ker želi Komisija vzpostaviti energetsko unijo, v središču katere bodo državljani, in ker želi, da se na regionalni ravni ustvarjajo delovna mesta in energetski prehod da zagon gospodarstvu v številnih evropskih regijah, se mora odločiti za decentraliziran energetski sistem. To je pomembno tudi za soočanje s krizo COVID-19. |
| --- | --- |

4.8

5.   Gospodarske in družbenopolitične posledice vprašanja centralizacije ali decentralizacije

| 5.1 | Decentralizirani sistem v zvezi z dodano vrednostjo pomeni, da se odjemalci iz plačnikov spremenijo v akterje, ki prispevajo k dodani vrednosti energetskega gospodarstva, torej služijo oziroma prihranijo denar, zaradi česar je treba odprto in odkrito razpravljati o vprašanju iz točke 3.11, kdo sme v prihodnje služiti denar z energijo.
  Z razširitvijo pomena proizvajalca-odjemalca se v svežnju o čisti energiji opredelitev pojma razširi: odslej vloga proizvajalca-odjemalca ni omejena samo na potrošnike, ki imajo lastno zemljiško posest in nepremičnine. Prosumerizem je postal aktualna tema tudi za najemnike in stanovalce večstanovanjskih stavb ter za oskrbovanje objektov in četrti, pa tudi industrijskih območij ali industrijskih parkov. Zlasti v teh primerih je nujno potrebno pametno povezovanje posameznih proizvodnih zmogljivosti in zmogljivosti shranjevanja ter posameznih odjemalcev v virtualni elektrarni ali prek pametnega mikroomrežja. Zahteve za lokalne in regionalne upravljavce distribucijskih omrežij se tako nenehno povečujejo. |
| --- | --- |

5.1

Z razširitvijo pomena proizvajalca-odjemalca se v svežnju o čisti energiji opredelitev pojma razširi: odslej vloga proizvajalca-odjemalca ni omejena samo na potrošnike, ki imajo lastno zemljiško posest in nepremičnine. Prosumerizem je postal aktualna tema tudi za najemnike in stanovalce večstanovanjskih stavb ter za oskrbovanje objektov in četrti, pa tudi industrijskih območij ali industrijskih parkov. Zlasti v teh primerih je nujno potrebno pametno povezovanje posameznih proizvodnih zmogljivosti in zmogljivosti shranjevanja ter posameznih odjemalcev v virtualni elektrarni ali prek pametnega mikroomrežja. Zahteve za lokalne in regionalne upravljavce distribucijskih omrežij se tako nenehno povečujejo.

| 5.2 | Proizvajalec-odjemalec bo postal sestavni del energetskega sistema šele, ko bo dejansko imel dostop do vseh pomembnih trgov električne energije. Aktivni odjemalci morajo imeti možnost dati prožnost, ki jo dobijo z baterijskimi hranilniki električne energije, upravljanjem obremenitev, električnimi avtomobili, toplotnimi črpalkami itd., na voljo tudi sistemu. V ta namen so potrebni posebno oblikovani trgi, ki jih v večini držav članic še ni. |
| --- | --- |

5.2

| 5.3 | Energetski prehod, ki vodi k decentraliziranemu energetskemu sistemu, se pogosto ne označuje samo kot ekološka, ampak tudi kot družbeno-ekološka preobrazba. Z decentraliziranim energetskim prehodom so namreč povezane pomembne spodbude za lokalno in regionalno gospodarstvo, delovna mesta v MSP in krepitev lokalne kupne moči. Zato je še bolj pomenljivo, da se številne države članice oklepajo struktur v svojih energetskih sistemih, ki preprečujejo te pozitivne učinke. Hkrati je treba zagotoviti, da se bodo ustvarjala delovna mesta, ki bodo kakovostna in imela visoko raven socialne varnosti. |
| --- | --- |

5.3

| 5.4 | Da bi te spodbude dejansko koristile vsem ljudem v posameznih regijah in ne samo tistim z obsežnimi viri, si je treba prizadevati predvsem za projekte, ki vodijo k energetskim skupnostim odjemalcev, v katerih lahko sodelujejo osebe z malo kapitala, dohodka ali lastnine (prim. tudi mnenje EESO TEN/660 (4)). Načrti za to so že na voljo. Njihovo izvajanje v državah članicah pa je treba spodbujati precej bolj odločno kot doslej. To je resnično nujno, saj decentralizacija ne sme povzročiti dvorazredne energetske družbe. Če se osebam z majhnimi dohodki in malo viri tudi z neposredno podporo omogoči dostop do energetskih skupnosti odjemalcev, je lahko sodelovanje učinkovito sredstvo proti energetski revščini, ker se z vse manjšimi stroški obnovljivih virov energije znatno razbremenijo tisti, ki so doslej trpeli zaradi visokih stroškov energije. |
| --- | --- |

5.4

| 5.5 | Ranljivi odjemalci in energijska revščina so resen problem, ki ga verjetno ne bo mogoče docela rešiti ne v centraliziranem ne v decentraliziranem energetskem sistemu. Vendar ga je mogoče glede na vse manjše stroške zmogljivosti za proizvodnjo energije iz obnovljivih virov in hranilnikov električne energije v decentraliziranem sistemu omiliti prej kot v centraliziranem sistemu. Uporaba obnovljivih virov energije in hranilnikov v okviru rešitev za četrti lahko povzroči trajno zmanjšanje računov za električno energijo in odjemalce osvobodi odvisnosti od podjetij za oskrbo z električno energijo in upravljavcev omrežja. Vendar je za to potrebna aktivna politika, ki bi podpirala razvoj ustreznih konceptov. Hkrati je treba poskrbeti, da imajo gospodinjstva z nizkimi dohodki možnost izvajati ukrepe za energijsko učinkovitost, da bi zmanjšala svojo porabo energije. |
| --- | --- |

5.5

| 5.6 | Poleg tega se razširjene možnosti sodelovanja ne smejo uporabljati kot pretveza za spodkopavanje pravic odjemalcev. Te je treba krepiti in po potrebi prilagoditi novim poslovnim modelom. |
| --- | --- |

5.6

| 5.7 | Upoštevati je treba tudi središča porabe – velika mesta in velike industrijske odjemalce električne energije. Da bi jih bilo mogoče zanesljivo in cenovno ugodno oskrbovati, jih je treba združiti z okoliškim območjem v energetske regije. Podobno velja tudi za energetske otoke. Energetske regije bodo po obliki podobne koncentričnim krogom okoli središč porabe. Za okoliška območja so potrebne ciljno usmerjene spodbude, da bi lahko izkoristila celoten potencial za rabo energije iz obnovljivih virov. Taka spodbuda je lahko na primer zmanjšana omrežnina, ki bi se uporabljala, ko bi se energetska regija samooskrbovala. Pozitivna posledica te sistemske arhitekture je krepitev regionalnih gospodarskih struktur – vidik, ki bi bil lahko pomemben predvsem za gospodarsko ureditev po krizi zaradi COVID-19. |
| --- | --- |

5.7

6.   Energetski sistem prihodnosti

| 6.1 | Novi energetski sistem ne bi smel biti več zasnovan „od zgoraj navzdol“ (od velikih elektrarn do potrošnikov), temveč („od spodaj navzgor“) kot mreža številnih proizvodno-oskrbovalnih otokov obnovljive električne energije in toplote (energija za stavbe), v katerih bosta imela poseben pomen oskrba z električno energijo in toploto ter upravljanje povpraševanja (vključno s shranjevanjem). |
| --- | --- |

6.1

| 6.2 | S tem bi lahko zagotovili zadostno in zanesljivo oskrbo vseh evropskih regij (5). To bo v zvezi z želeno novo raznolikostjo akterjev pomenilo, da bodo poleg uveljavljenih (velikih) trgovinskih struktur nastajale tudi popolnoma nove decentralizirane oblike trženja in sistemi upravljanja z energijo. |
| --- | --- |

6.2

| 6.3 | Inovacijski valovi na področju informacijske tehnologije, proizvodne tehnologije, tehnologije shranjevanja, v distribucijskem sistemu in stavbni tehnologiji so že omogočili številne „proizvodne in oskrbovalne otoke“, ki so se še pred nekaj leti zdeli nepredstavljivi. Nekateri posamezniki, podjetja, združenja (npr. energetske zadruge) in občine (komunalna podjetja) so si ustvarili samozadostne oz. delno samozadostne rešitve, zaradi česar so veliko manj odvisni od tradicionalnih ponudb in trgovinskih tokov. Pomembno je prepoznati to vzporednost med tehničnim in socialnim razvojem. Oba kažeta v isto smer, in sicer proti večji avtonomnosti in samoreguliranim decentraliziranim mrežnim enotam. |
| --- | --- |

6.3

| 6.4 | Okrepljeno lokalno proizvodnjo in neposredno trženje je treba pozdraviti tudi zato, ker je na ta način mogoče zmanjšati izgube v omrežju. Zvezna agencija za omrežja v Nemčiji je v zvezi s tem zapisala (6): „Samoumevno je, da lahko sprememba sistema oskrbe z energijo najbolje uspe ob tesnem sodelovanju vseh udeleženih. [...] Pristope, ki vodijo h kar največji porabi energije na kraju proizvodnje, je treba pozdraviti [...], saj je tako mogoče izgube v omrežju omejiti na najmanjšo možno mero.“ |
| --- | --- |

6.4

| 6.5 | Komisija bi zato morala razmišljati o sistemu trgovanja v smislu želene energetske infrastrukture, ne pa poskušati zasnovati potrebne spremembe energetske infrastrukture tako, da bodo združljive s sedanjim sistemom trgovanja. |
| --- | --- |

6.5

| 6.6 | Vendar je treba upoštevati tudi izkušnje številnih držav, v katerih so nekateri tržni akterji, na primer strateški vlagatelji, skrbno izbrali najboljše segmente sektorja proizvodnje energije samo zato, da bi si čim bolj povečali dobičke, ne želijo pa vlagati v zanesljivo oskrbo, inovacije in vzdrževanje, ampak te stroške prenašajo na odjemalce. |
| --- | --- |

6.6

V Bruslju, 18. septembra 2020

Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Luca JAHIER

---

(1)  Glej med drugim UL C 367, 10.10.2018, str. 1.

1

(2)  COM(2015) 80 final, 25.2.2015, str. 2.

2

(3)  UL L 158, 14.6.2019, str. 54.

3

(4)  UL C 367, 10.10.2018, str. 1.

4

(5)  Glej UL C 82, 3.3.2016, str. 13, in UL C 82, 3.3.2016, str. 22.

5

(6)  „Smart Grid“ und „Smart Market“ – Eckpunktepapier der Bundesnetzagentur zu den Aspekten des sich verändernden Energieversorgungssystems (Pametna omrežja, pametni trgi – dokument o ključnih vprašanjih Zvezne agencije za omrežja glede vidikov spreminjajočih se sistemov oskrbe z energijo), december 2011, str. 42.

6

---

| 11.12.2020 | SL | Uradni list Evropske unije | C 429/93 |
| --- | --- | --- | --- |

11.12.2020

SL

Uradni list Evropske unije

C 429/93

---

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Univerzalni dostop do dolgoročno dostojnih, trajnostnih in cenovno dostopnih stanovanj

(mnenje na lastno pobudo)

(2020/C 429/13)

| Poročevalec: | Raymond HENCKS |
| --- | --- |
| Soporočevalec: | András EDELÉNYI |

Poročevalec:

Raymond HENCKS

Soporočevalec:

András EDELÉNYI

| Sklep plenarne skupščine | 20. 2. 2020 |
| --- | --- |
| Pravna podlaga | člen 32(2) poslovnika |
| | mnenje na lastno pobudo |
| Pristojnost | strokovna skupina za promet, energijo, infrastrukturo in informacijsko družbo |
| Datum sprejetja mnenja strokovne skupine | 3. 9. 2020 |
| Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju | 16. 9. 2020 |
| Plenarno zasedanje št. | 554 |
| Rezultat glasovanja
  (za/proti/vzdržani) | 216/1/3 |

Sklep plenarne skupščine

20. 2. 2020

Pravna podlaga

člen 32(2) poslovnika

mnenje na lastno pobudo

Pristojnost

strokovna skupina za promet, energijo, infrastrukturo in informacijsko družbo

Datum sprejetja mnenja strokovne skupine

3. 9. 2020

Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju

16. 9. 2020

Plenarno zasedanje št.

554

Rezultat glasovanja

(za/proti/vzdržani)

216/1/3

1.   Sklepi in priporočila

| 1.1 | Zdravstvena, gospodarska in socialna kriza zaradi COVID-19 je razkrila, kako huda težava, s katero se države članice že več let (1) spopadajo, so cenovno dostopna stanovanja, zlasti za brezdomce, gospodinjstva, kjer v stanovanju živi preveč ljudi, prebivalce delavskih sosesk, sezonske delavce in delavce priseljence. Ti so žrtve stanovanjskih razmer, ki so neposredno vplivale na stopnjo okužbe v družbi. Čeprav stanovanjska politika ostaja v pristojnosti držav članic, je zaradi pomanjkanja dostojnih in cenovno dostopnih stanovanj v Evropski uniji (EU) potreben evropski akcijski načrt za stanovanja z usklajenim in državljanom razumljivim sklopom ukrepov, ki bodo državam članicam ter evropskim regijam in mestom pomagali zagotoviti trajnostno ponudbo socialnih in cenovno dostopnih stanovanj ter se učinkovito boriti proti brezdomstvu. |
| --- | --- |

1.1

| 1.2 | EU mora najprej zagotoviti resnično univerzalno pravico do stanovanja, in sicer s sektorsko uredbo, sprejeto po rednem zakonodajnem postopku, v kateri bodo določeni načela in pogoji za zagotovitev, gradnjo in financiranje cenovno dostopnih in dostojnih stanovanj v skladu s členom 14 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU). |
| --- | --- |

1.2

| 1.3 | Evropski ekonomsko-socialni odbor (EESO) zato pozdravlja pobudo Komisije za vzpostavitev povezave med evropskim stebrom socialnih pravic in evropskim semestrom, ki bi morala na področju stanovanjske politike izboljšati spremljanje reforme na področju socialnih stanovanj, razpoložljivost in cenovno dostopnost stanovanj ter učinkovitost stanovanjskih dodatkov. Vztraja, da se je treba pred sprejetjem priporočil za posamezno državo glede stanovanjske politike v okviru evropskega semestra posvetovati s predstavniki organizirane civilne družbe. Poziva, naj se omogoči več manevrskega prostora za dolgoročne naložbe v socialno infrastrukturo in naj se te izključijo iz računov države pri izračunu javnega primanjkljaja. |
| --- | --- |

1.3

| 1.4 | Z vzpostavitvijo evropskega investicijskega sklada za cenovno dostopna, dostojna in ustrezna stanovanja, namenjenega gradnji in vzdrževanju stanovanj po zmernih cenah, bi lahko bili ukrepi in politike EU preglednejši in razumljivejši za evropske državljane, zlasti v okviru prihodnjega načrta zelenega dogovora za gradbeni sektor in prihodnjega akcijskega načrta evropskega stebra socialnih pravic. |
| --- | --- |

1.4

| 1.5 | Ključno je, da se na podlagi poročila, ki ga bodo morale države članice leta 2020 predložiti Evropskemu odboru za sistemska tveganja (ESRB), o ukrepih za morebitno precenitev cen nepremičnin in ukrepih, sprejetih v skladu s priporočili ESRB, ali utemeljitvah v primeru neukrepanja zelo zgodaj odkrijejo šibke točke, ki lahko privedejo do finančnih, gospodarskih in socialnih kriz, in se nanje ustrezno odzove. |
| --- | --- |

1.5

| 1.6 | Evropska komisija bo morala čim prej nadaljevati pregled sklepa o storitvah splošnega gospodarskega pomena v zvezi s ciljno skupino za socialna stanovanja in pojasniti, da ne sme biti cilj stanovanjske politike zgolj pomagati ljudem blizu praga revščine, ampak da mora ta zagotoviti dostojna, dostopna in cenovno sprejemljiva stanovanja za vse državljane, zlasti za brezdomce, mlade pare, enostarševske ali velike družine, delavce in srednji razred na splošno, ki jih je prizadela evropska stanovanjska kriza. V zvezi s tem bi morala Komisija predlagati enotno opredelitev pojma previsokih stanovanjskih stroškov, usklajeno metodologijo za ocenjevanje teh stroškov, predpise za preprečevanje špekulativnega lastništva praznih stanovanj in zazidalnih parcel ter ureditev prakse oddajanja cenovno dostopnih stanovanj v kratkoročni najem turistom. |
| --- | --- |

1.6

| 1.7 | EESO poziva Komisijo, naj vsako leto organizira evropski vrh o cenovno dostopnih stanovanjih, ki se ga bodo udeležili vsi deležniki, da se proučita izvajanje in spremljanje tega evropskega akcijskega načrta za cenovno dostopna stanovanja na podlagi letnega poročila o stanovanjskih razmerah v EU. |
| --- | --- |

1.7

2.   Splošne ugotovitve

| 2.1 | Čeprav je pravica do pomoči pri pridobitvi stanovanj zapisana v Listini Evropske unije o temeljnih pravicah, dostop do socialnega stanovanja ali pomoči pri pridobitvi kakovostnega stanovanja pa vključen v evropski steber socialnih pravic, „pravica do dostojnega stanovanja“ ni resnično priznana, saj nima dejanskega učinka v praksi. To se kaže v velikem naraščanju števila brezdomcev in oseb v slabem stanovanjskem položaju ter gospodinjstev, ki se soočajo z visokimi stanovanjskimi stroški. Dejansko evropski državljani v praksi ne morejo uveljavljati pravice do dostojnega in cenovno dostopnega stanovanja. Ta pravica je omejena na stanovanjsko pomoč, socialna stanovanja ali začasno nastanitev v nujnih primerih, kadar velja, da je ta potrebna, v skladu z zakoni in praksami držav članic ter ob upoštevanju razpoložljivosti ustrezne nastanitve. |
| --- | --- |

2.1

| 2.2 | Tržne sile stanovanjskega sektorja ne uspejo zadovoljiti vseh potreb. Nenehne podražitve stanovanjskih stavb so privedle do vse večjih neenakosti po vsej Evropi. To pomeni, da vedno več gospodinjstev porabi več kot 40 % svojega proračuna za stanovanja, kar je pretiran strošek za stanovanje; 11 % evropskih državljanov je v položaju, ko več kot 40 % osebnega dohodka (brez stanovanjskih dodatkov) porabijo za stanovanje, medtem ko vsak dvajseti državljan živi v prenatrpanem stanovanju, ki ne izpolnjuje najnujnejših potreb (2). |
| --- | --- |

2.2

| 2.3 | Gospodarske in demografske strukture ter ravni cen se med državami članicami močno razlikujejo. Poleg tega obstajajo velike razlike v cenah med glavnimi in drugimi mesti ter preostalim ozemljem. |
| --- | --- |

2.3

| 2.4 | Za stanovanjske trge številnih evropskih metropol, večjih mest in primestnih regij EU je značilna močna rast povpraševanja, povezana s selitvami ljudi v iskanju zaposlitve, hkrati pa je ponudba stanovanj omejena zaradi pomanjkanja zemljišč, vse večjih stroškov gradnje in gostote prebivalstva ter špekulativnih praks vlagateljev. Zemljišča so zelo omejen vir, za katerega je značilna vse večja konkurenca med različnimi rabami: stanovanja, javna infrastruktura, kmetijstvo, gozdarstvo, komercialna ali industrijska raba, promet, biotska raznovrstnost, namakalne površine, prosti čas itd. Cena zemljišča je tako pogosto najpomembnejši dejavnik nedostopnosti stanovanja. Podražitve stanovanj v mestnih in primestnih območjih povzročajo porast stanovanjske izključenosti, brezdomstva, nekakovostnih stanovanj, ki se zdaj širi tudi na mlade, enostarševske in velike družine, zaposlene in na splošno na srednji razred, ki so zaradi previsokih stanovanjskih stroškov prisiljeni zapustiti evropske metropole ter se seliti na podeželje.
  To vodi v povečanje stanovanjskih stroškov na podeželju v različnih merah, kar med drugim povzroča socialno segregacijo, pojav izključno stanovanjskih območij (spalna naselja), večjo mobilnost, spremembe krajine, izkoriščanje zemljišč in povečanje infrastrukture ter stroškov za skupnost. |
| --- | --- |

2.4

To vodi v povečanje stanovanjskih stroškov na podeželju v različnih merah, kar med drugim povzroča socialno segregacijo, pojav izključno stanovanjskih območij (spalna naselja), večjo mobilnost, spremembe krajine, izkoriščanje zemljišč in povečanje infrastrukture ter stroškov za skupnost.

| 2.5 | Države članice imajo veliko diskrecijsko pravico pri določanju, organizaciji in financiranju svojih socialnih storitev splošnega pomena, vključno s stanovanji. Vendar to ne pomeni, da jim zaradi te njihove pristojnosti ni treba spoštovati vrednot Unije (kot so človekovo dostojanstvo, enakost, nediskriminacija, človekove pravice itd.) in pravil EU o stanovanjih, zlasti Protokola št. 26 o storitvah splošnega pomena, priloženega PDEU, ki poziva države članice, naj zagotovijo „visoko raven kakovosti, varnosti in cenovne dostopnosti, enako obravnavo ter spodbujanje splošnega dostopa in pravic uporabnikov“. Zato ima Komisija kot varuhinja Pogodb pomembno vlogo in mora posredovati, kadar države članice ne izpolnjujejo svojih obveznosti.
  Komisija je v okviru ureditve državnih pomoči vseeno močno omejila pristojnosti držav članic, ko je odločila, da morajo biti socialna stanovanja na voljo izključno najbolj ogroženim gospodinjstvom, medtem ko stanovanjska kriza prizadene precej večji del prebivalstva. Prav tako lahko javni organ v okviru programa gradnje cenovno dostopnih stanovanj proda gradbeno zemljišče samo po tržni ceni in šele po določitvi te cene po zapletenem postopku. |
| --- | --- |

2.5

Komisija je v okviru ureditve državnih pomoči vseeno močno omejila pristojnosti držav članic, ko je odločila, da morajo biti socialna stanovanja na voljo izključno najbolj ogroženim gospodinjstvom, medtem ko stanovanjska kriza prizadene precej večji del prebivalstva. Prav tako lahko javni organ v okviru programa gradnje cenovno dostopnih stanovanj proda gradbeno zemljišče samo po tržni ceni in šele po določitvi te cene po zapletenem postopku.

| 2.6 | Poleg tega se je po umiku poslovnih bank iz financiranja teh naložb, gospodarski in fiskalni krizi ter Paktu za stabilnost in rast v državah članicah močno zmanjšal obseg javnih naložb v socialna in cenovno dostopna stanovanja, zato ni bilo mogoče zadovoljiti naraščajočega povpraševanja po dodatni ponudbi stanovanj poleg tistih, ki so že na trgu, zlasti ker v nekaterih državah članicah prihaja tudi do privatizacije obstoječih socialnih stanovanj. |
| --- | --- |

2.6

| 2.7 | Spletne platforme so še povečale napetost na lokalnih trgih, in sicer s koncentracijo povpraševanja v povezavi z mednarodnimi migracijami in razvojem globalnih platform za turistično nastanitev, kar je v najbolj privlačnih mestih povzročilo umik cenovno dostopnih stanovanj s trga in preusmeritev ponudbe stanovanj v kratkoročne nastanitve. K zviševanju cen pripomorejo tudi strategije mednarodnih kapitalskih družb (pokojninski skladi, zavarovalnice, skladi zasebnega kapitala itd.), ki zaradi zelo nizke stopnje finančnega donosa (obrestne mere, dividende itd.) masovno vlagajo v nepremičnine. |
| --- | --- |

2.7

| 2.8 | Evropski odbor za sistemska tveganja (ESRB) v svojih priporočilih z dne 31. oktobra 2016 (3) ugotavlja, da so pretekle finančne krize pokazale, da imajo lahko netrajnostna gibanja na nepremičninskih trgih resne posledice za stabilnost finančnega sistema in gospodarstva kot celote. Leta 2019 je ESRB devetim državam članicam izdal „priporočilo o srednjeročnih ranljivostih v sektorju stanovanjskih nepremičnin“. |
| --- | --- |

2.8

| 2.9 | Pandemija COVID-19 je ohromila trg nepremičnin. Po zdravstveni krizi bi se lahko resne posledice čutile tudi v stanovanjskem sektorju. Kar zadeva ponudbo, bodo javni organi in institucije zaradi gospodarskih in socialnih izdatkov verjetno znatno zmanjšali naložbe v socialna stanovanja in pomoč gospodinjstvom zaradi gospodarskih in socialnih izdatkov, ki so nastali v boju proti posledicam pandemije, zaradi česar se bodo močno skrčili javni proračuni v prihodnosti. Kar zadeva povpraševanje, pa se bo sorazmerno s povečanjem brezposelnosti in negotovosti povečalo število gospodinjstev, ki bodo ostala brez potrebnih prihodkov za pridobitev stanovanja na nepremičninskem trgu. |
| --- | --- |

2.9

| 2.10 | Načrt za gradbeni sektor v okviru zelenega dogovora in evropski steber socialnih pravic bi bilo treba uporabiti kot priložnost, da se ob spoštovanju politik in praks držav članic začnejo izvajati konkretne in razumljive stanovanjske politike EU ter da se vse finančne institucije EU (ECB, EIB in EIF), kakor tudi instrument InvestEU, pozove k obnovitvi javnih naložb in znatnemu povečanju ugodnih dolgoročnih posojil ter garancij vlagateljem in gradbenemu sektorju v korist končnega potrošnika. |
| --- | --- |

2.10

3.   Previsoki stanovanjski stroški

| 3.1 | Nesporno je, da se mnoga gospodinjstva soočajo s previsokimi stanovanjskimi stroški, ki so njihov največji izdatek in preveliko breme, zaradi česar trpijo njihove druge osnovne potrebe, kar številne evropske državljane izpostavlja velikemu tveganju za prezadolženost, poslabšanje socialnega položaja ali izključenost (4). |
| --- | --- |

3.1

| 3.2 | Na ravni EU ni soglasja glede opredelitve previsokih stanovanjskih stroškov in njihovih sestavnih delov. Eurostat za previsoke stroške šteje stanovanjske izdatke, ki presegajo 40 % razpoložljivega dohodka, medtem ko je v različnih dokumentih Komisije ta stopnja tretjina razpoložljivega dohodka. Poleg tega so bila gospodinjstva z nizkimi dohodki med zdravstveno krizo prisiljena svoje rezerve uporabljati za plačevanje najemnine, zaradi česar jim še bolj grozi prezadolženost. |
| --- | --- |

3.2

| 3.3 | Znotraj EU je opredelitev previsokih stanovanjskih stroškov predmet metodoloških razprav, saj vsi nacionalni statistični uradine uporabljajo istih metod ocenjevanja. Pri razvoju skupnih smernic je nujno upoštevati družbeno-gospodarske razmere. |
| --- | --- |

3.3

| 3.4 | Previsoki stanovanjski stroški ne vplivajo več samo na najbolj ogroženo prebivalstvo, ki mu grozi revščina, temveč tudi na ljudi, ki imajo po eni strani previsok dohodek, da bi bili upravičeni do socialnega stanovanja, po drugi strani pa prenizkega, da bi si lahko privoščili stanovanje pod zasebnimi tržnimi pogoji. Pogosto jim je dostojno stanovanje v mestu ali predmestju, ki je blizu kraja zaposlitve, cenovno nedostopno. Ti ljudje so potisnjeni na območja daleč od kraja zaposlitve. Čeprav imajo torej nižje stroške za stanovanja zunaj večjih mest, pa imajo druge stroške, težave z mobilnostjo, okoljskimi zahtevami in drugimi dodatnimi omejitvami. Izrivanje srednjega razreda iz mestnih središč vodi v funkcionalna neravnovesja, povečuje povpraševanje po stanovanjih in povzroča višanje najemnin in večje onesnaževanje, povezano s potovanji med krajem zaposlitve in domom. |
| --- | --- |

3.4

| 3.5 | Države članice se pri stanovanjski politiki torej ne smejo omejiti zgolj na pomoč ranljivim ljudem pri iskanju „strehe nad glavo“, temveč morajo zagotoviti, da je stanovanje prilagojeno družinskim razmeram, in spodbujati kakovost stanovanj, zlasti z izboljšanjem že obstoječih, tj. zagotoviti dostojno in cenovno dostopno stanovanje za vse državljane, kadar so izražene tako kvantitativne kot kvalitativne potrebe. |
| --- | --- |

3.5

4.   Socialna stanovanja

| 4.1 | Zaradi raznolikih pristopov in pojmov v državah članicah evropski model socialnih stanovanj ne obstaja. Kljub temu so nekateri trendi skupni večini držav: decentralizacija v korist regionalnih in lokalnih organov, osredotočenost na najbolj ranljivo prebivalstvo, zmanjšanje javnih naložb v ponudbo socialnih stanovanj in izboljšanje obstoječega fonda s prodajo socialnih najemnih stanovanj, saj včasih socialni najemodajalci ne morejo več zagotavljati niti skladnosti s standardi niti prenove. |
| --- | --- |

4.1

| 4.2 | V EU se s socialnimi stanovanji ali stanovanji po zmerni ceni udejanja pravica do stanovanja, katere namen je zagotoviti, da ima vsakdo v stiski dostop do dostojnih stanovanj po dostopni najemnini/ceni, in izpolniti obveznosti držav članic in EU, ki izhajajo iz številnih konvencij, deklaracij, listin in pogodb na evropski in mednarodni ravni. |
| --- | --- |

4.2

| 4.3 | Komisija je pri opredelitvi socialnega stanovanja v svojem sklepu, ki ga je sprejela v vlogi evropskega organa za konkurenco, zelo omejujoča (5): odločila je, da je treba socialna stanovanja, upravičena do izjeme glede priglasitve državne pomoči, zagotavljati izključno „prikrajšanim državljanom ali skupinam z manj socialnimi ugodnostmi, ki si zaradi omejitev plačilne sposobnosti niso sposobni najti stanovanja po tržnih pogojih“. Ta omejevalna opredelitev socialnih stanovanj ni več v skladu z razsežnostjo evropske stanovanjske krize in obveznostmi javne službe, ki jih najemodajalcem socialnih stanovanj nalagajo države članice, od projekta „najprej stanovanje“ za ljudi brez zatočišča do cenovno dostopnih ali vmesnih stanovanj za srednje razrede v evropskih mestih. |
| --- | --- |

4.3

| 4.4 | Komisija je v sporočilu iz leta 2006 (6) socialna stanovanja opredelila kot eno od socialnih storitev splošnega pomena, za katere velja načelo subsidiarnosti in pri katerih imajo države članice (načeloma) veliko diskrecijsko pravico glede njihove opredelitve, organizacije in financiranja. |
| --- | --- |

4.4

| 4.5 | Vendar pa morajo države članice pri uporabi te diskrecijske svobode upoštevati sodno prakso Sodišča, v skladu s katero se skoraj vse storitve s socialnega področja (razen sistemov socialnega varstva na podlagi solidarnosti) obravnavajo kot gospodarske dejavnosti. |
| --- | --- |

4.5

| 4.6 | Ker ni posebnega pravnega okvira za socialna stanovanja, se zanje torej uporabljajo določbe Skupnosti, ki obravnavajo storitve splošnega gospodarskega pomena, zlasti člen 14 PDEU in Protokol 26, priložen Lizbonski pogodbi. |
| --- | --- |

4.6

| 4.7 | Tako morajo Unija in njene države članice, vsaka v mejah svojih pristojnosti in znotraj področja uporabe Pogodb, poskrbeti, da se socialna stanovanja dajejo na voljo na podlagi načel in pod pogoji, zlasti gospodarskimi in finančnimi, ki omogočajo izpolnjevanje njihovih funkcij. |
| --- | --- |

4.7

| 4.8 | Ponudnikom socialnih stanovanj so na voljo znatna evropska sredstva za sofinanciranje gradnje ali toplotne prenove socialnih stanovanj in prilagojenih stanovanj za marginalizirane skupnosti, zlasti sredstva iz evropskih skladov (7), Evropske investicijske banke (EIB), Razvojne banke Sveta Evrope, Junckerjevega načrta 2 za strateške naložbe in investicijskega sklada, ki bo vzpostavljen v okviru evropskega zelenega dogovora, kakor tudi Načrta okrevanja za Evropo, zlasti Sklada za pravični prehod, REACT-EU in InvestEU.
  EIB in Evropski investicijski sklad (EIF) dajeta dolgoročna posojila za podporo ponudnikom socialnih stanovanj, javno-zasebnim partnerstvom, združevalnim strukturam, posredniškim bankam in subjektom za posebne namene. V nekaterih primerih je za prevzemanje večjega tveganja potrebna pomoč Evropskega sklada za strateške naložbe (EFSI). Zato bi morale biti te dolgoročne naložbe v socialno infrastrukturo za evropske državljane pregledne. |
| --- | --- |

4.8

EIB in Evropski investicijski sklad (EIF) dajeta dolgoročna posojila za podporo ponudnikom socialnih stanovanj, javno-zasebnim partnerstvom, združevalnim strukturam, posredniškim bankam in subjektom za posebne namene. V nekaterih primerih je za prevzemanje večjega tveganja potrebna pomoč Evropskega sklada za strateške naložbe (EFSI). Zato bi morale biti te dolgoročne naložbe v socialno infrastrukturo za evropske državljane pregledne.

| 4.9 | Osnutek načrta za gradbeni sektor v okviru zelenega dogovora in njegov cilj „vala toplotne prenove“ stavb, zlasti socialnih in zasebnih stanovanj, bo treba prav tako izvajati v obliki posebnega investicijskega sklada in podpore strukturiranju lokalnih sektorjev za toplotno prenovo, ki ustvarjajo lokalna delovna mesta in so vir ekonomij obsega, kot je projekt „EnergieSprong“, ki ga sofinancira EU. |
| --- | --- |

4.9

| 4.10 | Države članice so sprejele celo vrsto ukrepov za spodbujanje trajnostnih stanovanj, med drugim z gradnjo poceni stanovanj in uvedbo individualnih shem pomoči, ki prispevajo k začetnemu kapitalu, potrebnemu za pridobitev stanovanjskega posojila, zmanjšujejo mesečni strošek odplačevanja stanovanjskega posojila, pomagajo najbolj ogroženim gospodinjstvom, da najamejo ustrezno dostojno stanovanje, ter spodbujajo trajnostno energetsko prenovo stanovanjskih stavb in izkoriščanje obnovljivih virov energije. Vendar na ravni držav članic politike spodbud ali davčne politike niso usklajene in ne spodbujajo vedno socialne raznolikosti. Poleg tega bi morala vsaka država članica nuditi neodvisno storitev zagotavljanja kar največ informacij in svetovanja glede vseh vrst pomoči za stanovanja, namenjenih posameznikom, in državnih pomoči za javne in zasebne vlagatelje, ko gre za gradnjo subvencioniranih stanovanjskih kompleksov. |
| --- | --- |

4.10

| 4.11 | Vse te pobude in pomoči pa ne morejo odpraviti pomanjkanja cenovno dostopnih in dostojnih stanovanj. Zato EESO meni, da bi morala Komisija predlagati evropski akcijski načrt za dostojna in cenovno dostopna stanovanja kot del izvajanja načela 19 evropskega stebra socialnih pravic in prihodnjega načrta za gradbeni sektor v okviru zelenega dogovora. |
| --- | --- |

4.11

5.   Evropski akcijski načrt za dostojna in cenovno dostopna stanovanja: dolgoročne naložbe v Evropo, ki je bližje svojim državljanom in regijam

| 5.1 | Čeprav stanovanjska politika ostaja v pristojnosti držav članic, je zaradi pomanjkanja ustreznih stanovanj, s katerim se sooča EU, potreben evropski akcijski načrt za dostojna, cenovno dostopna stanovanja z usklajenim in jasnim sklopom ukrepov, ki bodo državam članicam ter evropskim regijam in mestom pomagali zagotoviti trajnostno ponudbo socialnih in cenovno dostopnih stanovanj na zadevnih najemniških trgih ter hkrati večjo energetsko učinkovitost. |
| --- | --- |

5.1

| 5.2 | Na evropski ravni ni univerzalne opredelitve dejanske pravice do stanovanja, saj je vsaka oseba ali družina, ki ima posebne težave, upravičena le do socialne pomoči pri pridobitvi oziroma ohranitvi dostojnega stanovanja. Poleg tega brez ustrezne ponudbe stanovanj pravica do stanovanja, četudi je izvršljiva, ostaja zgolj teoretična. EESO zato poziva k vzpostavitvi dejanske pravice do stanovanja v zakonodaji EU. |
| --- | --- |

5.2

| 5.3 | Komisija mora skrbeti, da takšno pravico spremlja proaktivna politika podpore dolgoročnim naložbam za javno načrtovanje ponudbe socialnih in cenovno dostopnih stanovanj, pri katerem bi morala biti splošno pravilo socialna raznolikost in minimalni standardi kakovosti. EESO poziva, naj Evropski parlament in Svet Evropske unije s posebno sektorsko uredbo v skladu z rednim zakonodajnim postopkom določita načela in pogoje za zagotavljanje, gradnjo in financiranje cenovno dostopnih stanovanj v skladu s členom 14 PDEU. |
| --- | --- |

5.3

| 5.4 | Komisija bo morala izvesti revizijo sklepa o storitvah splošnega gospodarskega pomena v zvezi s ciljno skupino za socialna stanovanja in pojasniti, da pomagati ljudem pod pragom revščine ali blizu njega ne sme biti edini cilj stanovanjske politike, ampak mora ta zagotoviti dostojna, dostopna in dolgoročno cenovno sprejemljiva stanovanja za vse državljane, tudi brezdomce in tiste, ki jih je prizadela evropska stanovanjska kriza. Poleg tega bi bilo treba sprejeti določbe, ki urejajo špekulativno lastništvo praznih stanovanj in zazidalnih parcel ter ureditev za prakse oddajanja v najem turistom, pri čemer je treba lastništvo stanovanja in njegovo uporabo obravnavati ločeno, kajti slednja je skupno dobro in v splošnem interesu, zato je zanjo potreben poseben okvir. |
| --- | --- |

5.4

| 5.5 | Komisija bi prav tako morala predlagati skupno opredelitev dostopnega stanovanja in previsokih stanovanjskih stroškov in usklajeno metodologijo za oceno teh stroškov. |
| --- | --- |

5.5

| 5.6 | Ključno je, da se na podlagi poročila, ki ga bodo države članice morale leta 2020 predložiti Evropskemu odboru za sistemska tveganja, o ukrepih za morebitno precenitev cen nepremičnin in ukrepih, sprejetih v skladu s priporočili ESRB, ali utemeljitvah v primeru neukrepanja zelo zgodaj odkrijejo ranljivosti, ki bi lahko privedle do finančnih kriz. EESO meni, da bi moralo biti omenjeno poročilo leta 2021 spremenjeno z drugim, ki ga bo dopolnjevalo in bo zajemalo morebitne posledice krize zaradi COVID-19. |
| --- | --- |

5.6

| 5.7 | V zvezi s tem EESO pozdravlja pobudo Komisije za vzpostavitev povezave med evropskim stebrom socialnih pravic in evropskim semestrom, ki bi na področju stanovanjske politike morala izboljšati spremljanje reforme področja socialnih stanovanj, razpoložljivost in cenovno dostopnost stanovanj ter učinkovitost stanovanjskih dodatkov. Hkrati vztraja, da se je treba pred sprejetjem priporočil za posamezno državo glede stanovanjske politike v okviru evropskega semestra posvetovati s predstavniki organizirane civilne družbe. |
| --- | --- |

5.7

| 5.8 | Namen predloga za revizijo evropske kohezijske politike za obdobje 2021–2027, o katerem trenutno razpravljata Svet in Evropski parlament, je povečanje proračuna za socialna stanovanja z 2,2 na 4 milijarde EUR. EESO poziva, naj se omogoči več manevrskega prostora za dolgoročne naložbe v socialno infrastrukturo in naj se te izključijo iz računov države pri izračunu javnega primanjkljaja. EU ne more na eni strani držav članic pozivati, naj zagotovijo potrebno raven naložb v socialno infrastrukturo, na drugi pa teh naložb omejevati v okviru Pakta za stabilnost in rast. |
| --- | --- |

5.8

| 5.9 | Z vzpostavitvijo evropskega investicijskega sklada za cenovno dostopna stanovanja, namenjenega gradnji in vzdrževanju cenovno dostopnih stanovanj, bi lahko bili ukrepi in politike EU preglednejši in razumljivejši za evropske državljane, zlasti v okviru prihodnjega načrta zelenega dogovora za gradbeni sektor in prihodnjega akcijskega načrta evropskega stebra socialnih pravic. |
| --- | --- |

5.9

| 5.10 | EESO poziva Komisijo, naj vsako leto organizira evropski vrh o cenovno dostopnih stanovanjih, ki se ga bodo udeležili vsi deležniki, da se proučita izvajanje in spremljanje tega evropskega akcijskega načrta za cenovno dostopna stanovanja na podlagi letnega poročila o stanovanjskih razmerah v EU. |
| --- | --- |

5.10

| 5.11 | EESO meni, da je pojem „socialno stanovanje“ pogosto povezan s predsodki, če ne služi splošnemu interesu socialnega mešanja, raznolikosti in vključevanja. Želi spomniti, da naložbe v socialna stanovanja prispevajo k ustvarjanju delovnih mest in zelenemu prehodu. |
| --- | --- |

5.11

V Bruslju, 16. septembra 2020

Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Luca JAHIER

---

(1)  Glej poročilo organizacije Housing Europe o stanju stanovanj v EU za leto 2019.

1

(2)  Eurostat: Housing costs, marec 2017.

2

Housing costs

(3)  ESRB/2016/14.

3

(4)  Eurostat (Housing costs, marec 2017).

4

Housing costs

(5)  Sklep Komisije z dne 20. decembra 2011 o uporabi člena 106(2) PDEU za državno pomoč v obliki nadomestila za javne storitve, dodeljenega nekaterim podjetjem, pooblaščenim za opravljanje storitev splošnega gospodarskega pomena.

5

(6)  COM(2006) 177 final, Izvajanje programa Skupnosti iz Lizbone – Socialne storitve splošnega pomena v Evropski uniji.

6

(7)  ESRR, ESS, Interreg.

7

---

| 11.12.2020 | SL | Uradni list Evropske unije | C 429/99 |
| --- | --- | --- | --- |

11.12.2020

SL

Uradni list Evropske unije

C 429/99

---

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Prihodnost zračnega prometa v EU med koronavirusno krizo in po njej

(mnenje na lastno pobudo)

(2020/C 429/14)

| Poročevalec: | Thomas KROPP |
| --- | --- |

Poročevalec:

Thomas KROPP

| Sklep plenarne skupščine | 20. 2. 2020 |
| --- | --- |
| Pravna podlaga | člen 32(2) poslovnika |
| | mnenje na lastno pobudo |
| Pristojnost | strokovna skupina za promet, energijo, infrastrukturo in informacijsko družbo |
| Datum sprejetja mnenja strokovne skupine | 3. 9. 2020 |
| Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju | 16. 9. 2020 |
| Plenarno zasedanje št. | 554 |
| Rezultat glasovanja
  (za/proti/vzdržani) | 217/1/2 |

Sklep plenarne skupščine

20. 2. 2020

Pravna podlaga

člen 32(2) poslovnika

mnenje na lastno pobudo

Pristojnost

strokovna skupina za promet, energijo, infrastrukturo in informacijsko družbo

Datum sprejetja mnenja strokovne skupine

3. 9. 2020

Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju

16. 9. 2020

Plenarno zasedanje št.

554

Rezultat glasovanja

(za/proti/vzdržani)

217/1/2

1.   Sklepi in priporočila

| 1.1 | Letalstvo je eden od sektorjev, ki jih je koronavirusna kriza najhuje prizadela. Samo od marca do maja 2020 je trg potniškega zračnega prometa upadel za 90 %, kar je dramatično vplivalo na prihodke vseh deležnikov in njihovih zaposlenih v letalski vrednostni verigi.
  Letalstvo je ključno za trgovino in turizem ter za povezave znotraj Evrope in z državami izven EU. Sektor turizma, ki v številnih državah ključno prispeva k nacionalnemu BDP, je utrpel zelo velike izgube. Ta vpliv, ki ga je čutiti v državah EU, je še večji v državah v razvoju, kjer sektor turizma prispeva bistven delež BDP. V teh državah bi prenehanje turističnih dejavnosti lahko ogrozilo pomemben napredek na humanitarnem področju (študija inštituta Institut der deutschen Wirtschaft, avgust 2015: Entwicklungsfaktor Tourismus (Turizem kot dejavnik razvoja); samo nemški turisti so na turističnih destinacijah v državah v razvoju porabili 13,5 milijarde EUR, kar obsega 5 % vseh turističnih izdatkov v teh državah in 78 000 delovnih mest).
  Evropski ekonomsko-socialni odbor (EESO) poziva Komisijo, naj spodbuja turizem kot temelj svojega razvojnega sodelovanja. |
| --- | --- |

1.1

Letalstvo je ključno za trgovino in turizem ter za povezave znotraj Evrope in z državami izven EU. Sektor turizma, ki v številnih državah ključno prispeva k nacionalnemu BDP, je utrpel zelo velike izgube. Ta vpliv, ki ga je čutiti v državah EU, je še večji v državah v razvoju, kjer sektor turizma prispeva bistven delež BDP. V teh državah bi prenehanje turističnih dejavnosti lahko ogrozilo pomemben napredek na humanitarnem področju (študija inštituta Institut der deutschen Wirtschaft, avgust 2015: Entwicklungsfaktor Tourismus (Turizem kot dejavnik razvoja); samo nemški turisti so na turističnih destinacijah v državah v razvoju porabili 13,5 milijarde EUR, kar obsega 5 % vseh turističnih izdatkov v teh državah in 78 000 delovnih mest).

Evropski ekonomsko-socialni odbor (EESO) poziva Komisijo, naj spodbuja turizem kot temelj svojega razvojnega sodelovanja.

| 1.2 | Države članice EU so v procesu okrevanja pripravljene pomagati vsem sektorjem gospodarstva. Kljub temu zaradi izjemne globalne recesije in negotovosti glede trajanja pandemije ni verjetno, da bo globalna gospodarska dejavnost v bližnji prihodnosti ponovno dosegla ravni pred koronavirusno krizo. Zato EESO poziva Komisijo, naj pripravi celovit načrt za okrevanje celotnega evropskega letalskega sektorja. Akcijski načrt bi moral vključevati namenska sredstva za podporo vsem podsektorjem in delovni sili, ki je v njih zaposlena. |
| --- | --- |

1.2

| 1.3 | Vsi deležniki in socialni partnerji potrebujejo stabilnost pri načrtovanju. Zaradi koronavirusne krize je potrebna jasna ločnica med kratkoročno fazo okrevanja letalskega sektorja ter zagotavljanjem njegove mednarodne srednje- do dolgoročne konkurenčnosti in enakih konkurenčnih pogojev.
  Pri tem je ključno poskrbeti za ohranitev kakovostnih delovnih mest in ustrezne delovne pogoje, če želimo obdržati kvalificirano delovno silo, brez katere ni mogoče zagotoviti vzdržne konkurenčnosti. Stalno zaposlovanje in usposabljanje kvalificirane delovne sile v letalski vrednostni verigi je torej pogoj za okrevanje evropskega letalstva. |
| --- | --- |

1.3

Pri tem je ključno poskrbeti za ohranitev kakovostnih delovnih mest in ustrezne delovne pogoje, če želimo obdržati kvalificirano delovno silo, brez katere ni mogoče zagotoviti vzdržne konkurenčnosti. Stalno zaposlovanje in usposabljanje kvalificirane delovne sile v letalski vrednostni verigi je torej pogoj za okrevanje evropskega letalstva.

| 1.4 | Komisija bi se morala kratkoročno prednostno posvetiti ponovnemu vzpostavljanju zaupanja potnikov v letalstvo. Koronavirusna kriza je ustvarila tržne razmere, ki v večini veljavnih predpisov niso bile predvidene. Potnikom je treba dati zagotovila glede pogojev, v skladu s katerimi jim bo povrnjen denar za vnaprej plačane vozovnice v primeru odpovedi leta med sedanjo krizo. Komisija bi morala s spodbujanjem zavezujočih mednarodnih sporazumov o ustreznih higienskih standardih tudi utrjevati predpostavko, da so letalska potovanja varna.
  V tej izjemno pomembni fazi okrevanja bi morala Komisija z uvedbo moratorija na spremembe regulativnega okvira, ki bi ovirale učinkovito okrevanje, tudi zagotoviti stabilnost pri načrtovanju.
  EESO poziva Komisijo, naj poišče in ohrani dobro ravnovesje med ukrepi za okrevanje, ki so potrebni za izhod iz koronavirusne krize, in želenimi spremembami finančnih predpisov, ki so posledica evropskega zelenega dogovora. Komisijo tudi poziva, naj se izogne nalaganju dodatnih finančnih oziroma regulativnih bremen sektorju, zlasti v fazi okrevanja, ko je celoten sektor finančno izredno oslabljen. To med drugim vključuje nadaljnje neizvajanja določbe „uporabi ali izgubi“ za slote v zimski sezoni 2020–2021. |
| --- | --- |

1.4

V tej izjemno pomembni fazi okrevanja bi morala Komisija z uvedbo moratorija na spremembe regulativnega okvira, ki bi ovirale učinkovito okrevanje, tudi zagotoviti stabilnost pri načrtovanju.

EESO poziva Komisijo, naj poišče in ohrani dobro ravnovesje med ukrepi za okrevanje, ki so potrebni za izhod iz koronavirusne krize, in želenimi spremembami finančnih predpisov, ki so posledica evropskega zelenega dogovora. Komisijo tudi poziva, naj se izogne nalaganju dodatnih finančnih oziroma regulativnih bremen sektorju, zlasti v fazi okrevanja, ko je celoten sektor finančno izredno oslabljen. To med drugim vključuje nadaljnje neizvajanja določbe „uporabi ali izgubi“ za slote v zimski sezoni 2020–2021.

| 1.5 | Srednjeročno bi morala Komisija pregledati letalsko strategijo EU (sprejeta je bila leta 2015), ki bi morala zagotoviti enake konkurenčne pogoje po koronavirusni krizi, in sicer na podlagi ocene izjemne ranljivosti letalskega sistema ter spremenjenih parametrov in tržne dinamike. |
| --- | --- |

1.5

| 1.6 | EESO priporoča, naj Komisija razmisli o ponovnih pogajanjih o dvostranskih sporazumih o storitvah zračnega prevoza s tretjimi državami, da bi preprečili izkrivljanja, ki so posledica državne pomoči, okoljskih ureditev, kot je sistem EU za trgovanje z emisijami, in socialne neenakosti, pri čemer bi se morala opreti na enake konkurenčne pogoje, da bi zagotovila vzdržno rast trga tudi v prihodnje. |
| --- | --- |

1.6

| 1.7 | Ko bo evropski letalski sektor spet stabilen, EESO pričakuje, da se bo Komisija zavezala trajnostni letalski politiki, ki bo sprostila potencial evropskega letalskega sektorja. |
| --- | --- |

1.7

| 1.8 | EESO poziva Komisijo, naj zagotovi evropsko konkurenčnost tako, da bo pospešila potrebne regulativne ukrepe za popolno uresničitev enotnega evropskega neba po več desetletjih nepotrebnih sporov med državami članicami in EU, kar bi omogočilo do 10-odstotno zmanjšanje emisij CO2 po vsej Uniji. |
| --- | --- |

1.8

| 1.9 | Zeleni dogovor je glavni sveženj ukrepov, ki ga podpira tudi EESO in s katerimi bi se nazadnje zmanjšal vpliv vseh sektorjev, tudi letalskega, na podnebne spremembe. EESO pričakuje, da bo EU namenila dodatna sredstva za raziskave in razvoj, s čimer bi spodbujali okolju prijazne izdelke, storitve, postopke in tehnologije, ne da bi oslabili evropsko konkurenčnost. EESO pravzaprav poziva Komisijo in države članice, naj pri zagotavljanju finančne pomoči držav članic osredotočijo politike na spodbujanje svetovno veljavnih standardov trajnosti, vključno z dodatnimi okoljskimi ukrepi. |
| --- | --- |

1.9

| 1.10 | EESO pričakuje zagotovila, da bodo socialni partnerji, ki sodelujejo v socialnem dialogu, še naprej vključeni v razvoj in izvajanje potrebnih regulativnih ukrepov, in ponovno poudarja, da je pripravljen v celoti podpreti Komisijo pri njenih prizadevanjih za spodbujanje hitrega okrevanja evropskega letalskega sektorja. |
| --- | --- |

1.10

2.   Ozadje

| 2.1 | Letalski sektor EU neposredno zaposluje med 1,4 (1) milijona in 2 (2) milijonoma ljudi ter skupaj zagotavlja med 4,8 milijona in 5,8 milijona delovnih mest. Letalski sektor k BDP EU neposredno prispeva 110 milijard EUR, na splošno pa skupaj s turizmom zaradi multiplikacijskega učinka ta prispevek znaša 510 milijard EUR.
  Ta ključna vloga letalstva, ki ni zgolj sektor, temveč spodbujevalni dejavnik za ekonomsko blaginjo, varnost delovnih mest in turizem, je bila doslej precej podcenjena.
  V nekaterih državah članicah turizem prispeva do 25 % nacionalnega BDP. Hitra ponovna vzpostavitev letalskih storitev ob upoštevanju ustreznih higienskih ukrepov je tako izjemno pomembna za ohranjanje turizma kot prvovrstnega vira dohodkov.
  Na svetovni ravni evropsko letalstvo tudi spodbuja turizem in trgovino z državami, ki močno potrebujejo gospodarsko podporo in politično vključevanje v mednarodno skupnost. Z ustavitvijo mednarodnega zračnega prometa med koronavirusno krizo se je šibek gospodarski položaj, predvsem držav v razvoju, še poslabšal. |
| --- | --- |

2.1

Ta ključna vloga letalstva, ki ni zgolj sektor, temveč spodbujevalni dejavnik za ekonomsko blaginjo, varnost delovnih mest in turizem, je bila doslej precej podcenjena.

V nekaterih državah članicah turizem prispeva do 25 % nacionalnega BDP. Hitra ponovna vzpostavitev letalskih storitev ob upoštevanju ustreznih higienskih ukrepov je tako izjemno pomembna za ohranjanje turizma kot prvovrstnega vira dohodkov.

Na svetovni ravni evropsko letalstvo tudi spodbuja turizem in trgovino z državami, ki močno potrebujejo gospodarsko podporo in politično vključevanje v mednarodno skupnost. Z ustavitvijo mednarodnega zračnega prometa med koronavirusno krizo se je šibek gospodarski položaj, predvsem držav v razvoju, še poslabšal.

| 2.2 | Čeprav je letalstvo v preteklosti krize že doživelo (med primere sodijo teroristični napadi in zaprtje zračnega prostora leta 2001, izbruha virusov SARS in ebola, kriza globalnega finančnega sistema leta 2008 in zaprtje evropskega zračnega prostora med izbruhom vulkanskega pepela leta 2010), je sedanja največja doslej. Najnovejše ocene kažejo, da sektor pred letom 2024 ne bo okreval (3). Niti evropskim institucijam niti mednarodnim organom ni uspelo uskladiti regulativnih ukrepov za oblikovanje mednarodnih standardov. Mednarodno letalstvo pa zahteva dosledne in znanstveno utemeljene svetovne standarde, če želimo ponovno doseči vzdržno in obstojno raven storitve, ki jo poznamo iz časa pred krizo.
  Med krizo je bila javna in politična pozornost usmerjena v letalske družbe, vendar letalski ekosistem vključuje tudi druge pomembne akterje, kot so letališča, izvajalci navigacijskih služb zračnega prometa, zemeljska oskrba in drugi ponudniki storitev. Poiskati je treba rešitve, ki bodo zajemale celotno letalsko vrednostno verigo. |
| --- | --- |

2.2

Med krizo je bila javna in politična pozornost usmerjena v letalske družbe, vendar letalski ekosistem vključuje tudi druge pomembne akterje, kot so letališča, izvajalci navigacijskih služb zračnega prometa, zemeljska oskrba in drugi ponudniki storitev. Poiskati je treba rešitve, ki bodo zajemale celotno letalsko vrednostno verigo.

3.   Splošne ugotovitve o sedanjem stanju krize

3.1   Zdravstveni pomisleki

Intenzivnost in trajanje koronavirusne krize bosta odvisna od zmožnosti pristojnih organov, da zajezijo širjenje doslej neznanega virusa. Več študij je pokazalo, da je letalski prevoz eden od najvarnejših načinov prevoza. Na evropski ravni sta smernice za usklajen higienski protokol ter usklajene zdravstvene in higienske ukrepe za države članice pripravila Evropska agencija za varnost v letalstvu (EASA) in Evropski center za preprečevanje in obvladovanje bolezni, na svetovni ravni pa Mednarodna organizacija civilnega letalstva (ICAO). Letalske družbe in letališča so tesno sodelovali z Evropsko komisijo in Mednarodno organizacijo civilnega letalstva.

3.2   Nezadostna likvidnost

V drugem četrtletju 2020 so se prihodki letalskih družb v povprečju zmanjšali za 79 %. Tudi ko se odštejejo fleksibilni stroški, so letalske družbe v tem obdobju še vedno porabile približno 60 milijard USD denarja. K likvidnostim težavam so pomembno prispevala povračila za vnaprej kupljene vozovnice (izračun je drugačen za poslovni model nizkocenovnih prevoznikov, pri katerem so operativni stroški nižji, odvisnost od vnaprej kupljenih vozovnic pa višja).

Vendar je koronavirusna kriza prizadela tudi potrošnike, ki so v več državah članicah v skladu z Uredbo (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (4) vložili tožbe za povračilo vnaprej plačanih vozovnic. Za te in prihodnje zahtevke je treba poiskati pregledno in uresničljivo rešitev v izvedljivem roku.

Sektor zračnega prometa bo tako ob koncu koronavirusne krize močno zadolžen (čeprav so vlade po vsem svetu doslej prispevale državno pomoč v višini približno 123 milijard USD, da bi lahko letalske družbe še naprej poslovale, je bilo le 11 milijard USD zagotovljenih v obliki lastniškega kapitala, preostanek pa v obliki obveznosti, ki jih bodo morale letalske družbe poplačati). Poleg tega se državna pomoč, ki so jo prejele evropske letalske družbe, po državah članicah močno razlikuje tako po obliki kot obsegu.

Predlog za začetek stečajnega postopka je vložilo več letalskih družb, ki poslujejo mednarodno (med njimi so Avianca, LATAM in South African Airways).

Nekatera plačila izvajalcem navigacijskih služb zračnega prometa so bila odložena. S tem se zmanjšuje pritisk na likvidnost letalskih družb, vendar ustvarja precejšen izpad prihodka za izvajalce navigacijskih služb zračnega prometa. Poiskati je treba rešitev, da bodo ti izvajalci lahko še naprej vzdržno izvajali nujne storitve, ki pa pozneje ne bo povzročila dodatnega bremena za letalske družbe, ko bodo te šele okrevale. Kriza je močno prizadela tudi letališča, prevoz tovora, ponudnike storitev zemeljske oskrbe ter ponudnike gostinskih in drugih storitev, ki bodo zato morda ravno tako potrebovali dodatno podporo.

3.3   Usklajen pristop k zagotavljanju kratkoročnega okrevanja

Komisija je izdala sporočilo za sektor prevoza, v katerem je priporočila:

| — | splošno strategijo za okrevanje v letu 2020 in pozneje, |
| --- | --- |

—

splošno strategijo za okrevanje v letu 2020 in pozneje,

| — | skupen pristop k postopni in usklajeni ponovni vzpostavitvi prostega gibanja in odpravi omejitev na notranjih mejah EU, |
| --- | --- |

—

skupen pristop k postopni in usklajeni ponovni vzpostavitvi prostega gibanja in odpravi omejitev na notranjih mejah EU,

| — | okvir za podpiranje postopne ponovne vzpostavitve prevoza, pri čemer se zagotovita varnost potnikov in osebja, |
| --- | --- |

—

okvir za podpiranje postopne ponovne vzpostavitve prevoza, pri čemer se zagotovita varnost potnikov in osebja,

| — | uvedbo potovalnih vavčerjev kot privlačne alternative gotovinskemu povračilu za potrošnike, |
| --- | --- |

—

uvedbo potovalnih vavčerjev kot privlačne alternative gotovinskemu povračilu za potrošnike,

| — | merila za varno in postopno ponovno vzpostavljanje turističnih dejavnosti in oblikovanje zdravstvenih protokolov za gostinske objekte, kot so hoteli. |
| --- | --- |

—

merila za varno in postopno ponovno vzpostavljanje turističnih dejavnosti in oblikovanje zdravstvenih protokolov za gostinske objekte, kot so hoteli.

Ta priporočila niso zavezujoča, vendar nakazujejo, v kolikšni meri bi države članice imele koristi od uskladitve ukrepov.

Komisija je spomladi 2020 izdala sporočilo o začasnem okviru za ukrepe državne pomoči. Ta okvir državam članicam omogoča, da podjetjem dodelijo nadomestilo za izredne finančne izgube in s tem ohranijo delovna mesta in raven zaposlenosti. Poleg tega je Komisija odobrila začasno odstopanje od pravil, ki urejajo dodeljevanje slotov (5) in dovoljenja za izvajanje storitev zemeljske oskrbe. Pomembno in nujno je oceniti, ali bi dodatno podaljšanje teh ukrepov prispevalo k stabilnosti načrtovanja v teh podjetjih, in v primeru, da se to potrdi, čim prej začeti izvajati potrebne regulativne ukrepe.

EESO je močno zaskrbljen, ker države članice EU niso dosledno in znanstveno utemeljeno pristopile k obravnavi omejitev potovanj. Kljub večkratnim pozivom iz letalskega sektorja, da je treba nove omejitve uvajati na znanstveni podlagi in usklajeno, je med državami prihajalo do razlik. Nekateri enostranski ukrepi držav so v nasprotju s smernicami strokovnjakov in dodatno škodijo zaupanju potrošnikov. EESO poziva Komisijo, naj zagotovi, da bo ponovna vzpostavitev zračnega prometa v Evropi varna in pregledna. Dobro bi bilo, da bi države članice skušale uskladiti postopno odpiranje mej v skladu s priporočili Komisije.

4.   Posebne ugotovitve o pogojih za vzdržno okrevanje

4.1   Kriza kot priložnost za ponovno oceno strateške vloge letalstva za Evropo (6)

Koronavirusna kriza je spremenila odnose med deležniki v vrednostni verigi v letalskem prometu. Ob upoštevanju nove velikosti trga in njegove strukture morajo deležniki na področju letalstva sodelovati pri pripravi mehanizmov, ki bodo ustrezali svojemu namenu na trgu letalskega prevoza po koronavirusni krizi.

Komisija bo prav tako morala ob upoštevanju geopolitičnih sprememb ponovno oceniti svojo splošno politiko glede državne pomoči. Mednarodna vozlišča v bližini EU, kot so Carigrad, London-Heathrow in letališča v Zalivu, bi lahko, če ne bo sprejeta dosledna in premišljena letalska politika EU, namenjena spodbujanju konkurenčnosti EU in enakih konkurenčnih pogojev, obenem pa ohranitvi kakovostnih delovnih mest v Evropi, preusmerila zračni promet in ogrozila povezanost EU. Prav tako bo treba redno ocenjevati obseg državne pomoči, ki se dodeljuje v tretjih državah (to lahko poteka v obliki posojil, subvencij za plače, jamstev za posojila, financiranja z lastniškim kapitalom, davkov od dohodkov pravnih oseb, financiranja prog ali dokapitalizacije). V ta namen bo potrebno dosledno izvajanje Uredbe (ES) št. 1008/2008 Evropskega parlamenta in Sveta (7), da bi tretjim državam preprečili sovražne prevzeme letalskih družb EU in naložbe vanje, s čimer bi zagotovili, da bo evropsko gospodarstvo tudi v prihodnje mednarodno konkurenčno po kakovosti in ceni ter se bo lahko opiralo na povezljivost, ki jo zagotavlja evropski letalski sektor (Astra, majhna grška letalska družba, se je že pogajala s kitajskimi investitorji).

4.2   Ohranjanje konkurenčnosti

| 4.2.1 | Sektor zračnega prometa se ne bo zmožen vrniti v stanje pred koronavirusno krizo (po nekaterih scenarijih bo okrevanje potekalo do leta 2022, po drugih do leta 2025), ker bo slednja zaradi svoje razsežnosti imela strukturni učinek na trg. Da bi zagotovili stabilnost načrtovanja za deležnike in potrošnike, bi morali uporabiti sporazume o storitvah zračnega prevoza med EU in tretjimi državami, in sicer kot platformo za skupno spremljanje obsega državne pomoči, odobrene med koronavirusno krizo, da bi prepoznali in odpravili trende izkrivljanja. V tem okviru bi moral pri določanju ravni državne pomoči pomembno vlogo imeti dostop do trga. Če tretja država ni pripravljena obravnavati vprašanja državne pomoči, bi morali uporabiti povračilne ukrepe. Neenaki okoljski in socialni standardi, ki veljajo za prevoznike iz EU in tretjih držav, morajo biti obravnavani v sporazumih o storitvah zračnega prevoza. |
| --- | --- |

4.2.1

| 4.2.2 | Zaradi prekomerne zmogljivosti trga skupaj s predvidenim upadom kupne moči v prihajajoči svetovni recesiji bodo morda celo potrebne začasne ali strukturne spremembe sporazumov o storitvah zračnega prevoza, da bi ohranili vzajemnost v času okrevanja. |
| --- | --- |

4.2.2

| 4.2.3 | Komisija bi lahko in bi morala sprožiti enostranske postopke zoper tretje države in njihove letalske družbe, če rešitev ne bi bilo mogoče doseči s pogajanji (postopek je mogoče začeti v skladu z Uredbo (EU) 2019/712 Evropskega parlamenta in Sveta (8)). |
| --- | --- |

4.2.3

| 4.2.4 | Zlasti pereče je vprašanje napetosti med likvidnostnimi omejitvami potnikov, ki zahtevajo povračilo kupnine za vnaprej kupljene vozovnice, in likvidnostnimi omejitvami letalskih družb, od katerih bi morale številne vložiti predloge za začetek stečajnega postopka, če bi dejansko povrnile vse kupnine. V prihodnjem pregledu Uredbe (ES) št. 261/2004 bi bilo treba pojasniti pravila, da bi zagotovili rešitev, ki bo ugodna za obe strani in v interesu tako potnikov kot letalskih družb (razmislili bi lahko o več možnostih, na primer o časovno omejenem vavčerju z državnim jamstvom; če letalska družba vloži predlog za začetek stečajnega postopka pred potekom veljavnosti vavčerja ali ne more zagotoviti leta, se potniku povrne kupnina, letalske družbe pa bi tako pridobile nekoliko več časa za porabo svojih denarnih rezerv). |
| --- | --- |

4.2.4

| 4.2.5 | EESO meni, da je sedanje stanje sektorja tako kritično, da bi morali regulativne pobude, ki odvračajo pozornost od stabiliziranja globalno konkurenčnega letalskega sektorja EU, med fazo okrevanja začasno ustaviti.
  V zvezi s tem EESO ponovno poudarja prednostne naloge, ki bi jih Komisija morala upoštevati za ponovno doseganje in ohranjanje evropske konkurenčnosti, pri čemer bi morala zagotoviti tudi ustrezno raven socialne zaščite (9). |
| --- | --- |

4.2.5

V zvezi s tem EESO ponovno poudarja prednostne naloge, ki bi jih Komisija morala upoštevati za ponovno doseganje in ohranjanje evropske konkurenčnosti, pri čemer bi morala zagotoviti tudi ustrezno raven socialne zaščite (9).

4.3   Socialni dialog je ključni steber okrevanja

V sedanji krizi se celoten letalski ekosistem in zaposleni v tem ekosistemu soočajo z negotovostjo glede prihodnosti, ne glede na učinkovitost storitev, ki jih zagotavljajo. Ključnega pomena je vzpostaviti primerno ravnovesje med poslovnimi in socialnimi vidiki, da bi zagotovili vzdržno ustvarjanje kakovostnih delovnih mest v prihodnje.

To ni zgolj vprašanje politike in načel, temveč zahteva takojšnjo obravnavo: tržne prakse, kot so letenje na zahtevo, lažna samozaposlitev, pomanjkanje socialne zaščite v primeru razpisa in/ali upada dejavnosti ter odpuščanje delavcev, da bi jih pozneje zaposlili z bistveno nižjimi plačami, so nedopustne (10).

Socialni dialog bo potreben tudi med neizogibnim prestrukturiranjem v večini podjetij, zato bi ga bilo treba spodbujati na evropski in nacionalni ravni ter v podjetjih. To institucijam EU in državam članicam ne preprečuje izvajanja njihovih pristojnosti na socialnem področju.

4.4   Zagotavljanje trajnosti letalskega ekosistema

| 4.4.1 | EESO je seznanjen z dogovorom celotnega letalskega sektorja o ukrepih za zmanjšanje emisij CO2 na svetovni ravni (11) in na ravni EU (12). Na vsakršne dodatne ukrepe EU je tako treba gledati ob upoštevanju konkurenčnosti; preusmerjanje zračnega prometa z letalskih družb EU na njihove konkurente iz tretjih držav na primer nima nikakršnega pozitivnega učinka na trajnost.
  EESO meni, da je treba trajnost oceniti glede na nove okoliščine po koronavirusni krizi. Potrebna je ocena učinka ukrepov na zmožnost letalskih družb EU, da vzdržno okrevajo po koronavirusni krizi in ostanejo konkurenčne.
  EESO poudarja, da bi letalstvo – tako kot vsi drugi sektorji – moralo upoštevati dolgoročne cilje zelenega dogovora. EESO poziva Komisijo, naj svoje ukrepe usklajuje na svetovni ravni, zlasti v okviru Mednarodne organizacije civilnega letalstva. Zavzema se za nadaljnjo širitev omrežja hitrih železniških povezav v Evropi, ki bi bilo neposredno povezano z letališkimi vozlišči.
  EESO pozdravlja dejstvo, da načrt EU za okrevanje predvideva naložbe v sektorje, usmerjene v prihodnost. Te bi po njegovem mnenju morale vključevati strateške naložbe v najsodobnejšo interoperabilno tehnologijo za vse deležnike v letalstvu. Aktivno bi bilo treba spodbujati trge za trajnostna letalska goriva in trajnostne tehnologije ter podatkovne trge. Nefosilna tekoča goriva so zelo obetavna, kar zadeva nizkoogljično letalstvo, vendar bo potrebnih še veliko raziskav in razvoja, da bodo na voljo po sprejemljivi ceni.
  EESO z zadovoljstvom ugotavlja, da se v okviru sedanjega instrumenta EU za financiranje raziskav (Obzorje 2020) izvajajo različne pobude za financiranje takšnih alternativnih goriv (power-to-x, sintetično gorivo), in spodbuja Komisijo, da ta prizadevanja okrepi v naslednjem okvirnem programu za raziskave in inovacije (med drugim tudi Obzorje Evropa). |
| --- | --- |

4.4.1

EESO meni, da je treba trajnost oceniti glede na nove okoliščine po koronavirusni krizi. Potrebna je ocena učinka ukrepov na zmožnost letalskih družb EU, da vzdržno okrevajo po koronavirusni krizi in ostanejo konkurenčne.

EESO poudarja, da bi letalstvo – tako kot vsi drugi sektorji – moralo upoštevati dolgoročne cilje zelenega dogovora. EESO poziva Komisijo, naj svoje ukrepe usklajuje na svetovni ravni, zlasti v okviru Mednarodne organizacije civilnega letalstva. Zavzema se za nadaljnjo širitev omrežja hitrih železniških povezav v Evropi, ki bi bilo neposredno povezano z letališkimi vozlišči.

EESO pozdravlja dejstvo, da načrt EU za okrevanje predvideva naložbe v sektorje, usmerjene v prihodnost. Te bi po njegovem mnenju morale vključevati strateške naložbe v najsodobnejšo interoperabilno tehnologijo za vse deležnike v letalstvu. Aktivno bi bilo treba spodbujati trge za trajnostna letalska goriva in trajnostne tehnologije ter podatkovne trge. Nefosilna tekoča goriva so zelo obetavna, kar zadeva nizkoogljično letalstvo, vendar bo potrebnih še veliko raziskav in razvoja, da bodo na voljo po sprejemljivi ceni.

EESO z zadovoljstvom ugotavlja, da se v okviru sedanjega instrumenta EU za financiranje raziskav (Obzorje 2020) izvajajo različne pobude za financiranje takšnih alternativnih goriv (power-to-x, sintetično gorivo), in spodbuja Komisijo, da ta prizadevanja okrepi v naslednjem okvirnem programu za raziskave in inovacije (med drugim tudi Obzorje Evropa).

| 4.4.2 | EESO kljub temu vztraja, da bi morali biti financiranje nove tehnologije in ukrepi za krepitev trajnosti, odpornosti in nadgradljivosti letalskega ekosistema sestavni del vseobsegajočega načrta za letalstvo, ki bi ga bilo treba izvesti, če želimo ustrezno podpreti okrevanje evropske letalske vrednostne verige. |
| --- | --- |

4.4.2

V Bruslju, 16. septembra 2020

Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Luca JAHIER

---

(1)  Steer Davies Gleave – Study on employment and working conditions in air transport and airports (Študija o zaposlovanju in delovnih pogojih v sektorju zračnega prometa in na letališčih), končno poročilo, 2015.

1

(2)  Aviation: Benefits Beyond Borders (Letalstvo: Čezmejne koristi), poročilo družbe Oxford Economics, pripravljeno za ATAG, april 2014.

2

(3)  Glej https://staging.corporatetravelcommunity.com/european-capacity-may-have-grown-in-jun-2020-but-a-european-aviation-body-warns-that-the-recovery-in-passenger-traffic-is-proceeding-at-a-slower-pace-than-it-had-projected/.

3

(4)  UL L 46, 17.2.2004, str. 1.

4

(5)  Mnenje EESO – Dodeljevanje slotov na letališčih Skupnosti (TEN/711); še ni objavljeno v Urnem listu.

5

(6)  UL C 13, 15.1.2016, str. 169.

6

(7)  UL L 293, 31.10.2008, str. 3.

7

(8)  UL L 123, 10.5.2019, str. 4.

8

(9)  UL C 13, 15.1.2016, str. 110.

9

(10)  Glej opombo 8.

10

(11)  CORSIA, shema za poravnavo in zmanjševanje emisij ogljika v mednarodnem letalstvu.

11

(12)  UL C 133, 9.5.2013, str. 30.

12

---

| 11.12.2020 | SL | Uradni list Evropske unije | C 429/105 |
| --- | --- | --- | --- |

11.12.2020

SL

Uradni list Evropske unije

C 429/105

---

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – EU in Afrika: Uresničevanje enakopravnega razvojnega partnerstva, ki temelji na trajnosti in skupnih vrednotah

(mnenje na lastno pobudo)

(2020/C 429/15)

| Poročevalci: | Dimitris DIMITRIADIS


  Dilyana SLAVOVA


  Thomas WAGNSONNER |
| --- | --- |

Poročevalci:

Dimitris DIMITRIADIS

Dilyana SLAVOVA

Thomas WAGNSONNER

| Sklep plenarne skupščine | 20. 2. 2020 |
| --- | --- |
| Pravna podlaga | člen 32(2) poslovnika |
| | mnenje na lastno pobudo |
| Pristojnost | strokovna skupina za zunanje odnose |
| Datum sprejetja mnenja strokovne skupine | 24. 2. 2020 |
| Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju | 16. 9. 2020 |
| Plenarno zasedanje št. | 554 |
| Rezultat glasovanja
  (za/proti/vzdržani) | 216/1/2 |

Sklep plenarne skupščine

20. 2. 2020

Pravna podlaga

člen 32(2) poslovnika

mnenje na lastno pobudo

Pristojnost

strokovna skupina za zunanje odnose

Datum sprejetja mnenja strokovne skupine

24. 2. 2020

Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju

16. 9. 2020

Plenarno zasedanje št.

554

Rezultat glasovanja

(za/proti/vzdržani)

216/1/2

1.   Sklepi in priporočila

| 1.1 | V hitro spreminjajočem se svetu, v katerem so veliki problemi pa tudi nove priložnosti, mora Evropa s svojo večkulturno, institucionalno in socialno-ekonomsko zapuščino omogočiti globalni trajnostni razvoj. Izzivi, s katerimi se soočajo afriške države v razvoju, so zelo zapleteni in jih moramo obravnavati z občutljivim in večdimenzionalnim pristopom. Dobronamerni nasveti niso dovolj. Za dosego ciljev trajnostnega razvoja so potrebna tudi velika vlaganja finančnih sredstev iz EU in njenih držav članic v Afriko. To mora biti glavni namen mednarodnih partnerstev EU. Spoštovanje splošnih človekovih pravic, ki so bistvene skupne vrednote, pa mora biti temelj vsakega političnega udejstvovanja v okviru enakopravnega razvojnega partnerstva z Afriko. |
| --- | --- |

1.1

| 1.2 | EESO se v skladu z novim evropskim soglasjem o razvoju zavzema za spodbujanje dostojnega življenja in dobrih obetov za prihodnost, ustvarjanje srednjega razreda in podpiranje enakovrednih partnerstev s krepitvijo trajnostnih socialno-liberalnih demokratičnih struktur v Afriki v skladu s splošnimi človekovimi pravicami (1), vključno s temeljnimi pravicami delavcev (iz Deklaracije o temeljnih načelih in pravicah pri delu, ki vključuje temeljne delovne standarde, in tristranske deklaracije o načelih večnacionalnih podjetij in socialne politike Mednarodne organizacije dela), svobodo gospodarske pobude in pravico do zdravega okolja, kot tudi cilji trajnostnega razvoja. EESO pozdravlja skupno sporočilo Za celovito strategijo z Afriko (2) in želi prispevati k izboljšanju nove celovite strategije EU z Afriko. |
| --- | --- |

1.2

| 1.3 | Trenutno stanje razkriva kritične izzive, a tudi obetavne možnosti za razvojno sodelovanje med EU in Afriko. Številne afriške države so med 20 najhitreje rastočimi gospodarstvi na svetu. Do leta 2035 bo imela Afrika največjo potencialno delovno silo. Obe strani potrebujeta partnerstvo na visoki ravni za trgovino in naložbe, ki temelji na splošnih človekovih pravicah in trajnosti, v središču pozornosti pa mora biti razvoj, namesto da se razvojna sredstva porabljajo za varnost meja. |
| --- | --- |

1.3

| 1.4 | EESO pozdravlja afriško celinsko območje proste trgovine (AfCFTA), saj krepi trgovino na celini, zmanjšuje odvisnosti in se oddaljuje od pristopa, ki je usmerjen izključno v čezmorski izvoz. To bi bil lahko prvi korak k območju proste trgovine med EU in Afriko. EESO ponovno poudarja pomembno vlogo organizirane civilne družbe v sporazumu, ki bo nasledil sporazum iz Cotonouja. |
| --- | --- |

1.4

| 1.5 | Dolgoročne naložbe v infrastrukturo znotraj Afrike za spodbujanje regionalnih vrednostnih verig in trajnostnega lokalnega gospodarstva so ekonomsko smiselne, ekološko trajnostne in ustvarjajo proizvodne zmogljivosti ter kakovostna lokalna delovna mesta. Pristop, usmerjen izključno v čezmorski izvoz, ni trajnosten. Medcelinsko gospodarsko sodelovanje bi moralo zlasti dajati prednost lokalni proizvodnji v Afriki, katere glavni sektorji bi morali biti trajnostno kmetijstvo, energetika in krožno gospodarstvo, pa tudi tradicionalni sektorji, povezani s surovinami in gradbeništvom, ki jih je treba še reformirati v skladu s cilji trajnostnega razvoja. Na škodo običajnega razvojnega sodelovanja javna sredstva ne bodo nujno porabljena za zasebne naložbe v Afriki. Zato so nujno potrebni sistemi za spremljanje, preverjanje in ocenjevanje, v katere je tesno vključena organizirana civilna družba. |
| --- | --- |

1.5

| 1.6 | Civilna družba, socialna partnerstva, socialna tržna gospodarstva in sistemi socialne države bi morali biti uspešni modeli za podporo trajnostnemu razvoju v Afriki, ki bi jih bilo sicer treba prilagoditi lokalni kulturi in socialno-ekonomskim okoliščinam. Prednostne naloge za podporo afriškim državam ne bi smele upoštevati samo trgovine in naložb, temveč zlasti davčno politiko, migracije, razvoj, okolje, izobraževanje, zdravstvo ter delovne in življenjske pogoje. To je še posebno pomembno v trenutni krizi zaradi koronavirusne bolezni (COVID-19), ki bo Afriko hudo prizadela. |
| --- | --- |

1.6

| 1.7 | Treba je vzpostaviti infrastrukturo za zagotavljanje kakovosti, ki bo afriškim izdelkom omogočala izpolnjevanje standardov njihovih ciljnih trgov. Paziti je treba, da se zagotovi spoštovanje zakonov, skladnih s cilji trajnostnega razvoja. Koristni bi bili tudi sistemi primerne skrbnosti na področju človekovih pravic, vključno s pravili EU (3). |
| --- | --- |

1.7

| 1.8 | Treba bi bilo razširiti program Erasmus+ in tako okrepiti sodelovanje med EU in Afriko. Razvojno partnerstvo med EU in Afriko mora bolj podpirati vzpostavljanje lokalnih javnih izobraževalnih sistemov, od predšolske vzgoje do univerzitetne ravni ter poklicnega izobraževanja in usposabljanja, vključno z vajeništvom in sistemi vseživljenjskega učenja. Preprečiti je treba beg možganov iz Afrike v EU. Za trajnostni razvoj sta zlasti pomembna vključevanje načela enakosti spolov v vse politike in krepitev vloge žensk. |
| --- | --- |

1.8

| 1.9 | Krepitev vloge žensk v Afriki je za EESO prednostna naloga, zato institucije in civilno družbo poziva, naj si aktivno in nenehno prizadevajo za popolno enakost spolov na različnih ravneh družbe in gospodarstva. |
| --- | --- |

1.9

| 1.10 | Obrnitev trenda migracij je v mnogih pogledih kritično vprašanje. Le gospodarski, okoljski in družbeni razvoj bo odpravil vzroke neprostovoljnih migracij. |
| --- | --- |

1.10

| 1.11 | Mednarodna finančna družba za afriško diasporo bi bila morda idealna platforma za usmerjanje naložb, ki bi jo vodili afriški organi in bi se uporabljala za afriške potrebe. To bi lahko bila tudi priložnost za vlagatelje iz EU. |
| --- | --- |

1.11

| 1.12 | Afrika se je v zadnjem desetletju močno razvila in po predvidevanjih se bo do leta 2050 povpraševanje po energiji na tej celini podvojilo, stopnja revščine pa bo ostala visoka. To bi lahko oviralo reševanje težav glede trajnosti z okoljskih in socialno-ekonomskih vidikov ali jih celo poglobilo. |
| --- | --- |

1.12

| 1.13 | Priložnosti pa kljub temu obstajajo: (i) afriške države lahko igrajo vodilno vlogo pri pretvorbi sončne v električno energijo s pomočjo fotovoltaične tehnologije; na podlagi tega bi se lahko povečala proizvodnja sintetičnih goriv; (ii) konkretne možnosti za skupne projekte, poslovne dejavnosti in politike bi lahko prispevale k novemu socialno-ekološkemu pristopu k tržnemu gospodarstvu. |
| --- | --- |

1.13

| 1.14 | Podpirati je treba kmetijsko in živilsko industrijo v Afriki za izboljšanje pridelave, zmanjšanje izgub pridelka in izboljšanje standardov kakovosti. Drugi cilji v agroživilskem sektorju so razvoj novih trženjskih in pridelovalnih metod, spodbujanje zadružne samoorganizacije med kmeti, prehranska varnost in povečanje trgovine vzdolž celotne vrednostne verige. EESO še posebej nasprotuje prilaščanju zemljišč v Afriki. |
| --- | --- |

1.14

| 1.15 | Deležniki v EU in Afriki bi morali sodelovati, da bi uresničili zeleni dogovor ter s tem rešili planet in vsem omogočili dostojno življenje. Z institucionaliziranim vključevanjem organizirane civilne družbe bi lahko brez težav izvajali samorefleksijo in se na nove načine izognili preteklim napakam. Trajnostni razvoj je mogoče doseči le, če ga začne in vodi država sama. |
| --- | --- |

1.15

| 1.16 | Sprejetje pristopa na podlagi splošnih človekovih pravic, razvoj demokratičnih struktur upravljanja, izboljšanje gospodarskega in finančnega upravljanja s preglednim upravljanjem javnih financ in ustvarjanje verodostojnega sistema za boj proti korupciji, ki temelji na neodvisnem sodstvu, prispevajo k oblikovanju močnih, neodvisnih in stabilnih partnerjev v poslovanju in razvoju. |
| --- | --- |

1.16

2.   Ozadje in glavne točke mnenja

| 2.1 | EU-27 je največja afriška trgovinska in naložbena partnerica. EESO pozdravlja skupno sporočilo Za celovito strategijo z Afriko (4), v katerem so predlagana partnerstva v zvezi z zelenim prehodom in dostopom do energije, digitalno preobrazbo, trajnostno rastjo in delovnimi mesti ter mirom in upravljanjem. |
| --- | --- |

2.1

| 2.2 | Dvainpetdeset afriških držav ima tak ali drugačen trgovinski dogovor z EU. S štirimi severnoafriškimi državami so bili sklenjeni pridružitveni sporazumi, z Marokom in Tunizijo pa potekajo pogajanja o poglobljenem in celovitem prostotrgovinskem območju. EU je z regionalnimi afriškimi organizacijami sklenila pet sporazumov o gospodarskem partnerstvu. Temeljijo na sporazumu iz Cotonouja in njegovem namenu nadgraditi trgovinske odnose med EU ter afriškimi, karibskimi in pacifiškimi državami (AKP) ob upoštevanju pravil STO. |
| --- | --- |

2.2

| 2.3 | EESO ponavlja svoj pristop: želi zagotoviti dostojno življenje in dobre obete za prihodnost vsem, ustvariti srednji razred (ob upoštevanju povezave med migracijami in dohodkom) ter podpirati enakovredna partnerstva s krepitvijo trajnostnih socialno-liberalnih demokratičnih struktur. Vendar je treba spoštovati obstoječe lokalne tradicije in dobro prakso. EESO se zavzema za razvojno politiko, ki bi ustvarjala dobre obete za prihodnost, strukture in gospodarske priložnosti za vse v Afriki. |
| --- | --- |

2.3

| 2.4 | Naložbe v Afriko od zunaj stalno naraščajo. Kitajska na primer vlaga v okviru svojega foruma za sodelovanje med Kitajsko in Afriko (FOCAC) ter pobude En pas, ena pot. Druge, manj obsežne pobude vključujejo ameriško pobudo „Africa Partnership Station“ in vrh Rusija-Afrika leta 2019. |
| --- | --- |

2.4

| 2.5 | Splošne človekove pravice, vključno s temeljnimi pravicami delavcev, svobodo gospodarske pobude, pravico do zdravega okolja in pravno državo, so bistvene skupne vrednote. Skupaj s cilji trajnostnega razvoja tvorijo mednarodno dogovorjen minimalni standard za razvojne programe in so osnova za enakopravno razvojno partnerstvo. |
| --- | --- |

2.5

| 2.6 | Te vrednote so v skladu z novim evropskim soglasjem o razvoju, ki s skladnostjo politik v interesu razvoja poskuša upoštevati tudi učinke drugih politik na razvoj. |
| --- | --- |

2.6

| 2.7 | V tem mnenju so opredeljeni kritični vidiki za resno enakopravno razvojno partnerstvo ter analizirani trenutno stanje in izzivi v zvezi z odnosi med EU in Afriko. |
| --- | --- |

2.7

3.   Trenutni izzivi

Dostojno življenje, ekološka odgovornost in dobri obeti za prihodnost so ključni za naše preživetje. Spoprijeti se moramo s podnebnimi spremembami ter razmišljati bolj odgovorno in v duhu sodelovanja. Tradicionalni pristop industrijske politike in rasti je zastarel razvojni model, ki bo uničil planet ter povzroča velike družbene stroške. Zlasti v Afriki je treba ljudem pomagati, da se ne le rešijo iz skrajne revščine, temveč da bodo sposobni aktivno sodelovati v družbi (stanovanje, hrana, zdravje, izobraževanje). Svetovni gospodarski forum je v poročilu o svetovnih tveganjih za leto 2017 problem neenakosti po vsem svetu poudaril kot najpomembnejši vzrok tveganj, povezanih z nedavnimi političnimi izzivi. Če primanjkuje priložnosti, so ženske in ranljive skupine še bolj prizadete in izključene iz sodelovanja v družbi.

3.1   Gospodarski vidiki

| 3.1.1 | Številne afriške države sodijo med 20 najhitreje rastočih gospodarstev na svetu in do leta 2035 bo imela Afrika največjo potencialno delovno silo. Tu nastajajo globalni trgi, kupci in delavci prihodnosti. Zato se je večine trenutnih svetovnih izzivov mogoče lotevati le z močnimi afriškimi partnerji. Potrebno je enakopravno trgovinsko in naložbeno partnerstvo, ki bi temeljilo na splošnih človekovih pravicah in trajnosti. Za dosego ciljev trajnostnega razvoja v Afriki je potrebnih 600 milijard EUR letno (5). Zato EESO priznava veliko potrebo po zasebnih naložbah. |
| --- | --- |

3.1.1

| 3.1.2 | Trgovinska politika bi morala upoštevati načelo skladnosti za razvoj, zlasti v zvezi s tarifami, javnimi naročili in davki, ter obstoječe asimetrije, zlasti v zvezi s sporazumi o gospodarskem partnerstvu (6), podpirati bi morala regionalno povezovanje, vključevati bi morala razdelke o trajnosti, ki bi bili zavezujoči in katerih neupoštevanje bi bilo mogoče sankcionirati, ter morala bi spremeniti zaščito naložb tako, da bi bile spoštovane vse splošne človekove pravice. |
| --- | --- |

3.1.2

| 3.1.3 | EESO pozdravlja afriško celinsko območje proste trgovine, saj krepi trgovino na celini, zmanjšuje odvisnosti in se oddaljuje od pristopa, ki je usmerjen izključno v čezmorski izvoz. Zagovarja območje proste trgovine med EU in Afriško unijo (AU) v okviru enega samega sporazuma, ki bo moral upoštevati raznolikost in gospodarske prednosti posameznih afriških držav. |
| --- | --- |

3.1.3

| 3.1.4 | Sredstva, ki so tradicionalno namenjena za razvoj, se vse pogosteje uporabljajo za spodbujanje zasebnih naložb, kar pa ne bi smelo iti na škodo tradicionalnega razvojnega sodelovanja. Tako imenovane zelene obveznice, ki so posebej usmerjene v trajnostne projekte, bi lahko bile dober način za usmerjanje zasebnih naložb v Afriko. Vse naložbe, javne ali zasebne, je treba absolutno nadzorovati, preverjati in ocenjevati v sodelovanju z organizacijami civilne družbe. Tako se zagotovi, da se porabljajo za doseganje ciljev trajnostnega razvoja in razvojnih ciljev ter da so skladne s splošnimi človekovimi pravicami. Hkrati EESO ugotavlja, da se evropska razvojna sredstva porabljajo za ublažitev slabih delovnih pogojev v Afriki (7). |
| --- | --- |

3.1.4

| 3.1.5 | Kmetijstvo je glavni gospodarski sektor v Afriki (več kot 60 % Afričanov dela v kmetijstvu, najpogosteje na majhnih samostojnih kmetijah). V industrializiranih gospodarstvih in gospodarstvih v vzponu poteka tekma za zagotovitev obdelovalnih površin v Afriki (8). Pomanjkanje uradnih ali natančnih registrov olajšuje prilaščanje zemljišč in mladim Afričanom preprečuje dostop do kmetijskih zemljišč. Večina svetovnih naložb v zemljišča se izvaja v Afriki, vključno z velikimi naložbami iz EU. Strokovnjaki za razvoj opozarjajo, da skoraj štirje milijoni kvadratnih kilometrov obdelovalnih površin v gvinejski savani postajajo tarča mednarodnih (tudi evropskih) kmetijskih koncernov (9). Svetovna proizvodnja hrane se mora do leta 2050 povečati za 70 % (10), kar bo zahtevalo 97-odstotno povečanje v državah v razvoju, hkrati pa se obdelovalne površine vse pogosteje uporabljajo za proizvodnjo ekoloških goriv in sestavin za kemično industrijo. Prehranska varnost je še toliko bolj pomembna zaradi vpliva pandemije COVID-19. |
| --- | --- |

3.1.5

3.2   Socialni vidiki

| 3.2.1 | Koncepti civilne družbe, socialnega partnerstva in socialnega tržnega gospodarstva v Evropi delujejo zelo dobro. |
| --- | --- |

3.2.1

| 3.2.2 | Projekti Evropske investicijske banke izpolnjujejo širše cilje glede trajnosti in imajo boljši razvojni pristop. Vendar so Evropski parlament, Evropska komisija in organizacije civilne družbe izrazili zaskrbljenost zaradi delovanja Evropske investicijske banke. Poudarili so, da mora pri svojem poslovanju izboljšati primerno skrbnost na področju človekovih pravic. To je izrednega pomena, če želimo zagotoviti verodostojno podporo (11). |
| --- | --- |

3.2.2

| 3.2.3 | Določbe, ki Evropejcem omogočajo izpodbijanje zakonov, skladnih s cilji trajnostnega razvoja, škodujejo naši verodostojnosti:






  — | dostojno delo vključuje zajamčeno plačo; oporekanje temu ni v skladu z razvojnim pristopom, ki ga moramo zagovarjati (npr. zadeva Veolia proti Egiptu), |
| --- | --- | --- |

3.2.3

—

dostojno delo vključuje zajamčeno plačo; oporekanje temu ni v skladu z razvojnim pristopom, ki ga moramo zagovarjati (npr. zadeva Veolia proti Egiptu),

| — | naložbe EU bi morale biti zaščitene, vendar moramo spoštovati delovno zakonodajo, okolje in varstvo potrošnikov. |
| --- | --- |

—

naložbe EU bi morale biti zaščitene, vendar moramo spoštovati delovno zakonodajo, okolje in varstvo potrošnikov.

| 3.2.4 | Naše razvojno partnerstvo mora močneje podpirati vzpostavljanje lokalnih javnih izobraževalnih sistemov, od predšolske vzgoje do univerzitetne ravni. Posebno pozornost je treba nameniti poklicnemu izobraževanju, vključno z vajeništvom in sistemom vseživljenjskega učenja. Izkušnje Evrope so lahko koristne pri razvoju izobraževalnih sistemov v Afriki. |
| --- | --- |

3.2.4

| 3.2.5 | Stroški trgovine v Afriki so pogosto zelo visoki in številne države še ne izpolnjujejo mednarodnih standardov kakovosti, varnosti in ekologije. Treba bi bilo vzpostaviti infrastrukturo za zagotavljanje kakovosti, ki bo afriškim izdelkom omogočala izpolnjevanje standardov njihovih ciljnih trgov, tudi v Afriki. Podpora za afriške države bi morala biti zlasti usmerjena v okoljske, zdravstvene in delovne pogoje ter zaščitne strukture. |
| --- | --- |

3.2.5

| 3.2.6 | Evropski sistemi socialne države so se uspešno razvili na podlagi solidarnosti in temeljnih vrednot, ki so skupne vsem večjim političnim gibanjem. Sistemi socialnega zavarovanja, zadružni modeli in javne storitve so ljudem omogočili blaginjo in usmerjajo tržne sile v zmanjšanje revščine in spodbujanje gospodarske rasti kot tudi participativne demokracije. |
| --- | --- |

3.2.6

| 3.2.7 | To je še zlasti pomembno ob upoštevanju izzivov v trenutni krizi zaradi COVID-19, ki bo Afriko hudo prizadela. Po podatkih ZN nosi Afrika 24 % svetovnega bremena bolezni, pri čemer je zlasti problematična malarija, vendar ima le 3 % svetovnih zdravstvenih delavcev. Znano je, da države, ki izobražujejo zdravstvene delavce, utrpijo finančne izgube, ko se ti strokovnjaki izselijo v industrializirane države (12). |
| --- | --- |

3.2.7

| 3.2.8 | Le gospodarski, okoljski in družbeni razvoj bo preprečil vzroke neprostovoljnih migracij. V svoje politike moramo vključiti splošne človekove pravice, da bi podprli razvoj takšnih družb v Afriki, ki jih zaradi pomanjkanja možnosti doma mnogi afriški izseljenci iščejo v EU. |
| --- | --- |

3.2.8

| 3.2.9 | Obrnitev trenda migracij je ključno vprašanje. EESO želi na primer izpostaviti poročila (13) o begu možganov iz Tunizije, kjer se morajo oblikovalci politik spoprijeti z dejstvom, da se približno tretjina strokovnjakov za IT, usposobljenih s pomočjo evropskih sredstev, izseli iz države, ker si najde delo v EU. |
| --- | --- |

3.2.9

3.3   Vidiki trajnosti

| 3.3.1 | Afriško gospodarstvo se je v zadnjem desetletju močno razvilo. Življenjske razmere so se bistveno izboljšale, stopnja revščine pa ostaja trdovratno visoka. Zaradi omejene gospodarske diverzifikacije, vztrajnih neenakosti, visoke brezposelnosti in degradacije okolja mora celina narediti korak v smeri trajnostnega razvoja, ki bo vsem omogočal dostojno življenje. |
| --- | --- |

3.3.1

| 3.3.2 | Povpraševanje po energiji v Afriki naj bi se do leta 2050 podvojilo. Te povečane potrebe bi bilo treba pokriti s povečanjem uporabe energije iz obnovljivih virov. Energetski prehod s fosilnih goriv na obnovljive vire energije je bistvenega pomena za blaženje podnebnih sprememb. Afriške države lahko igrajo vodilno vlogo pri pretvorbi sončne v električno energijo s pomočjo fotovoltaične tehnologije. Poleg zagotavljanja električne energije za lokalno uporabo bodo lahko veliki fotovoltaični parki služili tudi za proizvodnjo e-goriv (14). Lokalno prebivalstvo bi moralo biti udeleženo pri teh koristih. Zdi se, da so metanol in druga sintetična goriva alternativa fosilnim gorivom za letalstvo, vendar bi se lahko uporabljala tudi v motorjih z notranjim zgorevanjem v vozilih za cestni prevoz. |
| --- | --- |

3.3.2

4.   Politična priporočila

4.1   Splošne ugotovitve

| 4.1.1 | Pravičen in enakovreden razvojni odnos z afriškimi državami bi moral spodbujati dostojno delo in podpirati javne storitve. Trgovinska politika mora zlasti zagotavljati celovito spoštovanje splošnih človekovih pravic, okolja in pravice do dostojnega življenja. Upoštevati mora tudi potrebe manj razvitih držav. Sporazum za obdobje po sporazumu iz Cotonouja bo odlična priložnost le, če bo ustvarjal kakovostna delovna mesta, spodbujal trajnostno rast in zagotavljal vključenost organizirane civilne družbe. Ugledni strokovnjaki za razvojno politiko trdijo, da bi moral razvojno politiko EU voditi demokratični regionalizem, ki je zaradi posebnih lokalnih okoliščin še posebej pomemben za Afriko in njene skupnosti (15). |
| --- | --- |

4.1.1

| 4.1.2 | Sodobna, napredna partnerstva bi morala odražati potrebo po novi obliki sodelovanja med industrializiranimi državami in državami v razvoju. Za vzpostavitev teh reformnih partnerstev bo potrebno zlasti boljše splošno okolje za dejavnosti zasebnega sektorja in ustvarjanje bolj kakovostnih delovnih mest z ustreznim dohodkom, ki bo afriškim mladim omogočil dostojno življenje. To je bistveno, če želimo mlade odvrniti od tega, da bi se v iskanju boljše prihodnosti izselili iz Afrike (16). V zvezi s tem EESO opozarja na svoje stike v Tuniziji in svojo podporo njeni demokratizaciji. Poglobljen in celovit sporazum o prosti trgovini, o katerem pogajanja še potekajo, bi moral ohraniti že doseženo, tako da bo tunizijsko gospodarstvo svojim ljudem dalo priložnosti in perspektive. |
| --- | --- |

4.1.2

| 4.1.3 | Za okrepitev in v podporo potrebnim reformam v Afriki bi lahko vzpostavili možganski trust s poudarkom na sodelovanju civilne družbe, premišljenih gospodarskih in strukturnih reformah ter ciljih trajnostnega razvoja. Tako bi spodbudili razvoj znanja in kompetenc v Afriki ter olajšali izmenjavo med civilno družbo v Afriki in Evropi. |
| --- | --- |

4.1.3

4.2   Gospodarski razvoj

| 4.2.1 | V zvezi z evropskim zelenim dogovorom bi morale biti inovacije in socialno-ekološka preobrazba gonilo gospodarskega razvoja. Poudarek mora biti na pravični porazdelitvi bogastva in ustvarjanju struktur socialne države. Prednostne naloge ne bi smele vključevati samo trgovine in naložb, ampak tudi mednarodno sodelovanje na drugih področjih, npr. na področjih davčne politike, migracij, razvoja, okolja, izobraževanja, delovnih in življenjskih pogojev ter zdravstvenih razmer (zlasti po pandemiji COVID-19). V tem pogledu bo odločilna vključenost organizirane civilne družbe. |
| --- | --- |

4.2.1

| 4.2.2 | Za spodbujanje regionalnih vrednostnih verig in trajnostnega lokalnega gospodarstva so potrebne dolgoročne naložbe v infrastrukturo znotraj Afrike (v nasprotju z infrastrukturo, ki olajšuje čezmorski izvoz). To je gospodarsko smiselno, ekološko trajnostno in ustvarja proizvodne zmogljivosti ter kakovostna delovna mesta. V Afriki je še vedno pomembna paradigma čezmorskega izvoza, saj so surovine strateškega pomena za velika gospodarstva (vključno z EU in državami članicami). Naložbe EU morajo slediti drugačnemu pristopu. Ta mora temeljiti na resnično enakopravnem partnerstvu, ki prinaša koristi vsem in spodbuja trajnostni razvoj v Afriki. |
| --- | --- |

4.2.2

| 4.2.3 | Mednarodna finančna družba za afriško diasporo bi lahko usklajevala uporabo sredstev afriške diaspore za vključujoč razvoj in naložbe v družbeno odgovorna podjetja in programe (17) v Afriki. Lahko bi bila idealna platforma za usmerjanje naložb, ki bi jo vodili afriški organi in bi se uporabljala za afriške potrebe, ter hkrati možnost za vlagatelje iz EU. Naložbe, potrebne za doseganje ciljev trajnostnega razvoja v Afriki, znatno presegajo ocenjeni letni prihranek afriških migrantov. Zato bi moralo s pomočjo organizacij diaspore (poslovno) sodelovanje potekati v več oblikah. |
| --- | --- |

4.2.3

| 4.2.4 | Poleg izvoza surovin za predelavo v tujini bi bilo treba afriške države spodbujati in jim pomagati pri vzpostavljanju trajnostnih domačih industrij, tako da bi dobiček od predelave surovin ostal v državi. Prihodke iz sektorja pridobivanja surovin bi bilo treba vlagati v infrastrukturo in socialne storitve, kar bi dejansko koristilo prebivalstvu. |
| --- | --- |

4.2.4

| 4.2.5 | Krepitev javne varnosti v boju proti terorizmu mora ostati prednostna naloga. Vendar je treba varnost meja in dobavo orožja obravnavati zelo previdno. Namesto da bi razvojna sredstva uporabili za zaustavitev neprostovoljnih migracij in oboroževanje varnostnih sil, bi se bilo treba osredotočiti na razvoj: naraščajoča težnja po varnosti v razvojni politiki potencialno prispeva k povečanju dejanskih vzrokov migracij. |
| --- | --- |

4.2.5

| 4.2.6 | EESO poziva k pravilom EU o izvajanju primerne skrbnosti na področju človekovih pravic (18). Pred tem je že pozval EU, naj zahteva zavezujoče izvajanje primerne skrbnosti na področju človekovih pravic, zlasti v mednarodnih vrednostnih verigah (19). Na podlagi obstoječih ukrepov in konceptov EESO (npr. bonitetna agencija) bi bil zavezujoč sistem primerne skrbnosti zelo koristen za trajnostni razvoj, zlasti v Afriki, in bi okrepil prizadevanja EU za vzpostavitev enakovrednega razvojnega partnerstva. |
| --- | --- |

4.2.6

| 4.2.7 | Prednosti razvoja MSP in sodelovanja med afriškimi in evropskimi MSP ni mogoče dovolj poudariti. Multinacionalna podjetja večinoma lahko obvladujejo tveganja, povezana s poslovanjem v Afriki. MSP potrebujejo zanesljive strukture in institucionalno podporo, da bi lahko uresničila svoj potencial v enakovrednem razvojnem partnerstvu. Večino delovnih mest v Afriki zagotavljajo MSP. Finančne storitve, zlasti na osnovi sodelovanja, bo treba izboljšati in (kjer ne obstajajo) razviti, da bodo zadovoljile potrebe MSP, npr. posojila, tudi v lokalni valuti, in obvladovanje tveganj. |
| --- | --- |

4.2.7

| 4.2.8 | Pomanjkanje usposobljenega osebja je velika ovira za podjetja v afriških državah. Zato je prednostna naloga spodbujanje poklicnega usposabljanja. |
| --- | --- |

4.2.8

| 4.2.9 | „Ker so davčna vprašanja povezana s cilji trajnostnega razvoja, bi morala podjetja davke ustrezno plačevati tam, kjer ustvarjajo dobiček na podlagi dodane vrednosti (npr. s proizvodnjo, pridobivanjem surovin)“ (20). To načelo je temeljnega pomena za enakopravno razvojno partnerstvo. EESO se zavzema tudi za to, naj EU izvaja ocene učinka konvencij o izogibanju dvojnega obdavčevanja, če obstaja tveganje neskladja z razvojnimi politikami EU (21).
  Poleg zasebnih naložb imajo tudi davčni prihodki pomembno vlogo pri financiranju trajnostnega razvoja. Primanjkljaj davčnih prihodkov v afriških državah ustreza dvakratnemu znesku vseh razvojnih sredstev, ki jih prejmejo na leto. Ukrepi za odpravo izogibanja davkom in korupcije ter kampanje za večje domače prihodke v afriških državah so bistvenega pomena in jih je treba izvajati skupaj z usposabljanjem uradnikov davčnih organov, računskih sodišč in ministrstev za finance. Davčne oaze v afriških državah ali v EU ovirajo trajnostni razvoj. |
| --- | --- |

4.2.9

Poleg zasebnih naložb imajo tudi davčni prihodki pomembno vlogo pri financiranju trajnostnega razvoja. Primanjkljaj davčnih prihodkov v afriških državah ustreza dvakratnemu znesku vseh razvojnih sredstev, ki jih prejmejo na leto. Ukrepi za odpravo izogibanja davkom in korupcije ter kampanje za večje domače prihodke v afriških državah so bistvenega pomena in jih je treba izvajati skupaj z usposabljanjem uradnikov davčnih organov, računskih sodišč in ministrstev za finance. Davčne oaze v afriških državah ali v EU ovirajo trajnostni razvoj.

| 4.2.10 | Za podporo podjetjem pri iskanju mehanizmov financiranja in podpore ter pri vzpostavljanju stikov na terenu je potrebna infrastruktura. Dobiti morajo tudi nasvete v fazah načrtovanja projektov. |
| --- | --- |

4.2.10

| 4.2.11 | Podpirati bi bilo treba kmetijsko in živilsko industrijo v afriških državah za razvoj postopkov izboljšanja pridelave, zmanjšanja izgub pridelka, zaustavljanja krčenja gozdov in izboljšanja standardov kakovosti. Poleg tega bi moral agroživilski sektor razviti nove načine trženja, sodobnega kmetovanja in predelave, spodbujati samoorganizacijo kmetov, zlasti v zadrugah, in povečati trgovino vzdolž celotne vrednostne verige. |
| --- | --- |

4.2.11

4.3   Socialna politika

| 4.3.1 | Vključitev civilne družbe s socialnimi partnerstvi na ravni podjetij in sektorjev v institucionalno ureditev evropskih držav je bila za EU prednost. Organizirana civilna družba bi morala biti tesno vključena v enakopravno razvojno partnerstvo, saj bo to ustvarilo stabilne strukture za vse dejavnosti EU, zlasti za poslovne dejavnosti. Naša prizadevanja tako ne bi bila osredotočena le na dobiček, ampak tudi na trajnostni razvoj v Afriki, da bi ustvarili dolgoročna partnerstva, ki bi temeljila na zaupanju in enakosti. |
| --- | --- |

4.3.1

| 4.3.2 | Treba bi bilo razširiti program Erasmus+ in tako okrepiti sodelovanje med EU in afriškimi državami. Poklicne sposobnosti in znanje afriških diplomantov morajo podpirati trajnostni razvoj v njihovih izvornih državah. Preprečiti je treba beg možganov iz Afrike v EU. Izobraževanje je ključni dejavnik pri izboljšanju položaja zlasti žensk in ranljivih skupin, zato bi morala biti naša podpora temu ustrezno usmerjena. |
| --- | --- |

4.3.2

| 4.3.3 | Zaradi pandemije COVID-19 so izzivi postali še večji. Trenutno je veliko zdravstvenih sistemov preobremenjenih. Afriškim državam bomo morali zagotoviti še večjo podporo, da bodo lahko vzpostavile močne zdravstvene sisteme, ki bodo na biomedicinski in socialnomedicinski ravni pripravljeni na izzive, kot je pandemija COVID-19. Dobrega zdravstvenega varstva ne sme ovirati slabo gospodarstvo, pomanjkanje upravljanja, slaba dostopnost ali pomanjkanje usposobljenega osebja. Dobro razvite socialne države v Evropi so se spričo sedanjega izziva v veliki meri izkazale in bi lahko služile kot zgled za izboljšanje zdravstvenih sistemov v Afriki. |
| --- | --- |

4.3.3

| 4.3.4 | V ustvarjanje enakovrednega partnerstva med EU in afriškimi državami morajo biti vključene organizacije afriške diaspore v EU. Zagotovijo lahko financiranje in strokovno znanje ter pojasnijo, da bo pristop, ki temelji na splošnih človekovih pravicah, okrepil afriške strukture, potrebne za stabilna podjetja, družbeni angažma in zdravo okolje. Vedo, kako se človekove pravice uveljavljajo v EU, znajdejo se v okvirih EU in bi lahko služile kot most za dejavnosti EU v njihovih izvornih državah. |
| --- | --- |

4.3.4

4.4   Trajnostni razvoj

| 4.4.1 | Trajnostni razvoj je mogoče doseči le, če ga začne in vodi država sama. Afriške lastne razvojne zmogljivosti je treba podpreti, da bi se lahko začele izvajati reforme, da bi imeli vsi dostojne obete za prihodnost ter da bi se zasebne in javne naložbe na celini obrestovale. |
| --- | --- |

4.4.1

| 4.4.2 | Afrika potrebuje nov pristop k industrijski politiki, ki bi bil organiziran po sektorjih in mednarodno usklajen. Tako bi ustvarili večje trge in močnejše spodbude za trajnostne industrije, zlasti tiste, ki se ne zanašajo na fosilna goriva (22). |
| --- | --- |

4.4.2

| 4.4.3 | Kar zadeva proizvodnjo e-goriv s fotovoltaiko, je z vidika ekonomske učinkovitosti pomembna lokacija (23), pri čemer se zdi, da je sončni pas ekvatorja idealno območje (24). Ta sektor bi lahko ugodno vplival tudi na gospodarski razvoj afriških držav in jim omogočil sodelovanje v mednarodnih energetskih projektih. Kakršna koli razvojna pomoč v tem sektorju ne bi imela samo pozitivnega vpliva na državo prejemnico, ampak tudi na porabnike energije v razvitih državah (25). |
| --- | --- |

4.4.3

| 4.4.4 | Cilji trajnostnega razvoja vzpostavljajo odnos med EU in njenimi afriškimi partnerji, ki temelji na splošnih človekovih pravicah. Skupaj si prizadevajo za reševanje planeta v smislu zelenega dogovora in zagotavljanje dostojnega življenja za vse. Z institucionaliziranim vključevanjem organizirane civilne družbe bi lahko brez težav izvajali samorefleksijo in se na nove načine izognili preteklim napakam. |
| --- | --- |

4.4.4

| 4.4.5 | Vsi deležniki, vključno s socialnimi partnerji in drugimi organizacijami civilne družbe, si morajo prizadevati za projekte, poslovne dejavnosti in politike, ki ustvarjajo nov socialno-ekološki pristop k tržnemu gospodarstvu. Poleg gospodarskih vidikov je treba bolj upoštevati temeljna socialna in biofizikalna vprašanja (kot so podnebne spremembe). Zato je v zvezi s trajnostnim razvojem (26) v enakovrednem razvojnem partnerstvu poleg izključno gospodarskih kazalcev treba upoštevati tudi tiste, ki upoštevajo celostne vidike blaginje za vse. |
| --- | --- |

4.4.5

| 4.4.6 | Mnoge naložbe v kmetijstvo imajo vprašljive učinke na skupnosti. Redno se poroča o kršitvah človekovih pravic in vlagateljih, tudi evropskih, ki ne spoštujejo dogovorov o gradnji infrastrukture ali ustvarjanju delovnih mest za lokalno prebivalstvo. EESO zlasti nasprotuje prilaščanju zemljišč v Afriki. Ocene učinka, ki se izvajajo z vključevanjem organizirane civilne družbe, morajo biti strožje in imeti posledice za vlagatelje, ki ne spoštujejo splošnih človekovih pravic in ciljev trajnostnega razvoja. Ena od možnosti je podpora oblikovanju zemljiških knjig in lokalnim kmetom pri ustanavljanju zadružnih podjetij, ki bodo močnejša na mednarodnih trgih. To bo EU in Afriki pomagalo pri doseganju njunih skupnih ciljev, saj bo ustvarilo strukture, ki bodo afriškim partnerjem omogočale enake konkurenčne pogoje in jih krepile v primerjavi z drugimi velikimi gospodarskimi akterji. |
| --- | --- |

4.4.6

4.5   Sodelovanje in krepitev civilne družbe v afriških državah na podlagi splošnih človekovih pravic in ciljev trajnostnega razvoja – pot EU do uspeha za enakopravno razvojno partnerstvo

| 4.5.1 | Sprejetje pristopa na podlagi splošnih človekovih pravic, razvoj demokratičnih struktur upravljanja, izboljšanje gospodarskega in finančnega upravljanja s preglednim upravljanjem javnih financ in ustvarjanje verodostojnega sistema za boj proti korupciji, ki temelji na neodvisnem sodstvu, prispevajo k oblikovanju močnih, neodvisnih in stabilnih partnerjev v poslovanju in razvoju. Udeležba organizirane civilne družbe bi nedvomno lahko zagotovila izvajanje vseh teh ukrepov. |
| --- | --- |

4.5.1

| 4.5.2 | Obljube EU morajo prinesti oprijemljive rezultate. Le s spoštovanjem splošnih človekovih pravic in doseganjem ciljev trajnostnega razvoja se lahko osvobodimo odvisnosti in postanemo enakopravni razvojni partnerji. |
| --- | --- |

4.5.2

V Bruslju, 16. septembra 2020

Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Luca JAHIER

---

(1)  Kot je določeno v devetih temeljnih paktih in konvencijah ZN o človekovih pravicah.

1

(2)  JOIN(2020) 4 final.

2

(3)  Študija EP Access to legal remedies for victims of corporate human rights abuses in third countries (Dostop do pravnih sredstev za žrtve kršitev človekovih pravic, ki jih povzročijo podjetja, v tretjih državah), Bruselj, 2019.

3

Access to legal remedies for victims of corporate human rights abuses in third countries

(4)  JOIN(2020) 4 final.

4

(5)  Nemško ministrstvo za razvoj, Afrika und Europa – Neue Partnerschaft für Entwicklung, Frieden und Zukunft (Afrika in Evropa – novo partnerstvo za razvoj, mir in prihodnost), 2017.

5

Afrika und Europa – Neue Partnerschaft für Entwicklung, Frieden und Zukunft

(6)  Avstrijska fundacija za razvojne raziskave v svojem poročilu The Economic and social effects of the Economic Partnership Agreements on selected African Countries (Ekonomsko-socialni učinki sporazumov o gospodarskem partnerstvu na izbrane afriške države) iz leta 2018 opozarja na škodljive učinke sporazuma o gospodarskem partnerstvu na ECOWAS; znižanje carinskih stopenj lahko naše partnerske države stane milijarde, tako izgubljeni javni prihodki niso na voljo za trajnostni razvoj (UL C 97, 24.3.2020, str. 18, točka 5.5).

6

The Economic and social effects of the Economic Partnership Agreements on selected African Countries

(7)  Na podlagi ustnega poročila člana EESO Jaroslawa Mulewicza po obisku med misijo EESO v industrijski coni Bole Lemi v Etiopiji, kjer imajo sedež azijska tekstilna podjetja. Vendar pa mora nujni skrbniški sklad Evropske unije za Afriko spodbujati trajnostne in sprejemljive pogoje zaposlitve (kar je doslej počel z mešanimi rezultati).

7

(8)  Nemška agencija za okolje, Globale Landflächen und Biomasse (Svetovna zemljišča in biomasa), 2013.

8

Globale Landflächen und Biomasse

(9)  Gebauer, Trojanow, Hilfe? Hilfe! – Wege aus der globalen Krise, (2018).

9

Hilfe? Hilfe! – Wege aus der globalen Krise,

(10)  Gl. opombo 8.

10

(11)  Resolucija EP z dne 17. januarja 2019 2018/2151(INI); delovni dokument služb Komisije SWD(2019) 333 final.

11

(12)  Kingsley Ighobor v Africa Renewal (Prenova Afrike), december 2016 – marec 2017, Diagnosing Africa’s medical brain drain (Diagnosticiranje afriškega bega možganov na področju zdravstva).

12

Diagnosing Africa’s medical brain drain

(13)  Ustno poročilo Kaisa Sellamija, izvršnega direktorja Discovery Informatique na konferenci Euromed v Barceloni oktobra 2019.

13

(14)  COM(2018) 773 – Čisti planet za vse – Evropska strateška dolgoročna vizija za uspešno, sodobno, konkurenčno in podnebno nevtralno gospodarstvo.

14

(15)  Na primer Werner Raza, direktor avstrijske fundacije za razvojne raziskave, na konferenci A good life for all needs a different Globalisation (Potrebna je drugačna globalizacija, da bomo vsi dobro živeli), marec 2020, Dunaj.

15

A good life for all needs a different Globalisation

(16)  Študije kažejo, da določena raven minimalne plače zmanjšuje migracijske pritiske, npr. Clemens, Does Development Reduce Migration? (Ali razvoj zmanjšuje migracije?), 2014.

16

Does Development Reduce Migration?

(17)  GK Partners, Strategic, Business and Operational Framework for an African Diaspora Finance Corporation (Strateški, poslovni in operativni okvir za finančno družbo za afriško diasporo), 2019.

17

Strategic, Business and Operational Framework for an African Diaspora Finance Corporation

(18)  UL C 47, 11.2.2020, str. 38, točka 1.5.3.

18

(19)  UL C 47, 11.2.2020, str. 38, in UL C 97, 24.3.2020, str. 9.

19

(20)  UL C 81, 2.3. 2018, str. 29, točka 1.9.

20

(21)  Prav tam, točka 1.7.

21

(22)  Victor, Geels, Sharpe, Accelerating the Transitions (Pospeševanje prehoda), 2019.

22

Accelerating the Transitions

(23)  Janina Scheelhaase et al., Transportation Research Procedia 43, str. 21–30, 2019.

23

Transportation Research Procedia

(24)  Prognos, Importance of liquid energy sources for the energy transition (Pomen tekočih virov energije za energetski prehod), 2018.

24

Importance of liquid energy sources for the energy transition

(25)  Radermacher F.-J., Die internationale Energie- und Klimakrise überwinden (Premagovanje mednarodne energetske in podnebne krize), 2019.

25

Die internationale Energie- und Klimakrise überwinden

(26)  Stiglitz, Joseph; Sen, Amartya; Fitoussi, Jean, Report of the Commission on the Measurement of Economic Performance and Social Progress (Poročilo komisije za merjenje gospodarske uspešnosti in socialnega napredka), 2009.

26

Report of the Commission on the Measurement of Economic Performance and Social Progress

---

| 11.12.2020 | SL | Uradni list Evropske unije | C 429/114 |
| --- | --- | --- | --- |

11.12.2020

SL

Uradni list Evropske unije

C 429/114

---

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Prispevek civilne družbe k zeleni agendi in trajnostnemu razvoju Zahodnega Balkana v okviru procesa pristopa k EU

(mnenje na lastno pobudo)

(2020/C 429/16)

| Poročevalka: | Dragica MARTINOVIĆ DŽAMONJA |
| --- | --- |
| Soporočevalec: | Pierre-Jean COULON |

Poročevalka:

Dragica MARTINOVIĆ DŽAMONJA

Soporočevalec:

Pierre-Jean COULON

| Sklep plenarne skupščine | 20. 2. 2020 |
| --- | --- |
| Pravna podlaga | člen 32(2) poslovnika |
| | mnenje na lastno pobudo |
| Pristojnost | strokovna skupina za zunanje odnose (REX) |
| Datum sprejetja mnenja strokovne skupine | 24. 7. 2020 |
| Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju | 18. 9. 2020 |
| Plenarno zasedanje št. | 554 |
| Rezultat glasovanja
  (za/proti/vzdržani) | 215/1/3 |

Sklep plenarne skupščine

20. 2. 2020

Pravna podlaga

člen 32(2) poslovnika

mnenje na lastno pobudo

Pristojnost

strokovna skupina za zunanje odnose (REX)

Datum sprejetja mnenja strokovne skupine

24. 7. 2020

Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju

18. 9. 2020

Plenarno zasedanje št.

554

Rezultat glasovanja

(za/proti/vzdržani)

215/1/3

1.   Sklepi in priporočila

| 1.1 | Evropski ekonomsko-socialni odbor (EESO) podpira in se še naprej močno zavzema za širitev Evropske unije (EU) na šest držav Zahodnega Balkana (1), če bodo izpolnjevale potrebna merila za članstvo. |
| --- | --- |

1.1

| 1.2 | V zvezi s tem EESO pozdravlja ukrepe Evropske komisije glede revidirane metodologije, ki omogoča začetek pristopnih pogajanj s Severno Makedonijo in Albanijo, ter njena prizadevanja za bolj dinamičen in predvidljiv proces, vendar poziva k okrepljeni vlogi socialnih partnerjev in organizacij civilne družbe. |
| --- | --- |

1.2

| 1.3 | EESO meni, da bi bilo treba v okviru okrevanja po krizi zaradi COVID-19 podpirati zelene politike ter da mora biti zeleni prehod sestavni del celovitega in v prihodnost usmerjenega načrta za okrevanje na Zahodnem Balkanu (2). V ta namen EESO pozdravlja napoved Evropske komisije o svežnju pomoči za okrevanje za Zahodni Balkan. |
| --- | --- |

1.3

| 1.4 | EESO meni, da bi se moral Zahodni Balkan uskladiti s pomembnimi evropskimi politikami in pobudami ter da bi moral biti vanje vključen, kar glede na njegovo geografsko lego še zlasti velja za evropski zeleni dogovor. |
| --- | --- |

1.4

| 1.5 | Glede na znatne naložbe in regulativne prilagoditve, ki so potrebne, je EESO trdno prepričan, da imajo socialni partnerji in organizacije civilne družbe še posebej pomembno vlogo pri prehodu na bolj zeleno in trajnostno družbo, zlasti kar zadeva specifični politični kontekst na Zahodnem Balkanu. |
| --- | --- |

1.5

| 1.6 | EESO ponovno poudarja, da je pomembno zagotavljati svobodo združevanja in spodbuden prostor civilne družbe ter da je treba povečati podporo za krepitev zmogljivosti organizacij civilne družbe za močan in učinkovit socialni dialog. |
| --- | --- |

1.6

| 1.7 | EESO opozarja, da je Zahodni Balkan zelo občutljiv na vplive podnebnih sprememb, ki imajo škodljive posledice za splošno zdravje in gospodarstvo. Zato so potrebni nujni ukrepi, s katerimi bi izboljšali kakovost življenja državljanov, zlasti otrok in mladih, in sicer s pravičnim prehodom na okolju prijaznejši model ter ob upoštevanju načela „nihče ne bi smel biti zapostavljen“. |
| --- | --- |

1.7

| 1.8 | EESO poziva, naj se prihodnji ukrepi za okolju prijaznejši Zahodni Balkan prilagodijo posebnim izzivom in potrebam regije, med drugim z ustreznim regulativnim okvirom, čezmejnimi dejavnostmi, inovativnimi tehnološkimi rešitvami, lokalno proizvedeno in porabljeno energijo ter energijsko učinkovitostjo, trajnostjo v mestnem prometu ter cestnem in železniškem omrežju, javno-zasebnimi partnerstvi, uvedbo IKT in hitrega interneta, ukrepi v agroživilskem sektorju itd. |
| --- | --- |

1.8

| 1.9 | EESO meni, da je mogoče izzive v zvezi z razogljičenjem, zmanjšanjem onesnaženosti zraka, vode in tal, povezljivostjo in podnebnimi spremembami na Zahodnem Balkanu preoblikovati v priložnosti, in sicer z vlaganjem v raziskave in inovacije, usvajanjem in sprejemanjem alternativnih pristopov, krožnim gospodarstvom, ravnanjem z odpadki, rešitvami za okolju prijaznejšo energijo in povezljivost, pa tudi z aktivnimi ukrepi za zaščito bogate biotske raznovrstnosti te regije. |
| --- | --- |

1.9

| 1.10 | EESO poudarja, kako pomembno je razvijati zelena znanja in spretnosti v okviru nacionalnih in regionalnih strategij za aktivno izobraževanje/usposabljanje ter pridobivanje znanj in spretnosti, s posebnim poudarkom na enakosti spolov ter v sodelovanju z ustreznimi akterji in v okviru učinkovitega socialnega dialoga. |
| --- | --- |

1.10

| 1.11 | EESO poudarja, da je treba na Zahodnem Balkanu ustrezno vzpostaviti dobro upravljanje in demokratične institucije, načelo pravne države, uspešne protikorupcijske politike, boj proti organiziranemu kriminalu, spoštovanje človekovih pravic in varnost. Ker so za ekologizacijo gospodarstva potrebne znatne naložbe, je bistveno opozoriti, da je pravna država ključni dejavnik pri zagotavljanju učinkovitega poslovnega okolja ter privabljanju zasebnih in neposrednih tujih naložb. |
| --- | --- |

1.11

2.   Vključevanje Zahodnega Balkana v EU

| 2.1 | EESO močno podpira širitev Evropske unije (EU) na šest držav Zahodnega Balkana, če bodo izpolnjevale potrebna merila za članstvo. Vzpostavil je zelo močno mrežo s socialnimi partnerji in organizacijami civilne družbe v regiji in je trdno zavezan zagotavljanju, da se njihov glas sliši. |
| --- | --- |

2.1

| 2.2 | EESO pozdravlja solidarnost do držav Zahodnega Balkana, ki so jo evropski voditelji izrazili na zagrebškem vrhu 6. maja 2020, vendar opozarja na svoj prispevek (3), v katerem je poudaril, da bo v prihodnje potreben večji angažma pri širitvi, ter izrazil obžalovanje zaradi nezadostnega priznavanja pomena, ki ga ima glas civilne družbe. |
| --- | --- |

2.2

| 2.3 | EESO pozdravlja sporočilo z naslovom Okrepitev pristopnega procesa – verodostojna perspektiva EU za Zahodni Balkan (4), v katerem je predlagana revidirana metodologija za države kandidatke ter katerega namen je vzpostaviti bolj verodostojen proces za nadaljnjo širitve, vendar z obžalovanjem ugotavlja, da vloga socialnih partnerjev in organizacij civilne družbe ni zadostno priznana. |
| --- | --- |

2.3

| 2.4 | EESO poziva Evropsko komisijo, naj okrepi vlogo civilne družbe pri spremljanju ukrepov, ki so jih vlade sprejele, da bi izpolnile potrebna merila za pristop, zlasti kar zadeva temeljne prvine in sklop „zelena agenda in trajnostna povezljivost“. |
| --- | --- |

2.4

| 2.5 | EESO podpira sveženj pomoči Evropske komisije, s katerim bi države Zahodnega Balkana podprli pri njihovih prizadevanjih za obvladovanje posledic pandemije COVID-19, kot je podrobno opisan v sporočilu o globalnem odzivu EU na pandemijo COVID-19 (5) ter sporočilu o podpori Zahodnemu Balkanu pri soočanju s COVID-19 in okrevanju po pandemiji (6). |
| --- | --- |

2.5

| 2.6 | Čeprav je EESO okrepil svoje zaveze regiji v smislu odziva na krizo ter prihodnjega gospodarskega in naložbenega načrta za Zahodni Balkan, poziva k doslednemu vztrajanju pri reformah ter pogojenosti, ki jo EU uporablja v zvezi z demokratičnimi reformami in spoštovanjem temeljnih evropskih vrednot, kot so pravna država in temeljne pravice. |
| --- | --- |

2.6

| 2.7 | EESO ponavlja, da morajo biti socialni partnerji in druge organizacije civilne družbe na ravni EU in nacionalni ravni smiselno vključeni v celoten proces vključevanja Zahodnega Balkana v EU. S tehnično in ekonomsko podporo je treba okrepiti njihove zmogljivosti, in sicer tako, da se jim olajša dostop do evropskih virov financiranja in da se jih v celoti vključi v proces pristopnih pogajanj (7). |
| --- | --- |

2.7

3.   Zeleni dogovor, pomemben vidik vključevanja Zahodnega Balkana v EU

| 3.1 | EESO meni, da bi se moral Zahodni Balkan še naprej usklajevati s smernicami, cilji in vrednotami EU, EU pa bi si morala prizadevati za vključevanje Zahodnega Balkana v svoje pobude. To zlasti velja za evropski zeleni dogovor, ki mora vključevati Zahodni Balkan že zaradi njegove geografske lege, saj leži v središču evropske celine in ga z vseh strani obdaja EU. Zato ni presenetljivo, da je v sporočilu o zelenem dogovoru z dne 11. decembra 2019 izrecno napovedana zelena agenda za Zahodni Balkan (8) v okviru gospodarskega in naložbenega načrta za Zahodni Balkan, ki bo predstavljena do konca leta 2020. |
| --- | --- |

3.1

| 3.2 | EESO poziva, naj se z zeleno agendo za Zahodni Balkan učinkovito okrepi in spodbudi regionalno sodelovanje, zlasti v energetskem in prometnem sektorju. Dejavna udeležba in vključenost socialnih partnerjev in organizacij civilne družbe v obstoječih skupnostih, pogodbah in pobudah za regionalno sodelovanje sta nujni, da se okrepita blaginja in zdravje državljanov v regiji, hkrati pa sprosti potencial zelenega, nizkoogljičnega in krožnega gospodarstva na Zahodnem Balkanu. V zeleni agendi za Zahodni Balkan bi bilo treba te vidike obravnavati s petimi tematskimi stebri: 1) razogljičenje, 2) krožno gospodarstvo, 3) biotska raznovrstnost, 4) onesnaženost in 5) ukrepi v agroživilskem sektorju. |
| --- | --- |

3.2

| 3.3 | EESO se strinja, da je vpliv krize zaradi COVID-19 na državljane in podjetja zelo velik, zato je treba ponovno proučiti cilje politike. Vendar meni, da mora biti zeleni prehod sestavni del celovitega načrta za okrevanje, ki bi moral biti usmerjen v prihodnost ter vključevati obsežne javne in zasebne naložbe v prometne in energetske povezave, prihranke energije z uravnavanjem povpraševanja in okolju prijaznejše tehnologije, kot so sončna in vetrna tehnologija, tehnologija čistega vodika, baterije in zajemanje ogljikovega dioksida, ki preprečujejo vplive na naravno okolje in ljudi ali jih zmanjšujejo. |
| --- | --- |

3.3

| 3.4 | EESO se z obžalovanjem seznanja z nekaterimi zaskrbljujočimi analizami in trendi v regiji, v zvezi s katerimi je treba nujno ukrepati. Gospodarstva Zahodnega Balkana so še vedno močno odvisna od trdnih fosilnih goriv in so energetsko visoko intenzivna. Na regijo negativno vplivajo podnebne spremembe (suše, poplave), po pričakovanjih pa se bo do konca stoletja temperatura v tej regiji zvišala za do 4 oC (9). Večina cestnega prevoza se opravi s starejšimi vozili z manj učinkovito porabo goriva. Nekatera mesta v regiji se uvrščajo na vrh evropskih lestvic po onesnaženosti z delci PM2,5 in PM10,0 (Sarajevo, Priština, Skopje in Beograd). |
| --- | --- |

3.4

| 3.5 | Vendar EESO opozarja, da ima regija precejšnje možnosti za proizvodnjo energije iz obnovljivih virov (vodne, vetrne in sončne energije), pa tudi velik potencial na področju naravnih virov in izjemno biotsko raznovrstnost. Izzive, s katerimi se srečuje v zvezi z razogljičenjem, zmanjšanjem onesnaženosti zraka, vode in tal, povezljivostjo in podnebnimi spremembami, je mogoče preoblikovati v priložnosti z raziskavami in inovacijami, sprejemanjem alternativnih pristopov, krožnim gospodarstvom, ravnanjem z odpadki, okolju prijaznejšo energijo ter rešitvami za energijsko učinkovitost in povezljivost. |
| --- | --- |

3.5

| 3.6 | EESO opozarja, da je EU na vrhu o Zahodnem Balkanu v Poznanju (10) potrdila svojo zavezanost okolju in podnebju ter podprla skupno izjavo o prehodu na čisto energijo na Zahodnem Balkanu z dne 21. februarja 2019. |
| --- | --- |

3.6

| 3.7 | Prehod z gospodarstva na podlagi fosilnih goriv na zeleno gospodarstvo vključuje tudi medsebojno povezljivost, ki sega od energetske, prometne in distribucijske infrastrukture do digitalne agende. Pri prehodu na zeleno gospodarstvo je treba podjetja šteti za del rešitve. S pravim okvirom in podporo bo prehod na ogljično nevtralnost prinesel modernizacijo industrije ter nova kakovostna delovna mesta in več zaposlitvenih možnosti. Bistvenega pomena je vključenost socialnih partnerjev, poslovnih združenj in drugih združenj civilne družbe na Zahodnem Balkanu v oblikovanje in izvajanje ukrepov za spodbujanje pametnega in inteligentnega, krožnega in nizkoogljičnega gospodarstva. V tem procesu so socialne politike in socialni dialog ključno zagotovilo za kohezivno družbo, ki si prizadeva ustvariti delovna mesta za vse ter zmanjšuje neenakosti in izključenost. |
| --- | --- |

3.7

| 3.8 | EESO poudarja, da je treba socialne partnerje in organizacije civilne družbe v celoti vključiti v opredelitev trajnostnega razvoja kot prednostnega političnega cilja ter v zvezi z naložbami v regijo spodbujati „zelene naložbe“. Pomembni nosilci vključujočega in trajnostnega razvoja so univerze, delodajalci in delavci, družbeni katalizatorji, na primer podjetniki, mediji in verski ali drugi voditelji, katerih vpliv sega čez državne meje. Znanstvene skupnosti, kulturne skupine, industrijski grozdi in potrošniška združenja imajo med drugim veliko strokovnega znanja, ki bi lahko podpiralo to pomembno odločitev za regijo in zagotovilo, da je prava rešitev za gospodarstvo in družbo. |
| --- | --- |

3.8

| 3.9 | Zelena znanja in spretnosti je treba razvijati v okviru nacionalnih in regionalnih strategij za aktivno izobraževanje/usposabljanje ter pridobivanje znanj in spretnosti, in sicer v sodelovanju z ustreznimi akterji in v okviru učinkovitega socialnega dialoga, tudi z dijaki, učitelji in starši, za nizkoogljično, z viri gospodarno in okolju prijazno gospodarstvo. Če se šteje, da je prehod na krožno gospodarstvo strateški cilj za Zahodni Balkan, bi bilo treba spodbujanje zelenih znanj in spretnosti uskladiti z nacionalnimi strategijami rasti in zagotoviti, da so pobude za izobraževanje in usposabljanje v skladu z nacionalnimi strateškimi cilji ter da so podprte z zadostnim financiranjem. EESO poziva, naj se posebna pozornost nameni udeležbi žensk pri oblikovanju in izvajanju novih politik na področju izobraževanja in usposabljanja (izpopolnjevanja in preusposabljanja), da bi se zagotovila večja enakost spolov in bolj pravičen prehod na bolj okolju prijazno gospodarstvo. |
| --- | --- |

3.9

| 3.10 | Da bi zmanjšali brezposelnost ter odpravili neskladje med ponudbo znanj in spretnosti ter povpraševanjem po njih, bi bilo treba uvesti boljše napovedovanje potreb po znanjih in spretnostih, da bi zagotovili, da znanja in spretnosti dijakov in študentov ter delovne sile ustrezajo znanjem in spretnostim, potrebnim na trgu dela. Poleg tega bi bilo treba okrepiti poklicno izobraževanje in usposabljanje, zlasti sisteme za učenje na delovnem mestu in sisteme dualnega izobraževanja, ki so v nekaterih državah članicah EU pripomogli k uspešnemu zmanjševanju brezposelnosti mladih. Da bi izpolnili te cilje, si je treba prizadevati za dejavno vključevanje podjetij in njihovih poslovnih združenj, kot so gospodarske zbornice, ter ga spodbujati. |
| --- | --- |

3.10

| 3.11 | EESO pri prehodu na nizkoogljično gospodarstvo podpira načelo „nihče ne bi smel biti zapostavljen“. Posebno pozornost bi bilo treba namenjati državljanom, zlasti ranljivim skupinam, ter zagotoviti, da je energija cenovno sprejemljiva in dostopna ter da te skupine prejmejo podporo za ukrepe za energijsko učinkovitost. Regije, ki so odvisne od premoga, je treba podpirati pri njihovem pravičnem prehodu, da bodo pripravile načrte za ponovni razvoj s soudeležbo od spodaj navzgor in s tem ublažile izgubo delovnih mest. Potrošnike je treba obveščati, jih usmerjati in spodbujati k posvajanju odgovornega ravnanja, kar bo prispevalo k blažitvi posledic podnebnih sprememb. |
| --- | --- |

3.11

| 3.12 | EESO priznava geopolitični in geoekonomski pomen te regije za EU ter poziva k previdnosti v zvezi z naložbami iz tretjih držav, saj se pri njih pogosto manj upoštevajo cilji glede trajnostnosti. EESO poziva oblasti in civilno družbo v regiji, naj obveščajo in ozaveščajo javnost o pozitivnem angažmaju in finančni podpori EU v zvezi z uvajanjem okolju prijaznejših tehnologij. |
| --- | --- |

3.12

| 3.13 | EESO poziva k predhodni oceni financiranja dejavnosti, povezanih s trajnostnim razvojem na Zahodnem Balkanu, in uporabi načela pogojenosti v zvezi s trajnostnostjo projektov. |
| --- | --- |

3.13

4.   Podnebne spremembe in Zahodni Balkan

| 4.1 | EESO opozarja, da je Zahodni Balkan zelo občutljiv na vplive podnebnih sprememb, saj so ga v preteklih letih prizadele zelo uničujoče poplave in suše. V študiji Sveta za regionalno sodelovanje o podnebnih spremembah (11) je bil ugotovljen zaznan dvig temperature za 1,2 oC, do konca stoletja pa naj bi se temperatura povišala za nadaljnjih 1,7–4,0 oC. Poleg tega so dobro dokumentirani tudi problemi onesnaženosti zraka, ki imajo škodljive posledice za splošno zdravje in gospodarstvo.
  Podnebne spremembe ogrožajo izpolnjevanje osnovnih življenjskih potreb (zavetje, hrana in voda), otroci in mladi pa so med najbolj ranljivimi skupinami, kar zadeva neposredne in posredne vplive podnebnih sprememb, kar je med pandemijo COVID-19 prišlo še bolj do izraza (12). |
| --- | --- |

4.1

Podnebne spremembe ogrožajo izpolnjevanje osnovnih življenjskih potreb (zavetje, hrana in voda), otroci in mladi pa so med najbolj ranljivimi skupinami, kar zadeva neposredne in posredne vplive podnebnih sprememb, kar je med pandemijo COVID-19 prišlo še bolj do izraza (12).

| 4.2 | EESO priznava pomen zavez držav Zahodnega Balkana na podlagi Pariškega sporazuma o podnebnih spremembah iz leta 2015 (13), da bodo zmanjšale emisije toplogrednih plinov in sčasoma povečale ambicioznost svojih nacionalno določenih prispevkov v skladu z najnovejšimi znanstvenimi spoznanji. Poleg vlad imajo ključno vlogo pri izvajanju Pariškega sporazuma tudi drugi deležniki, kot so podjetja, mesta in nevladne organizacije. |
| --- | --- |

4.2

| 4.3 | EESO prav tako priznava zaveze držav na podlagi ciljev Združenih narodov za trajnostni razvoj do leta 2030, ki so podlaga za reševanje izzivov trajnostnega razvoja, vključno z revščino, neenakostjo, podnebnimi spremembami, degradacijo okolja, mirom in pravičnostjo. Ključnega pomena je tudi, da novi razvojni model podpirajo državljani, podjetja in finančni sektor v posameznih državah, pa tudi na mednarodni ravni. |
| --- | --- |

4.3

| 4.4 | EESO se zaveda, da pogajanja o okolju in podnebnih spremembah predstavljajo eno od najbolj zahtevnih pogajalskih poglavij, zlasti kar zadeva direktive, ki zahtevajo velike naložbe, kot so direktive o vodi, odpadkih, industrijskih emisijah in trgovanju z emisijami. Vendar meni, da so zaradi podnebnih sprememb potrebni radikalni in preobrazbeni ukrepi, ki zahtevajo ne le uskladitev politik in zakonodaje, temveč tudi spremembo gospodarske paradigme in prehod na ogljično nevtralno družbo, ki je odporna na podnebne spremembe in gospodarna z viri. Podnebne strategije ali strategije razogljičenja na lokalni in nacionalni ravni so tako dejansko nove strategije za rast. |
| --- | --- |

4.4

| 4.5 | EESO se zaveda, da so za proces oblikovanja podnebne strategije potrebne poglobljene reforme in preoblikovanje vseh sektorjev, in poziva države Zahodnega Balkana, naj svoje strategije razvijejo in izvajajo v skladu s pravnim redom EU ter naj kot pogodbenice Okvirne konvencije Združenih narodov o spremembi podnebja usklajujejo dejavnosti za oblikovanje dolgoročnih strategij za razvoj z nizkimi emisijami toplogrednih plinov do leta 2050, in sicer z dejavno udeležbo in okrepljeno vključenostjo vseh deležnikov, tudi organizacij civilne družbe. |
| --- | --- |

4.5

| 4.6 | Vse države razen Bosne in Hercegovine so vzpostavile usklajevalne organe na visoki ravni za podnebne spremembe, da bi podnebne ukrepe vključile v druge sektorske politike, zlasti v zvezi z gospodarskim razvojem, energetiko, prometom in kmetijstvom, in sicer da bi se pri pripravi strateških dokumentov in dokumentov o politikah ter zakonodaje upoštevali pomisleki in pripombe vseh ustreznih deležnikov. EESO priporoča, naj vsi ti organi od samega začetka regulativnih in/ali zakonodajnih posvetovanj v svoje dejavnosti vključijo predstavnike organizacij civilne družbe in socialnih partnerjev. Poleg tega priporoča, naj se razvije mehanizem, ki bo omogočal pravočasno in pregledno obravnavo vseh pomislekov na podlagi sodelovanja. |
| --- | --- |

4.6

| 4.7 | Ker bo morala industrija prevzeti večino stroškov uskladitve z direktivo o EU ETS, EESO priporoča, naj se zlasti civilna družba, industrija in poslovna združenja vključijo v dejavnosti ozaveščanja in krepitve zmogljivosti v zvezi z direktivo o EU ETS. Ta vključuje zahtevo po velikih naložbah za Zahodni Balkan, zlasti za države z velikimi industrijskimi sektorji, saj nimajo dovolj zmogljivosti za obravnavo posledic Direktive, ki niso povezane le z naložbami, ampak so zaradi njih potrebne spremembe regulativnega okolja, upravljanja, spremljanja in poročanja, potrebna pa sta tudi preverjanje in akreditacija v zvezi z emisijami. |
| --- | --- |

4.7

5.   Energija na Zahodnem Balkanu

| 5.1 | EESO podpira energetsko unijo ter okvir podnebne in energetske politike do leta 2030, da bi izpolnili cilje Pariškega sporazuma. Države Zahodnega Balkana se morajo uskladiti s temi politikami, vendar bi morale dejavneje sodelovati in biti vključene v energetsko unijo že od zgodnjih razprav. |
| --- | --- |

5.1

| 5.2 | EESO podpira skupno izjavo iz leta 2019 o prehodu na čisto energijo na Zahodnem Balkanu, ki so jo sprejeli ministri Zahodnega Balkana za energijo in okolje v zvezi z načeli za trajnostno gradnjo hidroelektrarn na Zahodnem Balkanu (14), in opozarja, da sta bila za sprejetje ključna prispevek in tesno sodelovanje organizacij civilne družbe. EESO meni, da je treba kljub tem prvim dobrim korakom narediti še več. |
| --- | --- |

5.2

| 5.3 | EESO v skladu s tem priporoča, naj se socialnim partnerjem in organizacijam civilne družbe omogoči, da imajo dejavno in konkretno vlogo, vključno z oblikovanjem predlogov, v dejavnostih evropske opazovalnice za energijsko revščino. |
| --- | --- |

5.3

| 5.4 | EESO meni, da je treba prizadevanja za uresničevanje pariških ciljev in trajnostne rasti nasploh podpreti s sodobnimi primernimi ukrepi za regijo, ki ustrezajo namenu. To vključuje razvoj sodobne in v prihodnost usmerjene infrastrukture, vzpostavitev ustreznega zakonodajnega in regulativnega okvira ter uvajanje novih tehnologij in ustreznih poslovnih modelov za okolju prijazen in vključujoč razvoj gospodarstev te regije. Konkretno bo to pomenilo izgradnjo pametnih omrežij za prenos in distribucijo električne energije, da bi se upošteval vse večji delež nestalnih obnovljivih virov energije v mešanici virov za proizvodnjo energije. Razvoj trgov znotraj dneva, izravnalnih trgov in trgov za skladiščenje je prav tako koristen za oblikovanje tržno usmerjenih rešitev za ustrezno razporejanje virov v že spreminjajoči se mešanici virov energije, in sicer v smislu premika od fosilnih goriv na čistejšo energijo. |
| --- | --- |

5.4

| 5.5 | EESO meni, da je trden, sodoben in pregleden zakonodajni in regulativni okvir ključen za razvoj energetskega trga in privabljanje novih naložb, potrebnih za financiranje nove infrastrukture in zmogljivosti. Vloga Energetske skupnosti (15) ter prenos pravnega reda skupnosti in njegovo izvajanje so nujni pogoji. Poleg tega lahko čezmejne dejavnosti, kot je trgovanje z električno energijo, omogočajo veliko učinkovitost in prihranke v smislu energije in stroškov, če vsi udeleženci na trgu upoštevajo podobna pravila glede okoljske skladnosti in oblikovanja cen ogljika. Vloga Regulativnega odbora Energetske skupnosti (ECRB) je zato bistvena in jo bo treba okrepiti, pri čemer je treba upoštevati, da so za trajnostne odločitve potrebni dobro delujoči čezmejni trgi. EU bi morala podpirati sekretariat Energetske skupnosti pri zagotavljanju pomoči regionalnim vladam za oblikovanje trdnih celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtov, ki temeljijo na ciljih za leto 2030 za regijo. Nacionalni energetski in podnebni načrti bi morali izražati ambicioznost, potrebno za razogljičenje gospodarstva, in sicer ob upoštevanju okoljskih zaščitnih ukrepov. Vključevati bi morali politike in ukrepe, povezane z zmanjševanjem emisij toplogrednih plinov v vseh ključnih sektorjih, ki prispevajo emisije, da bi bili doseženi cilji do leta 2030 in prispevki teh držav na podlagi Pariškega sporazuma, pa tudi načrte o tem, kako do leta 2050 postati ogljično nevtralno gospodarstvo. |
| --- | --- |

5.5

| 5.6 | EESO poziva, naj se v instrumentu za predpristopno pomoč (IPA) ustrezen delež proračunskih sredstev nameni za zeleni prehod. Obžaluje, da je intenzivnost raziskav, razvoja in inovacij v državah Zahodnega Balkana nizka, in poziva k izboljšanju njihove udeležbe v razpoložljivih programih EU, tudi v Obzorju Evropa, saj so take naložbe nujne za razvoj novih tehnologij za učinkovit zeleni prehod. |
| --- | --- |

5.6

| 5.7 | Ker imajo na spreminjajočem se področju energetike ključno vlogo inovacije, EESO priporoča, naj se v zvezi z Zahodnim Balkanom resno razmisli o možnosti distribuirane energije, tj. lokalno proizvedene in porabljene energije. Ker ima regija obsežne gorske verige, ni niti enostavno niti stroškovno učinkovito podpirati obsežnega uvajanja visoko- in srednjenapetostnih elektroenergetskih omrežij. Za podpiranje distribuirane energije so gospodarsko ustreznejše sedanje tehnološke rešitve, ki so precej bolj zrele. Ta novi pristop bi lahko temeljil na obstoječih izkušnjah EU ter podpornem zakonodajnem in regulativnem okviru EU za proizvajalce-odjemalce in energetske skupnosti. Taki poslovni modeli lahko zagotavljajo ustreznejše rešitve za upoštevanje lokalnih potreb in značilnosti, saj lokalnim akterjem omogočajo, da so neposredno vključeni v trajnostne rešitve in so tako odgovorni za prehod na trajnostni razvoj. |
| --- | --- |

5.7

| 5.8 | EESO poleg tega meni, da je na Zahodnem Balkanu veliko možnosti za energijsko učinkovitost. Prenova stavbnega fonda, tako javnih kot zasebnih stavb, ter industrijske in druge dejavnosti bodo omogočile pomembne prihranke v smislu energije in stroškov, pa tudi obravnavo pomembnega problema energijske revščine. Tudi varčevanje z energijo je pomemben del poslovnega in družbenega modela za „lokalno energijo“, saj je na lokalni ali regionalni ravni smiselna rekuperacija toplote za industrijsko in/ali stanovanjsko rabo. Poleg tega so izgube pri distribuciji velike v večini držav v regiji, zato so v zvezi z njimi potrebne znatne naložbe. Zato bi tudi tukaj lahko financiranje EU in mednarodno financiranje pomembno prispevalo k razvoju učinkovite lokalne proizvodnje in porabe energije z majhnim vplivom na okolje. Glede na omejena sredstva držav v regiji bo tako financiranje potrebno zaradi začetne kapitalske intenzivnosti naložb in njihovega razmeroma dolgega obdobja amortizacije. Evropske tehnologije so tehnično in gospodarsko zrele, zato so primerne za to regijo. EESO poziva EU in ustrezne financerje, naj okrepijo svoj angažma na področju lokalnih in regionalnih projektov energijske učinkovitosti. |
| --- | --- |

5.8

| 5.9 | EESO poziva, naj bo Energetska skupnost, katere cilj je razširiti pravni red EU na področju energije, podnebja in okolja na države, ki se pripravljajo na pristop, in države sosedstva, še naprej tesno vključena v projekt energetske unije, zlasti kar zadeva zgoraj opredeljene prednostne ukrepe. Organizacije civilne družbe bi bilo treba sistematično vključevati, tudi v srečanja Energetske skupnosti. |
| --- | --- |

5.9

6.   Povezljivost Zahodnega Balkana

Promet

| 6.1 | EESO v celoti podpira razvoj sodobnih prometnih omrežij v regiji, ki so primerna za prihodnost, da bi okrepili čezmejno trgovino in mobilnost. Glede na to, da bi bilo treba obstoječa mestna, cestna in še zlasti zastarela železniška omrežja na Zahodnem Balkanu korenito izboljšati, bi morala vsaka novogradnja že od začetka podpirati elektromobilnost ali čisti vodik, po potrebi pa tudi vozila na plinski pogon. To bi omogočilo, da bi bila infrastruktura zanesljiva in primerna več desetletij, obenem pa bi se izboljšala kakovost zraka in zmanjšal uvoz goriv. |
| --- | --- |

6.1

| 6.2 | EU in evropska podjetja lahko s svojim strokovnim znanjem pripomorejo k lažjemu uvajanju katere koli od izbranih možnih trajnostnih rešitev (npr. elektromobilnost, biogorivo, čisti vodik) v regiji. EESO poziva Zahodni Balkan, naj dejavno sodeluje z javnimi in zasebnimi akterji iz EU ter sprejme odločne ukrepe za razvoj svojih prometnih omrežij. Poleg tega priporoča, naj se upoštevajo primeri dobre prakse v EU, kot so načrti za trajnostno mobilnost v mestih. Te pobude bi se lahko izvajale prek prometne skupnosti, organizacije, ki še ni zelo dejavna. |
| --- | --- |

6.2

IKT

| 6.3 | Podatkovna omrežja in IKT postajajo temelj gospodarske, industrijske in družbene dejavnosti. Poleg tega obstaja neposredna ključna povezava med IKT in hitrimi internetnimi omrežji ter trajnostnim razvojem, in sicer zaradi učinkovitosti izbire, ki jo omogoča avtomatizacija, ki jo lahko podpirajo pametna omrežja, na primer internet stvari, pametna mesta in vasi, pametni števci, povezana vozila itd. Za financiranje takih omrežij in tehnologij, ki so trenutno zelo dragi, vendar lahko korenito preobrazijo gospodarstva v regiji, so potrebni učinki obsega. EESO zato poziva, naj se za ta cilj namenijo sredstva EU, hkrati pa države Zahodnega Balkana poziva, naj sodelujejo pri razvoju regionalnega krovnega načrta za uvajanje hitrega interneta, kar bi jim omogočilo pogajanje o skupnih pogodbah ter doseganje boljših pogojev s kolektivnimi pogajanji in učinki obsega. |
| --- | --- |

6.3

7.   Naravni viri, biotska raznovrstnost in ukrepi v agroživilskem sektorju na Zahodnem Balkanu, priložnosti za rast

| 7.1 | Zahodni Balkan ima bogato biotsko raznovrstnost in neokrnjene habitate z visoko stopnjo pogozditve, ki pa se soočajo z vrsto nevarnosti, vključno s hitrim širjenjem pozidanih območij v mestnih in obalnih predelih, rudarstvom, slabo reguliranim razvojem malih hidroelektrarn, zgrajenih brez celovite analize njihovega vpliva na biotsko raznovrstnost, ter nereguliranim lovom in sečnjo. Vlade so sprejele vrsto ukrepov za zaščito vrst in habitatov, povečale so tudi delež zaščitenega ozemlja. |
| --- | --- |

7.1

| 7.2 | EESO priporoča, naj ranljiva gospodarstva Zahodnega Balkana proučijo možnosti za učinkovitejše gospodarjenje z viri in prehod na krožno gospodarstvo, razvoj in izvajanje mehanizmov za trajno zaščito ogroženih krajin in habitatov z veliko ohranitveno in družbeno vrednostjo (vključno z rekami), pa tudi za prehod na nove zelene tehnologije. Velika biotska raznovrstnost in neokrnjeni habitati regije imajo velik gospodarski potencial za ekoturizem in podeželski turizem, vendar je treba izboljšati zmogljivosti in skladnost. Stopnja učinkovite rabe virov je v povprečju zelo nizka, produktivnost virov pa je petkrat manjša od povprečja EU, neustrezne so tudi prakse recikliranja in ravnanje z odpadki. Za izboljšanje razmer je potreben prehod na krožno gospodarstvo, poleg tega je treba v regiji razvijati in uporabljati nove zelene tehnologije. |
| --- | --- |

7.2

| 7.3 | EESO priporoča, naj države v celoti upoštevajo načela iz nedavno predlagane strategije EU o biotski raznovrstnosti (16), s posebnim poudarkom na razširitvi obsega zaščitenih območij, vključno s strogo zaščito in obnovo degradiranih habitatov. V skladu s tem se odločno spodbuja čimprejšnja revizija nacionalnih strategij in akcijskih načrtov za biotsko raznovrstnost in/ali vsaj predložitev nacionalnih zavez glede najpomembnejših ciljev. |
| --- | --- |

7.3

| 7.4 | Podnebne spremembe vplivajo tudi na proizvodnjo hrane in vrednostne verige, pri čemer povzročajo precejšnjo škodo in proizvodne izgube v sektorjih poljščin, živinoreje, ribištva in gozdarstva. V nedavno predlagani strategiji EU „od vil do vilic“ (17) bi morala biti določena vodilna načela za razvoj regionalne in nacionalne strategije kmetijske politike, vključno z zmanjšanjem uporabe pesticidov, gnojil in antibiotikov, da bi lahko proizvajali trajnostno hrano in zagotavljali, da dostojne cene kmetom omogočajo dostojne dohodke, obenem pa postopoma opuščali okolju škodljive subvencije. |
| --- | --- |

7.4

8.   Horizontalni pogoji za uspešen trajnostni prehod Zahodnega Balkana

| 8.1 | EESO opozarja, da uspešen prehod na bolj zeleni Zahodni Balkan ni mogoč brez osnovnih omogočitvenih pogojev, predvsem kar zadeva stabilne in pregledne nacionalne politične okvire ter politično voljo. Načelo pravne države v sklopu „temeljne prvine“, kot je opredeljeno z revidirano pristopno metodologijo, je temeljna vrednota, na kateri temelji EU, zato je z njim upravičeno pogojena hitrost širitvenega procesa. Njegovo nespoštovanje ustvarja neugodno okolje za spremembe, naložbe in nadvse potreben prehod na bolj trajnostne družbe. |
| --- | --- |

8.1

| 8.2 | EESO zato poziva nacionalne organe v regiji, naj sprejmejo nujne, temeljite in poglobljene ukrepe za zagotavljanje učinkovitega in preglednega delovanja javnih uprav, za boj proti korupciji in njeno izkoreninjenje, za zagotavljanje popolne neodvisnosti pravosodja, za ustvarjanje predvidljivega in privlačnega poslovnega okolja ter enakih konkurenčnih pogojev (tj. zagotavljanje preglednosti trga, jasnosti predpisov in odprtega posvetovanja z vsemi deležniki), za spodbujanje inovacij in konkurenčnosti ter za krepitev vključenosti socialnih partnerjev in organizacij civilne družbe, saj je to edini način za doseganje konkretnih in dolgoročnih rezultatov. |
| --- | --- |

8.2

| 8.3 | Organizirana civilna družba z vsemi svojimi sestavnimi deli, socialni partnerji in druge organizacije imajo osrednjo in dejavno vlogo pri prizadevanjih za trajnostni razvoj na Zahodnem Balkanu. Zaradi svoje povezanosti z družbo lahko zagotovijo močno podporo javnosti in legitimnost za ta cilj politike. Organizirana civilna družba bo pomembno prispevala k spodbujanju trajnostnega razvoja kot „aktivne odločitve družbe“, torej odločitve, ki jo sprejemajo in podpirajo vsi, ne glede na politične in družbene delitve. |
| --- | --- |

8.3

| 8.4 | EESO opozarja oblasti na Zahodnem Balkanu, da je pomembno zagotavljati svobodo združevanja in spodbuden prostor civilne družbe za močan in učinkovit socialni dialog. Vse vlade na Zahodnem Balkanu poziva, naj sprejmejo nacionalne strategije za spodbudno okolje za socialne partnerje in organizacije civilne družbe in krepitev njihovih zmogljivosti, kakor tudi z njimi povezane akcijske načrte. |
| --- | --- |

8.4

V Bruslju, 18. septembra 2020

Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Luca JAHIER

---

(1)  Albanija, Bosna in Hercegovina, Črna gora, Kosovo (to poimenovanje ne posega v stališča o statusu Kosova ter je v skladu z resolucijo Varnostnega sveta OZN št. 1244/1999 in mnenjem Meddržavnega sodišča o razglasitvi neodvisnosti Kosova), Severna Makedonija, Srbija.

1

(2)  COM(2020) 315 final (29.4.2020), Sporočilo o podpori Zahodnemu Balkanu pri soočanju s COVID-19 in okrevanju po pandemiji.

2

Sporočilo o podpori Zahodnemu Balkanu pri soočanju s COVID-19 in okrevanju po pandemiji

(3)  Prispevek EESO k vrhu EU-Zahodni Balkan 6. maja 2020 (objavljeno 28.4.2020),

3

https://www.eesc.europa.eu/sl/news-media/presentations/contribution-au-sommet-ue-balkans-occidentaux-du-6 mai 2020.

(4)  COM(2020) 57 final (5.2.2020), Okrepitev pristopnega procesa – verodostojna perspektiva EU za Zahodni Balkan.

4

Okrepitev pristopnega procesa – verodostojna perspektiva EU za Zahodni Balkan

(5)  JOIN(2020) 11 (8.4.2020), Sporočilo o globalnem odzivu EU na pandemijo COVID-19.

5

Sporočilo o globalnem odzivu EU na pandemijo COVID-19

(6)  COM(2020) 315 final (29.4.2020), Sporočilo o podpori Zahodnemu Balkanu pri soočanju s COVID-19 in okrevanju po pandemiji.

6

Sporočilo o podpori Zahodnemu Balkanu pri soočanju s COVID-19 in okrevanju po pandemiji

(7)  UL C 262, 25.7.2018, str. 15.

7

(8)  COM(2019) 640 final (11.12.2019), Priloga k sporočilu o evropskem zelenem dogovoru.

8

Priloga k sporočilu o evropskem zelenem dogovoru

(9)  https://www.rcc.int/pubs/62

9

(10)  Del pobude Zahodni Balkan 6 (imenovane tudi berlinski proces), ki se je začela izvajati leta 2014, je namenjen podpiranju šestih pogodbenic Pogodbe o ustanovitvi energetske skupnosti Jugovzhodne Evrope, in sicer Albanije, Bosne in Hercegovine, Črne gore, Kosova*, Severne Makedonije in Srbije, pri krepitvi regionalnega sodelovanja ter spodbujanju trajnostne rasti in delovnih mest.

10

(11)  https://www.rcc.int/pubs/62

11

(12)  Svetovna zdravstvena organizacija ocenjuje, da bo otroke prizadelo več kot 80 % bolezni, poškodb in smrti, ki bodo posledica podnebnih sprememb.

12

(13)  Kosovo ni pogodbenica Okvirne konvencije Združenih narodov o spremembi podnebja in zato nima nacionalno določenega prispevka, vendar pa je sprejelo strategijo o podnebnih spremembah.

13

(14)  Vodna energija med drugimi obnovljivimi viri energije; sanacija obstoječih struktur kot prednostna naloga, omejeno število dodatnih večjih virov vodne energije; integracija obnovljivih virov energije v omrežje in regionalni trg z električno energijo; celostno gospodarjenje z vodnimi viri; upoštevanje vplivov sprememb; upoštevanje okoljskih vplivov gradnje hidroelektrarn; čezmejni premisleki in načela trajnostnosti pri načrtovanju hidroelektrarn.

14

(15)  Cilj Energetske skupnosti, ki deluje od leta 2006 (leta 2016 je bil njen mandat podaljšan), je razširiti pravila in načela notranjega energijskega trga EU med članicami skupnosti: Evropsko unijo, Albanijo, Bosno in Hercegovino, Severno Makedonijo, Kosovom, Črno goro, Srbijo, Moldavijo in Ukrajino, pridružene pa so še Armenija, Gruzija, Norveška in Turčija. Sedež skupnosti je na Dunaju. www.energy-community.org.

15

(16)  Strategija EU za biotsko raznovrstnost do leta 2030, COM(2020) 380 final (20. 5. 2020).

16

(17)  Strategija „od vil do vilic“, COM(2020) 381 final.

17

---

| 11.12.2020 | SL | Uradni list Evropske unije | C 429/122 |
| --- | --- | --- | --- |

11.12.2020

SL

Uradni list Evropske unije

C 429/122

---

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Trgi ogljika: njihov nastanek in struktura ter izzivi za evropsko industrijo

(mnenje na lastno pobudo)

(2020/C 429/17)

| Poročevalka: | Emmanuelle BUTAUD-STUBBS |
| --- | --- |

Poročevalka:

Emmanuelle BUTAUD-STUBBS

| Sklep plenarne skupščine | 20. 2. 2020 |
| --- | --- |
| Pravna podlaga | člen 32(2) poslovnika |
| | mnenje na lastno pobudo |
| Pristojnost | strokovna skupina za zunanje odnose |
| Datum sprejetja mnenja strokovne skupine | 24. 7. 2020 |
| Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju | 18. 9. 2020 |
| Plenarno zasedanje št. | 554 |
| Rezultat glasovanja
  (za/proti/vzdržani) | 220/0/1 |

Sklep plenarne skupščine

20. 2. 2020

Pravna podlaga

člen 32(2) poslovnika

mnenje na lastno pobudo

Pristojnost

strokovna skupina za zunanje odnose

Datum sprejetja mnenja strokovne skupine

24. 7. 2020

Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju

18. 9. 2020

Plenarno zasedanje št.

554

Rezultat glasovanja

(za/proti/vzdržani)

220/0/1

1.   Sklepi in priporočila

1.1   Novi dogovor o trgih ogljika

| 1.1.1 | Na svetu delujejo številni trgi ogljika in sistem EU za trgovanje z emisijami (ETS) ne deluje ločeno. Čeprav so ti trgi ogljika različne velikosti in se na njih upoštevajo različna pravila, imajo skupne značilnosti, ki izhajajo iz vzpostavitve nekaterih tržnih mehanizmov za merjenje emisij ogljikovega dioksida in drugih toplogrednih plinov ter za določanje cen na tono. |
| --- | --- |

1.1.1

| 1.1.2 | Evropska komisija bi morala spremljati te lokalne trge ogljika, da bi opredelila primere najboljše prakse, ki bi lahko bili koristni za revizijo sistema trgovanja z emisijami in direktive o energiji. To znanje in razumevanje drugih trgov ogljika sta ključna tudi za umerjanje mehanizma za ogljično prilagoditev na mejah, ki bi se moral različno uporabljati za države s trgom ogljika in države brez njega. |
| --- | --- |

1.1.2

| 1.1.3 | Sedanja pandemija COVID-19 ne sme upočasniti ukrepanja na področju podnebnih sprememb niti na evropski niti na mednarodni ravni. To pomeni, da bi bilo treba evropski zeleni dogovor izvajati v skladu z načrtovanim časovnim razporedom. Že najmanjša zamuda nas bo oddaljila od cilja ogljične nevtralnosti do leta 2050. Še pomembneje je, da morajo biti svežnji za okrevanje usklajeni s podnebnim ciljem EU in da jih je treba uskladiti s ciljem evropskega zelenega dogovora. |
| --- | --- |

1.1.3

| 1.1.4 | EESO meni, da je sprejetje člena 6 Pariškega sporazuma ključna priložnost za okrepitev podnebnega ukrepanja po letu 2020, zato Evropsko komisijo poziva, naj od držav članic pridobi jasna pooblastila za dosego potrebnega kompromisa za sprejetje smernic o členu 6 na 26. zasedanju Konference pogodbenic Okvirne konvencije Združenih narodov o spremembi podnebja (COP26), ki bo leta 2021. |
| --- | --- |

1.1.4

1.2   Ureditev trgovine med trgi ogljika

| 1.2.1 | Različni trgi ogljika v različnih jurisdikcijah ustvarjajo različne ravni cen ogljika, ki trenutno segajo od 1 do več kot 30 USD/tCO2e, kar pomeni, da bi bilo treba te razlike upoštevati v okviru dvostranskih trgovinskih tokov med vsemi temi trgi ogljika, in sicer na podlagi nekaterih posebnih mehanizmov (nadomestilo, prilagoditev itd.) za najbolj energetsko intenzivne sektorje, izpostavljene trgovini (jeklarski sektor, sektor cementa in druge). |
| --- | --- |

1.2.1

| 1.2.2 | EU bi morala to vprašanje asimetričnih ravni cen ogljika obravnavati prednostno. Na voljo so različne možnosti za ublažitev te asimetrije in zaščito konkurenčnosti evropske industrije, vključno z brezplačnimi dodelitvami, povezovanjem sistemov ETS in ogljičnimi prilagoditvami na mejah. |
| --- | --- |

1.2.2

| 1.2.3 | EESO podpira politiko zelenega dogovora in poziva Evropsko komisijo, naj v naslednjih mesecih v skladu z načrti pripravi različne predloge, vključno s predlogom za mehanizem za ogljično prilagoditev na mejah. Čeprav bi tak mehanizem lahko vzpostavil enake konkurenčne pogoje za sektorje z največjimi emisijami CO2 v EU v primerjavi z njihovimi konkurenti s tretjih trgov v državah, ki nimajo ambicioznih podnebnih politik, bo večina njegove učinkovitosti odvisna od predlaganih podrobnosti o izvajanju, ki jih EESO že nestrpno pričakuje. |
| --- | --- |

1.2.3

| 1.2.4 | Glede na to, da je mehanizem za ogljično prilagoditev na mejah zakonodajna prednostna naloga sedanjega mandata Evropske komisije, EESO že prispeva k temu premisleku, da bi oblikovali orodje, ki je združljivo s pravili STO, učinkovito v boju proti podnebnim spremembam in koristno za konkurenčnost industrije EU (1). Cilj je tudi preprečiti izravnalne ukrepe tretjih držav, in sicer na podlagi postopka posvetovanja, ki bo vključeval dialog o metodologiji za merjenje in primerjavo emisij ogljika, pa tudi o najboljših razpoložljivih tehnologijah. |
| --- | --- |

1.2.4

| 1.2.5 | Vsekakor bi morali biti taki ukrepi podnebne politike del globalne celovite politike, ki bi vključevala industrijske ukrepe, dostop do financiranja in naložb, prizadevanja za standardizacijo, programe za raziskave in razvoj ter politike usposabljanja, da bi olajšali prehod na čiste tehnologije v EU. |
| --- | --- |

1.2.5

| 1.2.6 | Postopno opuščanje najbolj izkrivljajočih subvencij za fosilna goriva v EU bi bilo treba ustrezno organizirati na ravni držav članic in upoštevati potrebo po uporabi dela prihodkov od prodaje pravic ETS za zagotavljanje pravičnega prehoda za regije, ki so odvisne od premoga. Ta politika bo EU pomagala, da bo sprejela odločnejše zaveze v novih večstranskih pogajanjih pod okriljem STO o zmanjšanju subvencij za fosilna goriva. |
| --- | --- |

1.2.6

2.   Pojav številnih trgov ogljika na svetu in njihove značilnosti

2.1   Opredelitve

| 2.1.1 | Oblikovanje cen ogljika je eno ključnih orodij politike za zmanjšanje emisij toplogrednih plinov. Svetovna banka je oblikovanje cen ogljika opredelila kot instrument, ki zajame zunanje stroške emisij toplogrednih plinov – stroške emisij, ki jih plačuje javnost, na primer škodo na pridelkih, stroške zdravstvenega varstva zaradi vročinskih valov in suš ter izgubo premoženja zaradi poplav in dviga morske gladine – in jih poveže z njihovimi viri v obliki cene, ki je običajno cena emisije ogljikovega dioksida. |
| --- | --- |

2.1.1

| 2.1.2 | Kadar se koncept oblikovanja cen ogljika preoblikuje v politiko, ima lahko različne oblike: davek na ogljikov dioksid ali trg ogljika. Ena najpogostejših oblik je sistem trgovanja z emisijami. Kot je pojasnila OECD: „Sistemi trgovanja z emisijami prispevajo h gospodarski učinkovitosti, saj spodbujajo zmanjšanje emisij tam, kjer jih je mogoče najceneje doseči. Onesnaževalci, za katere bi bilo zmanjšanje emisij drago, lahko emisijske pravice kupijo od onesnaževalcev, ki lahko emisije zmanjšajo ob nižjih stroških. Na ‚popolnoma‘ delujočem trgu bi se stroški zmanjšanja dodatne enote emisij izenačili, skupni stroški doseganja določenega okoljskega cilja pa bi se znižali.“ |
| --- | --- |

2.1.2

| 2.1.3 | Obstajata dve glavni vrsti sistemov trgovanja: sistem omejevanja emisij in trgovanja z njimi, pri katerem je določena zgornja meja emisij in so emisije bodisi prodane na dražbi bodisi razdeljene brezplačno v skladu s posebnimi merili, in sistem izhodišč in dobropisov, pri katerem omejitev emisij ni določena, vendar onesnaževalci, ki zmanjšajo svoje emisije bolj, kot bi jim sicer bilo treba, prejmejo „dobropise“, ki jih prodajo drugim. |
| --- | --- |

2.1.3

2.2   Splošni pregled

| 2.2.1 | Trenutno obstaja 21 sistemov trgovanja z emisijami, ki delujejo na štirih celinah in zajemajo 29 jurisdikcij, delujejo pa na nadnacionalni, nacionalni in podnacionalni (zvezne države, province in mesta) ravni. Jurisdikcije, ki predstavljajo 42 % svetovnega BDP, uporabljajo trgovanje z emisijami. Sistemi ETS pokrivajo 9 % svetovnih emisij toplogrednih plinov, pri čemer skoraj šestina svetovnega prebivalstva živi na območjih, zajetih z veljavnim sistemom trgovanja z emisijami. Trenutno se razvija ali preučuje dodatnih 24 sistemov (2). |
| --- | --- |

2.2.1

| 2.2.2 | Obstoječi sistemi ETS so:






  — | na nadnacionalni ravni: EU ETS, ki vključuje države članice EU ter Islandijo, Lihtenštajn in Norveško, |
| --- | --- | --- |

2.2.2

—

na nadnacionalni ravni: EU ETS, ki vključuje države članice EU ter Islandijo, Lihtenštajn in Norveško,

| — | na nacionalni ravni: Kazahstan, Mehika, Nova Zelandija, Južna Koreja, Švica, |
| --- | --- |

—

na nacionalni ravni: Kazahstan, Mehika, Nova Zelandija, Južna Koreja, Švica,

| — | na ravni provinc in zveznih držav: Kalifornija, Connecticut, Delaware, Fudžian, Guangdong, Hubei, Maine, Maryland, Massachusetts, New Hampshire, New Jersey, New York, Nova Škotska, Quebec, Rhode Island, Vermont, |
| --- | --- |

—

na ravni provinc in zveznih držav: Kalifornija, Connecticut, Delaware, Fudžian, Guangdong, Hubei, Maine, Maryland, Massachusetts, New Hampshire, New Jersey, New York, Nova Škotska, Quebec, Rhode Island, Vermont,

| — | na mestni ravni: Peking, Čongčing, Saitama, Šanghaj, Šendžen, Tjandžin, Tokio. |
| --- | --- |

—

na mestni ravni: Peking, Čongčing, Saitama, Šanghaj, Šendžen, Tjandžin, Tokio.

| 2.2.3 | EU ETS je največji in najstarejši sistem ETS. Predstavlja približno 45 % emisij EU, izvajati pa se je začel leta 2005. Z vidika velikosti in začetka izvajanja mu sledita kalifornijski in korejski sistem. |
| --- | --- |

2.2.3

2.3   Skupne in posebne značilnosti trgov ogljika

2.3.1   Skupne značilnosti

| 2.3.1.1 | Čeprav ne obstajata dva enaka sistema ETS, so nekatere značilnosti in rešitve glede oblikovanja pogoste v različnih sistemih ali se v večini primerov vsaj ponavljajo:






  — | sektorska pokritost: večina sistemov ETS pokriva energetski in industrijski sektor, ki v večini držav pomenita pomemben delež nacionalnih emisij toplogrednih plinov; |
| --- | --- | --- |

2.3.1.1

—

sektorska pokritost: večina sistemov ETS pokriva energetski in industrijski sektor, ki v večini držav pomenita pomemben delež nacionalnih emisij toplogrednih plinov;

| — | pravila dodelitve: v večini sistemov je dodeljevanje emisijskih pravic razdeljeno na brezplačno dodelitev teh pravic in njihovo dražbo; |
| --- | --- |

—

pravila dodelitve: v večini sistemov je dodeljevanje emisijskih pravic razdeljeno na brezplačno dodelitev teh pravic in njihovo dražbo;

| — | pravila glede selitve virov CO2 in konkurenčnosti: v večini sistemov se pravice brezplačno dodelijo subjektom, ki izpolnjujejo zahteve, v sektorjih, za katere se šteje, da so izpostavljeni tveganju selitve virov CO2, in sicer je to način ohranjanja njihove konkurenčnosti. |
| --- | --- |

—

pravila glede selitve virov CO2 in konkurenčnosti: v večini sistemov se pravice brezplačno dodelijo subjektom, ki izpolnjujejo zahteve, v sektorjih, za katere se šteje, da so izpostavljeni tveganju selitve virov CO2, in sicer je to način ohranjanja njihove konkurenčnosti.

2.3.2   Posebne značilnosti

| 2.3.2.1 | Kljub temu pogosto obstajajo razlike med različnimi sistemi ETS, zlasti v zvezi s posebnimi značilnostmi glede oblikovanja:






  — | sektorska pokritost: natančna sektorska pokritost se med sistemi ETS razlikuje. Nekateri sistemi ETS na primer pokrivajo le energetski sektor, drugi pa poleg energetskega in industrijskega sektorja pokrivajo tudi druge sektorje, kot so sektorji odpadkov, prometa, notranjega letalskega prometa, stavb in gozdarstva; |
| --- | --- | --- |

2.3.2.1

—

sektorska pokritost: natančna sektorska pokritost se med sistemi ETS razlikuje. Nekateri sistemi ETS na primer pokrivajo le energetski sektor, drugi pa poleg energetskega in industrijskega sektorja pokrivajo tudi druge sektorje, kot so sektorji odpadkov, prometa, notranjega letalskega prometa, stavb in gozdarstva;

| — | določbe o stabilnosti trga: več sistemov ETS ima določbe o stabilnosti trga, ki imajo lahko obliko spodnjih in zgornjih cenovnih mej ter rezerviranih pravic; |
| --- | --- |

—

določbe o stabilnosti trga: več sistemov ETS ima določbe o stabilnosti trga, ki imajo lahko obliko spodnjih in zgornjih cenovnih mej ter rezerviranih pravic;

| — | določbe o prilagodljivosti: razpoložljivost in pravila glede določb o prilagodljivosti, kot so shranjevanje, izposoja in uporaba mednarodnih dobropisov, se med sistemi ETS razlikujejo; |
| --- | --- |

—

določbe o prilagodljivosti: razpoložljivost in pravila glede določb o prilagodljivosti, kot so shranjevanje, izposoja in uporaba mednarodnih dobropisov, se med sistemi ETS razlikujejo;

| — | cena ogljika: v sistemu ETS cena ogljika ni določena (razen posebnih cenovnih predpisov, kot sta spodnja in zgornja meja cen), temveč je pogojena s tržnim ravnovesjem in dinamiko. Cene v različnih sistemih ETS se zato gibljejo od nekaj evrov do več kot 30 EUR na tono; |
| --- | --- |

—

cena ogljika: v sistemu ETS cena ogljika ni določena (razen posebnih cenovnih predpisov, kot sta spodnja in zgornja meja cen), temveč je pogojena s tržnim ravnovesjem in dinamiko. Cene v različnih sistemih ETS se zato gibljejo od nekaj evrov do več kot 30 EUR na tono;

| — | znižanje zgornje meje: medletna stopnja znižanja zgornje meje se med sistemi razlikuje in odraža ambicioznost dolgoročnega cilja države glede zmanjšanja emisij; |
| --- | --- |

—

znižanje zgornje meje: medletna stopnja znižanja zgornje meje se med sistemi razlikuje in odraža ambicioznost dolgoročnega cilja države glede zmanjšanja emisij;

| — | pravila glede selitve virov CO2 in konkurenčnosti: posebna pravila glede selitve virov CO2 in sektor, ki ga ta pravila zajemajo, se med sistemi ETS razlikujejo; |
| --- | --- |

—

pravila glede selitve virov CO2 in konkurenčnosti: posebna pravila glede selitve virov CO2 in sektor, ki ga ta pravila zajemajo, se med sistemi ETS razlikujejo;

| — | uporaba prihodkov: prihodke od dražbe pravic je mogoče uporabiti na različne načine. V nekaterih sistemih se uporabljajo za posebne namene, na primer za podporo raziskavam in razvoju, nadomestila vključenim subjektom itd., v drugih sistemih pa se stekajo v splošni javni proračun. V EU bi morale države članice vsaj 50 % prihodkov od dražb porabiti za namene, povezane s podnebjem in energijo. |
| --- | --- |

—

uporaba prihodkov: prihodke od dražbe pravic je mogoče uporabiti na različne načine. V nekaterih sistemih se uporabljajo za posebne namene, na primer za podporo raziskavam in razvoju, nadomestila vključenim subjektom itd., v drugih sistemih pa se stekajo v splošni javni proračun. V EU bi morale države članice vsaj 50 % prihodkov od dražb porabiti za namene, povezane s podnebjem in energijo.

2.4   Hiter pregled sistema EU ETS, prvega in največjega trga ogljika

| 2.4.1 | Sistem Evropske unije za trgovanje z emisijami (EU ETS) je prvi in največji sistem omejevanja emisij in trgovanja z njimi, namenjen zmanjšanju emisij toplogrednih plinov (3). EU ETS je bil vzpostavljen in razširjen v treh zaporednih fazah, in sicer v prvi fazi (2005–2007), drugi fazi (2008–2012, usklajeni s prvim ciljnim obdobjem na podlagi Kjotskega protokola) in tretji fazi (2013–2020, usklajeni z drugim ciljnim obdobjem na podlagi Kjotskega protokola) (4). |
| --- | --- |

2.4.1

| 2.4.2 | Prihajajoča četrta faza se bo začela leta 2021, trajala pa bo do leta 2030. EU ETS zajema približno 11 000 elektrarn, proizvodnih obratov in drugih nepremičnih naprav, pa tudi letalske dejavnosti v 30 državah, in sicer 27 državah članicah EU ter na Islandiji, v Lihtenštajnu in na Norveškem. Skupno je s sistemom EU ETS zajetih približno 45 % vseh emisij toplogrednih plinov v EU (5). |
| --- | --- |

2.4.2

| 2.4.3 | Okvir podnebne in energetske politike EU za leto 2030, sprejet oktobra 2014, ponovno potrjuje evropsko strategijo za razogljičenje in razširja cilje Unije glede razogljičenja na obdobje po letu 2020, vključno s ciljem, da se bodo emisije toplogrednih plinov do leta 2030 zmanjšale za najmanj 40 % (v primerjavi z ravnjo iz leta 1990). |
| --- | --- |

2.4.3

| 2.4.4 | Prispevek EU ETS k doseganju zgoraj omenjenega zmanjšanja toplogrednih plinov do leta 2030 je zmanjšanje emisij za 43 % (v primerjavi z letom 2005) v sektorjih, zajetih z EU ETS (6). Četrta faza sistema EU ETS bo potekala od leta 2021 do leta 2030. Cilji četrte faze so povečati hitrost zmanjšanja emisij, določiti bolj ciljno usmerjena pravila glede selitve virov CO2 ter financirati nizkoogljične inovacije in posodobitev energetskega sektorja. (7) Evropska komisija je uvedla nova pravila za reformo sistema EU ETS pred četrto fazo in, kar je najpomembneje, uskladitev krivulje znižanja zgornjih mej s ciljem zmanjšanja emisij do leta 2030. |
| --- | --- |

2.4.4

2.5   Dopolnilni ukrepi v okviru globalne podnebne politike EU

| 2.5.1 | EU ETS ni edina politika na ravni EU, ki se izvaja za uresničevanje podnebnih in energetskih ciljev Unije do leta 2020. V svežnju podnebnih in energetskih ukrepov EU za leto 2020 so določeni trije različni cilji, ki jih je treba doseči do leta 2020:






  — | 20-odstotno zmanjšanje emisij toplogrednih plinov pod raven iz leta 1990, |
| --- | --- | --- |

2.5.1

—

20-odstotno zmanjšanje emisij toplogrednih plinov pod raven iz leta 1990,

| — | 20-odstotni delež energije iz obnovljivih virov v mešanici energijskih virov Unije, |
| --- | --- |

—

20-odstotni delež energije iz obnovljivih virov v mešanici energijskih virov Unije,

| — | 20-odstotno izboljšanje energijske učinkovitosti. |
| --- | --- |

—

20-odstotno izboljšanje energijske učinkovitosti.

| 2.5.2 | Medtem ko naj bi bil EU ETS ključni instrument politike pri razogljičenju evropskega gospodarstva in izpolnitvi prvega cilja, sta se za uresničitev drugega in tretjega cilja začeli izvajati direktiva o spodbujanju uporabe energije iz obnovljivih virov in direktiva o energijski učinkovitosti. |
| --- | --- |

2.5.2

| 2.5.3 | Poleg tega je več držav članic začelo izvajati dopolnilne in prekrivajoče se politike na nacionalni ravni, predvsem v obliki spodnjih mej cen in postopnega opuščanja premoga. Da bi zagotovili učinkovito ureditev, je treba preprečiti negativne vplive dopolnilnih in prekrivajočih se politik. |
| --- | --- |

2.5.3

| 2.5.4 | Izvajanje dopolnilnih in prekrivajočih se politik bi lahko znatno vplivalo na delovanje trga ogljika v EU. Močno zmanjšanje emisij na podlagi teh politik bi privedlo do manjšega povpraševanja po emisijskih pravicah in bi posledično izkrivljalo tržno ravnovesje. |
| --- | --- |

2.5.4

| 2.5.5 | To posledico lahko v določeni meri ublaži rezerva za stabilnost trga, ki je začela delovati januarja 2019 in katere namen je absorbirati presežek pravic, ki se kopičijo na trgu. V obdobju 2019–2023 bo v rezervo za stabilnost trga vključenih 24 % presežnih pravic. Ta delež se bo leta 2024 zmanjšal na 12 %, pri čemer od leta 2023 pravice iz rezerve za stabilnost trga, ki presegajo skupno število pravic za prodajo na dražbi za predhodno leto, ne bodo več veljavne. Kljub temu je ključno, da zagotovimo večjo preglednost in primerljivost takih prekrivajočih se politik s sistemom EU ETS in da, če so posledice velike, čim bolj zmanjšamo negativne. |
| --- | --- |

2.5.5

| 2.5.6 | Vprašanje subvencij za fosilna goriva, dodeljenih na nacionalni in regionalni ravni, bi bilo treba zaradi njihovega obsega uvrstiti med pomembnejše teme na dnevnem redu EU: znašajo do 300 milijard EUR na leto, kar predstavlja tretjino skupnih naložb za zeleni dogovor in bi moralo voditi do bolj proaktivne zaveze EU v novih pogajanjih pod okriljem STO o postopnem opuščanju subvencij za fosilna goriva na svetovni ravni. |
| --- | --- |

2.5.6

| 2.5.7 | EESO je poleg tega energijo iz obnovljivih virov opredelil kot odlično orodje za regionalni razvoj (biomasa, vetrna in sončna energija itd.). Glavno vprašanje je bilo, kako združiti obe politiki, postopno opuščanje subvencij za energijo iz fosilnih goriv (premog, nafta) in postopno uvajanje spodbud za energijo iz obnovljivih virov. |
| --- | --- |

2.5.7

3.   Izzivi in priložnosti za trge ogljika v prihodnosti

| 3.1 | COVID-19 in njegov vpliv na podnebno politiko |
| --- | --- |

3.1

| 3.1.1 | V EU so zajezitveni ukrepi privedli do 58-odsotnega zmanjšanja emisij ogljikovega dioksida (CO2) na dnevni ravni (8). Če bodo ti ukrepi v večini držav članic trajali 45 dni, bomo lahko leta 2020 preprečili nastanek 45 megaton CO2, kar predstavlja 5 % letnih emisij EU. V cestnem in zračnem prometu so dnevne emisije 10-krat manjše od običajnih, poraba energije pa se je zmanjšala za 40 %. |
| --- | --- |

3.1.1

| 3.1.2 | Pričakuje se, da bo trenutni padec emisij začasen in da se bo EU kmalu spet soočila z enakimi izzivi glede razogljičenja (9). To pomeni, da bi bilo treba evropski zeleni dogovor izvajati v skladu z načrtovanim časovnim razporedom. Že najmanjša zamuda nas bo oddaljila od cilja dosege ogljične nevtralnosti do leta 2050. |
| --- | --- |

3.1.2

| 3.1.3 | Zdi se, da so tržni instrumenti za zmanjšanje emisij toplogrednih plinov dobro odporni na posledice COVID-19. Zaradi manjšega pričakovanega povpraševanja so se cene emisijskih pravic znižale, kar je kratkoročno ublažilo težave prizadetih podjetij. Ukrepi za stabilizacijo trga, ki so vključeni v večino obstoječih sistemov trgovanja z emisijami, zagotavljajo, da se znižanje cen ogljika ne bo spustilo pod določeno raven ter da se srednje- do dolgoročno ne bo nadaljevalo. Zagotoviti je treba, da so ti ukrepi ustrezni in da bodo vzdržali posledice COVID-19. To je bistveno za zagotavljanje dolgoročne gotovosti v zvezi s cenami ogljika. Poleg tega je regulativnim organom v času zelo razdiralnih okoliščin uspelo zagotoviti prilagodljivost glede izpolnjevanja zahtev in predpisanih rokov. |
| --- | --- |

3.1.3

| 3.2 | Sprejetje skupnih pravil za sprostitev potenciala trgov ogljika (člen 6 Pariškega sporazuma) |
| --- | --- |

3.2

| 3.2.1 | Pariški sporazum, sprejet decembra 2015, je ukrepe na področju podnebnih sprememb umestil v drugo polovico stoletja, če ne še precej dlje. V skladu s tem sporazumom se pričakuje, da bodo sodelujoče države predložile nacionalno določene prispevke, v katerih bodo opisale svoj prispevek k njegovemu splošnemu cilju. Nacionalno določeni prispevki so ponavadi zelo raznoliki, vendar običajno vključujejo cilj zmanjšanja emisij za naslednjih deset let. |
| --- | --- |

3.2.1

| 3.2.2 | Cilj člena 6 Pariškega sporazuma je vzpostaviti okvir za sodelovanje držav pri izvajanju nacionalno določenih prispevkov, med drugim s tržnimi pristopi, zato bi bilo z njim mogoče vzpostaviti okvir za oblikovanje mednarodnega trga ogljika na podlagi Pariškega sporazuma. Še pomembneje je, da je lahko ključni dejavnik pri sprejemanju politik oblikovanja cen ogljika in sistemov trgovanja z emisijami ter njihovi širitvi. Na podlagi člena 6 bodo lahko države, ki izvajajo sistem ETS, svoj sistem povezale z drugim sistemom ETS in to povezavo uporabile za uresničitev svojega nacionalno določenega prispevka. Države si bodo lahko poleg tega priskrbele mednarodne dobropise, ki jih bodo prek mednarodnega tržnega okvira uporabile za dosego skladnosti s svojimi nacionalnimi politikami. Na pogajanjih v zvezi z Okvirno konvencijo Združenih narodov o spremembi podnebja (UNFCCC) zaradi velikih razhajanj med nekaterimi pogodbenicami na konferenci COP24 leta 2018 in konferenci COP25 leta 2019 niso bile sprejete smernice za operacionalizacijo člena 6. Sprejetje smernic iz člena 6 je zdaj na mizi na konferenci COP26, pri čemer je bistveno, da se ta postopek zaključi brez nadaljnjega odlašanja. |
| --- | --- |

3.2.2

| 3.3 | Pogajanja o ambicioznem in uravnoteženem dvostranskem sporazumu med trgoma ogljika EU-27 in Združenega kraljestva |
| --- | --- |

3.3

| 3.3.1 | V Evropski komisiji obstaja soglasje, da bi bilo Združeno kraljestvo izjemen partner pri vprašanjih podnebnih sprememb, vendar obstaja tudi mnenje, da je treba v sporazum – da bi ta prestal preizkus časa – vključiti jasne podnebne določbe, s katerimi bi opredelili manevrski prostor Združenega kraljestva pri odstopanju od pravil EU. |
| --- | --- |

3.3.1

| 3.3.2 | Pristop EU temelji na štirih elementih:






  — | Pariški sporazum bi moral biti bistveni element sporazuma o prosti trgovini. To pomeni, da bi lahko ena od pogodbenic začasno opustila določbe Pogodbe, če bi druga pogodbenica kršila tako določbo. |
| --- | --- | --- |

3.3.2

—

Pariški sporazum bi moral biti bistveni element sporazuma o prosti trgovini. To pomeni, da bi lahko ena od pogodbenic začasno opustila določbe Pogodbe, če bi druga pogodbenica kršila tako določbo.

| — | Obe strani bi morali ponovno potrditi svoje zaveze k podnebni nevtralnosti do leta 2050: Združeno kraljestvo je v zvezi s tem že sprejelo nacionalno zakonodajo, vendar menimo, da bi določba v prihodnjem sporazumu med EU in Združenim kraljestvom okrepila to zavezo. |
| --- | --- |

—

Obe strani bi morali ponovno potrditi svoje zaveze k podnebni nevtralnosti do leta 2050: Združeno kraljestvo je v zvezi s tem že sprejelo nacionalno zakonodajo, vendar menimo, da bi določba v prihodnjem sporazumu med EU in Združenim kraljestvom okrepila to zavezo.

| — | Klavzula o enakih konkurenčnih pogojih in prepovedi poslabšanja položaja: to je ključen element za EU. Če želimo, da bi to partnerstvo prestalo preizkus časa, moramo zagotoviti, da prihodnje uprave v Združenem kraljestvu ne bodo znižale sedanjih visokih standardov, ki jih imamo v boju proti podnebnim spremembam. |
| --- | --- |

—

Klavzula o enakih konkurenčnih pogojih in prepovedi poslabšanja položaja: to je ključen element za EU. Če želimo, da bi to partnerstvo prestalo preizkus časa, moramo zagotoviti, da prihodnje uprave v Združenem kraljestvu ne bodo znižale sedanjih visokih standardov, ki jih imamo v boju proti podnebnim spremembam.

| — | Vzpostavitev sistema Združenega kraljestva za oblikovanje cen ogljika: Združeno kraljestvo se je odločilo, da bo izstopilo iz EU ETS. V letu 2019 je Združeno kraljestvo predstavljalo 7 % vseh pravic iz EU ETS, pri čemer je v nekaterih sektorjih, kot je letalski, njihov delež dosegel 19 %. Združeno kraljestvo mora zato nujno vzpostaviti svoj trg in pri tem upoštevati združljivost s sistemom EU. Združeno kraljestvo je 1. junija predstavilo predlog za vzpostavitev nacionalnega sistema ETS. EU je pripravljena skleniti dogovor o povezavi med prihodnjim sistemom EU ETS in sistemom ETS Združenega kraljestva, če tako povezovanje ne bo škodovalo celovitosti sistema EU ETS. |
| --- | --- |

—

Vzpostavitev sistema Združenega kraljestva za oblikovanje cen ogljika: Združeno kraljestvo se je odločilo, da bo izstopilo iz EU ETS. V letu 2019 je Združeno kraljestvo predstavljalo 7 % vseh pravic iz EU ETS, pri čemer je v nekaterih sektorjih, kot je letalski, njihov delež dosegel 19 %. Združeno kraljestvo mora zato nujno vzpostaviti svoj trg in pri tem upoštevati združljivost s sistemom EU. Združeno kraljestvo je 1. junija predstavilo predlog za vzpostavitev nacionalnega sistema ETS. EU je pripravljena skleniti dogovor o povezavi med prihodnjim sistemom EU ETS in sistemom ETS Združenega kraljestva, če tako povezovanje ne bo škodovalo celovitosti sistema EU ETS.

| 3.4 | Spoznanja, pridobljena s Celovitim gospodarskim in trgovinskim sporazumom (CETA), in priložnosti za dvostransko podnebno sodelovanje |
| --- | --- |

3.4

| 3.4.1 | Določbo, ki povezuje trgovino in okolje, najdemo v členu 24.4 sporazuma CETA, v katerem Kanada in EU ponovno potrjujeta svojo zavezo k izvajanju večstranskih sporazumov, katerih podpisnici sta. Ta določba bi lahko bila odskočna deska za razpravo med Kanado in EU o izvajanju večstranskih okoljskih sporazumov, če so izraženi skupni pomisleki, vključno s podlago za Kanado in EU za razvoj ali vodenje novih pobud za sodelovanje na področju podnebnih ukrepov v skladu s Pariškim sporazumom. |
| --- | --- |

3.4.1

| 3.4.2 | Člen 22.3 sporazuma CETA poziva k sodelovanju Kanade in EU pri trgovini za spodbujanje trajnostnega razvoja. Delovni načrt iz člena 24 vključuje sodelovanje pri vplivu trgovine in naložb na okoljsko politiko ter upoštevanje trgovinskih vidikov podnebne ureditve, kot so trgi ogljika ter prenos in razvoj čistih tehnologij. Člen 24.12 vsebuje seznam desetih ponazoritvenih področij potencialnega sodelovanja med pogodbenicama na področju okoljskih zadev, pri čemer so nekateri mnenja, da bi se moral sporazum CETA uporabljati kot platforma za „večstranski“ razvoj nacionalnih politik. |
| --- | --- |

3.4.2

| 3.4.3 | Skupno delo EU in Kanade na področju ogljičnega prilagajanja na mejah je eno od področij potencialnega sodelovanja v zvezi s „trgovinski[mi] vidiki sedanje in prihodnje mednarodne ureditve v zvezi s podnebnimi spremembami“. To sodelovanje bi lahko potekalo na področju izmenjave informacij in dogovarjanja o najboljši praksi, na primer na področjih izračunavanja vsebovanega ogljika v blagu, s katerim se trguje, ali prilagajanja metodologij za obravnavanje konkurenčnosti in selitve virov CO2 v energetsko intenzivnih sektorjih, izpostavljenih trgovini, ki so trenutno zajeti v nacionalnih sistemih trgovanja z emisijami v Kanadi in EU za izpolnjevanje zahtev. |
| --- | --- |

3.4.3

| 3.4.4 | Ob podpori prizadetih industrij, kot sta industrija cementa ali aluminija, bi se lahko pojavile tudi izvedljive priložnosti za skupne pilotne projekte sodelovanja med EU in Kanado pri načrtovanju sistema trgovanja z emisijami ter pristope k ohranjanju konkurenčnosti in preprečevanju selitve virov CO2 (npr. skupne referenčne vrednosti in metodologije za izračun brezplačnih dodelitev, skupno ogljično prilagajanje na mejah itd.). |
| --- | --- |

3.4.4

| 3.5 | Spoznanja, pridobljena z razširitvijo sektorskega obsega: promet in goriva |
| --- | --- |

3.5

| 3.5.1 | Medtem ko EU preučuje prihodnje spremembe svojega sistema EU ETS, bi bilo treba veliko in posebno pozornost nameniti izkušnjam z zasnovo trga in operacionalizacijo v severnoameriških podnacionalnih sistemih trgovanja z emisijami. EU bi lahko dragocena spoznanja potegnila zlasti iz tega, kako sta Kalifornija in Quebec razširila obseg ETS ter vanj vključila sektor prevoza in goriva. Od leta 2015 morajo distributerji goriva za prevoz, zemeljskega plina in drugih goriv v Kaliforniji in Quebecu izpolnjevati obveznosti glede skladnosti na podlagi programa omejevanja emisij in trgovanja z njimi v okviru skupne zahodne pobude o podnebju (Western Climate Initiative – WCI). Vključeni subjekti iz tega sektorja ne prejemajo brezplačnih dodelitev pravic, temveč jih morajo kupiti na četrtletnih državnih dražbah ali zasebnem sekundarnem trgu. |
| --- | --- |

3.5.1

| 3.5.2 | Drug razvoj dogodkov v ZDA, ki bi ga bilo vredno spremljati, je pobuda za promet in podnebje (10) (Transportation Climate Initiative – TCI), tj. regionalno sodelovanje 12 severovzhodnih in srednjeatlantskih ameriških zveznih držav in Zveznega okrožja Kolumbija, katerega cilj je izboljšati promet, razvijati gospodarstvo s čisto energijo in zmanjšati emisije ogljika iz prometnega sektorja. Ta pobuda temelji na vodilni vlogi regije pri zmanjševanju emisij toplogrednih plinov v energetskem sektorju na podlagi regionalnega programa za omejevanje emisij in trgovanje z njimi, tj. regionalne pobude za zmanjšanje toplogrednih plinov (Regional Greenhouse Gas Initiative – RGGI), uvedene leta 2009. Ker tretjina vseh emisij toplogrednih plinov v jurisdikcijah pobude TCI izvira iz prometnega sektorja, si sodelujoče države v letu 2020 prizadevajo za razvoj sodelovalnega pristopa „vzorčnega pravila“ s priporočili o zasnovi programa ETS za reševanje teh trenutno nepokritih – in vse večjih – emisij v sektorju. Cilj je, da se v okviru novih ali razširjenih programov ETS začetna obdobja skladnosti uvedejo že leta 2022. |
| --- | --- |

3.5.2

| 3.5.3 | Podnebne in gospodarske koristi obsežnejše sektorske širitve sistema ETS so jasne: večji in širši kot je trg, širši je obseg udeležencev na trgu, možnosti za zmanjševanje emisij, tehnoloških inovacij in izboljšane učinkovitosti, kar ima za posledico nižje stroške programa in zmanjševanja emisij na tono ter razširjen portfelj zmanjšanj emisij, čistega financiranja in naložb. |
| --- | --- |

3.5.3

4.   Izzivi za podnebne in industrijske politike EU

4.1   Uspešna revizija sistema ETS

| 4.1.1 | V okviru podnebne in energetske politike EU za leto 2030, sprejetem oktobra 2014, so določeni naslednji cilji:






  — | zmanjšati emisije toplogrednih plinov za najmanj 40 % (v primerjavi z ravnjo iz leta 1990), |
| --- | --- | --- |

4.1.1

—

zmanjšati emisije toplogrednih plinov za najmanj 40 % (v primerjavi z ravnjo iz leta 1990),

| — | doseči vsaj 27-odstotni delež energije iz obnovljivih virov, |
| --- | --- |

—

doseči vsaj 27-odstotni delež energije iz obnovljivih virov,

| — | izboljšati energijsko učinkovitost za vsaj 27 %. |
| --- | --- |

—

izboljšati energijsko učinkovitost za vsaj 27 %.

| 4.1.2 | Evropska komisija načrtuje, da bo v okviru evropskega zelenega dogovora, ki je bil predstavljen decembra 2019, povečala cilj EU za leto 2030, med drugim za EU ETS. Cilj je povečati skupni cilj 40-odstotnega zmanjšanja na 50 ali 55 %, da bo EU na pravi poti, da bo ustrezno zmanjšala svoje emisije in dosegla ogljično nevtralnost do leta 2050. Oktobra 2020 naj bi bil predstavljen celovit in podroben načrt za povečanje ciljev za leto 2030, junija 2021 pa bodo predstavljeni posebni predlogi za revizijo ustreznih zakonodajnih ukrepov. Ti predlogi bodo vključevali pregled direktive o EU ETS, po možnosti skupaj s pregledom rezerve za stabilnost trga. |
| --- | --- |

4.1.2

| 4.1.3 | To pomeni, da bodo v prihodnjih letih temeljito pregledani cilj EU ETS za leto 2030 in pravila sistema. Ko se bo ta pregled začel, bo bistvenega pomena, da se posebna pozornost nameni ključnim značilnostim EU ETS in njihovemu vplivu na evropsko industrijo. |
| --- | --- |

4.1.3

4.2   Oblikovanje in izvajanje mehanizma EU za ogljično prilagoditev na mejah

| 4.2.1 | Zamisel o davku na mejah EU glede na emisije ogljika je bila prisotna že v agendi Ursule von der Leyen, ko je bila kandidatka za predsednico Evropske komisije. Od njenega imenovanja na to funkcijo je razmislek o mehanizmih EU za ogljično prilagoditev, ki bi lahko imeli več oblik – davki, zrcalni sistemi ETS ali standardi –, prednostna naloga Evropske komisije. |
| --- | --- |

4.2.1

| 4.2.2 | GD TAXUD je marca 2020 začel spletno posvetovanje, da bi zbral mnenja vseh deležnikov. Rezultati tega posvetovanja in razprave s strokovnjaki iz držav članic bodo koristni za pripravo zakonodajnega predloga, ki bo potekala pomladi 2021. Prihodnji ukrepi v zvezi z ogljikom bi morali biti v skladu s pravili STO in drugimi mednarodnimi obveznostmi EU. To v bistvu pomeni, da morajo biti nediskriminatorni in sorazmerni glede na sodno prakso. |
| --- | --- |

4.2.2

| 4.3 | EESO Komisiji priporoča, naj poglobi svoj razmislek o različnih možnostih politike, kot so reformirani sistemi ETS, ogljična prilagoditev na mejah in stopnja DDV, prilagojena intenzivnosti ogljika, ter jih primerja glede na:






  — | vpliv na selitev virov CO2 in naložb v primeru višjih cen in manjše razpoložljivosti pravic za trgovanje z emisijami v EU v prihodnje, |
| --- | --- | --- |

4.3

—

vpliv na selitev virov CO2 in naložb v primeru višjih cen in manjše razpoložljivosti pravic za trgovanje z emisijami v EU v prihodnje,

| — | pravno varnost glede skladnosti s pravili Svetovne trgovinske organizacije (STO), |
| --- | --- |

—

pravno varnost glede skladnosti s pravili Svetovne trgovinske organizacije (STO),

| — | sprejemljivost za trgovinske partnerje, |
| --- | --- |

—

sprejemljivost za trgovinske partnerje,

| — | tehnično izvedljivost, zlasti glede na svetovno sprejete računovodske standarde in standarde merjenja ter zanesljive in priznane zbirke podatkov (11). |
| --- | --- |

—

tehnično izvedljivost, zlasti glede na svetovno sprejete računovodske standarde in standarde merjenja ter zanesljive in priznane zbirke podatkov (11).

4.4   Prednosti mehanizma EU za ogljično prilagoditev

| 4.4.1 | Tak mehanizem bo energetsko intenzivna podjetja EU ščitil (npr. iz jeklarskega sektorja in sektorja cementa) pred cenejšim uvozom iz tretjih držav, ki nimajo podnebne politike ali je ta šibkejša (brez trga ogljika ali oblikovanja cen ogljika). Ta prilagoditev bi ponovno vzpostavila enake konkurenčne pogoje med podjetji EU in podjetji iz tretjih držav, kar bi lahko na primer imelo obliko dajatev na uvoženo blago na podlagi povprečnih cen v EU ETS. Taki mehanizmi bodo pripomogli k preprečevanju selitve virov CO2 in tekmovanju v zniževanju standardov za energetsko intenzivne industrijske panoge, hkrati pa ščitili konkurenčnost industrijskih panog EU in zmanjševali konkurenčnost poceni uvoženih izdelkov, ki so ogljično bolj intenzivni. |
| --- | --- |

4.4.1

| 4.4.2 | Ker EU predstavlja 10 % svetovnih emisij toplogrednih plinov, bi tak mehanizem lahko tudi poslal pozitiven signal podobno mislečim državam, ki trgujejo z EU (Kanada, Združeno kraljestvo, Švica) in ki bodo imele koristi od nekakšnega vzajemnega priznavanja njihovih sistemov ETS, saj bi bila njihova nacionalna podjetja oproščena plačila dajatev na izvoz blaga v EU-27. |
| --- | --- |

4.4.2

| 4.4.3 | EU bo morala pri tem zagotoviti skladnost med svojimi notranjimi in zunanjimi obveznostmi ter izboljšati svojo podnebno politiko z revizijo direktive o energiji, da bi se spoprijela z izzivi glede zmanjšanja emisij toplogrednih plinov za 50–55 % do leta 2030 v primerjavi z ravnjo iz leta 1990 in dosegla ogljično nevtralnost do leta 2050. |
| --- | --- |

4.4.3

| 4.4.4 | Ti morebitni ukrepi na mejah glede na emisije ogljika bi lahko bili alternativa trenutnim ukrepom, ki obravnavajo tveganje selitve virov CO2 v sistemu EU za trgovanje z emisijami (brezplačna pravica v obliki kvot CO2, dodeljenih po poglobljeni analizi profila emisij, najboljših razpoložljivih tehnologij itd.). Trenutno poteka razprava o tem, ali bi ukrep na mejah glede na emisije ogljika nadomestil obstoječe ukrepe za konkurenčnost v različnih sektorjih in/ali v istem sektorju ali pa bi se uporabljal skupaj z njimi. Pomembno je tudi razumeti, kakšne bi lahko bile posledice za uvoz in izvoz električne energije v povezanih omrežjih. |
| --- | --- |

4.4.4

4.5   Slabosti mehanizma EU za ogljično prilagoditev

| 4.5.1 | Uporaba ukrepov na mejah glede na emisije ogljika bi lahko spodbudila povračilne ukrepe iz tretjih držav, ki dobavljajo surovine v EU, kot so ZDA, Kitajska ali Indija, kar bi ustvarilo nove trgovinske ovire v okviru, v katerem bo prišlo do zelo velikega krčenja svetovne trgovine zaradi COVID-19, ki naj bi glede na nedavno publikacijo STO znašalo med 18 in 32 %. |
| --- | --- |

4.5.1

| 4.5.2 | Uporaba ogljične prilagoditve na mejah bi lahko poleg tega ogrozila večstranski pristop UNFCCC in bi jo bilo mogoče razumeti kot zavrnitev mednarodnega sodelovanja v korist bolj enostranskih pristopov. |
| --- | --- |

4.5.2

| 4.5.3 | Stroški nekaterih uvoženih surovin iz tretjih držav, ki imajo slabe podnebne politike, se bodo za njihove kupce v EU povišali. To pomeni, da bi se lahko zmanjšala cenovna konkurenčnost nekaterih velikih evropskih proizvodnih podjetij (v avtomobilski in gradbeni industriji), ki te surovine predelujejo, izvoz končnih izdelkov iz EU pa bi se lahko spremenil. |
| --- | --- |

4.5.3

| 4.5.4 | Sektorska pokritost ogljične prilagoditve na mejah se lahko razlikuje od pokritosti obstoječih ukrepov za zaščito konkurenčnosti: možna pokritost ukrepov na mejah glede na emisije ogljika je lahko omejena na sektorje, kot sta sektor cementa in jeklarski sektor, v katerih je tveganje selitve virov CO2 največje, medtem ko ima sektorska pokritost ukrepov za preprečevanje selitve virov CO2 širši obseg (npr. kemikalije, barvanje tekstila in dejavnosti končne obdelave). |
| --- | --- |

4.5.4

4.6   Sektorski pristop

| 4.6.1 | Jeklarski sektor v EU je pod pritiskom hude svetovne konkurence proizvajalcev jekla iz Kitajske, Turčije, Alžirije ali Irana, ki nimajo sistemov ETS, ki bi pokrivali ta sektor, in ki v EU že izvozijo 30 milijonov ton jekla. Evropsko združenje jeklarjev (Eurofer) podpira uvedbo mehanizma za ogljično prilagoditev na mejah iz okoljskih, gospodarskih in pravnih razlogov, pri čemer meni, da je to osnovni pogoj za preprečevanje tveganja selitve virov CO2. Ta mehanizem bi moral zajemati končne izdelke in polizdelke iz jekla ter temeljiti na ustreznem sistemu obračunavanja za merjenje emisij CO2, ki jih povzročijo izdelki, in sicer na podlagi nekaterih „sporazumov o enakovrednosti“ s tretjimi državami, in se v prehodnem obdobju uporabljati skupaj z brezplačnim dodeljevanjem kvot EU ETS. |
| --- | --- |

4.6.1

| 4.6.2 | Evropski sektor za cement (CEMbureau) pozdravlja zamisel o mehanizmu za ogljično prilagoditev na mejah zaradi močnega tveganja selitve virov CO2 v tej industriji EU z nizkimi stopnjami dobička. Ta sektor, ki je vključen v dolgoročni naložbeni cikel za izpolnitev cilja podnebne nevtralnosti do leta 2050, določa več pogojev, kot so pregledna metodologija, skladnost s pravili STO, široka sektorska pokritost, tj. da so vključeni vsi sektorji, ki jih zajema sistem ETS, in soobstoj z brezplačno dodelitvijo kvot do leta 2030. |
| --- | --- |

4.6.2

4.7   Dialog s tretjimi državami

| 4.7.1 | EESO podpira odpiranje dialoga s tretjimi državami, da bi razpravljali o vsebini ukrepov na mejah glede na emisije ogljika in njihovem vplivu na izvoz teh držav v EU. Dialog z državami, ki imajo ambiciozne podnebne politike (kot je Kanada), bi se moral razlikovati od dialoga z drugimi državami brez tako ambicioznih podnebnih politik (ZDA, Kitajska, Rusija). |
| --- | --- |

4.7.1

| 4.7.2 | Tako na primer vemo, da ameriška administracija zelo pozorno spremlja razvoj razmišljanja o ukrepih EU za ogljično prilagoditev na mejah. Nekateri ameriški uradniki so že v postopku ocenjevanja trgovinske politike EU v okviru STO izrazili zaskrbljenost nad kakršnimi koli ukrepi EU na mejah glede na emisije ogljika. |
| --- | --- |

4.7.2

4.8   Končni cilj svetovnega oblikovanja cen ogljika

| 4.8.1 | EESO vztraja, da je treba združiti in uskladiti različna razpoložljiva orodja za boj proti podnebni krizi. Glede na to, da ustrezne mednarodne organizacije in podjetja menijo, da je signal oblikovanja cen ogljika ključen za učinkovit napredek v boju proti podnebnim spremembam in za ustvarjanje privlačnega okolja za dolgoročne naložbe, da bi pospešili ekološki prehod za javne in zasebne akterje (industrijo, promet, stanovanja, kmetijstvo itd.), se EESO zavzema za uskladitev pristopov v različnih jurisdikcijah, kar bi na koncu privedlo do signala primerljivih cen v različnih jurisdikcijah. |
| --- | --- |

4.8.1

| 4.8.2 | V prehodnem obdobju pred sprejetjem signala primerljivih cen in skupne dogovorjene metodologije za merjenje ogljičnih odtisov bi bilo treba postopno uskladiti regionalno oblikovanje cen ogljika med podobno mislečimi državami (EU-27, Združeno kraljestvo, Švica, Latinska Amerika, države Srednjega zahoda ZDA, Jugovzhodna Azija in druge). Pri ustvarjanju takšnih regionalnih trgov ogljika bo potrebna skupna infrastruktura trga ogljika (nekakšen enotni trg ogljika), medtem ko bi bilo mogoče v razmerju do tretjih držav vzpostaviti nekatere posebne mehanizme za ogljik. |
| --- | --- |

4.8.2

| 4.8.3 | Da pa bi preprečili nastanek trgovinske vojne med državami in regionalnimi carinskimi unijami, je treba uvesti oprostitev obveznosti STO, tako da se določijo pravila za vzpostavitev in delovanje teh mehanizmov za ogljično prilagoditev na mejah (davek na ogljikov dioksid, zrcalni sistem ETS ali standardi) v skladu z dvema ključnima načeloma STO, in sicer sorazmernosti in nediskriminacije. |
| --- | --- |

4.8.3

V Bruslju, 18. septembra 2020

Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Luca JAHIER

---

(1)  UL C 353, 18.10.2019, str. 59.

1

(2)  https://icapcarbonaction.com/en/?option=com_attach&task=download&id=677

2

(3)  IETA: 10 years of Emissions Trading in Europe: towards a new beginning? (Deset let trgovanja z emisijami v Evropi: novemu začetku naproti?), maj 2015, http://www.ieta.org/resources/EU/EUETS%20Paper%20May_FINAL.pdf.

3

10 years of Emissions Trading in Europe: towards a new beginning?

(4)  Glej opombo 3.

4

(5)  Glej opombo 3.

5

(6)  Glej opombo 3.

6

(7)  Evropska komisija (Podnebna politika): Revision for phase 4 (2021–2030) (Revizija za četrto fazo (2021–2030)), zadnji dostop marca 2018, https://ec.europa.eu/clima/policies/ets/revision_sl.

7

Revision for phase 4

(8)  Sia Partners: CO2 emissions in the EU (Emisije CO2 v EU), 1. april 2020.

8

CO2

2

(9)  Carbon Brief: https://www.carbonbrief.org/analysis-what-impact-will-the-coronavirus-pandemic-have-on-atmospheric-co2, 7. maj 2020.

9

(10)  https://www.transportationandclimate.org/content/about-us

10

(11)  Glej opombo 1.

11

---

| 11.12.2020 | SL | Uradni list Evropske unije | C 429/131 |
| --- | --- | --- | --- |

11.12.2020

SL

Uradni list Evropske unije

C 429/131

---

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Krepitev nepridobitnih socialnih podjetij kot temeljnega stebra socialno pravične Evrope

(raziskovalno mnenje)

(2020/C 429/18)

| Poročevalec: | Krzysztof BALON |
| --- | --- |

Poročevalec:

Krzysztof BALON

| Zaprosilo | nemško predsedstvo Sveta, 18. 2. 2020 |
| --- | --- |
| Pravna podlaga | člen 304 Pogodbe o delovanju Evropske unije |
| Pristojnost | strokovna skupina za enotni trg, proizvodnjo in potrošnjo |
| Datum sprejetja mnenja strokovne skupine | 4. 9. 2020 |
| Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju | 18. 9. 2020 |
| Plenarno zasedanje št. | 554 |
| Rezultat glasovanja
  (za/proti/vzdržani) | 211/3/5 |

Zaprosilo

nemško predsedstvo Sveta, 18. 2. 2020

Pravna podlaga

člen 304 Pogodbe o delovanju Evropske unije

Pristojnost

strokovna skupina za enotni trg, proizvodnjo in potrošnjo

Datum sprejetja mnenja strokovne skupine

4. 9. 2020

Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju

18. 9. 2020

Plenarno zasedanje št.

554

Rezultat glasovanja

(za/proti/vzdržani)

211/3/5

1.   Sklepi in priporočila

| 1.1 | Evropski ekonomsko-socialni odbor (EESO) se glede na vlogo nepridobitnih socialnih podjetij pri uresničevanju socialne razsežnosti Evropske unije (EU) in izvajanju evropskega stebra socialnih pravic, tudi in še zlasti v kriznih razmerah, zavzema za krepitev in usmerjeno podporo zlasti tistim socialnim podjetjem in drugim organizacijam socialne ekonomije, ki celoten morebiten dobiček ponovno vložijo v naloge skupnega dobra ali nepridobitne namene, kot je določeno v njihovih statutih. Njihovo prepoznavnost je treba krepiti v vsej Evropi. |
| --- | --- |

1.1

| 1.2 | Pravni sistemi veliko držav članic že zajemajo predpise o nepridobitnem statusu, ki se lahko uporablja tudi za socialna podjetja. EESO želi zato vse ostale države članice spodbuditi, da ustrezne predpise vključijo v svojo nacionalno zakonodajo. |
| --- | --- |

1.2

| 1.3 | Poleg tega bi bilo treba PDEU po vzoru protokola št. 26 o storitvah splošnega pomena dodati protokol o raznolikosti oblik podjetij, v katerem bi bila nepridobitna socialna podjetja opredeljena ločeno. EESO poleg tega poziva države članice, naj to spremembo upoštevajo pri prihodnjem pregledu Pogodbe. |
| --- | --- |

1.3

| 1.4 | Nepridobitna socialna podjetja in podobne nepridobitne organizacije bi bilo treba krepiti tako, da se jim v zakonodaji o javnih naročilih zagotovi posebna obravnava pred javnimi ali komercialnimi ponudniki pri zagotavljanju socialnih storitev splošnega pomena. Pri javnih naročilih bi bilo treba upoštevati predvsem posebna področja dejavnosti nepridobitnih socialnih podjetij pri zagotavljanju socialnih storitev, kot sta oskrba in zdravstveno varstvo. |
| --- | --- |

1.4

| 1.5 | EESO se zavzema tudi za možnost financiranja izključno nepridobitnih organizacij, ne da bi se s tem kršila pravila EU o državni pomoči. |
| --- | --- |

1.5

| 1.6 | Sedanjo mejno vrednost 500 000 EUR v obdobju treh poslovnih let iz uredbe o pomoči de minimis za storitve splošnega gospodarskega pomena bi bilo treba znatno zvišati na približno 800 000 EUR na poslovno leto. |
| --- | --- |

1.6

| 1.7 | EESO meni, da bi bilo treba uvesti splošno izjemo pri uporabi evropskih sredstev z nacionalnim sofinanciranjem. Tako kot pri programih, ki jih upravlja izključno EU, se tudi pri nacionalnem sofinanciranju ne bi smela uporabljati pravila o državni pomoči. |
| --- | --- |

1.7

| 1.8 | Podporo nepridobitnim organizacijam socialne ekonomije bi bilo treba obravnavati tudi v okviru pregleda socialnih kazalnikov v povezavi z evropskim semestrom. |
| --- | --- |

1.8

| 1.9 | Nepridobitna podjetja socialne ekonomije niso le konkurenčen in trajnosten poslovni model, temveč poleg tega ustvarjajo in ohranjajo kakovostna delovna mesta, spodbujajo enake možnosti, tudi za invalide in druge družbeno prikrajšane skupine, zagotavljajo visoko raven socialnega varstva in pravičnosti in spodbujajo digitalni in zeleni prehod. Socialna ekonomija je tako strateški zaveznik pri krepitvi socialne razsežnosti v Evropi. Zato bi morale dejavnosti socialne ekonomije prejeti posebno podporo iz evropskih skladov, predvsem pa postati ločen posebni cilj podpore v okviru ESS+. |
| --- | --- |

1.9

| 1.10 | EESO je pripravljen spodbujati in usklajevati delo v zvezi z razpravo o vlogi nepridobitnih socialnih podjetij pri izvajanju sklada za okrevanje po krizi zaradi COVID-19, akcijskim načrtom za socialno ekonomijo, ki se bo začel izvajati leta 2021, ter potrebnim preoblikovanjem pravnega in finančnega okvira. |
| --- | --- |

1.10

2.   Uvod

| 2.1 | Vlada Zvezne republike Nemčije je 18. februarja 2020 v okviru priprav na nemško predsedovanje Svetu EU v drugi polovici leta 2020 EESO zaprosila za mnenje o krepitvi nepridobitnih socialnih podjetij kot temeljnega stebra socialno pravične Evrope. Nemška vlada je pri tem poudarila pomen skupnega dobra kot povezovalne evropske temeljne vrednote tudi na področju gospodarske dejavnosti in veliko inovacijsko moč socialnih podjetij, zavezanih skupnemu dobru, s poudarkom na zagotavljanju socialnih storitev. |
| --- | --- |

2.1

| 2.2 | Socialno ekonomijo sestavljajo številna podjetja in organizacije, vključno z zadrugami, vzajemnimi družbami, združenji, fundacijami in socialnimi podjetji, poleg drugih posebnih pravnih oblik, značilnih za posamezne države članice, povezujejo pa jih skupne vrednote in načela (1). Socialna ekonomija v Evropi se je tudi v času gospodarskih in socialnih kriz pokazala za izredno pomembno in sistemsko bistveno. Prispeva k ustvarjanju, krepitvi in trajnosti socialne kohezije. Predvsem model nepridobitnega zagotavljanja socialnih storitev, pri katerem so socialni cilji absolutna prednostna naloga, se je izkazal kot zelo prožen, inovativen, trajnosten, demokratično legitimen in učinkovit model, ki je blizu državljanom. Nepridobitna socialna podjetja poleg tega odločilno prispevajo k ustvarjanju enakih možnosti za vse, ne glede na starost, spol in poreklo. Odgovarjajo na socialne potrebe družbe, ki jih ne pokrivajo javne socialne službe. Kot je EESO opozoril že v enem od svojih prejšnjih mnenj, bi morala podjetja socialne ekonomije s svojim delom prispevati k skupni blaginji, pri čemer cilj teh podjetij ne bi smelo biti povečevanje dobička. Socialna ekonomija ustvarja visokokakovostna delovna mesta v družbeno odgovornih podjetjih (2) na področjih, kot so zdravstveno varstvo, nega in varstvo otrok. |
| --- | --- |

2.2

| 2.3 | Glede na raznolikost socialne ekonomije v Evropi ni pravno zavezujoče opredelitve socialnih podjetij na ravni celotne EU. EESO opisuje socialna podjetja kot podjetja z nekaterimi značilnostmi, kot so:






  — | podjetja si prizadevajo predvsem za socialne cilje in ne za doseganje finančnega dobička ter prinašajo družbene koristi v prid širši javnosti ali njenim posameznikom, |
| --- | --- | --- |

2.3

—

podjetja si prizadevajo predvsem za socialne cilje in ne za doseganje finančnega dobička ter prinašajo družbene koristi v prid širši javnosti ali njenim posameznikom,

| — | so pretežno nepridobitna, svoje presežke pa v glavnem ponovno naložijo, namesto da jih razdelijo med zasebne delničarje ali lastnike, |
| --- | --- |

—

so pretežno nepridobitna, svoje presežke pa v glavnem ponovno naložijo, namesto da jih razdelijo med zasebne delničarje ali lastnike,

| — | organizirana so lahko v različnih pravnih oblikah in modelih, kot so zadruge, vzajemne družbe, prostovoljna društva, fundacije, pridobitna ali nepridobitna podjetja; pogosto lahko združujejo različne pravne oblike, včasih pa lahko v skladu s potrebami obliko tudi spremenijo, |
| --- | --- |

—

organizirana so lahko v različnih pravnih oblikah in modelih, kot so zadruge, vzajemne družbe, prostovoljna društva, fundacije, pridobitna ali nepridobitna podjetja; pogosto lahko združujejo različne pravne oblike, včasih pa lahko v skladu s potrebami obliko tudi spremenijo,

| — | so gospodarski subjekt, ki proizvaja blago in storitve (pogosto splošnega pomena), pomemben element so pogosto socialne inovacije, |
| --- | --- |

—

so gospodarski subjekt, ki proizvaja blago in storitve (pogosto splošnega pomena), pomemben element so pogosto socialne inovacije,

| — | delujejo kot neodvisen subjekt, pomembni vidiki so sodelovanje in soodločanje (zaposlenih, uporabnikov, članov), upravljanje in demokracija (bodisi predstavniška bodisi odprta), |
| --- | --- |

—

delujejo kot neodvisen subjekt, pomembni vidiki so sodelovanje in soodločanje (zaposlenih, uporabnikov, članov), upravljanje in demokracija (bodisi predstavniška bodisi odprta),

| — | pogosto izvirajo iz organizacije civilne družbe ali so z njo povezana (3). |
| --- | --- |

—

pogosto izvirajo iz organizacije civilne družbe ali so z njo povezana (3).

| 2.4 | Prav tako na ravni celotne EU ni pravno zavezujoče opredelitve nepridobitnosti. Kot je EESO ugotovil v enem od svojih predhodnih mnenj, pravo EU skorajda ne upošteva bistvenih značilnosti socialne ekonomije, zlasti njenega drugačnega odnosa do dobička. Člen 54 PDEU se je doslej razlagal tako, da se podjetja delijo na dve skupini: subjekte s človekoljubnim namenom (neprofitna podjetja) in podjetja, ki izvajajo gospodarsko dejavnost za plačilo. V drugo skupino se torej brez razlikovanja in ne glede na pravno obliko uvrščajo vsa podjetja, ki ustvarjajo dobiček, ne glede na to, ali ga razdelijo ali ne (4). Pravni sistemi številnih držav članic pa zajemajo predpise o nepridobitnem statusu, ki se lahko uporablja tudi za socialna podjetja. Zato je treba razlikovati med tremi vrstami ekonomsko aktivnih subjektov: izključno pridobitnimi podjetji, delno pridobitnimi podjetji socialne ekonomije, obravnavanimi že v mnenju EESO INT/871 (5), in izključno nepridobitnimi socialnimi podjetji. Slednja so ciljna skupina tega mnenja. |
| --- | --- |

2.4

| 2.5 | Glede na te nacionalne predpise se lahko socialna podjetja štejejo za nepridobitna socialna podjetja, če imajo značilnosti, navedene v točki 2.4, poleg tega pa so v skladu z nacionalno zakonodajo dolžna morebitne dobičke v celoti vložiti v naloge skupnega dobra ali nepridobitne namene, kot je navedeno v njihovih statutih. |
| --- | --- |

2.5

| 2.6 | EESO je že v enem od svojih predhodnih mnenj opomnil, da v sodni praksi Sodišča Evropske unije (Sodišče EU) in praksi odločanja Evropske komisije ni zaznati zadostnega interesa za podjetja, ki so v nacionalni zakonodaji imenovana „nepridobitna“ ali ki, ne glede na to opredelitev, temeljijo na navedenih merilih. EESO zato meni, da bi bilo treba PDEU po vzoru protokola št. 26 o storitvah splošnega pomena dodati protokol o raznolikosti oblik podjetij, v katerem se nepridobitna in delno pridobitna socialna podjetja opredelijo ločeno, in poziva države članice, naj to spremembo upoštevajo pri prihodnjem pregledu Pogodbe (6). |
| --- | --- |

2.6

3.   Nepridobitna socialna podjetja kot ponudniki socialnih in zdravstvenih storitev splošnega pomena pri izvajanju evropskega stebra socialnih pravic

| 3.1 | EESO je v enem od svojih predhodnih mnenj že poudaril, da evropski steber socialnih pravic ne more biti učinkovit, če vanj niso vključena podjetja socialne ekonomije, katerih prvotni namen je uresničiti cilje stebra, kot so spodbujanje varne in prilagodljive zaposlitve, socialni dialog in udeležba delavcev, varno, zdravo in ustrezno prilagojeno delovno okolje ter inovativni odzivi na nekatere osnovne socialne potrebe (7). Prepoznavnost teh nepridobitnih organizacij bi bilo treba krepiti v vsej Evropi. Spodbujati je treba inovacije in olajšati dostop do financiranja, da bi lahko te organizacije še naprej opravljale svoje vsakodnevne dejavnosti in ohranile dejavnost v kriznih razmerah. Države članice bi si morale izmenjevati dobro prakso. |
| --- | --- |

3.1

| 3.2 | Glede na zasnovo socialnega modela v posameznih državah članicah EU je nacionalna država odgovorna za to, da lahko državljani uporabljajo celovite, učinkovite, splošno dostopne, cenovno ugodne in kakovostne socialne in zdravstvene storitve splošnega pomena. EESO je že poudaril, da so storitve splošnega pomena bistveni del strukture socialne pravičnosti in da imajo ljudje pravico dostopa do kakovostnih „osnovnih storitev“, vključno s socialnimi in zdravstvenimi storitvami, kot so navedene v evropskem stebru socialnih pravic (8). |
| --- | --- |

3.2

| 3.3 | Te storitve v nekaterih državah zagotavljajo predvsem nepridobitne pobude, ustanove in službe, ki imajo prednost pred državnimi službami, pri čemer država zagotovi okvirne pogoje za opravljanje storitev, uporabniki izberejo ponudnike storitev, ponudniki socialnih storitev pa te storitve financirajo. Zagotavljanje storitev mora temeljiti na interesih upravičencev in jih vključiti na participativen način. Ta uporabniško usmerjena in hkrati konkurenčna oblika zagotavljanja storitev nepridobitnih socialnih podjetij bi lahko bila podlaga za razpravo o vseevropskem modelu in bi jo bilo mogoče krepiti, na primer v zvezi s postopki javnih naročil, pri katerih se uporabnikom odvzame svoboda izbire. |
| --- | --- |

3.3

| 3.4 | EESO se zavzema za možnost ciljno usmerjenega financiranja ali financiranja izključno nepridobitnih organizacij, brez tveganja kršitve pravil EU o državni pomoči. To je v kriznih razmerah pomembnejše kot kdaj koli prej, saj nepridobitne organizacije nimajo rezerv. Socialne in zdravstvene storitve so bistvene zlasti v kriznih razmerah, zagotoviti pa je treba tudi njihovo kakovost. |
| --- | --- |

3.4

| 3.5 | Za to in na splošno za krepitev nepridobitne socialne ekonomije pri zagotavljanju socialnih in zdravstvenih storitev splošnega pomena so potrebne temeljne spremembe evropskega pravnega okvira, zlasti: |
| --- | --- |

3.5

| 3.5.1 | z uvedbo prednosti nepridobitnih ponudnikov pred državnimi ali komercialnimi ponudniki v zakonodaji o javnih naročilih; |
| --- | --- |

3.5.1

| 3.5.2 | z znatnim zvišanjem praga, določenega v uredbi o pomoči de minimis za storitve splošnega gospodarskega pomena, s sedanjih 500 000 EUR v treh poslovnih letih na približno 800 000 EUR v posameznem poslovnem letu; takšno zvišanje prispeva k boljši uporabi in ustrezno večji učinkovitosti uredbe o pomoči de minimis za storitve splošnega gospodarskega pomena, medtem ko nevarnost dejanskega čezmejnega izkrivljanja konkurence ostaja majhna; |
| --- | --- |

3.5.2

| 3.5.3 | s splošnim izvzetjem pri uporabi evropskih skladov z nacionalnim sofinanciranjem; kot pri programih, ki jih upravlja izključno EU, se v primeru nacionalnega sofinanciranja ne bi smela uporabljati pravila o državni pomoči. Organi držav članic bi morali imeti v nekaterih primerih možnost, da ob upoštevanju legitimnih pričakovanj prejemnika državne pomoči sprejmejo pravno zavezujočo odločitev, da ne gre za državno pomoč. Komisija ali Sodišče EU bi morala imeti pravico do nadzora zlorab. |
| --- | --- |

3.5.3

4.   Fiskalni okvir dejavnosti nepridobitnih socialnih podjetij

| 4.1 | EESO je Evropsko komisijo večkrat pozval, naj v sodelovanju z državami članicami vzpostavi podporni in trajnostni ekosistem za socialno ekonomijo (9). Za izboljšanje finančnega okvira dejavnosti nepridobitnih socialnih podjetij je treba med drugim zagotoviti zadostne stopnje sofinanciranja, poenostavitev upravnih postopkov, kot so kazalniki na podlagi potreb, ter uporabo in priznanje pavšalnih zneskov. |
| --- | --- |

4.1

| 4.2 | Za nepridobitna socialna podjetja, ki zagotavljajo socialne in zdravstvene storitve, je še posebej pomembna finančna podpora iz evropskih skladov, med drugim iz Evropskega socialnega sklada plus (ESS+). |
| --- | --- |

4.2

| 4.2.1 | Odbor je že v mnenju o predlogu uredbe o ESS+ (10) izpostavil, da bi morala zaradi vse večjega pomena socialne ekonomije v socialni razsežnosti EU podpora za tovrstne dejavnosti postati ločen, specifičen cilj ESS+ (11). |
| --- | --- |

4.2.1

| 4.2.2 | EESO je opozoril tudi na pogosto nezadostne finančne vire nepridobitnih socialnih podjetij in v zvezi s tem pozval k enakemu obravnavanju sredstev v naravi in finančnih sredstev pri prispevanju lastnih sredstev za dejavnosti, ki se financirajo iz sredstev ESS+ (12). |
| --- | --- |

4.2.2

| 4.2.3 | Med nepridobitnimi socialnimi podjetji so tudi manjše organizacije, ki delujejo na lokalni ravni in so na začetku delovale kot skupine za samopomoč. EESO je že pozval, naj se tem organizacijam zagotovi ustrezen delež sredstev iz ESS+ (13). Prav tako bi moralo biti mogoče spodbujanje prostovoljstva pri zagotavljanju socialnih in zdravstvenih storitev. |
| --- | --- |

4.2.3

5.   Akcijski načrt za socialno ekonomijo: nepridobitna socialna podjetja kot pomemben akter v okviru sklada za okrevanje po krizi zaradi COVID-19

| 5.1 | Kriza zaradi COVID-19 je pokazala, da so ukrepi posameznih držav učinkoviti le, če so usklajeni. Kot je navedeno že v dokumentu o stališču EESO ECO/515 o uredbi o naložbeni pobudi v odziv na koronavirus, se poleg javnih zdravstvenih sistemov in MSP ne bi smelo spregledati nepridobitnih socialnih podjetij in organizacij civilne družbe ter bi jih bilo treba močneje podpreti. Nepridobitna socialna podjetja in organizacije civilne družbe imajo zelo malo rezerv, ki jih lahko uporabijo v kriznih razmerah. Vendar so prav ti subjekti med krizo bistveni za vzdrževanje delujočih (zdravstvenih) sistemov. Zato EESO poziva, naj se tem vlogam in organizacijam nameni več podpore ne le za obvladovanje pereče krize, temveč tudi v okviru izvajanja evropskega stebra socialnih pravic, skupne socialne in zdravstvene politike, Evropskega socialnega sklada (ESS) in pregleda socialnih kazalnikov med procesom evropskega semestra (14). |
| --- | --- |

5.1

| 5.2 | EESO podpira stališče Evropske komisije, ki ga je v dopisu z dne 24. aprila 2020 (15) vladam držav članic predstavil komisar za delovna mesta in socialne pravice Nicolas Schmit, da je treba socialno ekonomijo podpirati zlasti v tem času krize. Komisija meni, da organizacije socialne ekonomije v praksi na različne načine prispevajo k blažitvi učinkov te krize: v sodelovanju z državnimi organi in kot dopolnitev njihovih ukrepov zagotavljajo raznolike socialne storitve, zlasti za najranljivejše v družbi. So tudi pomemben delodajalec za ranljive skupine in imajo pomembno vlogo pri vključevanju na trg dela ter zagotavljanju znanj in spretnosti. |
| --- | --- |

5.2

| 5.3 | Nepridobitne organizacije socialne ekonomije in druge nepridobitne organizacije bi se morale med seboj bolje povezati na področju komunikacijskih, političnih in operativnih dejavnosti. To bi morale podpreti EU in države članice z nenehnim spodbujanjem rednega čezmejnega sodelovanja in boljšim povezovanjem civilne zaščite, nujnih služb ter socialnih in zdravstvenih storitev. Ponovno zapiranje meja in izključno nacionalni pristop med krizo zaradi COVID-19 sta kontraproduktivna ter nista skladna s cilji in vrednotami EU. |
| --- | --- |

5.3

| 5.4 | Organizacije socialne ekonomije, zlasti nepridobitna socialna podjetja v Evropi, zaradi svoje vključujoče narave in cilja, da je treba podpreti najbolj prikrajšane skupine, pomembno prispevajo zlasti k zagotavljanju pomoči migrantom. Kakor je EESO poudaril že v mnenju INT/785, bi morale biti organizacije socialne ekonomije tudi v tem okviru bolj priznane (16). |
| --- | --- |

5.4

| 5.5 | EESO ob upoštevanju svojega mnenja o zunanji razsežnosti socialnega gospodarstva (17) ponavlja, da Komisija socialnega gospodarstva ni vključila v predlog o novem soglasju o razvoju. Prav nepridobitna socialna ekonomija ima poseben potencial, da trajnostno prispeva k reševanju socialnih in okoljskih težav od spodaj navzgor na podlagi samopomoči in organizirane civilne družbe. V Evropi je razvita močna nepridobitna socialna ekonomija z veliko različnih primerov dobre prakse. Predpisana nepridobitna usmeritev v obliki ponovnega vlaganja celotnega dobička v dejavnosti podjetja, povezane s socialnimi cilji, lahko ob uvedbi ustreznih mehanizmov državnega ali demokratičnega nadzora prepreči privatizacijo javnih sredstev in neomejeno povečevanje dobička tudi zunaj Evrope. |
| --- | --- |

5.5

| 5.6 | Potrebno je široko družbeno soglasje med delodajalci, delavci in drugimi organizacijami civilne družbe o vlogi nepridobitnih socialnih podjetij in organizacij civilne družbe, ki jih podpirajo, pri izvajanju sklada za okrevanje po krizi zaradi COVID-19 in v okviru akcijskega načrta za socialno ekonomijo, ki se bo začel izvajati leta 2021, ter pri preoblikovanju pravnega in fiskalnega okvira, potrebnega v zvezi s tem. EESO je pripravljen imeti spodbudno in usklajevalno vlogo v zvezi s tem. |
| --- | --- |

5.6

V Bruslju, 18. septembra 2020

Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Luca JAHIER

---

(1)  UL C 282, 20.8.2019, str. 1.

1

(2)  UL C 240, 16.7.2019, str. 20.

2

(3)  UL C 24, 28.1.2012, str. 1.

3

(4)  Glej opombo 1.

4

(5)  Prav tam.

5

(6)  Glej opombo 1.

6

(7)  Glej opombo 1.

7

(8)  UL C 282, 20.8.2019, str. 7.

8

(9)  UL C 13, 15.1.2016, str. 152; UL C 62, 15.2.2019, str. 165.

9

(10)  COM(2018) 382 final.

10

(11)  UL C 62, 15.2.2019, str. 165.

11

(12)  Glej opombo 11.

12

(13)  Glej opombo 11.

13

(14)  Dokument o stališču EESO ECO/515, točka 1.11.

14

(15)  https://twitter.com/NicolasSchmitEU/status/1254685369070530560

15

(16)  UL C 283, 10.8.2018, str. 1.

16

(17)  UL C 345, 13.10.2017, str. 58.

17

---

| 11.12.2020 | SL | Uradni list Evropske unije | C 429/136 |
| --- | --- | --- | --- |

11.12.2020

SL

Uradni list Evropske unije

C 429/136

---

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Obveznosti glede primerne skrbnosti

(raziskovalno mnenje)

(2020/C 429/19)

| Poročevalec: | Thomas WAGNSONNER |
| --- | --- |
| Soporočevalka: | Emmanuelle BUTAUD-STUBBS |

Poročevalec:

Thomas WAGNSONNER

Soporočevalka:

Emmanuelle BUTAUD-STUBBS

| Zaprosilo | dopis Evropskega parlamenta, 15. 9. 2020 |
| --- | --- |
| Pravna podlaga | člen 304 Pogodbe o delovanju Evropske unije |
| Pristojnost | strokovna skupina za enotni trg, proizvodnjo in potrošnjo |
| Datum sprejetja mnenja strokovne skupine | 4. 9. 2020 |
| Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju | 18. 9. 2020 |
| Plenarno zasedanje št. | 554 |
| Rezultat glasovanja
  (za/proti/vzdržani) | 215/1/3 |

Zaprosilo

dopis Evropskega parlamenta, 15. 9. 2020

Pravna podlaga

člen 304 Pogodbe o delovanju Evropske unije

Pristojnost

strokovna skupina za enotni trg, proizvodnjo in potrošnjo

Datum sprejetja mnenja strokovne skupine

4. 9. 2020

Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju

18. 9. 2020

Plenarno zasedanje št.

554

Rezultat glasovanja

(za/proti/vzdržani)

215/1/3

1.   Sklepi in priporočila

| 1.1 | Evropski ekonomsko-socialni odbor (EESO) meni, da je čas, da Evropska komisija ukrepa ter državam članicam in Evropskemu parlamentu predlaga zakonodajo o obveznostih glede primerne skrbnosti, v kateri bo priznana odgovornost na podlagi veljavnih standardov ter predstavljen jasen in varen pravni okvir za evropska podjetja. |
| --- | --- |

1.1

| 1.2 | Primerna skrbnost na področju človekovih pravic je postala stvar mednarodnega trga, zato zanjo ni dovolj razdrobljena in delno sektorska zakonodajna pobuda na ravni EU, kajti različne države članice podjetjem zaradi njihovega vedenja nalagajo različne pravne sankcije. |
| --- | --- |

1.2

| 1.3 | Stvarno področje uporabe zakonodajne pobude, bodisi direktive bodisi uredbe, pri čemer imata obe svoje prednosti in slabosti, bi moralo zagotoviti široko opredelitev človekovih pravic in okoljskih pravic, vključno s pravicami delavcev in sindikatov, ter zajemati nov razvoj na področju človekovih pravic. |
| --- | --- |

1.3

| 1.4 | Obveznosti glede primerne skrbnosti, zlasti v zvezi s svetovnimi vrednostnimi verigami, morajo usmerjati upravljavske odločitve tako, da bodo podjetja z gospodarskega, ekološkega in socialnega vidika trajnostna. V vsakem primeru bi bilo treba okoljske vplive obravnavati kot zelo pomembne za trajnostno poslovno ravnanje in kot pomembno prednostno nalogo v globalnih vrednostnih verigah. |
| --- | --- |

1.4

| 1.5 | Zakonodajna pobuda bi morala medsektorsko vključiti vsa podjetja s sorazmernimi zahtevami za mala in srednja podjetja, ki so ustanovljena ali dejavna v EU, da bi preprečili nelojalno konkurenco in neenake konkurenčne pogoje, pa tudi javni sektor. Od podjetij bi morala zahtevati, da spoštujejo visoke standarde odgovornega ravnanja, obenem pa bi v njej morali biti določeni ustrezni ukrepi za vsako tveganje kršitev človekovih pravic. |
| --- | --- |

1.5

| 1.6 | Obveznosti glede primerne skrbnosti na področju človekovih pravic bi morale vključevati naslednje vidike:






  — | skladen okvir primerne skrbnosti, ki temelji na veljavnih instrumentih in se uporablja za podjetja, dejavna na notranjem trgu, vključno s podjetji iz tretjih držav, ki prodajajo znatno količino blaga in storitev, |
| --- | --- | --- |

1.6

—

skladen okvir primerne skrbnosti, ki temelji na veljavnih instrumentih in se uporablja za podjetja, dejavna na notranjem trgu, vključno s podjetji iz tretjih držav, ki prodajajo znatno količino blaga in storitev,

| — | odgovornost, ki ljudem, ki jih je kršitev prizadela, zagotavlja učinkovita pravna sredstva. Za primere kršitev človekovih pravic, socialnih ali okoljskih standardov ali škodljivih učinkov dejavnosti podjetij, vključno z njihovimi oskrbovalnimi in podizvajalskimi verigami, je treba uvesti poseben okvir odgovornosti, ki bo vključeval kazensko odgovornost. |
| --- | --- |

—

odgovornost, ki ljudem, ki jih je kršitev prizadela, zagotavlja učinkovita pravna sredstva. Za primere kršitev človekovih pravic, socialnih ali okoljskih standardov ali škodljivih učinkov dejavnosti podjetij, vključno z njihovimi oskrbovalnimi in podizvajalskimi verigami, je treba uvesti poseben okvir odgovornosti, ki bo vključeval kazensko odgovornost.

| 1.7 | Da bi preprečili vsakršno pravno negotovost, morajo biti v zakonodajni pobudi zelo jasno določeni posamezni ukrepi, ki jih morajo podjetja sprejeti v celotnem postopku primerne skrbnosti za oceno tveganja v zvezi s človekovimi pravicami v skladu z drugo zavezujočo zakonodajo EU, vključno z revizijo direktive o zahtevah glede razkritja nefinančnih informacij, ki jo bo morda treba prilagoditi:






  — | jasno opredeljena analiza tveganja (opredelitev in ocena (morebitnih) škodljivih učinkov poslovnih dejavnosti na človekove pravice in okolje v obliki dokončnega, podrobnega dokumenta, ki bo dostopen, pregleden in odkrit, katerega namen bo mapirati tveganja na podlagi jasne in pregledne metodologije ocenjevanja ter hierarhičnega razvrščanja tveganj), vključno z izpogajanim postopkom zgodnjega opozarjanja in zaščite žvižgačev, |
| --- | --- | --- |

1.7

—

jasno opredeljena analiza tveganja (opredelitev in ocena (morebitnih) škodljivih učinkov poslovnih dejavnosti na človekove pravice in okolje v obliki dokončnega, podrobnega dokumenta, ki bo dostopen, pregleden in odkrit, katerega namen bo mapirati tveganja na podlagi jasne in pregledne metodologije ocenjevanja ter hierarhičnega razvrščanja tveganj), vključno z izpogajanim postopkom zgodnjega opozarjanja in zaščite žvižgačev,

| — | nadaljnji ukrepi (opredelitev internih odgovornosti podjetja, ustavitev in preprečevanje škodljivih učinkov), |
| --- | --- |

—

nadaljnji ukrepi (opredelitev internih odgovornosti podjetja, ustavitev in preprečevanje škodljivih učinkov),

| — | sledenje učinkovitosti sprejetih ukrepov na podlagi smernic OECD za multinacionalna podjetja in vodilnih načel OZN, |
| --- | --- |

—

sledenje učinkovitosti sprejetih ukrepov na podlagi smernic OECD za multinacionalna podjetja in vodilnih načel OZN,

| — | sporočanje (ustrezno poročanje o obravnavi (morebitnih) škodljivih učinkov poslovnih dejavnosti), ob spoštovanju legitimne poslovne tajnosti in preglednosti, |
| --- | --- |

—

sporočanje (ustrezno poročanje o obravnavi (morebitnih) škodljivih učinkov poslovnih dejavnosti), ob spoštovanju legitimne poslovne tajnosti in preglednosti,

| — | vključitev organizacij sindikatov, zastopanih v podjetju v skladu z nacionalnim okvirom, ki velja za socialni dialog. |
| --- | --- |

—

vključitev organizacij sindikatov, zastopanih v podjetju v skladu z nacionalnim okvirom, ki velja za socialni dialog.

| 1.8 | Žrtve, katerih pravice so kršene, in njihovi predstavniki, kot so sindikati in zagovorniki človekovih pravic, morajo imeti dostop do učinkovitih pravnih sredstev zoper škodljive učinke, ki so jih utrpele. |
| --- | --- |

1.8

| 1.9 | Zagotoviti je treba, da imajo žrtve kršitev človekovih pravic, povezanih s poslovanjem, in njihovi predstavniki, vključno s sindikati in zagovorniki človekovih pravic, v okviru človekovih pravic dostop do pravičnih postopkov, sodišč in organov. Če ni jasno, ali je morda odgovorna matična družba ali eno njenih odvisnih podjetij ali dobaviteljev, s katerimi ima vzpostavljen poslovni odnos, bi moralo imeti pristojnost eno sodišče, ki izvaja pravične postopke. Uredbo Bruselj I bi bilo treba ustrezno spremeniti, da bi v primeru kršitev človekovih pravic zagotovili izvedbo postopka v Evropi. |
| --- | --- |

1.9

| 1.10 | Okvir obveznosti glede primerne skrbnosti bi se moral izvajati z dogovorjenim standardom, ki bi se izvrševal s sorazmernimi, učinkovitimi in odvračilnimi sankcijami, odgovornost pa bi morala temeljiti na kršitvi jasno opredeljenega sklopa človekovih pravic. Tako kot pri vseh režimih odgovornosti je treba določiti jasno vzročno povezavo med krivdo ali neizpolnitvijo obveznosti preprečitve in določeno škodo. V razmeroma neobičajnih vzročnih primerih zato ni povezave s tveganji. |
| --- | --- |

1.10

| 1.11 | Na podlagi izkušenj francoske zakonodaje o primerni skrbnosti je treba v zavezujoči zakonodajni pobudi določiti naslednje standarde kakovosti, da bi evropska podjetja lahko izpolnila to vlogo:






  — | jasne opredelitve pojmov in razumljiv jezik, |
| --- | --- | --- |

1.11

—

jasne opredelitve pojmov in razumljiv jezik,

| — | zagotovitev pravne varnosti in izvedljivosti zlasti veljavne zakonodaje ter sorazmerne zahteve glede poročanja, pri katerih se spoštuje legitimna poslovna tajnost. |
| --- | --- |

—

zagotovitev pravne varnosti in izvedljivosti zlasti veljavne zakonodaje ter sorazmerne zahteve glede poročanja, pri katerih se spoštuje legitimna poslovna tajnost.

| 1.12 | Spodbujati je treba razvoj inovativnih informacijskih tehnologij (kot so blokovne verige), ki omogočajo sledljivost vseh podatkov, za upravljanje globalnih oskrbovalnih verig, da bi zmanjšali upravna bremena in stroške ter se izognili podvajanju. Te tehnologije zagotavljajo varnost in sledljivost. |
| --- | --- |

1.12

2.   Glavne točke in ozadje

| 2.1 | Evropski parlament je EESO zaprosil za mnenje o zakonodajni pobudi na ravni EU o primerni skrbnosti in odgovornosti gospodarskih družb. EESO bo zato obravnaval predloge o možni vsebini in opredelitvah pojmov v takšnem zakonodajnem aktu na podlagi svojega dela na področju primerne skrbnosti ter poslovanja in človekovih pravic ter znanja in izkušenj svojih članov, zlasti iz držav z ambiciozno zakonodajo. |
| --- | --- |

2.1

| 2.2 | EESO je bil dejaven pri vprašanjih primerne skrbnosti in globalnih vrednostnih verig (1). Kršitve človekovih pravic in prekrški v zvezi z njimi (2), vključno s pravicami delavcev (3) in okoljskimi pravicami, se še vedno pojavljajo v globalnih vrednostnih verigah, čeprav bi v številnih primerih te učinke bilo mogoče preprečiti s primerno skrbnostjo in tako, da bi države ter njihove uprave izpolnjevale svoje mednarodne zaveze, zlasti na področju pravic delavcev in človekovih pravic. Žrtve takšnih kršitev pogosto nimajo na voljo pravnih sredstev za zaščito svojih pravic. |
| --- | --- |

2.2

| 2.3 | Razvitih je bilo več prostovoljnih okvirov, ki podjetjem omogočajo izvajati primerno skrbnost na področju človekovih pravic v svojih poslovnih dejavnostih, ponavadi v obliki strategij družbene odgovornosti podjetij. |
| --- | --- |

2.3

| 2.4 | Med temi instrumenti so zelo vplivna vodilna načela OZN o podjetništvu in človekovih pravicah, globalni sporazum OZN, standard ISO 26000 o socialni odgovornosti in smernice, ki jih je pripravila OECD (smernice OECD za multinacionalna podjetja). V njih je med drugim predlagano, naj bodo pogodbe s poslovnimi partnerji zasnovane tako, da so ustvarjeni poslovni odnosi, v katerih so zaščitene človekove pravice. Takšni prostovoljni instrumenti kažejo, da je mogoče obvladovati tveganja in izvajati standarde v zvezi s kršitvami človekovih pravic v globalnih vrednostnih verigah. Na podlagi teh instrumentov je mogoče razviti dodatne ukrepe, ki bi lahko bili obvezni. |
| --- | --- |

2.4

| 2.5 | S prostovoljnimi ukrepi ni vedno mogoče preprečiti hudih kršitev temeljnih pravic, niti se z njimi podjetjem ne zagotavlja pravna varnost poslovnih odnosov v tujini. Tako nastane raznolik skupek ukrepov, ki ne zagotavljajo pravne varnosti ali pravne predvidljivosti. |
| --- | --- |

2.5

| 2.6 | Nekatere države članice so, da bi to popravile, sprejele zakonodajo za okrepitev odgovornosti podjetij in določile strožje okvire za primerno skrbnost na področju človekovih pravic, ki lahko nudijo dragocene izkušnje. Podobno zakonodajo trenutno obravnavajo različne evropske države. Združeno kraljestvo je sprejelo določbo o preglednosti v oskrbovalnih verigah v zakonu o sodobnem suženjstvu. Nizozemska je sprejela zakon o primerni skrbnosti glede dela otrok za boj proti delu otrok v podjetjih, ki imajo sedež na Nizozemskem ali zagotavljajo blago in storitve na nizozemskem trgu. |
| --- | --- |

2.6

| 2.7 | Na ravni EU je sprejeta zakonodaja o primerni skrbnosti na področju človekovih pravic. Uredba EU o konfliktnih mineralih, direktiva EU o nefinančnem poročanju in uredba EU o lesu so primeri, v katerih je bila primerna skrbnost na področju človekovih pravic okrepljena. Kršitve človekovih pravic v globalnih vrednostnih verigah so obravnavane posredno, in sicer v okviru upravnega, civilnega ali kazenskega prava. V njih se pojavijo vprašanja mednarodnega zasebnega, mednarodnega postopkovnega in mednarodnega kazenskega prava (gospodarskih družb), ki so v EU do neke mere usklajena (v uredbah Bruselj I in Rim II). |
| --- | --- |

2.7

| 2.8 | Prizadevanja obstajajo tudi na mednarodni ravni. Delovna skupina UNHRC v Ženevi se pogaja o pravno zavezujočem instrumentu o podjetjih in človekovih pravicah (pogodba OZN), o katerem je EESO izdal mnenje (4), v katerem se je strinjal z Evropskim parlamentom (5) o potrebni vsebini takšne pogodbe, ki bi morala:






  — | temeljiti na okviru vodilnih načel OZN, |
| --- | --- | --- |

2.8

—

temeljiti na okviru vodilnih načel OZN,

| — | opredeliti obveznosti glede primerne skrbnosti za nadnacionalne družbe in druga podjetja; tudi za njihove odvisne družbe, |
| --- | --- |

—

opredeliti obveznosti glede primerne skrbnosti za nadnacionalne družbe in druga podjetja; tudi za njihove odvisne družbe,

| — | priznati ekstrateritorialne obveznosti držav na področju človekovih pravic in sprejeti ustrezne regulativne ukrepe, |
| --- | --- |

—

priznati ekstrateritorialne obveznosti držav na področju človekovih pravic in sprejeti ustrezne regulativne ukrepe,

| — | priznati kazensko odgovornost družb, |
| --- | --- |

—

priznati kazensko odgovornost družb,

| — | vsebovati mehanizme za usklajevanje in sodelovanje med državami pri preiskovanju, pregonu in izvrševanju čezmejnih primerov ter |
| --- | --- |

—

vsebovati mehanizme za usklajevanje in sodelovanje med državami pri preiskovanju, pregonu in izvrševanju čezmejnih primerov ter

| — | vzpostaviti mednarodne sodne in zunajsodne mehanizme za nadzor in izvrševanje. |
| --- | --- |

—

vzpostaviti mednarodne sodne in zunajsodne mehanizme za nadzor in izvrševanje.

| 2.9 | Evropske institucije in agencije, vključno z Agencijo za temeljne pravice (FRA) (6) in Evropskim parlamentom, so izvedle več študij o vidikih primerne skrbnosti na področju človekovih pravic. |
| --- | --- |

2.9

| 2.10 | Nedavno je bila v študiji, ki jo je naročil GD za pravosodje (7), predstavljena analiza zahtev glede primerne skrbnosti v oskrbovalnih verigah. V okviru študije je bila opravljena anketa med deležniki, predstavljen je bil regulativni okvir, ocenjene so bile različne možnosti politike in prikazana je bila potreba po vzpostavitvi celovitih, zavezujočih ukrepov o primerni skrbnosti na področju človekovih pravic. |
| --- | --- |

2.10

| 2.11 | Večina izmed več kot 600 anketirancev je navedla, da bi obveznosti glede primerne skrbnosti kot pravni standard skrbnosti lahko zagotovile morebitne koristi podjetjem, povezane z uskladitvijo, pravno varnostjo, enakimi konkurenčnimi pogoji in povečanim vplivom v njihovih poslovnih odnosih v celotni oskrbovalni verigi, in sicer prek standarda o katerem se ni mogoče pogajati. Ker veliko podjetij posluje v več sektorjih, sta imela splošna medsektorska ureditev, ki bi lahko zajemala vsa podjetja in bi temeljila na vodilnih načelih OZN, ter standard skrbnosti prednost pred postopkovno zahtevo. |
| --- | --- |

2.11

| 2.12 | V študiji je tudi poudarjeno, da je trenutno samo nekaj več kot tretjina anketiranih podjetij navedla, da izvajajo primerno skrbnost, ki upošteva vse učinke na človekove pravice in okolje. Poleg tega večina anketiranih podjetij, ki izvaja potrebno skrbnost, vanjo vključuje samo neposredne dobavitelje (8). Ob predstavitvi rezultatov študije je komisar za pravosodje Didier Reynders navedel, da to kaže, „da prostovoljni ukrepi za obravnavo kršitev človekovih pravic ter škode za podnebje in okolje, ki jo ustvarjajo podjetja, niso prinesli potrebnih sprememb vedenja, čeprav so se spodbujali s poročanjem“ (9). |
| --- | --- |

2.12

3.   Splošne ugotovitve

| 3.1 | S prostovoljnimi ukrepi ni mogoče preprečiti vseh kršitev pravic. Z zavezujočimi ukrepi in ustreznimi sankcijami se lahko zagotovi spoštovanje minimalnega pravnega standarda, tudi pri podjetjih, ki svoje moralne odgovornosti ne jemljejo tako resno kot podjetja, ki spoštujejo visoke standarde glede človekovih pravic. Zavezujoča pravila bi bilo treba oblikovati v skladu z obstoječimi sistemi primerne skrbnosti, kot so vodilna načela OZN, za lažje izvajanje in preprečevanje podvajanja. |
| --- | --- |

3.1

| 3.2 | Negativni učinki ali kršitve človekovih pravic ter socialnih in okoljskih standardov so lahko posledica lastnih dejavnosti podjetja, dejavnosti podružnic podjetja ali podjetij pod njegovim nadzorom, pa tudi poslovnih odnosov podjetja, torej njegove oskrbovalne in podizvajalske verige. Zato vodilna načela OZN, smernice OECD in tristranska deklaracija MOD priznavajo, da bi primerna skrbnost morala vključevati tudi poslovne odnose podjetja, vključno z oskrbovalnimi in podizvajalskimi verigami. Na podlagi teh okvirov bi zahteve glede primerne skrbnosti v idealnem primeru torej zajemale vse dejavnosti podjetij, ne glede na njihovo velikost, med njimi njihove lastne dejavnosti, dejavnosti njihovih podružnic in odvisnih podjetij ter njihove poslovne odnose, vključno s celotnimi oskrbovalnimi in podizvajalskimi verigami, franšizami in upravljanjem pogodb. Zajemati bi morale dejavnosti, dejanske in morebitne učinke ter kršitve znotraj in zunaj EU. Vendar je v praksi težko opredeliti področje uporabe primerne skrbnosti. Eno izmed meril, ki so na primer uporabljena v francoskem zakonu št. 2017-399 z dne 27. marca 2017, je, da mora biti vzpostavljen poslovni odnos s subjektom v oskrbovalni verigi, ki pomeni neko stopnjo nadzora. Francosko ustavno sodišče je v drugi sodbi opredelilo, kaj pomeni „vzpostavljen poslovni odnos“: gre za reden, stabilen in stalen odnos, ki je na splošno vzpostavljen z neposrednimi dobavitelji in podizvajalci. Seveda bi bilo bolj ambiciozno zajeti vse subjekte brez izjem, vendar je treba upoštevati kompleksnost velikega števila dobaviteljev (do 100 000 za eno multinacionalno podjetje) in obenem spodbuditi podjetja, da izvajajo učinkovito primerno skrbnost v celotni vrednostni/oskrbovalni verigi. |
| --- | --- |

3.2

| 3.3 | Spodbujati je treba razvoj inovativnih informacijskih tehnologij (kot so blokovne verige), ki omogočajo sledljivost vseh podatkov, za upravljanje globalnih oskrbovalnih verig, da bi zmanjšali upravna bremena in stroške ter se izognili podvajanju med različnimi notranjimi strukturami. Te tehnologije zagotavljajo varnost in sledljivost. |
| --- | --- |

3.3

| 3.4 | EESO ponovno opozarja (10): „Ko bodo države članice EU začele posamično določati strožje obvezne okvire primerne skrbnosti, bo to privedlo do neusklajenosti takih standardov v EU. Podjetij v državah članicah s strožjimi zahtevami glede primerne skrbnosti ne smejo prehiteti konkurenčna podjetja iz drugih držav članic. EESO opozarja, da morajo za podjetja veljati enaki konkurenčni pogoji in pravna varnost z jasnimi odgovornostmi.“ |
| --- | --- |

3.4

| 3.5 | Z neusklajenim in razdrobljenim prevzemanjem prostovoljnih shem se ustvarja nelojalna konkurenca na evropski ravni, saj ni enotne ureditve, temveč je sprejetih več različnih nacionalnih zakonov, ki se med seboj razlikujejo, čeprav imajo isti splošni cilj. Zunaj EU ni veliko držav, ki bi imele zakonodajo o primerni skrbnosti, kar je škoda v primeru nekaterih ključnih trgovinskih partneric kot so ZDA in Kitajska. Ko se bo izvajala obvezna pobuda EU, bodo morala podjetja s teh drugih trgov spoštovati standarde, da bodo lahko delovala na našem notranjem trgu, če bo zakonodajna pobuda EU zajemala podjetja iz tretjih držav, ki zagotavljajo blago in storitve v EU. Pogodba OZN je zelo pomembna tudi z vidika poštene konkurence, da bi se izenačili konkurenčni pogoji zunaj jurisdikcije EU. V sedanjem okviru EU je prostor za različne prakse in standarde, ki niso enaki z vidika človekovih pravic ter okoljskih in socialnih standardov. Zakonodajna pobuda EU bi morala biti ambiciozna, pa tudi pragmatična in pripravljena za izvajanje mednarodnega standarda, dogovorjenega v OZN (11), da bi se izenačili konkurenčni pogoji na mednarodni ravni. Zaradi vloge EU pri zagovarjanju človekovih pravic lahko številna, zlasti velika evropska podjetja, ki imajo izkušnje z dobrim izvajanjem primerne skrbnosti na področju človekovih pravic, postanejo pionirji pri zaščiti človekovih pravic v globalnih vrednostnih verigah. |
| --- | --- |

3.5

| 3.6 | Da bi evropska podjetja lahko izpolnila to vlogo, je treba v zavezujočem zakonodajnem aktu določiti naslednje standarde kakovosti:






  — | jasne opredelitve pojmov in razumljiv jezik, |
| --- | --- | --- |

3.6

—

jasne opredelitve pojmov in razumljiv jezik,

| — | zagotovitev pravne varnosti in izvedljivosti. |
| --- | --- |

—

zagotovitev pravne varnosti in izvedljivosti.

| 3.7 | Prek vpliva evropskega notranjega trga na svetovno trgovino bi evropska zakonodajna pobuda dodatno izenačila konkurenčne pogoje z zahtevo, da primerno skrbnost na področju človekovih pravic ne izvajajo samo evropska podjetja, temveč tudi podjetja iz tretjih držav, ki zagotavljajo blago in storitve na notranjem trgu. Ta zahteva za enake konkurenčne pogoje med podjetji EU, ustanovljenimi v EU, in podjetji iz tretjih držav, ki prodajajo blago in storitve ter vlagajo na notranjem trgu, mora biti v središču vsake nove zakonodajne pobude EU, sicer bodo podjetja iz EU v slabšem konkurenčnem položaju. Iz praktičnih primerov navedenih uredb o lesu in konfliktnih mineralih je razvidno, da je mogoče vplivati tudi na mednarodne dobavitelje na notranjem trgu. |
| --- | --- |

3.7

| 3.8 | Primerna skrbnost na področju človekovih pravic je postala zadeva mednarodnega trga, za reševanje katere ne zadošča razdrobljena in delno sektorska zakonodajna pobuda na ravni EU, saj različne države članice podjetjem zaradi njihovega vedenja nalagajo različne pravne sankcije. Primerna skrbnost ima lahko različne pravne posledice, odvisno od specifičnega nacionalnega in pravnega okvira. V okviru tega mnenja primerna skrbnost pomeni sklop obveznosti, ki jih mora izpolniti podjetje, da bi v svojih dejavnostih in svojih globalnih oskrbovalnih verigah preprečilo, ublažilo in upoštevalo učinke na človekove pravice (vključno s temeljnimi konvencijami MOD) ter okolje. Poleg tega je treba zagotoviti, da so zagotovljeni enaki konkurenčni pogoji za vsa vključena podjetja. EESO obžaluje, da na mednarodni ravni ni težnje k sprejetju zakonodaje o primerni skrbnosti, zlasti v zvezi z zavezujočo pogodbo OZN o podjetjih in človekovih pravicah, in meni, da je vključitev podjetij iz tretjih držav, ki vlagajo in prodajajo v EU, v področje uporabe prihodnje zakonodajne pobude EU, dobro izhodišče za zvišanje standardov. |
| --- | --- |

3.8

| 3.9 | EESO se strinja, da je čas, da Evropska komisija ukrepa ter državam članicam in Evropskemu parlamentu predlaga zakonodajo o obveznostih glede primerne skrbnosti, v kateri bo priznana odgovornost na podlagi veljavnih standardov in predstavljen jasen pravni okvir za evropska podjetja. |
| --- | --- |

3.9

| 3.10 | Takšna zakonodajna pobuda bi morala izhajati iz celostnega ter pravno trdnega in nedvoumnega razumevanja deležnikov v podjetju (12). Delničarji so v središču skupine deležnikov, saj pogosto utrpijo finančne izgube, kadar so podjetja povezana s kršitvami človekovih pravic, kar posledično škodi podobi podjetja. Vendar imajo poleg delničarjev interes za odgovorno upravljanje poslovnih zadev s primerno skrbnostjo glede človekovih pravic tudi zaposleni, njihovi predstavniki na osnovni in sektorski ravni ter ljudje, ki jih prizadenejo dejanja podjetja, bodisi ker živijo blizu ali ker so izpostavljeni učinkom, in ki so pogosto organizirani v organizacije civilne družbe. V zakonodajni pobudi o primerni skrbnosti bi bilo treba ustrezno upoštevati vse skupine deležnikov glede na njihove posamične interese. |
| --- | --- |

3.10

| 3.11 | Iz tega sledi, da morajo imeti žrtve, katerih pravice so kršene, in njihovi predstavniki, kot so sindikati in zagovorniki človekovih pravic, dostop do učinkovitih pravnih sredstev zoper škodljive učinke, ki so jih utrpeli. Učinkovita pravna sredstva pomenijo, da morajo imeti možnost prejeti celotno odškodnino za škodo, ki so jo utrpele. |
| --- | --- |

3.11

| 3.12 | Poudariti je treba tudi, da so pogajanja za pogodbo OZN prinesla možne določbe o kazenski odgovornosti za najhujša dejanja, kot so vojni zločini ali nezakonite usmrtitve. Zato bi morala biti evropska zakonodajna pobuda o primerni skrbnosti zmožna vključiti ta vprašanja kazenskega prava v svoj okvir. |
| --- | --- |

3.12

| 3.13 | V obravnavo obveznosti glede primerne skrbnosti na področju človekovih pravic je torej treba vključiti nekatere vidike:






  — | skladen okvir primerne skrbnosti na podlagi veljavnih instrumentov, ki se uporablja za podjetja, dejavna na notranjem trgu, |
| --- | --- | --- |

3.13

—

skladen okvir primerne skrbnosti na podlagi veljavnih instrumentov, ki se uporablja za podjetja, dejavna na notranjem trgu,

| — | odgovornost, ki ljudem, ki jih je kršitev prizadela, zagotavlja učinkovita pravna sredstva, in |
| --- | --- |

—

odgovornost, ki ljudem, ki jih je kršitev prizadela, zagotavlja učinkovita pravna sredstva, in

| — | poseben okvir odgovornosti, ki po potrebi in odvisno od pravnega sistema ter kršitve, vključuje tudi kazensko odgovornost. |
| --- | --- |

—

poseben okvir odgovornosti, ki po potrebi in odvisno od pravnega sistema ter kršitve, vključuje tudi kazensko odgovornost.

| 3.14 | Medsebojna povezanost okvira primerne skrbnosti in vprašanja civilne (ter morebitne kazenske) odgovornosti je očitna. Strogi postopki primerne skrbnosti in informacije omogočajo podjetjem, da dokažejo, da niso odgovorna za določeno kršitev človekovih pravic. Podjetjem, ki izvajajo primerno skrbnost, morajo njihova prizadevanja koristiti. To se ne sme razumeti kot splošna izključitev odgovornosti. Vodilna načela OZN obravnavajo to vprašanje v komentarju k načelu 17, v katerem je navedeno: „Izvajanje ustrezne primerne skrbnosti na področju človekovih pravic bi moralo pomagati podjetjem zmanjšati tveganje pravnih tožb, vloženih proti njim, saj bodo lahko dokazala, da so izvedla vse razumne ukrepe, da bi se izognila vključenosti v domnevno kršitev človekovih pravic. Vendar podjetja, ki izvajajo takšno primerno skrbnost, ne bi smela sklepati, da bodo samo zaradi izvajanja takšne primerne skrbnosti samodejno in popolnoma odvezana odgovornosti za kršitve človekovih pravic ali prispevanje k tem kršitvam.“ |
| --- | --- |

3.14

| 3.15 | Zakonodajna pobuda mora zajemati primerno skrbnost, hkrati pa mora zagotoviti, da je ustrezno in skladno vključena v vprašanja odgovornosti glede uporabe na podlagi vodilnih načel OZN, ki bo vključevala zlasti podjetja, s katerimi ima podjetje pri svojem poslovanju, proizvodih ali storitvah neposredno povezavo prek vzpostavljenih poslovnih odnosov. |
| --- | --- |

3.15

| 3.16 | To je morda tudi najboljši pristop k vključitvi sorazmerne odgovornosti, brez samovoljnega določanja pragov za MSP. Obstoječi okviri primerne skrbnosti, kot so vodilna načela OZN in smernice OECD za multinacionalna podjetja, z razlogom veljajo za vsa podjetja: človekove pravice so univerzalne in nedeljive; velikost, prihodki in sektorske posebnosti se lahko zelo razlikujejo v izpostavljenosti podjetij kršitvam človekovih pravic v vrednostnih verigah; izključitev odgovornosti pri določenih velikostih, podružnicah in dobaviteljih bi lahko ustvarila težave, ker bi se globalne vrednostne verige prilagodile pragom skladnosti. Dejstvo je, da imajo ta podjetja, ki jih je že hudo prizadela kriza zaradi COVID-19, manj ustreznih sredstev za izvedbo zahtevane naloge. Razumna primerna skrbnost bo zagotovila spoštovanje človekovih pravih in odškodnine za neposredno prizadete, vendar malim in srednjim podjetjem ne bo naložila nesorazmernih logističnih, finančnih in človeških bremen v času hude gospodarske krize. Pojasnilo, kako so zahteve glede primerne skrbnosti povezane z morebitno odgovornostjo, bi lahko bilo praktični pristop k upoštevanju posebnosti malih in srednjih podjetij v Evropi. |
| --- | --- |

3.16

| 3.17 | Zakonodajna pobuda bi morala medsektorsko vključiti vsa podjetja, ki so ustanovljena ali dejavna v EU, kot je navedeno v vodilnih načelih OZN, da bi preprečili nelojalno konkurenco in neenake konkurenčne pogoje, pa tudi javni sektor. Od podjetij bi morala zahtevati, da spoštujejo visoke standarde odgovornega vodenja poslov, obenem pa bi v njej morali biti predlagani ustrezni ukrepi glede na zadevno tveganje kršitev človekovih pravic. Podjetja morajo uvesti učinkovite mehanizme primerne skrbnosti za ugotavljanje, preprečevanje in blaženje kršitev človekovih pravic ter negativnih socialnih in okoljskih učinkov, ki bodo zajemali njihove dejavnosti ter poslovne odnose, vključno z oskrbovalnimi in podizvajalskimi verigami, ki so jasno vključene v poslovni odnos v dobro opredeljenih globalnih vrednostnih verigah. |
| --- | --- |

3.17

| 3.18 | Stvarno področje uporabe zakonodajne pobude bi moralo zagotoviti široko opredelitev človekovih in okoljskih pravic, vključno s pravicami delavcev in sindikatov, ter zagotoviti vključitev razvoja na področju človekovih pravic (na primer načelo nediskriminacije). Izhajati bi moralo iz instrumentov, kot so Mednarodna listina o človekovih pravicah in konvencije MOD, pa tudi Evropska konvencija o človekovih pravicah ter Evropska socialna listina. Upoštevati bi bilo treba tudi tristransko deklaracijo MOD o načelih za mednarodna podjetja in socialno politiko, ki vključuje tudi obsežen seznam pravic v zvezi z večnacionalnimi podjetji in delom, v katerem so izrecno navedene tudi konvencije in priporočila o varnosti in zdravju pri delu. V zvezi z okoljskimi pravicami bi bilo treba upoštevati Pariški sporazum, katerega omejitev je, da so to mednarodno pogodbo podpisale vlade in ne podjetja, kar pomeni, da so morajo vlade spoštovati svoje zaveze, podjetja pa morajo prispevati k njihovi uresničitvi. Poleg tega bi morala izhajati iz Pogodb EU in Listine EU o temeljnih pravicah, pa tudi nacionalnih instrumentov na področju človekovih pravic. V nobenem primeru ne bi smela biti raven varstva človekovih pravic nižja od ravni, ki jo zagotavlja veljavna zakonodaja na mednarodni, evropski ali nacionalni ravni. |
| --- | --- |

3.18

| 3.19 | Obveznosti glede primerne skrbnosti bi morale zajemati dejanske in morebitne učinke. Zajemati morajo tudi socialne učinke in vplive na okolje, tudi na podlagi ciljev trajnostnega razvoja, pa tudi boj proti korupciji, upravljanje podjetij in pravično obdavčitev. Vplive na okolje je treba obravnavati kot izjemnega pomena za trajnostno vodenje poslov. V skladu z opredelitvami iz vodilnih načel OZN, smernic OECD in tristranske deklaracije MOD bi morala podjetja izvajati primerno skrbnost, da bi „ugotovila, preprečila in ublažila kršitve ter bila odgovorna za svoje dejanske ali morebitne negativne učinke. Na podlagi teh instrumentov bi morale obveznosti glede primerne skrbnosti vključevati ocenjevanje in ugotavljanje dejanskih ter morebitnih negativnih učinkov, ukrepanje v skladu z ugotovitvami za ustavitev in preprečitev negativnih učinkov, sledenje izvajanja in rezultatov ter sporočanje o obravnavi učinkov, pri čemer pa bi morale zaščititi legitimne interese poslovne tajnosti.“ Zakonodajno pobudo bi bilo treba oblikovati v skladu z obstoječimi sistemi primerne skrbnosti, kot so vodilna načela OZN, za lažje izvajanje in preprečevanje podvajanja. |
| --- | --- |

3.19

| 3.20 | Zakonodajna pobuda mora jasno določiti, katere posamezne ukrepe morajo podjetja sprejeti v celotnem postopku primerne skrbnosti za oceno tveganj glede človekovih pravic v skladu z drugo zavezujočo zakonodajo EU, kot je revizija direktive o razkritju nefinančnih informacij (13), ki jo bo morda treba v prihodnosti prilagoditi. Vključevati bi morala naslednje ukrepe:






  — | jasno opredeljena analiza tveganja (opredelitev in ocena (morebitnih) škodljivih učinkov poslovnih dejavnosti na človekove pravice in okolje), vključno z mehanizmom zgodnjega opozarjanja, |
| --- | --- | --- |

3.20

—

jasno opredeljena analiza tveganja (opredelitev in ocena (morebitnih) škodljivih učinkov poslovnih dejavnosti na človekove pravice in okolje), vključno z mehanizmom zgodnjega opozarjanja,

| — | nadaljnji ukrepi (opredelitev internih odgovornosti podjetja, ustavitev in preprečevanje škodljivih učinkov), |
| --- | --- |

—

nadaljnji ukrepi (opredelitev internih odgovornosti podjetja, ustavitev in preprečevanje škodljivih učinkov),

| — | sledenje učinkovitosti sprejetih ukrepov na podlagi smernic OECD za multinacionalna podjetja in vodilnih načel OZN, |
| --- | --- |

—

sledenje učinkovitosti sprejetih ukrepov na podlagi smernic OECD za multinacionalna podjetja in vodilnih načel OZN,

| — | sporočanje (poročanje o obravnavi (morebitnih) škodljivih učinkov poslovnih dejavnosti), ob spoštovanju legitimne poslovne tajnosti, |
| --- | --- |

—

sporočanje (poročanje o obravnavi (morebitnih) škodljivih učinkov poslovnih dejavnosti), ob spoštovanju legitimne poslovne tajnosti,

| — | vključitev organizacij sindikatov, zastopanih v podjetju, v skladu s socialnim dialogom. |
| --- | --- |

—

vključitev organizacij sindikatov, zastopanih v podjetju, v skladu s socialnim dialogom.

| 3.21 | Države članice bi morale zagotoviti, da je eden ali več nacionalnih javnih organov (na primer delovni ali zdravstveni in varnostni inšpektorati) odgovornih za spremljanje izpolnjevanja obveznosti podjetij. Zadevni organ bi moral imeti potrebna sredstva in strokovno znanje ter izkušnje za izvajanje kontrol, tudi po uradni dolžnosti, in preverjanj na podlagi ocen tveganja, informacij, ki jih predložijo žvižgači, ter pritožb. Tesno bi moral sodelovati s socialnimi partnerji in zagotoviti njihovo dejavno vključitev. Ustrezno vlogo bi morale imeti tudi primerno opremljene kontaktne točke OECD. |
| --- | --- |

3.21

| 3.22 | V mednarodnih instrumentih je priznana pomembna vloga, ki bi jo morala imeti smiselna posvetovanja s predstavniki civilne družbe, pa tudi sindikati, delavci in njihovimi zakonitimi predstavniki na ustreznih ravneh socialnega dialoga (osnovni, sektorski, nacionalni, evropski in mednarodni) pri opredelitvi in izvajanju pobud glede primerne skrbnosti podjetij. Zato bi zakonodajna pobuda morala zagotoviti takšno udeležbo v zadevnih določbah o primerni skrbnosti. |
| --- | --- |

3.22

| 3.23 | V obstoječih sistemih, na katerih bi lahko temeljila zakonodajna pobuda, samo izvajanje sistema primerne skrbnosti ne izključi vedno odgovornosti, saj škoda nastane zaradi kršitev človekovih pravic, ne zaradi napak pri primerni skrbnosti. Kadar preprečevanje ni uspešno, žrtve kršitev človekovih pravic potrebujejo vsaj učinkovita pravna sredstva, s katerimi se jim bo zagotovila celotna odškodnina za nastalo škodo. Sistem primerne skrbnosti se bo uporabil za dokazovanje ukrepov, sprejetih za preprečevanje škode. |
| --- | --- |

3.23

4.   Posebne ugotovitve

| 4.1 | Podjetja, ki poslujejo čezmejno v EU in zunaj nje, je treba upravljati na način, ki je ekonomsko, socialno in ekološko trajnosten, z možnostjo lokacije ter proizvodnje blaga in nudenja storitev v Evropi. Zakonodajna pobuda bi tudi morala zahtevati, da podjetja vključijo načela in vidike odgovornega in trajnostnega vodenja poslov v svoje poslovne odnose v globalnih vrednostnih verigah. Zakonodajna pobuda bi morala biti usmerjena v vzpostavitev okvira, ki bo vključeval učinkovit in zavezujoč dialog s ključnimi deležniki v podjetju, po možnosti na ravni nadzornih in svetovalnih odborov. |
| --- | --- |

4.1

| 4.2 | Glede na izzive in ovire, s katerimi se žrtve pogosto srečujejo pri dostopu do pravnega varstva v tretjih državah, kjer evropska podjetja izvajajo dejavnosti, bi bilo treba zagotoviti možnost dostopa do pravnega varstva v državi članici, kjer ima podjetje sedež (ali kjer izvaja poslovne dejavnosti). Zato bi moralo biti možno vložiti tožbo zoper podjetja, ki imajo sedež v državi članici, v njej izvajajo dejavnosti ali so z njo drugače povezane, v jurisdikciji zadevne države članice. Ta možnost je že predvidena v francoskem zakonu o dolžnosti skrbnosti podjetij z dne 27. marca 2017, vendar postopki, ki tečejo pred sodiščem, kažejo, da nacionalna sodišča še nimajo jurisdikcije za pritožbe v zvezi s podružnicami v tujini. |
| --- | --- |

4.2

| 4.3 | Pristojnost evropskih sodišč je običajno pridržana za evropske obtožence. To pomeni, da je zoper podjetje s sedežem v Evropi lahko vložena tožba na evropskem sodišču, zoper njegova odvisna podjetja s sedežem v državi, v kateri je škoda nastala, pa običajno ne. Dobavitelji in posredniki v oskrbovalni verigi so od zadevnega evropskega podjetja še bolj oddaljeni. Zagotoviti je treba, da imajo žrtve kršitev človekovih pravic, povezanih s poslovanjem, in njihovi predstavniki, vključno s sindikati in zagovorniki človekovih pravic, v okviru človekovih pravic dostop do pravičnih postopkov, sodišč in organov. Kadar ni jasno, ali je morda odgovorna matična družba ali eno njenih odvisnih podjetij ali dobaviteljev, bi moralo imeti pristojnost eno sodišče, ki izvaja pravične postopke. Uredbo Bruselj I bi bilo treba ustrezno spremeniti, da bi v primeru kršitev človekovih pravic zagotovili izvedbo postopka v Evropi. |
| --- | --- |

4.3

| 4.4 | Na ravni OZN se razpravlja tudi o vprašanju veljavne zakonodaje. V skladu s členom 7 uredbe Rim II je v primeru okoljske škode na izbiro več zakonov. Ali bo tako tudi v primeru človekovih pravic, da bi zagotovili enako raven pravic v zvezi s kršitvami človekovih pravic kot v zvezi z okoljsko škodo? O tem vprašanju trenutno razpravljajo pravniki in EESO bo načelno podprl takšno uskladitev brez poseganja v vse pravne posledice. |
| --- | --- |

4.4

| 4.5 | Za primere kršitev človekovih pravic, socialnih ali okoljskih standardov ali škodljivih učinkov dejavnosti podjetij, vključno z njihovimi oskrbovalnimi in podizvajalskimi verigami, je treba uvesti poseben okvir odgovornosti, ki bo po potrebi in odvisno od pravnega sistema ter kršitve vključeval kazensko odgovornost. Kazenska odgovornost za najhujša kazniva dejanja po mednarodnem pravu je bila vključena v osnutek pogodbe OZN. EESO je v svojem mnenju o pogodbi OZN že ugotovil, da bi takšna odgovornost morala zajemati tudi primere hude malomarnosti (14). |
| --- | --- |

4.5

| 4.6 | EESO je tudi že izrazil svoje mnenje o vprašanju dokaznega bremena in zadevnega dokaznega standarda. V svojem mnenju (15) je predlagal, da bi to „pomenilo vsaj, da morajo stranke, ki vlagajo tožbo zaradi kršitev človekovih pravic, dokazati le obstoj nedvomne povezave med storilcem kršitve (kot je dobavitelj ali odvisno podjetje) in matično družbo oziroma družbo prejemnico, ki pa mora prepričljivo pojasniti, da so bile kršitve zunaj njenega nadzora“. |
| --- | --- |

4.6

| 4.7 | Podjetja ne bi smela biti izpostavljena neutemeljenim tožbam ali absolutni odgovornosti, kadar lahko s svojimi postopki primerne skrbnosti dokažejo svojo vključenost in ukrepe za ublažitev in preprečitev škodljivih učinkov. Kadar podjetje ni niti povzročilo škode ali prispevalo k njej niti ni moglo vedeti o njej kljub izvedeni smiselni primerni skrbnosti, mu ni mogoče pripisati odgovornosti. Postopek primerne skrbnosti bi moral rešiti pogosto omenjeno težavo zakrite pravne osebnosti, ko žrtve pogosto nimajo sredstev ali možnosti, da bi dokazale določeno verigo odgovornosti v globalni vrednosti verigi. |
| --- | --- |

4.7

| 4.8 | Ukrepi za olajšanje dostopa žrtev do pravnega varstva bi morali vključevati ustrezne podporne programe. Postopki za izdajo začasne odredbe bi morali omogočati ustavitev dejavnosti, pri katerih se kršijo človekove pravice ali socialni in okoljski standardi. EESO je že opozoril na pomembnost prič in vlogo žvižgačev, pa tudi na potrebno podporo nevladnim organizacijam, ki delujejo na tem področju, kolikor imajo legitimni interes, na podlagi vzpostavljenih pravnih načel ukrepanja in zbiranja dokazov. V Franciji je nekaj uradnih opominov na pobudo nevladnih organizacij zoper podjetja na podlagi francoskih pravil o primerni skrbnosti razkrilo težave pri kazenskem pregonu (na primer za veljavni zakon). |
| --- | --- |

4.8

| 4.9 | Okvir obveznosti glede primerne skrbnosti bi se moral izvajati z dogovorjenim standardom, ki bi se izvrševal s sorazmernimi, učinkovitimi in odvračilnimi sankcijami, odgovornost pa bi morala temeljiti na kršitvi jasno opredeljenega sklopa človekovih pravic. Tako kot pri vseh režimih odgovornosti je treba določiti jasno vzročno povezavo med krivdo ali neizpolnitvijo obveznosti preprečitve in neko škodo. V primerih oddaljene vzročne povezave zato ni povezave tveganja. |
| --- | --- |

4.9

| 4.10 | Sankcije bi morale vključevati izključitev iz javnih naročil in javnega financiranja, pa tudi finančne sankcije, sorazmerne s prihodki podjetja in popravnimi ukrepi. To bi moralo spodbuditi podjetja, da izpolnijo obveznosti in preprečijo negativne učinke svojih dejavnosti. Poleg tega bi moralo prispevati k navzgor usmerjeni konvergenci pristopa k človekovim pravicam, vključno s pravicami delavcev in sindikatov. Države članice bi morale uvesti pozitivne spodbude za ambiciozne pristope podjetij k trajnostnim gospodarskim dejavnostim, ki bodo vključevali tudi njihove oskrbovalne in podizvajalske verige. |
| --- | --- |

4.10

| 4.11 | Zakonodajna pobuda bi morala vključevati klavzulo o prepovedi zniževanja standardov, klavzulo največjih ugodnosti in klavzulo o pregledu na podlagi mnenja strokovnjakov, katerih primeri so lahko vzeti iz zakonodaje o varstvu podatkov. Zahteve nove zakonodajne pobude EU bi se morale uporabljati tudi v obstoječih prostovoljnih orodjih primerne skrbnosti, ki bi jih bilo treba po potrebi prilagoditi. |
| --- | --- |

4.11

| 4.12 | Evropska komisija bi morala dejavno spodbujati svojo politiko primerne skrbnosti na mednarodni ravni, torej v procesu sklenitve pogodbe OZN in v vseh ustreznih mednarodnih organizacijah, da bi spodbudila druge jurisdikcije, naj ji sledijo na tej poti. |
| --- | --- |

4.12

V Bruslju, 18. septembra 2020

Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Luca JAHIER

---

(1)  UL C 303, 19.8.2016, str. 17; UL C 97, 24.3.2020, str. 9 in mnenje EESO o trajnostnih oskrbovalnih verigah in dostojnem delu v mednarodni trgovini (glej stran 197 tega Uradnega lista).

1

trajnostnih oskrbovalnih verigah in dostojnem delu v mednarodni trgovini

(2)  Kot so opredeljeni v Mednarodni listini o človekovih pravicah, 9 temeljnih instrumentih za človekove pravice, kot veljajo za Evropo in EU, Evropski konvenciji o človekovih pravicah, Evropski socialni listini in Listini EU o temeljnih pravicah.

2

(3)  Kot so opredeljene v temeljnih delovnih standardih in zlasti tristranski deklaraciji MOD o načelih za mednarodna podjetja in socialno politiko.

3

(4)  UL C 97, 24.3.2020, str. 9.

4

(5)  Resolucija Evropskega parlamenta 2018/2763(RSP).

5

(6)  Študija agencije FRA, Improving access to remedy in the area of business and human rights at the EU level (Izboljšanje dostopa do pravnih sredstev na področju poslovnih storitev in človekovih pravic na ravni EU) (Dunaj, 2017).

6

Improving access to remedy in the area of business and human rights at the EU level

(7)  https://op.europa.eu/sl/publication-detail/-/publication/8ba0a8fd-4c83-11ea-b8b7-01aa75ed71a1/language-sl

7

(8)  Study on due diligence requirements through the supply chain (Študija o zahtevah glede potrebne skrbnosti v dobavni verigi), Evropska komisija, januar 2020, str. 16.

8

(9)  Govor komisarja Didierja Reyndersa na spletnem seminarju RBC o primerni skrbnosti, 30. april 2020.

9

(10)  Glej opombo 4.

10

(11)  Pogodba OZN o podjetjih in človekovih pravicah.

11

(12)  https://s3.amazonaws.com/brt.org/BRT-StatementonthePurposeofaCorporationOctober2020.pdf

12

(13)  UL L 330, 15.11.2014, str. 1.

13

(14)  Glej opombo 4.

14

(15)  Glej opombo 4.

15

---

| 11.12.2020 | SL | Uradni list Evropske unije | C 429/145 |
| --- | --- | --- | --- |

11.12.2020

SL

Uradni list Evropske unije

C 429/145

---

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Revizija teritorialne agende EU, Leipziške listine in agende EU za mesta

(raziskovalno mnenje na zaprosilo nemškega predsedstva)

(2020/C 429/20)

| Poročevalec: | Petr ZAHRADNÍK |
| --- | --- |
| Soporočevalec: | Roman HAKEN |

Poročevalec:

Petr ZAHRADNÍK

Soporočevalec:

Roman HAKEN

| Zaprosilo | dopis z dne 18. 2. 2020, ki ga je poslal Peter ALTMAIER, nemški zvezni minister za gospodarstvo in energijo |
| --- | --- |
| Pravna podlaga | člen 304 Pogodbe o delovanju Evropske unije |
| Pristojnost | strokovna skupina za ekonomsko in monetarno unijo ter ekonomsko in socialno kohezijo |
| Datum sprejetja mnenja strokovne skupine | 20. 7. 2020 |
| Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju | 18. 9. 2020 |
| Plenarno zasedanje št. | 554 |
| Rezultat glasovanja
  (za/proti/vzdržani) | 216/0/4 |

Zaprosilo

dopis z dne 18. 2. 2020, ki ga je poslal Peter ALTMAIER, nemški zvezni minister za gospodarstvo in energijo

Pravna podlaga

člen 304 Pogodbe o delovanju Evropske unije

Pristojnost

strokovna skupina za ekonomsko in monetarno unijo ter ekonomsko in socialno kohezijo

Datum sprejetja mnenja strokovne skupine

20. 7. 2020

Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju

18. 9. 2020

Plenarno zasedanje št.

554

Rezultat glasovanja

(za/proti/vzdržani)

216/0/4

1.   Sklepi in priporočila

| 1.1 | Evropski ekonomsko-socialni odbor (EESO) priporoča, da se v novo Leipziško listino v celoti vključijo nove okoliščine in parametri, ki so se pojavili po začetku veljavnosti sedanje listine (glej odstavek 2.2), da bo ta funkcionalno usklajena s prihodnjim večletnim finančnim okvirom EU in njegovimi povezavami s procesom evropskega semestra. Poleg tega bi morala upoštevati učinke in posledice pandemije COVID-19 na gospodarski, socialni, okoljski in teritorialni razvoj držav članic ter EU kot celote. |
| --- | --- |

1.1

| 1.2 | EESO opozarja na pričakovano povečanje motenj in tveganj (gospodarskih, zdravstvenih, okoljskih, kibernetskih itd.) ter predlaga, da se izrecno poudari, da je treba v novi Leipziški listini o trajnostnih evropskih mestih sistematično upoštevati vidik odpornosti. |
| --- | --- |

1.2

| 1.3 | EESO pozdravlja vsebino teritorialne agende 2030 in podpira njene osrednje stebre, ki temeljijo na pravičnosti, osredotočenosti na okolje in potrebi po vključitvi teritorialne razsežnosti v vsa ustrezna področja javne uprave. |
| --- | --- |

1.3

| 1.4 | EESO pozdravlja tudi priložnost, da sodeluje v procesu izvajanja teritorialne agende 2030. |
| --- | --- |

1.4

| 1.5 | EESO se zaveda, da uporaba celostnega pristopa v teritorialnem in urbanem razvoju zagotavlja širok manevrski prostor in koristi, kot so sinergije učinkov, prihranek stroškov in funkcionalne povezave med vsebinami podprtih projektov. |
| --- | --- |

1.5

| 1.6 | EESO poudarja, da celostni pristop omogoča veliko manevrskega prostora tudi z vidika možnosti povezovanja javnih in zasebnih finančnih virov za povečanje zmogljivosti in delitev tveganja tako na področju teritorialnega razvoja kot razvoja mest, vendar le ob demokratičnem nadzoru, preglednem upravljanju in odgovornosti. |
| --- | --- |

1.6

| 1.7 | EESO odločno podpira ravnotežje med različnimi vrstami območij pri uporabi instrumentov teritorialnega razvoja in razvoja mest. Priporoča uporabo podpornih instrumentov, prilagojenih posameznim vrstam območij, ob upoštevanju načela subsidiarnosti, da bi odpravili simptome prikrajšanosti, zaostalosti in izolacije v ogroženih regijah. |
| --- | --- |

1.7

| 1.8 | EESO poudarja pomen novih modelov in vidikov razvoja mestnih aglomeracij in metropolitanskih območij kot ključnih dejavnikov za izboljšanje konkurenčnosti EU v svetu zaradi njihove odprtosti, pa tudi potrebo po upiranju nekaterim učinkom prelivanja zaradi globalizacije. |
| --- | --- |

1.8

| 1.9 | EESO pa se zaveda tudi pomena zaščite in podpore obrobnim in oddaljenim območjem, ki so predvsem podeželska, da bi jih lahko vključili v sodoben in trajnosten regionalni razvoj. |
| --- | --- |

1.9

| 1.10 | Glede na endogene in eksogene dejavnike ni mogoče, da bi trajnostnost ter odpornost mest in regij obravnavali ločeno. EESO zato priporoča, naj se agenda za mesta čim bolj uskladi s teritorialno kohezijsko politiko. To je mogoče doseči s funkcionalnimi partnerstvi med mestnimi in podeželskimi območji ter z integriranimi projekti, katerih cilj je povečati trajnostnost in odpornost lokalnih gospodarskih, socialnih in okoljskih sistemov mest, njihovih funkcionalnih območij in njihovega podeželskega obrobja. |
| --- | --- |

1.10

| 1.11 | EESO poziva Evropsko komisijo, naj podpre izmenjavo izkušenj, ki bo postopno vodila do metodoloških priporočil za upoštevanje novih tveganj in odpornosti pri pripravi in oceni razvojnih načrtov na mestni in regionalni ravni. |
| --- | --- |

1.11

| 1.12 | EESO po eni strani ugotavlja, da se je na metropolitanskih območjih in v mestnih aglomeracijah – zaradi koncentracije virov in raznovrstnosti gospodarskih dejavnosti – razvilo ugodno okolje, ki jim omogoča, da so postali poli rasti celotnega nacionalnega gospodarstva in njegove kontaktne točke pri odpiranju gospodarstva v okviru globalizacije. Po drugi strani pa se dobro zaveda potrebe po bolj uravnoteženem razvoju celotnega nacionalnega gospodarstva, vključno s podeželskimi in obrobnimi območji. |
| --- | --- |

1.12

| 1.13 | EESO vztraja, da je treba v skladu z načelom partnerstva pri razvoju mest in regij vzpostaviti bolj uravnoteženo zastopanost. Dober primer pravične zastopanosti je program LEADER/CLLD, v katerem lahko največ 50 % članov partnerstva prihaja iz javne uprave. EESO priporoča precej večjo vključenost ciljnih skupin (prebivalcev mest in podeželja, lokalnih nevladnih organizacij in socialnih partnerjev) v učinkovito partnerstvo med javnim in zasebnim sektorjem. |
| --- | --- |

1.13

| 1.14 | EESO ugotavlja, da se celostni teritorialni pristop v praksi uporablja predvsem za podeželska območja (LEADER/CLLD) ter funkcionalne mestne in metropolitanske aglomeracije. |
| --- | --- |

1.14

| 1.15 | Čeprav je v sestavi vodstvenih in svetovalnih organov zagotovljeno (medsektorsko) partnerstvo, je v praksi položaj zasebnih subjektov (bodisi lokalnih podjetij in nevladnih organizacij bodisi povezanih lokalnih akcijskih skupin in združenj) pri celostnih teritorialnih naložbah znatno šibkejši. To pomanjkljivost bo treba v prihodnosti odpraviti, saj ovira oblikovanje uravnoteženega pristopa skupnosti k razvojnim potrebam. |
| --- | --- |

1.15

2.   Ozadje

| 2.1 | Leipziška listina je medvladni dokument držav članic EU, katerega cilj je spoštovanje skupnih načel in strategij za politiko trajnostnega razvoja mest. Temelji na treh stebrih:






  — | vključevanje koncepta trajnostnega razvoja mest v nacionalne, regionalne in lokalne razvojne politike, |
| --- | --- | --- |

2.1

—

vključevanje koncepta trajnostnega razvoja mest v nacionalne, regionalne in lokalne razvojne politike,

| — | uporaba integriranih instrumentov za razvoj mest (na primer lokalni razvoj, ki ga vodi skupnost, na mestnih območjih, tj. CLLD-U) in ustrezne javne uprave ter upravljanja, ki temelji na načelu upravljanja na več ravneh, |
| --- | --- |

—

uporaba integriranih instrumentov za razvoj mest (na primer lokalni razvoj, ki ga vodi skupnost, na mestnih območjih, tj. CLLD-U) in ustrezne javne uprave ter upravljanja, ki temelji na načelu upravljanja na več ravneh,

| — | zagotavljanje ravnotežja z drugimi vrstami teritorialnih struktur ob upoštevanju policentrične strukture mest. |
| --- | --- |

—

zagotavljanje ravnotežja z drugimi vrstami teritorialnih struktur ob upoštevanju policentrične strukture mest.

| 2.2 | EESO se strinja z duhom in vsebino Leipziške listine, vendar meni, da jo je treba prilagoditi novim okoliščinam, ki so nastale po sprejetju listine maja 2007. Najpomembnejše spremembe vključujejo:






  — | izjemen tehnološki napredek in povečanje potenciala za inovacije v obliki digitalizacije, pametne mobilnosti in drugih pametnih rešitev, ki omogočajo številne priložnosti za razvoj (npr. optimizacija uporabe virov itd.), pomenijo pa tudi strateška tveganja (vpliv na zaposlovanje, ranljivost informacijskih sistemov itd.), |
| --- | --- | --- |

2.2

—

izjemen tehnološki napredek in povečanje potenciala za inovacije v obliki digitalizacije, pametne mobilnosti in drugih pametnih rešitev, ki omogočajo številne priložnosti za razvoj (npr. optimizacija uporabe virov itd.), pomenijo pa tudi strateška tveganja (vpliv na zaposlovanje, ranljivost informacijskih sistemov itd.),

| — | vpliv ekonomije 4.0 in družbe 4.0 z vidika nove organizacije gospodarskih dejavnosti v obliki krožnega in sodelovalnega gospodarstva, ki se razvijata zlasti v mestnih aglomeracijah, v katerih imata tudi največji vpliv, |
| --- | --- |

—

vpliv ekonomije 4.0 in družbe 4.0 z vidika nove organizacije gospodarskih dejavnosti v obliki krožnega in sodelovalnega gospodarstva, ki se razvijata zlasti v mestnih aglomeracijah, v katerih imata tudi največji vpliv,

| — | spremembe v družbeni strukturi zaradi migracij, demografskih vplivov in spreminjanja življenjskega sloga, |
| --- | --- |

—

spremembe v družbeni strukturi zaradi migracij, demografskih vplivov in spreminjanja življenjskega sloga,

| — | priložnosti in izzive, povezane s cilji in ukrepi, ki so vključeni v evropski zeleni dogovor, |
| --- | --- |

—

priložnosti in izzive, povezane s cilji in ukrepi, ki so vključeni v evropski zeleni dogovor,

| — | nove načine in modele financiranja razvoja mest, ki temeljijo na delitvi zasebnih in javnih virov ter interesov, |
| --- | --- |

—

nove načine in modele financiranja razvoja mest, ki temeljijo na delitvi zasebnih in javnih virov ter interesov,

| — | nove vidike, povezane z odprtostjo mestnih aglomeracij in metropolitanskih območij zunanjemu svetu, zaradi njihove vloge v globalni konkurenčnosti in potrebe po odpornosti na učinke prelivanja, ki jih povzroča globalizacija, |
| --- | --- |

—

nove vidike, povezane z odprtostjo mestnih aglomeracij in metropolitanskih območij zunanjemu svetu, zaradi njihove vloge v globalni konkurenčnosti in potrebe po odpornosti na učinke prelivanja, ki jih povzroča globalizacija,

| — | stalno potrebo po večjem sodelovanju prebivalstva pri načrtovanju in izvajanju razvojnih projektov tako za mesta kot njihovo podeželsko obrobje. |
| --- | --- |

—

stalno potrebo po večjem sodelovanju prebivalstva pri načrtovanju in izvajanju razvojnih projektov tako za mesta kot njihovo podeželsko obrobje.

| 2.3 | Teritorialna agenda 2030 je medvladni dokument držav članic EU, ki je nastal na podlagi sodelovanja s partnerji iz drugih držav, institucij in organizacij EU ter evropskih interesnih skupin. Njegov cilj je zagotoviti, da potreba po trajnostni prihodnosti ne zadeva le krepitve teritorialne kohezije, kar je cilj, določen v členu 3 Pogodbe o Evropski uniji, temveč vključuje vsa ozemlja in vse prebivalce. |
| --- | --- |

2.3

| 2.3.1 | Teritorialna agenda 2030 zato poziva k okrepitvi teritorialne razsežnosti vseh politik na vseh ravneh upravljanja. Temelji na treh stebrih:






  — | Njen prvi ključni cilj je pravična Evropa, ki ponuja možnosti za prihodnost vsem območjem in njihovim prebivalcem. V okviru tega cilja je poudarjen prispevek teritorialne razsežnosti in prostorskega načrtovanja k vključevanju in povezovanju prednostnih nalog politike, kot so gospodarska, socialna in teritorialna kohezija, evropski steber socialnih pravic, Evropa, bližja svojim državljanom, bolj vključujoč, trajnostni in celostni razvoj mest ter teritorialni razvoj, pravična preobrazba ter teritorialno povezovanje v Evropi. |
| --- | --- | --- |

2.3.1

—

Njen prvi ključni cilj je pravična Evropa, ki ponuja možnosti za prihodnost vsem območjem in njihovim prebivalcem. V okviru tega cilja je poudarjen prispevek teritorialne razsežnosti in prostorskega načrtovanja k vključevanju in povezovanju prednostnih nalog politike, kot so gospodarska, socialna in teritorialna kohezija, evropski steber socialnih pravic, Evropa, bližja svojim državljanom, bolj vključujoč, trajnostni in celostni razvoj mest ter teritorialni razvoj, pravična preobrazba ter teritorialno povezovanje v Evropi.

| — | Njen drugi ključni cilj je zelena Evropa, ki varuje naše skupno okolje in usmerja družbeno preobrazbo. Poudariti je treba prispevek teritorialne razsežnosti in prostorskega načrtovanja k doseganju prednostnih nalog politike, kot so cilji trajnostnega razvoja OZN, evropski zeleni dogovor, Pariški sporazum in prehod Evrope na krožno gospodarstvo. |
| --- | --- |

—

Njen drugi ključni cilj je zelena Evropa, ki varuje naše skupno okolje in usmerja družbeno preobrazbo. Poudariti je treba prispevek teritorialne razsežnosti in prostorskega načrtovanja k doseganju prednostnih nalog politike, kot so cilji trajnostnega razvoja OZN, evropski zeleni dogovor, Pariški sporazum in prehod Evrope na krožno gospodarstvo.

| — | Tretjič, teritorialna agenda 2030 zagotavlja strateško usmeritev prostorskega načrtovanja in poziva k okrepitvi teritorialne razsežnosti vseh politik na vseh ravneh upravljanja. V zvezi s tem je pomembna tudi za EESO, ki mora svoje člane seznaniti z njenimi prednostnimi nalogami in jih spodbuditi k sodelovanju pri njenem izvajanju. To vključuje poudarjanje pomena partnerjev civilne družbe pri zagotavljanju trajnostne prihodnosti vseh območij ter krepitev lokalnega razvoja, ki ga vodi skupnost, in vseh drugih instrumentov, ki omogočajo celostni teritorialni razvoj in sodelovanje. Poleg tega se člane EESO spodbuja, naj se v razpravah o politikah na evropski ravni zavzemajo za prednostne naloge teritorialne agende. |
| --- | --- |

—

Tretjič, teritorialna agenda 2030 zagotavlja strateško usmeritev prostorskega načrtovanja in poziva k okrepitvi teritorialne razsežnosti vseh politik na vseh ravneh upravljanja. V zvezi s tem je pomembna tudi za EESO, ki mora svoje člane seznaniti z njenimi prednostnimi nalogami in jih spodbuditi k sodelovanju pri njenem izvajanju. To vključuje poudarjanje pomena partnerjev civilne družbe pri zagotavljanju trajnostne prihodnosti vseh območij ter krepitev lokalnega razvoja, ki ga vodi skupnost, in vseh drugih instrumentov, ki omogočajo celostni teritorialni razvoj in sodelovanje. Poleg tega se člane EESO spodbuja, naj se v razpravah o politikah na evropski ravni zavzemajo za prednostne naloge teritorialne agende.

| 2.4 | EESO priznava pomen teritorialne agende 2030 in se strinja z njeno vsebino. Pozdravlja pa tudi prizadevanja za posodobitev in nadaljnji razvoj zamisli o teritorialni agendi, ki potekajo od leta 2011:






  — | strinja se zlasti s krovnim ciljem teritorialne agende glede zagotavljanja trajnostne prihodnosti za vse vrste območij in vse njihove prebivalce v Evropi, |
| --- | --- | --- |

2.4

—

strinja se zlasti s krovnim ciljem teritorialne agende glede zagotavljanja trajnostne prihodnosti za vse vrste območij in vse njihove prebivalce v Evropi,

| — | soglaša s cilji in prednostnimi nalogami teritorialne agende 2030 ter ceni prizadevanja v podporo ozemljem in njihovim prebivalcem; |
| --- | --- |

—

soglaša s cilji in prednostnimi nalogami teritorialne agende 2030 ter ceni prizadevanja v podporo ozemljem in njihovim prebivalcem;

| — | pozdravlja poudarek na doseganju prednostnih nalog, kot so: a) uravnotežena Evropa, ki ne zapostavlja nobenega kraja in nobene osebe; b) funkcionalne regije, ki povezujejo mestna in podeželska območja; c) povezovanje življenja in dela prek državnih meja; d) zdravo okolje in dostojni življenjski pogoji; e) krožno gospodarstvo ter f) trajnostna digitalna in fizična povezljivost, |
| --- | --- |

—

pozdravlja poudarek na doseganju prednostnih nalog, kot so: a) uravnotežena Evropa, ki ne zapostavlja nobenega kraja in nobene osebe; b) funkcionalne regije, ki povezujejo mestna in podeželska območja; c) povezovanje življenja in dela prek državnih meja; d) zdravo okolje in dostojni življenjski pogoji; e) krožno gospodarstvo ter f) trajnostna digitalna in fizična povezljivost,

| — | meni, da je za civilno družbo ključnega pomena, da je vključena v doseganje teritorialnih ciljev, kot sta pravična in zelena Evropa, in se strinja, da bi moral EESO v tem procesu sodelovati kot eden ključnih akterjev, |
| --- | --- |

—

meni, da je za civilno družbo ključnega pomena, da je vključena v doseganje teritorialnih ciljev, kot sta pravična in zelena Evropa, in se strinja, da bi moral EESO v tem procesu sodelovati kot eden ključnih akterjev,

| — | pozdravlja dejstvo, da imajo vsi člani EESO priložnost sodelovati pri pripravi in izvajanju teritorialne agende 2030 prek spletnega mesta www.territorialagenda.eu. |
| --- | --- |

—

pozdravlja dejstvo, da imajo vsi člani EESO priložnost sodelovati pri pripravi in izvajanju teritorialne agende 2030 prek spletnega mesta www.territorialagenda.eu.

| 2.5 | EESO pozdravlja podporni postopek za oblikovanje nove agende EU za mesta po podpisu Amsterdamskega pakta. Ta agenda, ki je tesno in smiselno povezana s programom URBACT ali URBAN, ima velik potencial za prihodnost, kar zadeva opredelitev prednostnih nalog razvoja mest in primerov dobre prakse, ki jih bo mogoče uporabiti v EU. |
| --- | --- |

2.5

| 2.6 | Čeprav so vse prednostne teme v agendi za mesta pomembne za organizacije civilne družbe, presegajo vlogo, ki se običajno pripisuje civilni družbi. Nevladne organizacije, socialna podjetja in zadruge nenehno razvijajo svoje zmogljivosti ali vzpostavljajo nove gospodarske ali organizacijske modele za zagotavljanje storitev v javnem interesu. Javni organi morajo imeti možnost izvedeti, kako jih dojemajo skupine in organizacije, ki delujejo na mestnih območjih. EESO meni, da bi bilo povezovanje nacionalnih ali regionalnih mrež ali lokalnih organizacij z bogatimi izkušnjami v zvezi z določenimi vprašanji enako koristno kot vzpostavitev evropskih mrež. |
| --- | --- |

2.6

| 2.7 | Za učinkovito izvajanje agende EU za mesta je bistveno:






  (a) | upoštevati osnovne potrebe sodelujočih partnerjev in nameniti pozornost krepitvi njihovih zmogljivosti (zlasti v zvezi z medsektorskimi partnerstvi na ravni mest). EESO priporoča, naj se v ta namen uporabijo sredstva evropske tehnične pomoči; |
| --- | --- | --- |

2.7

(a)

upoštevati osnovne potrebe sodelujočih partnerjev in nameniti pozornost krepitvi njihovih zmogljivosti (zlasti v zvezi z medsektorskimi partnerstvi na ravni mest). EESO priporoča, naj se v ta namen uporabijo sredstva evropske tehnične pomoči;

| (b) | pripraviti metodološka priporočila o načelih odgovornega partnerstva na ravni mest. Pomembno je oblikovati metodologijo za spremljanje in ocenjevanje agende za mesta, vključno s kazalniki, s katerimi bo mogoče meriti dosežene spremembe. Partnerji, vključno z organizacijami civilne družbe, morajo biti vključeni v postopek ocenjevanja in spremljanja. |
| --- | --- |

(b)

pripraviti metodološka priporočila o načelih odgovornega partnerstva na ravni mest. Pomembno je oblikovati metodologijo za spremljanje in ocenjevanje agende za mesta, vključno s kazalniki, s katerimi bo mogoče meriti dosežene spremembe. Partnerji, vključno z organizacijami civilne družbe, morajo biti vključeni v postopek ocenjevanja in spremljanja.

| 2.8 | EESO se zaveda, da obstaja dvojnost med teritorialno agendo in agendo za mesta na eni strani ter teritorialno kohezijo na drugi strani. Ugotavlja, da je bila teritorialna kohezija leta 2009 vključena v Pogodbo o delovanju Evropske unije (PDEU) in je zato del zakonodaje EU, medtem ko agenda za mesta in teritorialna agenda nista vključeni v PDEU, njun suvereni del pa je še naprej v pristojnosti držav članic in ga še vedno ureja medvladni sporazum. |
| --- | --- |

2.8

| 2.9 | EESO kot pomemben element regionalnega razvoja v EU podpira tudi oblikovanje in izvajanje participativnih strategij makroregionalnega razvoja, ki povezujejo regije in države znotraj in zunaj EU. |
| --- | --- |

2.9

| 2.10 | Čeprav s kronološkega vidika vprašanje teritorialne agende EU in agende EU za mesta v primerjavi z večletnim finančnim okvirom spada v bolj oddaljeno časovno obdobje, je nujno, da se ustrezno odraža v prihodnji usmeritvi večletnega finančnega okvira in da ga ta ustrezno podpre. Zdi se, da bodo na prihodnji večletni finančni okvir EU bistveno vplivale posledice sedanje pandemije COVID-19. |
| --- | --- |

2.10

| 2.11 | Zaradi posledic pandemije bo treba v teritorialno agendo in agendo za mesta poleg razvojne razsežnosti vključiti tudi zmožnost absorpcije težko predvidljivih tveganj v obliki asimetričnih zunanjih pretresov, ki močno vplivajo na vzdržnost razvojne krivulje. |
| --- | --- |

2.11

3.   Splošne ugotovitve

3.1   Trajnostnost in odpornost

| 3.1.1 | EESO poudarja, da se Evropa trenutno sooča s stalnimi izzivi, povezanimi s posledicami podnebnih sprememb, porabo virov in potrebo po zmanjšanju okoljskih tveganj za zdravje in dobro počutje prebivalstva. Čeprav vse več občin in lokalnih skupnosti preizkuša različne pristope k trajnostni mobilnosti, gradnji, proizvodnji in porabi, bo za širšo uporabo teh pristopov v praksi potrebno veliko obsežnejše sodelovanje celotne družbe v celotnem procesu prehoda, vključno s podjetji, nevladnimi organizacijami in posamezniki. |
| --- | --- |

3.1.1

| 3.1.2 | EESO meni, da lahko mestne skupnosti s svojo zmožnostjo oblikovanja integriranih lokalnih rešitev učinkovito izkoristijo finančna sredstva, namenjena obravnavanju zdravstvenih in gospodarskih posledic sedanje pandemije COVID-19, ne le za krepitev zdravstvene in socialne infrastrukture ter zagon gospodarstva, temveč tudi za podporo prehodu na bolj trajnostne in odpornejše modele gospodarskega razvoja. |
| --- | --- |

3.1.2

| 3.1.3 | EESO ugotavlja, da v evropskih mestih dobavo blaga in storitev z zunanjih območij na splošno obravnavajo kot samoumevno in domnevajo, da so se popolnoma integrirani gospodarski sistemi sposobni soočiti z morebitnimi motnjami. Vendar se je v sedanji pandemiji COVID-19 jasno pokazalo, da visoka stopnja soodvisnosti pomeni tveganje učinka domin. |
| --- | --- |

3.1.3

| 3.1.4 | EESO zato poudarja, da je treba graditi vzajemno koristna partnerstva med mestnimi in podeželskimi območji, da bi okrepili trajnostnost in odpornost lokalnih gospodarskih, socialnih in okoljskih sistemov. Tovrstna partnerstva lahko v prihodnosti postanejo steber teritorialne kohezije. |
| --- | --- |

3.1.4

| 3.1.5 | Na podlagi tega EESO priporoča, naj se v novo Leipziško listino vključi poziv mestom, naj:






  (a) | razvijajo zmogljivosti za predvidevanje tveganj in možnosti za preobrazbo, povezanih s podnebnimi spremembami, učinkov četrte industrijske revolucije in posledic novih nevarnosti za zdravje, pa tudi drugih relevantnih tveganj v skladu z dobro prakso, ki jo spodbuja Sendajski okvir za zmanjšanje tveganja nesreč; |
| --- | --- | --- |

3.1.5

(a)

razvijajo zmogljivosti za predvidevanje tveganj in možnosti za preobrazbo, povezanih s podnebnimi spremembami, učinkov četrte industrijske revolucije in posledic novih nevarnosti za zdravje, pa tudi drugih relevantnih tveganj v skladu z dobro prakso, ki jo spodbuja Sendajski okvir za zmanjšanje tveganja nesreč;

| (b) | aktivno razvijajo in podpirajo partnerstva med lokalnimi akterji v mestnih in podeželskih območjih (vključno z lokalnimi občinami in lokalnimi akcijskimi skupinami) za preprečevanje strateških tveganj in izkoriščanje možnosti za preobrazbo z integriranimi projekti na ključnih področjih skupnega interesa (zdravstvo, oskrba z vodo in hrano, prevoz, krožno gospodarstvo itd.); |
| --- | --- |

(b)

aktivno razvijajo in podpirajo partnerstva med lokalnimi akterji v mestnih in podeželskih območjih (vključno z lokalnimi občinami in lokalnimi akcijskimi skupinami) za preprečevanje strateških tveganj in izkoriščanje možnosti za preobrazbo z integriranimi projekti na ključnih področjih skupnega interesa (zdravstvo, oskrba z vodo in hrano, prevoz, krožno gospodarstvo itd.);

| (c) | ocenijo učinke prihodnjih razvojnih načrtov, programov in projektov na trajnostnost in odpornost lokalnega okoljskega, gospodarskega in socialnega sistema (vključno z njihovim vplivom na ranljive skupine prebivalstva in trg dela) ter jih optimizirajo na podlagi pridobljenih izkušenj; |
| --- | --- |

(c)

ocenijo učinke prihodnjih razvojnih načrtov, programov in projektov na trajnostnost in odpornost lokalnega okoljskega, gospodarskega in socialnega sistema (vključno z njihovim vplivom na ranljive skupine prebivalstva in trg dela) ter jih optimizirajo na podlagi pridobljenih izkušenj;

| (d) | delijo spoznanja in inovativne rešitve za krepitev trajnostnosti in odpornosti prek evropskih mrež in programov teritorialnega sodelovanja. |
| --- | --- |

(d)

delijo spoznanja in inovativne rešitve za krepitev trajnostnosti in odpornosti prek evropskih mrež in programov teritorialnega sodelovanja.

| 3.1.6 | EESO obenem priznava, da je krepitev odpornosti razmeroma novo področje. Zato priporoča začetek vseevropske izmenjave izkušenj, ki bo vključevala tudi raziskovalce in strokovnjake na lokalni in regionalni ravni, ter pobud za spodbujanje dobre prakse na tem področju. |
| --- | --- |

3.1.6

3.2   Integracija

| 3.2.1 | EESO poudarja, da je potencial za izvajanje integriranih projektov v okviru kohezijske politike po vsej EU še vedno izjemno velik. Celosten pristop Unije k uporabi virov bi moral temeljiti na interdisciplinarnosti in osredotočenosti na horizontalne teme (tj. premagovanje zelo razširjenega in škodljivega vrtičkanja ter umetne sektorske vizije, ki preprečujeta izvajanje resnično integriranih rešitev). |
| --- | --- |

3.2.1

| 3.2.2 | EESO se zaveda, da je pri celostnem pristopu potreben popolnoma nov način upravljanja podprtih projektov. Ta pristop temelji na medsebojni povezanosti ter smiselni in funkcionalni soodvisnosti projektov, pri čemer se viri podpore zagotavljajo iz različnih proračunskih programov EU in v različnih oblikah (subvencije, finančni instrumenti). Najbolje je, da jih dopolnjujejo tudi zasebni viri. Zato je bistveno, da se zagotovi tematska skladnost vsebin in opravi ocena dejanskih učinkov. |
| --- | --- |

3.2.2

| 3.2.3 | EESO priporoča, da se celostni teritorialni pristop ustrezno odraža v vsakem partnerskem sporazumu. Poleg tega mora biti popolnoma povezan in skladen z načelom tematske osredotočenosti, zato ga ni mogoče razlagati v smislu presežne tematske osredotočenosti. |
| --- | --- |

3.2.3

| 3.2.4 | EESO dodaja, da glede na hipotetični preskus celostni pristop prinaša približno 40 % višje vrednosti kazalnikov uspešnosti kot v primeru nepovezanih projektov. Z makroekonomskega vidika so te spremembe skoraj zanemarljive, kar zadeva podporo naložbam v zasebnem sektorju (glede na zelo majhen delež naložb v primerjavi s celotnim zneskom zasebnih naložb), medtem ko imajo v primeru javnih naložb znaten vpliv, zlasti zaradi usklajevanja njihovega izvajanja in uporabe. |
| --- | --- |

3.2.4

| 3.2.5 | EESO ugotavlja, da povezovanja ni treba omejiti na vsebino in teme. Različna območja so primerna za različne vrste integriranih projektov, zato je izjemno pomembno, da se upošteva načelo subsidiarnosti in da se teme ustrezno povezujejo s potrebami. V zvezi s tem se najpogosteje omenjajo naslednje vrste območij: metropolitanska območja, (pod)regije, prikrajšana mestna območja in mestne aglomeracije. |
| --- | --- |

3.2.5

| 3.2.6 | EESO ugotavlja, da so projekti, povezani s spodbujanjem konkurenčnosti in odličnosti, pri katerih se vzpostavi vloga razvojnih polov, večinoma primerni za metropolitanska območja in aglomeracije. Nasprotno so projekti, ki podpirajo prednostne naloge za konvergenco, zelo pomembni za (pod)regije in prikrajšana mestna območja. Povezovanje lahko vključuje tudi kombiniranje virov, kar je mogoče v okviru operativnega programa kohezijske politike, pa tudi med operativnimi programi, med skladi in v programih večletnega finančnega okvira. EESO meni, da je tudi uporaba zasebnih finančnih virov za povečanje razpoložljivih javnih sredstev ena od možnosti za celostni pristop, s katerim bi zagotovili dodatne zmogljivosti in delitev tveganja. |
| --- | --- |

3.2.6

| 3.2.7 | Meni, da sta glavni prednosti celostnega teritorialnega pristopa vzpostavitev ekonomije obsega, ki omogoča znatno znižanje stroškov izvajanja teh projektov, in sinergija koristnih učinkov razvoja, ki jo je mogoče obravnavati kot najpomembnejšo prednost. Kot glavne ovire je mogoče opredeliti vztrajno nezaupanje, zapletenost upravljanja in izvajanja, še posebej pa nepripravljenost za prenašanje odgovornosti na nižje ravni v strukturi upravljanja. |
| --- | --- |

3.2.7

3.3   Ravnotežje

| 3.3.1 | Bolj ko se zaradi razvoja metropol in mestnih aglomeracij zanemarjajo druge vrste območij znotraj posamezne države, večje je tveganje za prihodnje strukturne pomanjkljivosti, ki jih bo mogoče odpraviti le z znatnim financiranjem. Ta pristop velja tudi za uravnotežen razvoj posameznih držav članic EU in upravičuje nadaljevanje močne kohezijske politike EU v prihodnosti. |
| --- | --- |

3.3.1

| 3.3.2 | Temu pristopu bi bilo treba slediti tudi v okviru glavnih instrumentov regionalne razvojne pomoči, posebni projekti v okviru celostnih teritorialnih naložb in lokalnega razvoja, ki ga vodi skupnost, na mestnih območjih (CLLD-U) pa bi morali upoštevati ta širši kontekst, sicer obstaja veliko tveganje za oblikovanje notranjih periferij („nikogaršnjih območij“), ki jih politike teritorialnega razvoja premalo podpirajo, zato je njihov prihodnji razvoj močno oviran. Smiselno je, da v celostnih teritorialnih naložbah prevladujejo večji in z naložbami povezani projekti, medtem ko imajo projekti v okviru lokalnega razvoja, ki ga vodi skupnost, na mestnih območjih (CLLD-U) omejeno finančno razsežnost in pogosto niso povezani z naložbami, čeprav imajo veliko dodano vrednost. |
| --- | --- |

3.3.2

| 3.3.3 | To ustvarja tudi možnosti za vzajemno dopolnjevanje med celostnimi teritorialnimi naložbami in lokalnim razvojem, ki ga vodi skupnost, na podlagi spoštovanja načela subsidiarnosti. Tako bi bilo treba pri obravnavi celostnih teritorialnih naložb poleg metropolitanskih območij ali mestnih aglomeracij upoštevati tudi z njimi povezana podeželska območja ali območja manjših mest. Po drugi strani je lokalni razvoj, ki ga vodi skupnost, racionalen in koristen instrument, ki se ne uporablja le za podporo lokalnim pobudam na podeželskih območjih, ampak tudi za reševanje težav skupnosti v mestnih aglomeracijah in mestnih delih metropolitanskih območij. |
| --- | --- |

3.3.3

| 3.3.4 | Ključne značilnosti lokalnega razvoja, ki ga vodi skupnost, na mestnih območjih (1):






  — | lokalna medsektorska partnerstva, podobna lokalnim akcijskim skupinam za podeželska območja, vključevanje različnih sektorjev (podjetja, neprofitne organizacije, javna uprava in/ali posebne institucije, kot so šole, zavodi, javni organi, banke), |
| --- | --- | --- |

3.3.4

—

lokalna medsektorska partnerstva, podobna lokalnim akcijskim skupinam za podeželska območja, vključevanje različnih sektorjev (podjetja, neprofitne organizacije, javna uprava in/ali posebne institucije, kot so šole, zavodi, javni organi, banke),

| — | skupna razvojna strategija (teritorialno integrirana, medsektorska, osredotočena na eno ali več tem, utemeljena na posebnih potrebah in priložnostih mestnih območij, zasnovana v skladu z veljavno strategijo za razvoj mest ter financirana iz različnih javnih in zasebnih virov), |
| --- | --- |

—

skupna razvojna strategija (teritorialno integrirana, medsektorska, osredotočena na eno ali več tem, utemeljena na posebnih potrebah in priložnostih mestnih območij, zasnovana v skladu z veljavno strategijo za razvoj mest ter financirana iz različnih javnih in zasebnih virov),

| — | pristop od spodaj navzgor, pri katerem pobuda izhaja neposredno iz zadevnega kraja s potrjenim vključevanjem partnerjev in javnosti, |
| --- | --- |

—

pristop od spodaj navzgor, pri katerem pobuda izhaja neposredno iz zadevnega kraja s potrjenim vključevanjem partnerjev in javnosti,

| — | usklajeno delovanje (z načrtovanjem in uporabo javnih in zasebnih virov, skupnih projektov), možnost večstranske integracije (teritorialne, časovne, materialne, finančne in institucionalne), |
| --- | --- |

—

usklajeno delovanje (z načrtovanjem in uporabo javnih in zasebnih virov, skupnih projektov), možnost večstranske integracije (teritorialne, časovne, materialne, finančne in institucionalne),

| — | partnersko in decentralizirano odločanje o financiranju projektov lokalnih predlagateljev prek organov lokalnih medsektorskih partnerstev, |
| --- | --- |

—

partnersko in decentralizirano odločanje o financiranju projektov lokalnih predlagateljev prek organov lokalnih medsektorskih partnerstev,

| — | poudarek na inovativnosti rešitev – tj. dejavnosti in ukrepi, ki so na zadevnem področju novi in spodbujajo razvoj (ne le preoblikovanje dejavnosti, ki so bile običajne v preteklosti), |
| --- | --- |

—

poudarek na inovativnosti rešitev – tj. dejavnosti in ukrepi, ki so na zadevnem področju novi in spodbujajo razvoj (ne le preoblikovanje dejavnosti, ki so bile običajne v preteklosti),

| — | sodelovanje v mrežah, zlasti med lokalnimi medsektorskimi partnerstvi znotraj držav članic in/ali med lokalnimi medsektorskimi partnerstvi znotraj EU. |
| --- | --- |

—

sodelovanje v mrežah, zlasti med lokalnimi medsektorskimi partnerstvi znotraj držav članic in/ali med lokalnimi medsektorskimi partnerstvi znotraj EU.

| 3.3.5 | EESO se zaveda, da se zaradi nenehnih strukturnih in tehnoloških sprememb nekatera območja v EU znajdejo v razmerah, iz katerih se – vsaj kratkoročno – ne morejo sama rešiti (npr. regije z intenzivnim pridobivanjem premoga ali tiste, ki so odvisne od težkih industrij v zatonu) in da se v tem primeru razvijejo znaki nedelovanja trga. Tem regijam je treba z instrumenti teritorialnega razvoja pomagati pri iskanju izvedljive strateške rešitve v obliki funkcionalne diverzifikacije gospodarskih dejavnosti in jim zagotoviti potrebna finančna sredstva za ta razvoj. |
| --- | --- |

3.3.5

4.   Posebne ugotovitve

4.1   Institucionalne ugotovitve

| 4.1.1 | EESO se zaveda, da obstaja dvojnost v institucionalnem povezovanju EU, in sicer med teritorialnim razvojem in agendo za razvoj mest na eni strani ter teritorialno kohezijo na drugi strani. Čeprav je mogoče s celostnega vidika razvoj mest v širšem smislu obravnavati kot del teritorialnega razvoja, ima določeno stopnjo avtonomije z vidika pristojnosti, saj je v izključni pristojnosti držav članic in je zato predmet medvladnega upravljanja. Po drugi strani je teritorialna kohezija od leta 2009 vključena v zakonodajo EU. Razvidno je, da se oba elementa vsebinsko v veliki meri prekrivata. |
| --- | --- |

4.1.1

| 4.1.2 | Zgoraj omenjena dvojnost – ki je bila na primer poudarjena v Bukareški deklaraciji iz leta 2019 – za zdaj ne pomeni večje težave, saj je agenda za mesta v celoti vključena v kohezijsko politiko. K reševanju težave prispeva tudi sistem upravljanja na več ravneh (glej spodaj). Kljub temu bi morali v novi Leipziški listini to dvojnost odpraviti v največjem možnem obsegu in zagotoviti čim močnejšo povezavo med teritorialno agendo in agendo za mesta. |
| --- | --- |

4.1.2

4.2   Vsebinske ugotovitve

| 4.2.1 | EESO meni, da bosta največji pomen in dodana vrednost nove Leipziške listine v povezovanju vseh novih elementov in okoliščin, ki določajo teritorialni razvoj in razvoj mest (glej odstavek 2.2), vključevanju načela odpornosti v njeno celotno zasnovo in prepričljivem odzivu na učinke pandemije COVID-19, ki bodo verjetno imeli dolgoročne in strukturne posledice. |
| --- | --- |

4.2.1

| 4.2.2 | Pomembne vsebinske ugotovitve vključujejo tudi ustrezno preventivno, podporno in razvojno infrastrukturo, ki izkorišča sodobne tehnološke možnosti in zagotavlja uravnotežen razvoj območja, s čimer se zmanjšujejo nekatere razlike v kakovosti življenjskega standarda med metropolitanskimi in obrobnimi podeželskimi območji. |
| --- | --- |

4.2.2

4.3   Financiranje

| 4.3.1 | Za zagotovitev optimalnega teritorialnega razvoja in razvoja mest je treba vzpostaviti zanesljiv in prilagodljiv finančni vir, ki bo ustrezal dejanskim potrebam, in sicer v obliki prihodnjega večletnega finančnega okvira EU, v katerem bo uravnotežen, dinamičen, trajnosten in integriran teritorialni razvoj opredeljen kot ena glavnih prednostnih nalog. Po drugi strani se zdi celo v okviru teritorialnega razvoja priporočljivo pogosteje uporabljati sodobne finančne instrumente, kar pomeni, da se pri njih upoštevajo rezultati in uspešnost, da jih je mogoče izmeriti in da nekateri med njimi temeljijo na donosnosti. |
| --- | --- |

4.3.1

| 4.3.2 | V zvezi z uporabo zasebne pobude in z vidika odgovornosti za razvoj območij, na katerih delamo in živimo, bi bilo treba glede na omejena javna sredstva optimizirati možnost, da se dopolnijo z zasebnimi sredstvi, vendar le ob strogem demokratičnem nadzoru in upravljanju. |
| --- | --- |

4.3.2

4.4   Upravljanje na več ravneh

| 4.4.1 | V okviru sodobnega teritorialnega razvoja in razvoja mest je nujno upravljanje na več ravneh, pri čemer se dosledno spoštuje načelo subsidiarnosti. Za njegovo učinkovito delovanje je treba nato le še ustvariti primerne institucionalne pogoje. Pri tem so mišljene predvsem dejanske pristojnosti, upravni in postopkovni pogoji ter zadostna finančna podlaga. |
| --- | --- |

4.4.1

| 4.4.2 | Partnerstvo, bodisi vertikalno bodisi horizontalno, je eno glavnih načel zagotavljanja sodobnih javnih storitev. EESO predlaga, naj se preučijo različni modeli javno-zasebnega partnerstva, pri katerih se upošteva dobra praksa v smislu demokratične odgovornosti in nadzora pri upravljanju mestnih projektov, ter različne oblike socialnih podjetij in programov EU, ki temeljijo na partnerstvu, kot je nekdanji program EQUAL (2), ki predstavljajo druge primere takšnega sodelovanja. Javna uprava na različnih ravneh, zlasti v mestih, bi morala v skupnih projektih povezati ustrezne partnerje in poskrbeti za učinkovito porabo finančnih sredstev. |
| --- | --- |

4.4.2

| 4.4.3 | Upravljanje na več ravneh je mogoče učinkovito razvijati in izvajati z integriranimi projekti med mestnimi aglomeracijami in njihovimi funkcionalnimi podeželskimi območji. V teh projektih lahko uspešno sodelujejo tudi lokalne akcijske skupine na podeželju in novoustanovljena medsektorska partnerstva v mestih. |
| --- | --- |

4.4.3

| 4.4.4 | Pri sodobnem teritorialnem razvoju in razvoju mest je poleg uskladitve vseh delov javnega sektorja (države, regij in občin) treba zagotoviti tudi dejansko vključenost socialnih partnerjev in civilne družbe (posameznikov, poklicnih in podjetniških združenj, sindikatov, lokalnih neprofitnih organizacij itd.). |
| --- | --- |

4.4.4

| 4.4.5 | EESO predlaga, da bi bilo treba v listini dodatno obravnavati temo vključevanja mestnih skupnosti in državljanov. Mesta potrebujejo delujoč mehanizem za krepitev vloge državljanov in skupin državljanov, da bodo lahko postali resnični in močni partnerji v razpravah, pa tudi pri izvajanju prednostnih nalog na področju razvoja njihovih mest in pri uresničevanju agende za mesta. Le samozavestna in trdna skupnost z velikim socialnim kapitalom se bo sposobna spoprijeti s prihajajočimi izzivi. V ta namen morajo javne uprave pripraviti module izobraževanja in usposabljanja o tem, kako oblikovati in okrepiti partnerstva za sodelovanje v lastni občini. EESO je pripravljen sodelovati pri uresničevanju te zamisli. |
| --- | --- |

4.4.5

V Bruslju, 18. septembra 2020

Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Luca JAHIER

---

(1)  V tem mnenju EESO uporablja izraz „lokalni razvoj, ki ga vodi skupnost, na mestnih območjih“. Na ta način poskušamo bolje opisati različne vire in pogoje za lokalni razvoj podeželja in mest. Trenutno se izraz „lokalni razvoj, ki ga vodi skupnost“ običajno uporablja za podeželska območja kot nadgradnja programa LEADER, za razvoj mest pa le v manjši meri.

1

(2)  http://eur-lex.europa.eu/legal-content/EN/TXT/?uri=uriserv:c10237

2

---

| 11.12.2020 | SL | Uradni list Evropske unije | C 429/153 |
| --- | --- | --- | --- |

11.12.2020

SL

Uradni list Evropske unije

C 429/153

---

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Vloga strukturne in kohezijske politike EU pri inovativnem in pametnem preoblikovanju gospodarstva

(raziskovalno mnenje)

(2020/C 429/21)

| Poročevalec: | Gonçalo LOBO XAVIER |
| --- | --- |

Poročevalec:

Gonçalo LOBO XAVIER

| Zaprosilo | 18. februar 2020 – pismo Petra ALTMAIERJA, nemškega zveznega ministra za gospodarstvo in energijo |
| --- | --- |
| Pravna podlaga | člen 304 PDEU |
| Pristojnost | strokovna skupina za ekonomsko in monetarno unijo ter ekonomsko in socialno kohezijo |
| Datum sprejetja mnenja strokovne skupine | 20. 7. 2020 |
| Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju | 18. 9. 2020 |
| Plenarno zasedanje št. | 554 |
| Rezultat glasovanja
  (za/proti/vzdržani) | 217/0/3 |

Zaprosilo

18. februar 2020 – pismo Petra ALTMAIERJA, nemškega zveznega ministra za gospodarstvo in energijo

Pravna podlaga

člen 304 PDEU

Pristojnost

strokovna skupina za ekonomsko in monetarno unijo ter ekonomsko in socialno kohezijo

Datum sprejetja mnenja strokovne skupine

20. 7. 2020

Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju

18. 9. 2020

Plenarno zasedanje št.

554

Rezultat glasovanja

(za/proti/vzdržani)

217/0/3

1.   Sklepi in priporočila

| 1.1 | EESO poziva Evropsko komisijo, naj kohezijsko politiko obravnava kot temeljno orodje za spopadanje z velikimi izzivi, ki jih je povzročila pandemija COVID-19. Hiter odziv je ključnega pomena, zato je treba finančna sredstva za pomoč in podporo državam članicam dodeliti v skladu z ustreznimi merili, vendar brez obotavljanja. Evropa bolj kot kdajkoli prej potrebuje različen pristop k reševanju istega izziva. |
| --- | --- |

1.1

| 1.2 | Zaradi vpliva koronavirusne krize so potrebni odločni in jasni ukrepi za obnovo evropskega gospodarstva. Posledice za javno zdravje ter gospodarske, družbene in politične ukrepe je težko meriti in vpliv na države članice bo različen. EESO se strinja, da morajo biti prednostne naloge nemškega predsedstva osredotočene na nove okoliščine, in poziva k ukrepom za zaščito delovnih mest in socialnih pravic po vsej Uniji. |
| --- | --- |

1.2

| 1.3 | EESO meni, da je treba pri vsakem načrtu za okrevanje Evrope upoštevati posledice te krize, zlasti odvisnost Evrope od drugih gospodarstev, kar zadeva določene proizvode in storitve. Jasno je, da mora Evropa razmisliti o svoji trgovinski politiki, spodbujati inovacije in izkoristiti strategijo pametne specializacije, ki temelji na regijah in sektorskem industrijskem pristopu. Kohezijska politika je bila v preteklosti bistvena pri ustvarjanju ustreznih pogojev za industrijo, raziskave in razvoj ter infrastrukturo za razvoj rešitev. Po mnenju EESO je zdaj potrebna še močnejša politika za podporo industrijam, da se preselijo nazaj v Evropo. Potrebna je ponovna industrializacija, ki jo je treba izvesti takoj. |
| --- | --- |

1.3

| 1.4 | Meni, da mora digitalizacija storitev še naprej ostati ena od prednostnih nalog vseh držav članic. Ta kriza je pokazala potrebo po enostavnejših in celovitejših storitvah za vse evropske državljane, zlasti tiste, ki potrebujejo več podpore. EESO razume, da se vidiki in izzivi v zvezi z digitalizacijo med državami članicami razlikujejo. Obstoječa infrastruktura je neustrezna in povečanje naložb v ta področja mora imeti prednostni pomen. Države članice je treba spodbujati k naložbam v boljšo infrastrukturo, ki bo ustvarila ustrezne pogoje za nova podjetja in nove storitve. Da bi to dosegli, so potrebni kreativni in enostavni finančni instrumenti. |
| --- | --- |

1.4

| 1.5 | EESO se strinja, da so še vedno potrebne naložbe v celostne širokopasovne sisteme, ki bodo podeželskim območjem omogočili, da razvijejo sodobno kmetijstvo in turistične dejavnosti. V instrumentih kohezijske politike je bila ta potreba zanemarjena ali pa so države članice enostavno spregledale obstoječe priložnosti v finančnih programih. Vlade držav članic je treba spodbujati k naložbam v širokopasovno infrastrukturo, da se omogoči razvoj nove oblike kmetijstva, novih turističnih dejavnosti in novih industrijskih panog. |
| --- | --- |

1.5

| 1.6 | EESO meni, da je zaradi posledic COVID-19 na družbo in gospodarstvo e-poslovanje ključnega pomena v tem novem načinu življenja. Zagotoviti bo treba različne možnosti tako za podjetja kot potrošnike. Ta novi pristop lahko koristi tudi malim in srednjim podjetjem, zato morajo biti strukturna sredstva dodeljena tako, da podjetjem omogočajo odkrivanje novih trgov in novih priložnosti. EESO poziva Evropsko komisijo, naj bo prožna pri reševanju teh izzivov, ki lahko podjetjem omogočijo, da se s partnerstvi in pametnimi naložbami uveljavijo na spletu in tako ne konkurirajo samo na notranjem trgu, temveč po vsem svetu. Gotovo so potrebna bolj trajnostna omrežja dobavnih verig, ki bodo podjetjem in potrošnikom olajšala sodelovanje. |
| --- | --- |

1.6

| 1.7 | EESO meni, da je nujno zaščititi mala in srednja podjetja ter njihovo trajnost. Zato je treba običajna, že obstoječa evropska orodja, kot je Evropski socialni sklad, uporabiti na zelo ustvarjalen, a enostaven način. Ta kriza očitno vpliva na stopnjo zaposlenosti in Evropa bo težko okrevala brez ustrezne strategije za usposabljanje in ponovno vključevanje oseb na trg dela. Tudi zaradi tega je treba pri postopku odločanja o uporabi finančnih instrumentov upoštevati dejstvo, da morajo mala in srednja podjetja še vedno izpolniti veliko birokratskih zahtev, da lahko izkoristijo te programe. EESO poziva k ukrepom za zmanjšanje obremenitev v zvezi s tem, s čimer bi malim in srednjim podjetjem omogočili, da to bolje izkoristijo. |
| --- | --- |

1.7

| 1.7.1 | Malim in srednjim podjetjem je treba zagotoviti ugodne dolgoročne pogoje kreditiranja in jim tako pomagati v tem težkem obdobju, kohezijski sklad pa bi bilo treba uporabiti za oblikovanje hitro odzivnega in učinkovitega finančnega instrumenta. |
| --- | --- |

1.7.1

| 1.7.2 | EESO poleg tega opozarja, da je treba okrepiti in ustvariti ustrezne pogoje za razvoj javnih naložb in mehanizmov za programe vseživljenjskega usposabljanja, s čimer bi omogočili, da ljudje svoja znanja prilagodijo potrebam sedanjega trga, in se hkrati pripravili na zagotavljanje novih znanj in spretnosti prihodnjim rodovom. |
| --- | --- |

1.7.2

| 1.8 | EESO se prav tako strinja, da je treba podpreti zeleni dogovor, in poziva Evropsko komisijo, naj državam članicam pojasni, kako je na primer mogoče 40 milijard EUR iz Sklada za pravični prehod uporabiti za razogljičenje gospodarstva. To je primer dobre zamisli in koncepta, ki bi ga bilo treba spodbujati med državami članicami, vendar še vedno ni najbolj jasno, kako to uresničiti. |
| --- | --- |

1.8

| 1.9 | EESO pozdravlja program REACT, v okviru katerega bo vloženih 55 milijard EUR v podporo kohezijski politiki, vendar poziva Evropsko komisijo, naj državam članicam nemudoma sporoči in pojasni pogoje in merila za razdelitev, saj je treba ta sredstva dodeliti do konca leta 2022. Sredstva programa REACT-EU bodo razdeljena med države članice glede na njihovo relativno gospodarsko uspešnost in obseg učinkov trenutne krize na njihovo gospodarstvo in družbo, vključno z brezposelnostjo mladih. Za dosego teh rezultatov pa so potrebne natančnejše informacije. Trenutno je nujneje zagotoviti izvajanje kot pa določiti znesek sredstev. Evropa potrebuje prilagodljiv, hiter in preprost program z lažjimi postopki, ki bo poenostavil dostop do financiranja ne glede na velikost podjetja, njegov izvor ali sektor, kadar sta glavni temi zaposlovanje in dodana vrednost. |
| --- | --- |

1.9

| 1.10 | EESO predlaga, da se pri oblikovanju regionalnih politik zagotovi posvetovanje in široko sodelovanje organizacij civilne družbe, da bi izkoristili praktično in ustrezno znanje deležnikov, s čimer bi lahko spodbudili izvajanje strategije. Zdaj je čas za vključitev socialnih partnerjev v opredelitev in izvajanje politike, da se zagotovi partnerski pristop, ki lahko omogoči dejanske spremembe. |
| --- | --- |

1.10

2.   Splošne ugotovitve

| 2.1 | Nemško predsedovanje Evropski uniji bo potekalo v zelo posebnih okoliščinah in bo velik izziv za evropski projekt. Številni cilji predsedstva bodo morda spremenjeni zaradi razmer, povezanih s koronavirusom, kar bo vplivalo na razvoj ljudi, podjetij in industrije, odpornost Evrope po pandemiji pa bo postavljena na preizkušnjo. |
| --- | --- |

2.1

| 2.2 | Čeprav se lahko prednostne naloge vedno spremenijo, je mogoče ne glede na okoliščine ohraniti nekatere ključne ideje. Digitalizacija, proračunska tveganja in gospodarstvo pametne rasti so izzivi, ki so že bili v središču pozornosti. |
| --- | --- |

2.2

| 2.3 | Digitalizacija bo v ospredju skupaj s podatkovno politiko, umetno inteligenco in enotnim digitalnim trgom. Še naprej je treba zagotavljati odprtost notranjega trga, to ambicijo pa je mogoče razumeti v okviru razprave o evropskem načrtu okrevanja. Digitalni notranji trg se bo še naprej razvijal za izboljšanje evropske konkurenčnosti. EU je zavezana interoperabilnosti, standardizaciji in odprtokodni tehnologiji. |
| --- | --- |

2.3

| 2.4 | Trenutne razmere pomenijo tudi tveganje za povečanje gospodarskih in socialnih razlik, vključno z regionalnimi in teritorialnimi razlikami v državah članicah in med njimi. Spremembe povpraševanja in zmogljivosti poslovnega sektorja za okrevanje bodo zaradi različne sektorske specializacije asimetrično vplivale na regije in ozemlja v državah članicah. Seveda bodo po pričakovanjih prizadete storitve, ki zahtevajo neposreden stik s potrošniki, zlasti v smislu izgube prihodkov in delovnih mest v malih in srednjih podjetjih. |
| --- | --- |

2.4

2.5   Ponovna industrializacija na podeželskih območjih

| 2.5.1 | Države članice z večjim fiskalnim manevrskim prostorom lahko zagotavljajo bolj velikodušno in dolgotrajno podporo podjetjem in gospodinjstvom. Poleg tega bodo lažje absorbirale višje javnofinančne primanjkljaje in ravni dolga glede na vse večjo potrebo po zagotavljanju kakovostnega zdravstva in trajnega socialnega varstva osebam, ki jih je prizadela kriza. Na splošno se bodo države članice soočale z razlikami v zmožnostih financiranja naložb, ki so potrebne za ponovni zagon gospodarstev, ter zelenega in digitalnega prehoda. Te razlike bi lahko privedle do izkrivljanja enakih konkurenčnih pogojev na enotnem trgu in večjih razlik v življenjskem standardu. |
| --- | --- |

2.5.1

| 2.6 | Jean-Claude Juncker je dejal: „V tej Uniji ni dovolj Evrope. In v tej Uniji ni dovolj unije.“ Sedanja kriza je znova pokazala, da mora v težkih časih vsak poskrbeti zase. Začasne prepovedi izvoza zaščitenega blaga nekaterih držav članic in zapiranje meja, ki jih zdaj doživljamo, so zelo nacionalen odziv na svetovno krizo, kar je zaskrbljujoče. Kohezijska politika bi lahko te učinke popravila. |
| --- | --- |

2.6

3.   Kohezijska politika kot prednost Evrope pri spodbujanju enotnega trga

| 3.1 | Enotni trg je osrednji del Evropske unije. Učinkovit enotni trg bi moral državljanom EU omogočati večjo izbiro storitev in izdelkov ter boljše možnosti zaposlitve. Enotni trg bi moral spodbuditi trgovino in konkurenco ter je temeljnega pomena za zeleno in digitalno preobrazbo EU. Ustrezna in uravnotežena kohezijska politika je ključna za dokončanje enotnega trga. |
| --- | --- |

3.1

| 3.2 | Kljub številnim razlikam med državami članicami ostaja kohezijska politika ključni mehanizem za uravnotežen razvoj, ustvarjanje priložnosti in dvig standardov. Pomembno si je zapomniti, da kohezijska politika temelji na evropski solidarnosti in ima učinke v vseh državah članicah: tako tistih, ki so upravičenke do financiranja, kot tistih, ki so neto plačnice. |
| --- | --- |

3.2

| 3.3 | Prav tako je pomembno, da se sprejmejo posebni ukrepi za reševanje izziva, ki ima različne učinke v različnih državah članicah. Evropa bolj kot kdajkoli prej potrebuje različen pristop k reševanju istega izziva. Države članice bodo potrebovale različne ravni podpore, kar je glavna prednost učinkovite kohezijske politike: pametno in učinkovito ukrepanje za obravnavanje različnih učinkov, na primer tistih, ki so posledica koronavirusne krize. |
| --- | --- |

3.3

| 3.4 | EESO meni, da mora biti evropska industrijska politika dobro usklajena ter upoštevati sedanje izzive zaradi pandemije COVID-19 in razmere po njej, pa tudi vidika digitalizacije in trajnostnosti. |
| --- | --- |

3.4

| 3.4.1 | Opredeliti in podpirati je treba glavne industrijske panoge in sektorje, od človeških virov do raziskav, kar bo privedlo do evropske industrijske politike, ki bo ščitila te strateške sektorje na trgu in zagotavljala zanesljivo oskrbo s ključnimi proizvodi med pandemijo, kot so respiratorji, maske in drugo. |
| --- | --- |

3.4.1

| 3.4.2 | Evropa mora financirati dejavnosti, ki izpolnjujejo dve merili: vračanje strateške proizvodnje za zagotovitev neodvisnosti Evrope, zlasti kar zadeva varovanje zdravja in zdravstvene službe, ki zagotavljajo kakovostna delovna mesta, pa tudi osredotočanje na trajnostne naložbe, ki so družbeno odgovorne in okolju prijazne. Mala in srednja podjetja bi lahko imela tako kot velika in socialna podjetja ključno vlogo pri prestrukturiranju evropskega proizvodnega sistema. |
| --- | --- |

3.4.2

| 3.5 | Mala in srednja podjetja ter organizacije civilne družbe bi morali biti v središču pozornosti, usmerjene na odpornost in okrevanje. Kohezijske programe je treba prestrukturirati na precej enostavnejši in učinkovitejši način, da bodo lahko mali in srednji upravičenci imeli resnično korist od njih. |
| --- | --- |

3.5

| 3.6 | Turizem in kultura sta dva ključna sektorja, ki ju je pandemija močno prizadela. Evropski skladi bi se morali osredotočiti na določanje orodij za podporo podjetjem, ki delujejo v turističnem in kulturnem sektorju, z inovacijami, digitalno preobrazbo ter medsektorskim sodelovanjem. |
| --- | --- |

3.6

4.   Kohezijska politika in razmere po pandemiji COVID-19

| 4.1 | Nenavadne okoliščine koronavirusne krize so velika preizkušnja za kohezijsko politiko. Načrti za okrevanje držav članic morajo bolj kot kdajkoli prej odražati vrednote teritorialne kohezije, kot so digitalizacija, boj proti podnebnim spremembam ter socialno vključenost. Ta politika je ključna za sistematičen in zanesljiv načrt okrevanja za Evropo in vse države članice EU, ne glede na njihovo velikost ali druge značilnosti. |
| --- | --- |

4.1

| 4.2 | Eden od najbolj kritičnih vidikov strategije za okrevanje je finančni okvir kohezijske politike. Pandemija je bolj kot kdajkoli prej razkrila in celo zaostrila neenakosti med državljani in državami članicami. Čeprav so vsi so enako izpostavljeni virusu, se državljani, družbe in države članice z njim različno spopadajo. Slabo finančno stanje, ki je posledica te krize, bo močno vplivala na določene države ter dele družbe, kar je treba pri evropskem odzivu upoštevati. |
| --- | --- |

4.2

| 4.3 | Sodelovanje bo ključnega pomena za rezultate. Zdaj ni čas za kritiziranje prejšnjih ukrepov, temveč se je treba zazreti v sedanjost in osredotočiti na prihodnost z dogovorjenimi glavnimi cilji, ki se lahko ohranijo tudi v teh kritičnih razmerah. |
| --- | --- |

4.3

| 4.4 | Škoda, ki jo je koronavirusna kriza povzročila evropskemu projektu in svetu, bo povečala škodo, ki jo je povzročil izstop Združenega kraljestva iz EU. To bi lahko pomenilo, da se bodo po koncu pandemije povečale razlike med državami EU v gospodarskem razvoju, socialnih jamstvih in ravni blaginje. |
| --- | --- |

4.4

| 4.5 | Za izhod iz krize ni ene same rešitve, vendar se je v preteklosti za odpravljanje razlik in ustvarjanje solidarnosti med vsemi državami članicami uporabljala ustrezna in uravnotežena kohezijska politika. |
| --- | --- |

4.5

| 4.6 | Okrevanje Evrope bi moralo temeljiti na solidarnostnem načelu, vendar je še vedno treba popraviti pretekle napake. Državam članicam s čezmernim javnim dolgom je treba pomagati, da pospešijo trajnostno okrevanje, pri čemer mora ta podpora združevati močne politike in uravnoteženo ukrepanje, ki temelji na priporočilih za posamezne države v okviru evropskega semestra. Čas je za odločne ukrepe, ne pa za razmišljanje o političnih koristih na nacionalni ravni. |
| --- | --- |

4.6

| 4.7 | Zeleni dogovor je še vedno pomemben in po mnenju EESO so njegovi glavni cilji bistveni, da Evropa doseže vodilni položaj v številnih vidikih svetovnega izziva. |
| --- | --- |

4.7

| 4.8 | V tem smislu EESO toplo pozdravlja in v celoti podpira predloge, ki jih je Evropska komisija vključila v načrt Next Generation EU, vključno s programom REACT-EU, in splošni proračun EU za obdobje 2021–2027. Medtem ko program REACT-EU nadaljuje in krepi odziv in ukrepe za odpravo krize v okviru nove kohezijske politike, EESO odločno priporoča odpravo vseh upravnih ovir in bremen, tako v državni kot evropski javni upravi, da bodo lahko prizadevanja osredotočena na reševanje težav, povezanih z epidemijo. |
| --- | --- |

4.8

| 4.9 | EESO je zato trdno prepričan, da bo program REACT-EU v prvih ključnih letih okrevanja spodbudil naložbe in omogočil zgodnjo finančno podporo, in sicer z vložitvijo dodatnih sredstev v realno gospodarstvo. Ohranitev in ustvarjanje delovnih mest, zlasti za mlade, ter podpora naložbam za mala in srednja podjetja so ključni sektorji, ki potrebujejo podporo z dodatnim financiranjem iz REACT-EU. |
| --- | --- |

4.9

| 4.10 | Prednostne naloge za naložbe po koronavirusni krizi morajo upoštevati neenakomeren vpliv pandemije na nekatere segmente prebivalstva, predvsem starejše, invalide, migrante in begunce ter romsko skupnost. Izjemno pomembno bo, da se tem skupnostim zagotovi pomoč pri vračanju v stabilne razmere in prepreči njihova zapostavljenost pri okrevanju iz prihodnje krize, kot se je zgodilo pri zadnji finančni krizi v Evropi. |
| --- | --- |

4.10

5.   Evropski semester in priporočila za posamezne države

| 5.1 | Evropski semester se bo moral spoprijeti s številnimi izzivi, ki so zaradi sedanje krize postali še pomembnejši. Med temi izzivi sta pomanjkanje odgovornosti za predlagane reforme in počasnejše izvajanje priporočil za posamezne države. |
| --- | --- |

5.1

| 5.2 | Vključenost organizirane civilne družbe v evropski semester je zato temeljnega pomena, saj soodgovornost deležnikov za reforme izboljša njihovo izvajanje in pomaga pri doseganju pozitivnih rezultatov. |
| --- | --- |

5.2

| 5.3 | Proces evropskega semestra bo imel vse pomembnejšo vlogo pri spremljanju in ocenjevanju ukrepov, določenih v okviru „Next Generation EU“. Po mnenju EESO bi moralo biti očitno, da imajo gospodarski in socialni partnerji ter organizacije civilne družbe pomembno vlogo v tem procesu. |
| --- | --- |

5.3

| 5.4 | Partnerji civilne družbe, lokalni akterji in združenja morajo biti skupaj z Evropskim parlamentom vključeni v vse odločitve o porabi sredstev za okrevanje in pri naknadnem preverjanju, ali je bil denar porabljen v interesu evropske javnosti. Obvezno sodelovanje je ključno za zagotovitev, da bodo sredstva dosegla projekte, ki bodo obnovili evropsko gospodarstvo in mu pomagali pri okrevanju. |
| --- | --- |

5.4

6.   Učinkoviti instrumenti kohezijske politike

| 6.1 | Kohezijska politika je sodobna, učinkovita in prožna naložbena politika EU. Na eni strani z večletnimi programi ponuja odgovor na dolgoročne izzive. Na drugi strani pa je lahko v razmerah kriznega upravljanja, s kakršnimi se srečujemo zdaj zaradi COVID-19, zelo prožna, saj hitre spremembe v sistemu izvajanja politike pomenijo, da se državam članicam zagotovi (začetna) pomoč v višini 8 milijard EUR. |
| --- | --- |

6.1

| 6.1.1 | Kohezijska politika pomembno vpliva na gospodarstva držav članic. Pričakuje se, da bo BDP v državah članicah EU-13 na koncu obdobja izvajanja za približno 3 % višji, zahvaljujoč ukrepom kohezijske politike med letoma 2014 in 2020. Vpliv na manj razvite regije EU je prav tako velik. Do konca programskega obdobja naj bi na primer BDP v nekaterih manj razvitih madžarskih regijah zrasel za več kot 8 % več kot bi brez kohezijske politike. |
| --- | --- |

6.1.1

| 6.1.2 | V gospodarski in finančni krizi imajo sredstva EU stabilizacijsko vlogo in zagotavljajo višjo raven javnih naložb na številnih področjih politike, od velikih infrastrukturnih projektov do financiranja malih in srednjih podjetij ter usposabljanja delavcev in brezposelnih. |
| --- | --- |

6.1.2

| 6.1.3 | V letih 2021–2027 bo kohezijska politika še naprej podpirala vse regije v vseh državah članicah in financirala širok nabor naložb, ki bodo regijam znotraj EU pomagale pri učinkovitem obravnavanju dvojnega prehoda na področju tehnoloških sprememb in podnebnih ciljev, vključno s povsem novimi pobudami, kot je Sklad za pravični prehod. |
| --- | --- |

6.1.3

| 6.2 | Predlog prihodnje kohezijske politike temelji na treh ključnih načelih: |
| --- | --- |

6.2

| 6.2.1 | Politika za vse regije: tri četrtine naložb kohezijske politike se osredotoča na najmanj razvite regije, hkrati pa se ohranijo sredstva za regije v industrijskem prehodu in za najbolj oddaljene regije EU. Poleg tega je bilo povečano čezmejno sodelovanje in okrepljena vloga mest, metropolitanskih območij in lokalnih pobud, nova prednostna naloga pa je bila približati Evropo državljanom. Kljub splošnemu zmanjšanju proračuna EU bi morali sredstva še naprej usmerjati na najrevnejše države članice in regije. To je v predlogu Komisije še bolj poudarjeno kot v sedanjem obdobju in najrevnejše države članice še vedno prejmejo veliko več kot razvitejše države članice. Podpora bo zagotovljena na področjih, ki jo najbolj potrebujejo – 62 % sredstev za delovna mesta in rast je bilo namenjenih za manj razvite regije (v letih 2014–2020 je bil ta delež 52 %). Kljub proračunskim omejitvam je bilo mogoče zagotoviti realno večje dodelitve za manj razvite regije (+ 8 %) in regije v prehodu (+ 17 %) glede na sredstva, dodeljena leta 2018. To je bistvo kohezijske politike: uresničevanje načela solidarnosti. |
| --- | --- |

6.2.1

| 6.2.2 | Sodobnejša politika: tri četrtine naložb je namenjenih pripravi regij na dvojni prehod v digitalno, sodobno gospodarstvo in podnebno nevtralno, krožno gospodarstvo, kar sta ključna izziva, s katerima se bo naša družba spopadala v prihodnjem desetletju. Ta nujna usmeritev se odraža v več ukrepih za izboljšanje kakovosti in učinka naložb: na primer vzpostavitev omogočitvenih pogojev, prilagojenih naložbam, da se zagotovi obstoj osnovnih pogojev za uspeh. |
| --- | --- |

6.2.2

| 6.2.3 | Enostavnejša in bolj dinamična politika: predlaganih je 80 upravnih poenostavitev za racionalizacijo pravil na vseh področjih, od vzpostavitve programov do revizij in postopkov vračil, da se v enem pravilniku zagotovijo jasna in enostavna pravila za sedem skladov EU, ki se izvajajo v okviru deljenega upravljanja. Ta enotni pravilnik bo olajšal delo tako vodjem programov kot upravičencem ter omogočil sinergije med sedmimi skladi ter tudi z drugimi instrumenti iz nabora proračunskih orodij EU, kot so skupna kmetijska politika, inovacijski program Obzorje Evropa, instrument EU za učno mobilnost (Erasmus+) in program za okolje in podnebne ukrepe LIFE. |
| --- | --- |

6.2.3

| 6.3 | Vse to bo skupaj z nadaljnjim vzpostavljanjem upravnih zmogljivosti omogočilo hitrejši in boljši začetek novih programov. |
| --- | --- |

6.3

| 6.4 | Na kratko, nova kohezijska politika bo bolj ciljno usmerjena in bo zagotovila večjo dodano vrednost EU, pri čemer ne gre samo za vprašanje obsega, temveč tudi rezultatov. |
| --- | --- |

6.4

| 6.5 | Hkrati bo potrebnih več prizadevanj lokalnih organov v smislu večje odgovornosti pri izvajanju projektov, ki jih financira EU. To pomeni, da se bo raven nacionalnega sofinanciranja vrnila na ravni pred krizo. Manjša stopnja sofinanciranja bi lahko povzročila napetosti v javnih proračunih, vendar jo je treba videti tudi kot priložnost za boljše projekte ter večje prevzemanje odgovornosti. Enako velja za že omenjeno okrepljeno tematsko osredotočenost na ključne cilje politike, ki ustrezajo evropskim prednostnim nalogam in izzivom, kot sta pametna in zelena Evropa. |
| --- | --- |

6.5

| 6.6 | Da bi se to uresničilo, mora Evropa obravnavati premalo učinkovito obveščanje o kohezijski politiki, ki prepogosto spremlja projekte, financirane v okviru te politike. EESO se sicer zaveda različnih smernic Komisije o obveščanju, ki so v veljavi, vendar je očitno, da te še zdaleč ne zadoščajo. Pogosto je zelo malo ljudi seznanjenih, če sploh so, z izvedbo posameznih projektov oziroma z dejstvom, da jih je financirala EU, zato je kohezijska politika premalo cenjena ali pa sploh ni. |
| --- | --- |

6.6

| 6.7 | EESO poziva Komisijo, naj nadaljuje prizadevanja za pregled sedanjih obveznosti glede obveščanja javnosti in jih bistveno poveča, pri čemer naj upošteva sodobne digitalne komunikacijske kanale, ki so v polnosti vključeni v digitalno agendo. Najboljše projekte bi bilo treba uporabiti kot praktične primere za spodbuditev obsežnejšega in učinkovitejšega črpanja sredstev. |
| --- | --- |

6.7

| 6.8 | EESO poziva Komisijo, naj v sodelovanju z vsemi zadevnimi partnerji, tudi organizacijami civilne družbe, lokalnimi akterji in javnostjo, razvije strateški načrt za obveščanje. Države članice in upravičenci si morajo bolj kot kdajkoli prej prizadevati za učinkovitejše obveščanje o dobri praksi in boljši dostop do nje. |
| --- | --- |

6.8

V Bruslju, 18. septembra 2020

Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Luca JAHIER

---

| 11.12.2020 | SL | Uradni list Evropske unije | C 429/159 |
| --- | --- | --- | --- |

11.12.2020

SL

Uradni list Evropske unije

C 429/159

---

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Dostojne minimalne plače v vsej Evropi

(raziskovalno mnenje na zaprosilo Evropskega parlamenta/Sveta)

(2020/C 429/22)

| Poročevalca: | Stefano MALLIA in Oliver RÖPKE |
| --- | --- |

Poročevalca:

Stefano MALLIA in Oliver RÖPKE

| Zaprosilo | Evropski parlament, 30. 1. 2020 |
| --- | --- |
| Pravna podlaga | prvi odstavek člena 304 Pogodbe o delovanju Evropske unije |
| Pristojnost | strokovna skupina za zaposlovanje, socialne zadeve in državljanstvo |
| Datum sprejetja mnenja strokovne skupine | 9. 7. 2020 |
| Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju | 18. 9. 2020 |
| Plenarno zasedanje št. | 554 |
| Rezultat glasovanja
  (za/proti/vzdržani) | 209/0/8 |

Zaprosilo

Evropski parlament, 30. 1. 2020

Pravna podlaga

prvi odstavek člena 304 Pogodbe o delovanju Evropske unije

Pristojnost

strokovna skupina za zaposlovanje, socialne zadeve in državljanstvo

Datum sprejetja mnenja strokovne skupine

9. 7. 2020

Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju

18. 9. 2020

Plenarno zasedanje št.

554

Rezultat glasovanja

(za/proti/vzdržani)

209/0/8

1.   Sklepi in priporočila

| 1.1 | Pandemija COVID-19 je Evropo hudo prizadela. Evropska unija in njene države članice se soočajo z gospodarsko recesijo zgodovinskih razsežnosti, ki močno vpliva na ljudi in podjetja. Sprejeti je treba usklajene in odločne kratko- in srednjeročne ukrepe, namenjene zaščiti delovnih mest in dohodkov ter zagotovitvi hitrega in trajnostnega ponovnega zagona gospodarskih dejavnosti, konkurenčnosti ter dobro delujočega socialnega in ekonomskega modela. Del rešitve so kakovostna in pošteno plačana delovna mesta ter dostojne minimalne plače v vsej Evropi. Upoštevati je treba tudi ekonomske dejavnike, kot sta produktivnost in vzdržnost podjetij. Učinkovit dialog s predstavniki civilne družbe je ključnega pomena za uspeh in ohranjanje zaupanja državljanov. Močan in učinkovit socialni dialog ter kolektivna pogajanja so bistvenega pomena tudi za obravnavo izzivov, povezanih z gospodarstvom in trgom dela, ter za zagotovitev okrevanja. |
| --- | --- |

1.1

| 1.2 | Evropski parlament je Evropski ekonomsko-socialni odbor (EESO) zaprosil za to raziskovalno mnenje zaradi prihodnje pobude Komisije o pravičnih minimalnih plačah. V okviru EESO skupina delojemalcev in skupina Raznolikost Evrope podpirata stališče, da bi morali biti vsi delavci v EU zaščiteni s pravično minimalno plačo, ki jim omogoča dostojen življenjski standard ne glede na to, kje delajo. Gre za temeljno pravico. Skupina delodajalcev meni, da bi bilo treba minimalne plače določati na nacionalni ravni v skladu s posebnostmi posameznih nacionalnih sistemov. |
| --- | --- |

1.2

| 1.3 | Ravni zakonsko določenih minimalnih plač se med državami članicami močno razlikujejo in odražajo različne stopnje ekonomskega in socialnega razvoja, v nekaterih državah članicah pa je višina minimalne plače močno pod pragom tveganja revščine. EESO je pred tem že izrazil prepričanje, da so potrebna nadaljnja prizadevanja glede zbliževanja plač in uvedbe minimalnih plač v državah članicah, pri čemer je tudi poudaril, da je treba v postopkih oblikovanja plač dosledno spoštovati pristojnost in avtonomijo nacionalnih socialnih partnerjev, v skladu z nacionalno prakso (1). Ta prizadevanja bi morala biti namenjena tudi krepitvi kolektivnih pogajanj, ki lahko prav tako prispevajo k bolj pravičnim plačam na splošno. |
| --- | --- |

1.3

| 1.4 | Plače, vključno z minimalnimi, so pomemben vidik modela socialnega tržnega gospodarstva Evropske unije. Zagotovitev dostojnih minimalnih plač v vseh državah članicah bi podprla doseganje več ciljev EU, vključno z navzgor usmerjenim zbliževanjem plač, izboljšanjem socialne in ekonomske kohezije, odpravo razlike v plačah med spoloma, izboljšanjem življenjskih in delovnih pogojev na splošno ter zagotavljanjem enakih konkurenčnih pogojev na enotnem trgu. Plače so plačilo za opravljeno delo in eden od dejavnikov, ki podjetjem in delavcem zagotavljajo vzajemne koristi. Povezane so z gospodarskimi razmerami v državi, regiji ali sektorju. Spremembe lahko vplivajo na zaposlovanje, konkurenčnost in povpraševanje na makroekonomski ravni. |
| --- | --- |

1.4

| 1.5 | Minimalne plače bi morale biti pravične glede na porazdelitev plač v različnih državah, njihova raven pa bi morala biti ustrezna tudi v smislu realnih cen, tako da omogočajo dostojen življenjski standard, obenem pa zagotavljajo vzdržnost tistih podjetij, ki ponujajo kakovostna delovna mesta. |
| --- | --- |

1.5

| 1.6 | EESO ostaja zaskrbljen, ker sta revščina na splošno in revščina zaposlenih še vedno velik problem v številnih državah članicah. Za reševanje teh težav je treba zagotoviti celovit pristop na ravni EU in držav članic ter podpreti učinkovite programe dejavnega vključevanja, ki jih spremljajo bistvene in podporne socialne storitve. Potrebni so tudi dobro delujoči trgi dela, javni zavodi za zaposlovanje in aktivne politike zaposlovanja. Odbor je poleg tega predlagal postopen pristop za vzpostavitev skupnih minimalnih standardov na področju zavarovanja za primer brezposelnosti v državah članicah (2). EESO je že pozval k uvedbi zavezujočega evropskega okvira za dostojen minimalni dohodek (3). Medtem ko sta skupina delojemalcev in skupina Raznolikost Evrope mnenje podprli, pa se skupina delodajalcev z vizijo iz mnenja glede zavezujočega instrumenta za minimalni dohodek na evropski ravni ni strinjala. |
| --- | --- |

1.6

| 1.7 | Evropska komisija je navedla, da namerava predlagati pravni instrument, ki bi vsem delavcem v Evropski uniji zagotavljal pravično minimalno plačo. Skupina delojemalcev in skupina Raznolikost Evrope menita, da je ta pobuda Komisije ključna za izvajanje načela 6 evropskega stebra socialnih pravic. Komisija je pojasnila, da ne namerava določiti enotne evropske minimalne plače, neposredno uskladiti ravni minimalnih plač po vsej EU ali uvesti zakonsko določenih minimalnih plač v državah članicah, ki imajo visoko stopnjo pokritosti s kolektivnimi pogajanji in v katerih se plače določajo izključno s kolektivnimi pogodbami. Poudarila je tudi, da bo v celoti spoštovala nacionalne pristojnosti, nacionalne tradicije in posebnosti posameznih držav ter pogodbeno svobodo in avtonomijo socialnih partnerjev ter da noben ukrep ne bo oslabil dobro delujočih sistemov kolektivnih pogajanj. |
| --- | --- |

1.7

| 1.8 | Komisija je v dokumentu o drugi fazi posvetovanja o potencialnih ukrepih za obravnavo izzivov, povezanih s pravičnimi minimalnimi plačami, naslovljenem na evropske socialne partnerje, navedla, da je mogoče sprejeti zakonodajne in nezakonodajne ukrepe na ravni EU v skladu s členom 153(1)(b) PDEU, in sicer ob upoštevanju načel subsidiarnosti in sorazmernosti ter omejitev iz člena 153(5) PDEU. Kot potencialna pravna instrumenta omenja direktivo in priporočilo. Mnenja v EESO glede tega, ali bi bila pravna pobuda, sprejeta na podlagi člena 153, zlasti direktiva, zakonita, se sicer razhajajo. EESO opozarja tudi, da imajo evropski socialni partnerji v skladu s členom 155 PDEU možnost pogajanja in sklepanja sporazumov. |
| --- | --- |

1.8

| 1.9 | EESO torej priznava, da v zvezi z ukrepi EU na tem področju obstajajo nekateri pomisleki. Eden od glavnih pomislekov je dejstvo, da EU ni pristojna za sprejemanje ukrepov na področju plač in njihovih ravni ter da bi lahko tovrstni ukrepi pomenili poseg v avtonomijo socialnih partnerjev in oslabili sisteme kolektivnih pogajanj, zlasti v državah članicah, v katerih se višina minimalne plače določa s kolektivnimi pogodbami. Razhajajo se tudi mnenja o dodani vrednosti ukrepanja EU, tudi znotraj samega Odbora. Večina članov EESO sicer meni, da bi lahko tako ukrepanje zagotovilo dodano vrednost, drugi pa se ne strinjajo. |
| --- | --- |

1.9

| 1.10 | Skupina delojemalcev in skupina Raznolikost Evrope menita, da so ukrepi potrebni, saj v EU nekateri delavci, zlasti ranljivi delavci, niso upravičeni do zakonsko določenih minimalnih plač, raven minimalne plače pa vedno ne zagotavlja dostojnega življenjskega standarda. Koristno bi bilo torej določiti enotne pragove na ravni EU in opredeliti znesek, ki zagotavlja „dostojen življenjski standard“. Skupina delodajalcev meni, da se vprašanje pragov ne bi smelo obravnavati z ukrepi EU, saj EU na področju ravni plač nima pristojnosti. |
| --- | --- |

1.10

| 1.11 | EESO ne podcenjuje zapletenosti teh vprašanj. Pomembno je, da vsi ukrepi EU temeljijo na natančni analizi ter razumevanju razmer in občutljivih vprašanj držav članic ter se izvajajo ob popolnem spoštovanju vloge in avtonomije socialnih partnerjev in različnih modelov odnosov med delodajalci in delojemalci. Nujno je tudi, da vse pobude EU ščitijo modele v državah članicah, v katerih socialni partnerji menijo, da zakonsko določene minimalne plače niso potrebne. |
| --- | --- |

1.11

| 1.12 | V skladu z odločitvijo, sprejeto na nacionalni ravni, so socialni partnerji ob popolnem spoštovanju njihove avtonomije in izbrane ravni v najboljšem položaju za določanje plač. V zvezi s sistemi za zakonsko določanje minimalnih plač se je treba pravočasno in ustrezno posvetovati s socialnimi partnerji ter tako zagotoviti, da se upoštevajo potrebe tako delodajalcev kot delojemalcev. EESO obžaluje, da v nekaterih državah članicah posvetovanje s socialnimi partnerji oziroma njihovo sodelovanje v okviru sistemov za zakonsko določanje plač ali mehanizmov prilagajanja plač ni ustrezno. EESO pozdravlja, da je Komisija priznala, da obstajajo možnosti za ukrepe na ravni EU, s katerimi bi spodbujali vlogo kolektivnih pogajanj pri podpiranju ustreznosti minimalne plače in pokritosti z njo. V ukrepe na ravni EU, povezane z minimalnimi plačami, bi bilo mogoče vključiti tudi ukrepe v podporo kolektivnim pogajanjem ter pri tem upoštevati različne nacionalne sisteme odnosov med delodajalci in delojemalci. To je v skladu s prejšnjimi priporočili EESO, v katerih je ta pozval k okrepitvi kolektivnih pogajanj in socialnega dialoga ter zagotavljanju podpore pri krepitvi zmogljivosti socialnih partnerjev. Kolektivna pogajanja v EU bi bilo mogoče dodatno podpreti tudi z javnimi naročili. |
| --- | --- |

1.12

2.   Ozadje in kontekst

| 2.1 | Evropski parlament je za to raziskovalno mnenje zaprosil zaradi prihodnje pravne pobude Komisije o pravičnih minimalnih plačah. Tudi Nemčija, ki je julija 2020 prevzela predsedovanje Svetu EU, je navedla, da bodo minimalne plače med njenimi prednostnimi nalogami. EESO pozdravlja priložnost, da lahko nadalje prispeva k razpravi o tem, katere ukrepe bi bilo mogoče sprejeti na evropski ravni ob upoštevanju različnega dejanskega stanja v državah članicah ter delitve pristojnosti med EU in nacionalno ravnjo. |
| --- | --- |

2.1

| 2.2 | Pandemija COVID-19 pomeni največjo zdravstveno, socialno in gospodarsko krizo celotne generacije. Da bi preprečili dolgotrajne negativne posledice za družbo, gospodarstvo in svet dela, so poleg nujnih ukrepov, ki so bili sprejeti, kratko- in srednjeročno potrebni tudi obsežni, usklajeni in odločni ukrepi politike. |
| --- | --- |

2.2

| 2.3 | EU in njene države članice se soočajo z gospodarsko recesijo zgodovinskih razsežnosti. Glede na pomladansko gospodarsko napoved Evropske komisije bi se lahko leta 2020 skupni BDP EU zmanjšal za 7,5 %, leta 2021 pa povečal za približno 6 %, čeprav bi bile med državami članicami velike razlike (4). Podjetja, zlasti MSP in mikropodjetja, se soočajo z gospodarskimi posledicami brez primere in težkimi odločitvami v zvezi s svojim preživetjem, med drugim glede zadržanja ali odpuščanja zaposlenih. Ukrepi omejitve gibanja so močno prizadeli številne gospodarske sektorje in številna podjetja se bojijo, da jim grozi stečaj, na primer podjetja v storitvenem sektorju, sektorju hotelov, restavracij ter priprave in dostave hrane ter kulturnem sektorju. |
| --- | --- |

2.3

| 2.4 | Prav tako je bil močno prizadet sektor javnih storitev, zlasti sistemi zdravstvenega varstva in socialne zaščite, ki so pod pritiskom, ker morajo poskrbeti za ljudi v stiski. Brez odločnih javnih ukrepov in podpore bi lahko COVID-19 povzročil tudi večjo brezposelnost, podzaposlenost in revščino. Več kot četrtina anketirancev v raziskavi Eurofounda o COVID-19 je navedla, da so izgubili zaposlitev, in sicer začasno (23 %) ali za stalno (5 %) (5). Glede na napoved Komisije (6) bi se lahko stopnja brezposelnosti v EU leta 2020 s 6,7 % zvišala na 9 %, nato pa bi se leta 2021 znižala na približno 8 %, pri čemer bodo tudi tukaj med državami članicami razlike. |
| --- | --- |

2.4

| 2.5 | Kriza zaradi COVID-19 je poleg tega jasno razkrila posebno ranljivost samozaposlenih, delavcev v nestandardnih zaposlitvenih razmerjih in prekarnih delavcev, ki so prepogosto izključeni iz varnostnih mrež socialne zaščite, ki bi jim ublažile izgubo dohodka ali zaposlitve. Delavci, ki zagotavljajo bistvene storitve, so bili javno pohvaljeni za svoj prispevek k družbi, ki je pogosto vključeval veliko osebno tveganje. Njihova delovna mesta, na primer v sektorjih zdravstvenih in socialnih storitev, prodaje na drobno ter storitev dostave in čiščenja, so pomembna za celotno družbo, vendar so pogosto premalo cenjena, kar bi bilo treba spremeniti. |
| --- | --- |

2.5

| 2.6 | Ženske, delavci migranti in pripadniki etničnih manjšin, ki so nesorazmerno zastopani v nekaterih bistvenih sektorjih, si zaslužijo večjo pozornost, da se jim zagotovijo vse pravice delavcev, in morda potrebujejo tudi boljše varstvo, ki ga zagotavljajo mreže socialne varnosti. Izguba delovnih mest je posebno prizadela osebe, mlajše od 25 let (tudi v okviru vajeništev), prav tako se je prekinilo njihovo izobraževanje in usposabljanje. Zdaj se pri vstopu na trg dela soočajo s še večjimi ovirami; enako velja tudi za druge ranljive skupine, kot so invalidi in druge diskriminirane osebe, ki so bile pri vstopu na trg dela že pred tem v slabšem položaju. |
| --- | --- |

2.6

| 2.7 | Evropa si ne more privoščiti, da bi izgubila še eno desetletje. Kratkoročno mora biti poudarek na ohranitvi podjetij in zaščiti delovnih mest. Potegniti je treba spoznanja iz odzivov na gospodarsko in finančno krizo leta 2008, ki je imela znatne in dolgotrajne posledice za EU in njene državljane. Sprejeti je treba ukrepe za zaščito delovnih mest in dohodkov, pa tudi za omogočanje varnega in hitrega ponovnega zagona gospodarske dejavnosti za zagotavljanje trajnostne rasti, stabilnejšega okrevanja, konkurenčnosti ter pravičnejšega, produktivnega in dobro delujočega socialnega in gospodarskega modela. Civilni dialog in učinkovito vključevanje vseh deležnikov sta bistvena za zagotavljanje učinkovitega odziva na COVID-19 in ohranjanje zaupanja državljanov. |
| --- | --- |

2.7

| 2.8 | Del rešitve morajo biti ustvarjanje kakovostnih delovnih mest in pravične plače, vključno z minimalnimi plačami, ki vsakemu delavcu omogočajo dostojen življenjski standard in pri katerih se upoštevajo gospodarski dejavniki, vključno s produktivnostjo. Bistveno vlogo pri teh prizadevanjih imajo kolektivna pogajanja in socialni dialog, ki jih je treba okrepiti in/ali podpirati na vseh ravneh, in sicer v skladu z nacionalnimi sistemi odnosov med delodajalci in delojemalci. |
| --- | --- |

2.8

Evropski steber socialnih pravic ter obnovljena zavezanost pravičnim plačam in kolektivnim pogajanjem v EU

| 2.9 | Evropski parlament, Svet in Komisija so z razglasitvijo evropskega stebra socialnih pravic (socialni steber) na vrhu v Göteborgu novembra 2017 znova potrdili svojo zavezanost prizadevanjem za pravičnejšo in bolj enako Evropo. Steber bi bilo treba uporabljati kot kompas za obnovljeno navzgor usmerjeno zbliževanje, katerega namen je izboljšanje delovnih in življenjskih pogojev, pa tudi za usmerjanje reform na trgih dela in socialne politike. |
| --- | --- |

2.9

| 2.10 | EESO dosledno poudarja, da je za uresničitev načel stebra treba sprejeti konkretne ukrepe. Poleg povečanja konkurenčnosti in produktivnosti v skladu z načelom 6 stebra bi moral biti ključni poudarek glede zbliževanja na spodbujanju ustreznih minimalnih plač, ki glede na nacionalne gospodarske in socialne razmere delavcem in njihovim družinam zagotavljajo dostojen življenjski standard ter ki se določijo na pregleden in predvidljiv način v skladu z nacionalnimi praksami in ob spoštovanju avtonomnosti socialnih partnerjev (7). |
| --- | --- |

2.10

3.   Splošne ugotovitve

3.1   Splošni preudarki

| 3.1.1 | Predsednica Ursula von der Leyen je v političnih usmeritvah Evropske komisije za obdobje 2019–2024 (8) navedla, da namerava „predlaga[ti] pravni instrument, ki bo zagotovil, da vsi delavci v Uniji prejmejo pravično minimalno plačo“. Evropska komisija je 14. januarja 2020 v skladu s členom 154 PDEU začela prvo fazo posvetovanja s socialnimi partnerji o možnih ukrepih za obravnavo izzivov, povezanih s pravičnimi minimalnimi plačami. V dokumentu o drugi fazi posvetovanja, objavljenem 3. junija, je poudarila, da so potrebni ukrepi na ravni EU, in pojasnila, da si bo še naprej prizadevala za pripravo morebitnega pravnega instrumenta, tj. direktive ali priporočila. |
| --- | --- |

3.1.1

| 3.1.2 | EESO je pred tem že izrazil prepričanje, da so potrebna nadaljnja prizadevanja glede zbliževanja plač in uvedbe minimalnih plač v državah članicah, pri čemer je tudi poudaril, da je treba dosledno spoštovati pristojnost in avtonomijo nacionalnih socialnih partnerjev v zvezi s postopki določanja plač, in sicer v skladu z nacionalno prakso (9). Cilj bi moral biti, da se ob upoštevanju gospodarskih dejavnikov zagotovi, da minimalne plače v vseh državah članicah EU vsem delavcem omogočajo dostojen življenjski standard. To bi prispevalo k uresničevanju cilja EU glede izboljšanja življenjskih in delovnih razmer evropskih državljanov in želja Komisije za „bolj ambiciozno Unijo“. |
| --- | --- |

3.1.2

| 3.1.3 | EESO je izrazil tudi zaskrbljenost glede nezadostne učinkovite vključenosti v socialni dialog v nekaterih državah članicah in je zato poudaril, da je treba spodbujati socialni dialog in kolektivna pogajanja na vseh ustreznih ravneh, in sicer v skladu z nacionalnimi sistemi odnosov med delodajalci in delojemalci. |
| --- | --- |

3.1.3

3.2   Širši okvir

| 3.2.1 | Na navzgor usmerjeno gospodarsko in socialno zbliževanje ter boj proti revščini vplivajo širši pomembni vidiki, na primer kako dobro delujejo trgi dela ter kakšno je delovanje javnih zavodov za zaposlovanje in aktivnih politik trga dela, pa tudi delovanje sistemov obdavčitve, socialne varnosti (vključno z denarnim nadomestilom za brezposelnost), socialnega varstva, izobraževanja in usposabljanja ter enotnega trga. |
| --- | --- |

3.2.1

| 3.2.2 | Plače so povezane z gospodarskimi razmerami v državi, regiji ali sektorju. Spremembe lahko vplivajo na zaposlovanje, konkurenčnost in povpraševanje na makroekonomski ravni. Produktivnost je pomemben vidik delovanja trga dela in zaposlitvenih možnosti, zlasti za nizko usposobljene delavce in tiste, ki vstopajo na trg dela, pomembno pa vpliva tudi na možnosti poklicnega napredovanja delavcev z minimalno plačo. Koristi od razvoja produktivnosti in rasti bi morali imeti vsi delavci, tudi najslabše plačani. Hkrati je povečanje produktivnosti zelo pomembno tudi za zagotavljanje konkurenčnosti gospodarstva EU, kadar se povečajo skupni stroški zaposlitve delavcev. Davki in neplačni stroški dela, vključno s prispevki za socialno varnost, ki jih plačujejo delodajalci in delavci, lahko včasih privedejo do velikih razlik med bruto in neto plačo, vplivajo pa tudi na neto plače delavcev in stroške delodajalcev. |
| --- | --- |

3.2.2

| 3.2.3 | Minimalne plače vplivajo tudi na celotno plačno strukturo. Dodatni pomembni dejavniki, ki jih je treba upoštevati, so delež delavcev, ki prejemajo minimalno plačo, trendi gibanja plač, raven cen in kupna moč ter raven minimalnih plač glede na splošno porazdelitev plač v državi. Minimalne plače bi morale biti pravične glede na porazdelitev plač v različnih državah, njihova raven pa bi morala biti ustrezna tudi v smislu realnih cen, tako da omogočajo dostojen življenjski standard, obenem pa zagotavljajo vzdržnost tistih podjetij, ki ponujajo kakovostna delovna mesta. Pri nacionalnih bruto minimalnih plačah v EU, merjenih po standardu kupne moči, je od leta 2010 mogoče ugotoviti navzgor usmerjeno zbliževanje, saj so se zlasti srednje- in vzhodnoevropske države približale povprečju EU (10). Razlike so kljub temu še vedno velike, zbliževanje pa se je v zadnjih letih upočasnilo (11). |
| --- | --- |

3.2.3

3.3   Potreba po dostojnih minimalnih plačah v Evropi

| 3.3.1 | Pravica do poštenih in pravičnih delovnih pogojev ter pravica do plačila sta temeljni pravici, ki sta določeni v mednarodnih in evropskih instrumentih na področju človekovih pravic. Plače, vključno z minimalnimi, so pomemben vidik modela socialnega tržnega gospodarstva Evropske unije. So plačilo za opravljeno delo, eden od dejavnikov, ki podjetjem in delavcem zagotavljajo vzajemne koristi v okviru dobro delujočih trgov dela, ter so pogosto ključni element kolektivnih pogajanj. |
| --- | --- |

3.3.1

| 3.3.2 | Minimalne plače imajo tudi druge funkcije, na primer da varujejo delavce pred nesorazmerno nizko plačo in revščino zaposlenih (12). Čeprav je kakovostna zaposlitev še vedno najboljša pot iz revščine, pa to, da ima posameznik službo, samo po sebi še ne pomeni, da ni reven, kar zlasti velja za osebe, ki niso zaposlene s polnim delovnim časom. Skoraj vsak deseti delavec v EU zasluži „približno“ nacionalno zakonsko določeno minimalno plačo ali manj (13). Leta 2018 je bilo ugotovljeno, da vsaki deseti zaposleni osebi, stari 18 let ali več, grozi revščina in da delavci v osmih državah članicah realno zaslužijo manj kot ob nastopu krize leta 2008. Poleg tega se je v zadnjih desetih letih v večini držav članic povečal delež zaposlenih s tveganjem revščine, čeprav je v nekaterih ostal enak ali se je zmanjšal. V nekaterih državah obstoječe minimalne plače niso zadostne, da bi lahko delavci izšli iz revščine zgolj z zaposlitvijo (14). |
| --- | --- |

3.3.2

| 3.3.3 | Vsi soglašajo, da morajo Evropska unija in države članice storiti več za boj proti revščini, vključno z revščino zaposlenih. Komisija je v posvetovalnih dokumentih o pravičnih minimalnih plačah priznala, da lahko imajo dostojne minimalne plače pomembno vlogo pri zmanjševanju revščine med revnimi zaposlenimi. EESO meni, da je revščino zaposlenih mogoče najučinkoviteje zmanjšati z dostojnimi minimalnimi plačami in celostnimi politikami dejavnega vključevanja, ki so osredotočene na ljudi in spodbujajo dostop do ustreznega minimalnega dohodka, zavodov za zaposlovanje in kakovostnih delovnih mest, pa tudi do bistvenih in podpornih socialnih storitev, in sicer v skladu s priporočilom Komisije iz leta 2008. |
| --- | --- |

3.3.3

| 3.3.4 | Vzrokov, ki vodijo v revščino zaposlenih, je več, pri čemer je Eurofound (15) ugotovil, da je, čeprav je ustrezna minimalna plača temeljni steber vseh modelov socialne zaščite revnih zaposlenih, povezava med minimalnimi plačami in revščino zaposlenih zapletena. Pomemben dejavnik, ki ga je treba upoštevati, je sestava gospodinjstva: čeprav prejemanje minimalne plače v nekaterih državah morda zadostuje za zaščito ene odrasle osebe pred tveganjem revščine, pa v primeru, da v gospodinjstvu ni nobene druge osebe z dohodki, pogosto ni dovolj za preživljanje več kot ene osebe. |
| --- | --- |

3.3.4

| 3.3.5 | Tudi raven življenjskih stroškov je lahko ključni element, ki gospodinjstva pahne v revščino, zato bi jo bilo treba upoštevati – po potrebi na nacionalni ravni – pri presoji ustreznosti minimalnih plač. K zmanjševanju revščine zaposlenih ali njenemu preprečevanju lahko pomembno pripomorejo tudi dajatve socialne varnosti za zaposlene, socialnovarstveni prejemki, socialni transferji in družinski dodatki, odvisno od sestave gospodinjstva. |
| --- | --- |

3.3.5

| 3.3.6 | Številne vlade so se tudi odločile, da bodo znižale dohodnino in prispevke za socialno varnost ter s tem povišale neto dohodke zaposlenih z zakonsko določeno minimalno plačo in drugih zaposlenih z nizkimi dohodki. Vendar ima to lahko širše posledice za politiko in lahko oslabi sisteme javnega zdravstva in socialnega varstva ter javne storitve na splošno. Poleg teh neposrednih ukrepov je v poročilu Eurofounda obravnavana tudi uporaba posrednih ukrepov za boj proti revščini zaposlenih (16), vendar je njihov učinek težko oceniti, zato je potrebna natančnejša ocena. |
| --- | --- |

3.3.6

| 3.3.7 | EESO je na splošno v zvezi z bojem proti revščini že pozval k uvedbi zavezujočega evropskega okvira za dostojen minimalni dohodek, s katerim bi lahko posplošili in podprli sisteme minimalnih dohodkov v državah članicah ter zagotovili njihovo dostojnost (ustreznost), da bi se Evropa prvič pomembno odzvala na resen in trdovraten problem revščine v Evropi (17). Medtem ko sta skupina delojemalcev in skupina Raznolikost Evrope mnenje podprli, se skupina delodajalcev ni strinjala z vizijo iz mnenja glede zavezujočega instrumenta za minimalni dohodek na evropski ravni, temveč se je zavzela za odprto metodo koordinacije (18). EESO je predlagal tudi postopni pristop k skupnim minimalnim standardom EU na področju zavarovanja za primer brezposelnosti v državah članicah, da bi zagotovili ustrezne varnostne mreže za delavce, ki izgubijo službo, in kot zaščito pred revščino (19). Ti standardi bi poleg tega imeli funkcijo samodejnega stabilizatorja in spodbujali navzgor usmerjeno zbliževanje v EU. |
| --- | --- |

3.3.7

| 3.3.8 | Poleg tega je potreben celovit pristop, ki med drugim vključuje tudi učinkovite sisteme minimalnih dohodkov, ustrezne reforme na področju socialne varnosti in večje naložbe v javne storitve. Za dvig ljudi iz revščine je ključno in koristno, da se nadaljujejo razprave o tem, kako doseči prag tveganja revščine na ravni EU (kazalnik stopnje tveganja revščine na ravni EU (20)), skupaj z nacionalnimi referenčnimi proračuni za izračun stroškov potrebnega blaga in storitev (ob upoštevanju različnih uporabljenih metodologij). Pri tem bi bilo treba upoštevati elemente porazdelitve družbene blaginje, obdavčitve in življenjskega standarda v posameznih državah članicah EU (21), ter prispevati k umestitvi praga tveganja revščine v kontekst večdimenzionalnosti revščine. |
| --- | --- |

3.3.8

| 3.3.9 | V skoraj vseh državah članicah so ženske prekomerno zastopane med zaposlenimi z minimalno plačo (22). Podatki kažejo, da lahko dostojne minimalne plače tudi pozitivno vplivajo na razliko v plačah med spoloma na spodnjem delu porazdelitve plač, vendar le, če jih spremljajo tudi ukrepi politike za obravnavo strukturnih neenakosti med spoloma na trgih dela in v družbi. Podobno bi precejšnje koristi od dostojne minimalne plače imele tudi druge prikrajšane osebe, kot so delavci migranti, invalidi in pripadniki etničnih manjšin. Da bi poleg tega izboljšali stopnjo zaposlenosti invalidnih delavcev, bi morali pristojni javni organi delodajalcem odobriti subvencije plač ali davčne olajšave, da bi pokrili dodatne stroške, povezane z njihovo zaposlitvijo. |
| --- | --- |

3.3.9

| 3.3.10 | EESO v zvezi z dostojnimi plačami v Evropi poleg tega poudarja, da imajo dobro delujoči sistemi kolektivnih pogajanj, zlasti sektorskih kolektivnih pogajanj, ključno vlogo pri zagotavljanju pravičnih in ustreznih plač v celotni strukturi plač, vključno z zakonsko določenimi minimalnimi plačami, če te obstajajo. Potrebni so tudi za spodbujanje navzgor usmerjenega zbliževanja plač med državami in v njih ter za uravnoteženo upoštevanje socialnih in gospodarskih vidikov. |
| --- | --- |

3.3.10

3.4   Potreba po ukrepanju na ravni EU in njegova izvedljivost

| 3.4.1 | Komisija je v prvi fazi posvetovanja s socialnimi partnerji opredelila več načinov, kako bi lahko ukrepi na ravni EU prinesli dodano vrednost: prispevanje k zagotavljanju pravičnih minimalnih plač, pomoč državam članicam pri doseganju navzgor usmerjenega zbliževanja delovnih pogojev, zagotavljanje enakih konkurenčnih pogojev na enotnem trgu in povečanje kupne moči zaposlenih z nizkimi dohodki. |
| --- | --- |

3.4.1

| 3.4.2 | Komisija je v drugi fazi posvetovanja s socialnimi partnerji pojasnila cilje ukrepanja na ravni EU in politične cilje morebitne pobude (23). Komisija meni, da bi morali biti splošni cilji take pobude zagotoviti, da so vsi delavci v EU zaščiteni s pravično minimalno plačo, ki jim omogoča dostojen življenjski standard ne glede na to, kje delajo, in da so minimalne plače določene na ustreznih ravneh, hkrati pa zagotavljati dostop do zaposlitve ter upoštevati učinke na ustvarjanje delovnih mest in konkurenčnost. Večina članov EESO pozdravlja cilje, ki jih je opredelila Komisija, in meni, da bi jih bilo treba obravnavati z ukrepi o pravičnih minimalnih plačah na ravni EU. Manjšina pa meni, da ukrepanje EU v zvezi z nekaterimi cilji ne bi bilo ustrezno. |
| --- | --- |

3.4.2

| 3.4.3 | Komisija je opozorila, da ne namerava določiti enotne evropske minimalne plače ali neposredno uskladiti ravni minimalnih plač po vsej EU, in poudarila, da bo v celoti spoštovala nacionalne pristojnosti, nacionalne tradicije ter posebnosti vsake države in pogodbeno svobodo socialnih partnerjev. |
| --- | --- |

3.4.3

| 3.4.4 | Večina držav članic pozna zakonsko določeno ali nacionalno minimalno plačo, vendar pa so med njimi velike razlike v ravni zakonsko določene/nacionalne minimalne plače, kar kaže na različne ravni gospodarske in socialne razvitosti držav članic. Januarja 2020 se je zakonsko določena minimalna plača v državah članicah gibala med 312 in 2 142 EUR na mesec. Na splošno so mesečne minimalne plače znašale manj kot 600 EUR v vzhodnih državah članicah EU in več kot 1 500 EUR v severozahodnih državah članicah (24). Komisija je v dokumentu o drugi fazi posvetovanja s socialnimi partnerji ugotovila, da se je ustreznost minimalne plače v večini držav članic izboljšala (25). Razlike so sicer še vedno prisotne. Poleg tega je v številnih državah članicah zakonsko določena minimalna plača enaka ali manjša od 50 % bruto mediane plače zaposlenih s polnim delovnim časom (26) in je precej pod pragom plače, ki pomeni tveganje revščine in znaša 60 % mediane plače, torej zgolj zakonsko določena minimalna plača ni dovolj za dvig delavcev iz revščine. |
| --- | --- |

3.4.4

| 3.4.5 | Minimalne plače bi morale zagotavljati dostojen življenjski standard. Skupina delojemalcev in skupina Raznolikost Evrope menita, da ravni minimalnih plač v številnih državah še niso ustrezne in da je treba raven referenčne neto zakonsko določene minimalne plače določiti bistveno nad pragom revščine (ki se v EU določi z uporabo kazalnika stopnje tveganja revščine, ki ustreza 60 % nacionalne mediane ekvivalentnega razpoložljivega dohodka po socialnih transferjih) ter da mora biti ta raven pravična v primerjavi s plačami na trgu dela na splošno. Taka referenčna raven bi zagotovila ustrezne ravni socialnih dajatev in preprečila, da bi bili delavci prisiljeni v prekarne oblike zaposlitve z negativnimi pogoji, povezanimi s sistemi minimalnega dohodka. Zvišanje minimalnih plač na raven nad pragom tveganja revščine bi poleg tega razširilo davčno osnovo za vlade in prispevalo k financiranju ustreznih sistemov socialne zaščite. Skupina delodajalcev pa meni, da se to vprašanje ne bi smelo obravnavati z ukrepi EU, saj EU v skladu s sodbami Sodišča Evropske unije nima pristojnosti na področju plač, zlasti ne na področju njihovih ravni. Privrženci tega pogleda menijo, da bi bilo mogoče z uporabo odprte metode koordinacije ali v okviru procesa evropskega semestra kvečjemu razpravljati in si izmenjati mnenja o tem, kako zagotoviti ustrezne ravni socialnih dajatev in ustrezne sisteme minimalnih dohodkov ter kako bi lahko to skupaj z zaposlovanjem pripomoglo k financiranju ustreznih sistemov socialne zaščite. |
| --- | --- |

3.4.5

| 3.4.6 | EESO je seznanjen z različnimi pomisleki, izraženimi glede možnih ukrepov EU na tem področju. Zlasti obstajajo zelo različna stališča glede pristojnosti EU. Nekateri trdijo, da glede na to, da so s členom 153(5) Pogodbe o delovanju Evropske unije iz zakonodajne pristojnosti EU izključene plače, ukrepanje na ravni EU ni mogoče. Po drugi strani pa drugi, vključno s Komisijo, trdijo, da obstajajo možnosti za ukrepanje na ravni EU in da ga člen 153(5) PDEU ne preprečuje. |
| --- | --- |

3.4.6

| 3.4.7 | Hkrati obstajajo bojazni, in sicer zlasti v državah članicah, v katerih so minimalne plače izključno ali pretežno določene s kolektivnimi pogajanji, da bi tovrstno ukrepanje pomenilo poseg v avtonomijo socialnih partnerjev. Zato je nujno, da vse pobude EU ščitijo modele v tistih državah članicah, v katerih socialni partnerji menijo, da zakonsko določene minimalne plače niso potrebne. Podobno bi morali ukrepi za spodbujanje kolektivnih pogajanj, zlasti sektorskih kolektivnih pogajanj, v celoti spoštovati različne nacionalne sisteme odnosov med delodajalci in delojemalci, ne pa spodbujati univerzalnega pristopa. |
| --- | --- |

3.4.7

| 3.4.8 | Še en razlog za zaskrbljenost je, da bi lahko evropska politika zakonsko določene minimalne plače negativno vplivala na zaposlovanje, zlasti mladih in nizko usposobljenih delavcev, ter da bi se lahko še povečale kršitve, kar bi lahko poleg tega številne delavce z nizkimi dohodki pahnilo v neformalno delo (27). Vendar se je temu mogoče izogniti, če je višina minimalne plače pravilno določena, tj. če podpira zaslužek delavcev, ne da bi ogrožala zaposlitev, ter če je odvisna od dejavnikov, značilnih za državo, vključno z vedenjskim odzivom delodajalcev, stopnjo konkurence na proizvodnem trgu in trgu dela ter vzajemnim delovanjem te politike z drugimi politikami, zlasti tistimi v zvezi z davki in dajatvami (28). Dejansko so na voljo konkretni primeri držav članic, v katerih uvedba minimalnih plač ni negativno vplivala na ustvarjanje delovnih mest in v katerih so imela celo znatna povečanja minimalne plače pozitivne makroekonomske učinke, vključno z večjo rastjo števila delovnih mest (29). |
| --- | --- |

3.4.8

| 3.4.9 | EESO se v celoti zaveda zapletenosti vprašanj, povezanih s to razpravo, in priznava, da minimalne plače niso čudežna rešitev, ki bi rešila vse težave. Vendar bi bilo mogoče na podlagi skupnega pristopa EU z jasnimi cilji politike, ki bi jih morale države članice izpolniti na različne načine, in zagotavljanja vključenosti socialnih partnerjev v okviru dobro delujočih sistemov kolektivnih pogajanj zagotoviti, da so zaščitene pravice delavcev do pravičnega plačila in svobode združevanja ter potrebe delodajalcev v zvezi s produktivnostjo in konkurenčnostjo. V kombinaciji s širšimi ukrepi bi lahko ta pristop prispeval tudi k navzgor usmerjenemu zbliževanju in družbenemu napredku v EU, in sicer z zmanjšanjem razlik v dohodkih in plačah med državami članicami, zmanjšanjem revščine zaposlenih in vzpostavitvijo enakih konkurenčnih pogojev na enotnem trgu. |
| --- | --- |

3.4.9

| 3.4.10 | Vsako evropsko pobudo na področju pravičnih minimalnih plač, vključno z vidiki spodbujanja in podpiranja dobro delujočih kolektivnih pogajanj za določanje plač, je treba oblikovati na podlagi natančne analize in razumevanja razmer v državah članicah, poleg tega je treba pri tem v celoti spoštovati vlogo in avtonomijo socialnih partnerjev ter različne modele odnosov med delodajalci in delojemalci. |
| --- | --- |

3.4.10

4.   Oblikovanje evropske pravne pobude za zakonsko določene minimalne plače, vključno s podporo vključevanju socialnih partnerjev in njegovim spodbujanjem

4.1   Pojem minimalnih plač

| 4.1.1 | Na plače vplivajo številni različni dejavniki, kot so sektor in panoga ter njuna izpostavljenost svetovni konkurenci, življenjski stroški, ponudba in povpraševanje na trgu, produktivnost, porazdelitev plač, raven dogovorjenih plač, individualna usposobljenost in storilnost ter tudi vprašanje, kako se ti dejavniki upoštevajo in vrednotijo. Plače so nadomestilo za opravljeno delo v skladu z veljavnimi zakoni, kolektivnimi pogodbami in prakso. Na splošno se lahko šteje, da plača zajema različne elemente, odvisno od tega, kako je to določeno v državah članicah, regijah ali kolektivnih pogodbah. |
| --- | --- |

4.1.1

| 4.1.2 | V skladu z opredelitvijo Mednarodne organizacije dela (MOD) so minimalne plače „najnižji znesek plačila, ki ga mora delodajalec plačati zaposlenim osebam za delo, opravljeno v določenem obdobju, pri čemer tega zneska ni mogoče znižati s kolektivno ali individualno pogodbo“ (30). V skladu s Konvencijo MOD št. 131 o minimalnih osebnih dohodkih (31) določanje pravičnih minimalnih plač pomeni upoštevanje potreb delavcev in njihovih družin, vključno s splošno ravnjo plač v državi in življenjskimi stroški, ter gospodarskih dejavnikov, vključno s produktivnostjo in stopnjo zaposlenosti. V Konvenciji je določeno, da bi bilo treba pri določanju minimalnih plač zagotoviti obsežno posvetovanje s socialnimi partnerji. Vseh deset držav članic EU (32), ki so ratificirale Konvencijo, ima sistem zakonsko določenih minimalnih plač. |
| --- | --- |

4.1.2

| 4.1.3 | Učinkovitost zakonsko določenih minimalnih plač je odvisna od številnih dejavnikov, katerih pomen se razlikuje glede na nacionalni okvir, na primer: Za katere delavce veljajo? Ali so minimalne plače določene in prilagojene na ustrezni ravni, ki pokriva potrebe delavcev in njihovih družin ter hkrati upošteva gospodarske dejavnike, kot je produktivnost? Ali delodajalci spoštujejo predpise o minimalni plači (33)? Odvisna je tudi od tega, ali se podpira vključenost socialnih partnerjev in ali obstaja učinkovit sistem kolektivnih pogajanj, ki dopolnjuje določanje zakonsko določene minimalne plače. Z ukrepi EU bi bilo treba med drugim podpirati potrebne izboljšave na teh področjih. |
| --- | --- |

4.1.3

| 4.1.4 | V državah članicah, v katerih višino minimalne plače določajo socialni partnerji, je delež delavcev, ki v te sporazume niso uradno vključeni, različen, in sicer znaša 2 % v Avstriji, približno 10 % na Švedskem, Finskem in v Italiji ter približno 20 % na Danskem. V zvezi s Švedsko in Dansko je treba upoštevati, da je večina delavcev, ki v sporazume o minimalni plači niso uradno vključeni, bodisi uslužbencev z visoko plačo, ki krepko presega minimalno plačo iz kolektivnih pogodb, bodisi študentov ali drugih mladih delavcev, ki vstopajo na trg dela. Delodajalci poleg tega sektorske minimalne plače v praksi pogosto prostovoljno dodelijo tudi delavcem, ki v sporazume o minimalni plači niso uradni vključeni. V Italiji pa so ti nevključeni delavci bodisi neformalni delavci ali samostojni delavci, zlasti mladi, ki delajo v skladu z individualno določenimi pogoji za priložnostno delo. |
| --- | --- |

4.1.4

| 4.1.5 | Evropska komisija, Svet in evropski socialni partnerji so poudarili, da je treba spodbujati socialni dialog in spoštovati avtonomijo socialnih partnerjev, poleg tega so države članice pozvali, naj podprejo izboljšanje in delovanje nacionalnega socialnega dialoga (34). Pomembno je, da morebitna pobuda o minimalni plači v nobeni državi članici ne oslabi sistemov kolektivnih pogajanj, na primer z zmanjšanjem nadzora socialnih partnerjev nad plačami. |
| --- | --- |

4.1.5

4.2   Nacionalni sistemi/institucije za določanje plač v Evropski uniji

| 4.2.1 | Sistemi določanja minimalnih plač ter vloga in zmogljivost socialnih partnerjev se med državami članicami zelo razlikujejo zaradi razlik v njihovih nacionalnih tradicijah, pa tudi zaradi različnih gospodarskih in socialnih dejavnikov ter političnega in ustavnega okvira države. |
| --- | --- |

4.2.1

| 4.2.2 | Nekatere države članice so se odločile za zakonsko določeno minimalno plačo, in sicer morajo plače ustrezati vsaj minimalni ravni, določeni z zakonom. V teh državah lahko obstajajo tudi (višje) sektorske in medsektorske minimalne plače, ki jih določijo socialni partnerji. V drugih državah brez zakonsko določenega minimuma plače izključno ali v glavnem določajo socialni partnerji, in sicer v kolektivnih pogodbah na nacionalni in/ali sektorski ravni in/ali ravni podjetja. |
| --- | --- |

4.2.2

| 4.2.3 | V državah članicah z zakonsko določenimi minimalnimi plačami te običajno veljajo za večino delavcev, vendar so lahko dovoljena izvzetja za posebne kategorije, kar pomeni, da ti delavci zaslužijo manj od zakonsko določene minimalne plače. Poleg tega se v 11 državah članicah za nekatere skupine delavcev uporabljajo posebne stopnje (35). Te stopnje se uporabljajo predvsem za mlajše ali manj izkušene delavce in/ali vajence, vendar se lahko med drugim uporabljajo tudi za nekvalificirane in invalidne delavce. Nekatere države poleg tega določijo višje stopnje, in sicer na podlagi znanj in spretnosti zaposlenih (36). Kot je navedla Komisija, imajo lahko vrzeli v pokritosti negativne posledice za te delavce in celotno gospodarstvo. Oceniti je treba posledice teh izjem in tudi širše pokritosti delavcev, da bi razumeli različne nacionalne pristope in možne razloge za izključitve, pa tudi posledice. |
| --- | --- |

4.2.3

| 4.2.4 | V državah brez zakonsko določenih minimalnih plač se minimalne plače uporabljajo le za delavce, zajete v kolektivnih pogodbah. Čeprav ima večina teh držav zelo visoko stopnjo pokritosti s kolektivnimi pogajanji (nad 80 %), v nekaterih primerih nekateri delavci niso zajeti (37). |
| --- | --- |

4.2.4

| 4.2.5 | Pri presoji, ali so zakonsko določene minimalne plače pravične, in če želimo, da bi delavcem in njihovim družinam zagotavljale dostojen življenjski standard, je ključni element ustreznost. Upoštevati bi bilo treba tudi njihovo raven glede na celotno porazdelitev plač v državi. Skupina delojemalcev in skupina Raznolikost Evrope menita, da bi bilo koristno določiti skupna merila EU glede minimalnih pragov, ki bi zagotavljali dostojen življenjski standard. Te pragove je mogoče določiti na več načinov, na primer z referenčno košarico dobrin, ki zagotavlja več kot le preživetje, in/ali na podlagi odstotne vrednosti mediane ali bruto povprečne plače zaposlenih s polnim delovnim časom. V zvezi z opredelitvijo teh pragov in načinov njihovega postopnega doseganja so potrebne nadaljnje razprave. Skupina delodajalcev meni, da se vprašanje pragov ne bi smelo obravnavati z ukrepi EU, saj EU v skladu s sodbami Sodišča Evropske unije na področju ravni plač nima pristojnosti (38). Pomembno je zagotoviti, da se pri pregledu zakonsko določenih minimalnih plač upoštevata ustreznost plač in rednost pregledov ter da obstaja jasen postopek, v katerega so v celoti vključeni socialni partnerji. |
| --- | --- |

4.2.5

| 4.2.6 | Evropski odbor za socialne pravice Sveta Evrope (EOSP) meni, da pojem dostojnega življenjskega standarda presega zgolj osnovne življenjske potrebščine, kot so hrana, oblačila in stanovanje, ter vključuje sredstva, potrebna za sodelovanje v kulturnih, izobraževalnih in družbenih dejavnostih. V svojih nedavnih sklepih (39) je ugotovil, da ravni minimalnih plač v različnih državah članicah ne zagotavljajo dostojnega življenjskega standarda za delavce in njihove družine. |
| --- | --- |

4.2.6

| 4.2.7 | Več držav članic delodajalcem trenutno omogoča, da pri izračunu plače od zakonsko določenih minimalnih plač odtegnejo določene zneske (npr. za povzročeno škodo ali nakup opreme) ali vključijo dodatna plačila (npr. za nadurno delo, dodatke). EOSP ter organi za spremljanje na ravni OZN in MOD so razsodili, da ta praksa v nekaterih državah članicah ne zagotavlja pravice delavcev do pravičnega plačila. |
| --- | --- |

4.2.7

4.3   Vloga socialnih partnerjev v sistemih za določanje zakonsko določenih minimalnih plač

| 4.3.1 | Med sistemi za določanje zakonsko določenih minimalnih plač obstajajo velike razlike glede vključenosti socialnih partnerjev. Na žalost so v nekaterih državah vlade sprejele enostranske odločitve o minimalnih plačah, ne da bi ustrezno vključile socialne partnerje ali se z njimi posvetovale. |
| --- | --- |

4.3.1

| 4.3.2 | Mehanizmi, ki omogočajo pravočasno in ustrezno posvetovanje s socialnimi partnerji, pripomorejo k zagotavljanju, da se upoštevajo različne gospodarske razmere in razmere na trgu dela. Prispevajo lahko tudi k iskanju sporazumov med ustreznimi nacionalnimi organi in socialnimi partnerji ter zagotavljanju uravnoteženega izida, pri katerem se upoštevajo potrebe delodajalcev in delavcev. |
| --- | --- |

4.3.2

| 4.3.3 | Pregledna, jasna in trdna merila za izvajanje prilagoditev zakonsko določenih minimalnih plač, da bi se zagotovila njihova ustreznost ob upoštevanju gospodarskih dejavnikov, pripomorejo k izboljšanju razumevanja in predvidljivosti za delodajalce, delavce in njihove predstavnike. Na žalost v nekaterih državah članicah teh meril ni. |
| --- | --- |

4.3.3

| 4.3.4 | Socialni partnerji bi morali biti glede na svoje potrebe ustrezno vključeni v posvetovanja o zakonsko določenih minimalnih plačah, med drugim v opredelitev ustreznih meril za določitev ustrezne ravni in v ocenjevanje morebitnih prilagoditev. Poleg tega lahko podpora, ki jo zagotovijo EU in države članice za krepitev zmogljivosti nacionalnih socialnih partnerjev, spodbudi socialne partnerje, da sodelujejo v kolektivnih pogajanjih, med drugim kadar je to primerno za določitev plač, in v razpravah o zakonsko določenih minimalnih plačah. |
| --- | --- |

4.3.4

4.4   Vloga kolektivnih pogajanj pri določanju minimalnih plač

| 4.4.1 | Plače, ki jih s pogajanji določijo socialni partnerji, temeljijo na uravnoteženem sporazumu med njimi, kar je pomembno za zagotavljanje, da so plače pravične za obe strani. Pet od šestih držav, v katerih so minimalne plače določene s sektorskimi kolektivnimi pogajanji, se uvršča med države z najvišjo stopnjo pokritosti s kolektivnimi pogajanji. |
| --- | --- |

4.4.1

| 4.4.2 | EESO pozdravlja napoved Komisije, da ne bo cilj nobene od njenih pobud uvedba zakonsko določenih minimalnih plač v državah z veliko pokritostjo s kolektivnimi pogajanji in v državah, v katerih se plače določajo izključno z njimi (40). Iz tega je razvidno, da so v skladu z odločitvijo, sprejeto na nacionalni ravni, socialni partnerji ob popolnem spoštovanju njihove avtonomije in izbrane ravni v najboljšem položaju za oblikovanje ter izvajanje politik in mehanizmov za določanje plač. |
| --- | --- |

4.4.2

| 4.4.3 | Kolektivna pogajanja so poleg tega bistvenega pomena pri opredelitvi ravni plač v številnih državah, ki imajo zakonsko določeno minimalno plačo, saj se z doseženimi sporazumi pogosto izboljšajo ravni, ki jih je določila vlada. |
| --- | --- |

4.4.3

4.5   Potreba po podpiranju in spodbujanju kolektivnih pogajanj v državah članicah

| 4.5.1 | Učinki in obseg zakonsko določenih minimalnih plač so odvisni od tega, kako vzajemno delujejo z drugimi politikami in institucijami trga dela. Eden od primerov je vzajemno delovanje med minimalnimi plačami in kolektivnimi pogajanji. Relativna moč kolektivnih pogajanj v različnih državah je eden glavnih dejavnikov obstoja in obsega verižnega učinka (41). |
| --- | --- |

4.5.1

| 4.5.2 | Če sistemi kolektivnih pogajanj delujejo dobro, podpirajo zvišanje stopnje zaposlenosti in nižanje stopnje brezposelnosti vseh delavcev. Usklajevanje med posameznimi akterji socialnim partnerjem pomaga, da upoštevajo poslovne cikle in makroekonomske učinke, ki jih imajo sporazumi o plačah na konkurenčnost (42). |
| --- | --- |

4.5.2

| 4.5.3 | Pravice do svobode združevanja, organiziranja in kolektivnih pogajanj so temeljne pravice, ki so določene v mednarodnih in evropskih instrumentih na področju človekovih pravic. Vse države članice so ratificirale Konvencijo MOD št. 87 o sindikalni svobodi in zaščiti sindikalnih pravic ter Konvencijo MOD št. 98 o uporabi načel o pravicah organiziranja in kolektivnega dogovarjanja. Raven in obseg pokritosti s kolektivnimi pogajanji se med državami članicami močno razlikujeta, in sicer segata od le 7 % v Litvi do 98 % v Avstriji. Od leta 2000 se je pokritost s kolektivnimi pogajanji zmanjšala v 22 državah članicah, pri čemer se ocenjuje, da je s kolektivnimi pogodbami zdaj pokritih vsaj 3,3 milijona manj delavcev. |
| --- | --- |

4.5.3

| 4.5.4 | Glede na poročilo OECD se kolektivna pogajanja soočajo tako s starimi izzivi (kot sta upad pokritosti in vse manjša gostota sindikatov) kot tudi z novimi, kot je vse večje število delavcev v nestandardnih zaposlitvenih razmerjih (tj. zaposlitev s krajšim delovnim časom za določen čas in samozaposlitev), ki morda nimajo dostopa do kolektivnih pogajanj (43). V skoraj vseh državah članicah se je od začetka gospodarske in socialne krize zmanjšala pokritost s kolektivnimi pogajanji (44), saj je kriza v številnih državah povzročila znatne spremembe v sistemih pogajanj o plačah, v drugih pa je še razširila obstoječo usmeritev v decentralizacijo. Do tega je prišlo zaradi različnih nacionalnih razmer, v nekaterih primerih pa tudi zaradi ukrepov EU, in sicer je bilo pogoj za reševanje gospodarstva z javnimi sredstvi. |
| --- | --- |

4.5.4

| 4.5.5 | EESO pogosto opozarja na izzive, ki jih prinašajo nove in prožne oblike dela, zlasti to, da bi lahko bili številni delavci izključeni iz struktur kolektivnih pogajanj in sindikalnega zastopstva. Poudaril je tudi, da je treba okrepiti vlogo socialnega dialoga in kolektivnih pogajanj, med drugim s podporo EU za krepitev zmogljivosti, omogočitvenimi in podpornimi nacionalnimi okviri, zagotavljanjem organizacijske moči socialnih partnerjev ter varovanjem dobro delujočih sistemov kolektivnih pogajanj (45). |
| --- | --- |

4.5.5

| 4.5.6 | Spoštovati in spodbujati je treba tudi svobodo združevanja in pravico do organiziranja. Pomembno je, da na nacionalni ravni in ravni EU potekajo razprave o tem, kako zagotoviti, da imajo delavci dostop do sindikalnega zastopstva ter da lahko uveljavljajo pravice, da se kolektivno organizirajo in kolektivno ukrepajo. |
| --- | --- |

4.5.6

| 4.5.7 | EESO pozdravlja, da je Komisija priznala, da obstajajo možnosti za ukrepe na ravni EU, s katerimi bi spodbujali vlogo kolektivnih pogajanj pri podpiranju ustreznosti minimalne plače in pokritosti z njo. V ukrepe na ravni EU, povezane z minimalnimi plačami, bi bilo mogoče vključiti tudi ukrepe v podporo kolektivnim pogajanjem ter pri tem upoštevati različne nacionalne sisteme odnosov med delodajalci in delojemalci. To je v skladu s prejšnjimi priporočili EESO, v katerih je ta pozval k okrepitvi kolektivnih pogajanj in socialnega dialoga. |
| --- | --- |

4.5.7

5.   Prispevek deležnikov: virtualni obiski držav in javno posvetovanje

5.1   Pregled/ozadje obiskov

| 5.1.1 | Pri pripravi tega mnenja je bilo za EESO pomembno pridobiti mnenja ustreznih nacionalnih in evropskih deležnikov. Za to je bilo predvidenih več obiskov držav ter javno posvetovanje z akterji na ravni EU. V zvezi z obiski držav je bilo izbranih pet držav članic (Nemčija, Poljska, Romunija, Španija in Švedska), in sicer na podlagi meril glede institucij, ki določajo minimalno plačo, iz držav članic EU, ki jih je Evropska komisija opredelila v prvi fazi posvetovanja s socialnimi partnerji. Načrtovane so bile razprave s predstavniki vlad, nacionalnimi organi, ki določajo plače, nacionalnimi socialnimi partnerji in organizacijami za boj proti revščini. Zaradi pandemije COVID-19 obiskov ni bilo mogoče izvesti, nadomestili pa so jih polstrukturiran vprašalnik in naknadne videokonference z ustreznimi deležniki. |
| --- | --- |

5.1.1

5.2   Povzetek videokonferenc

| 5.2.1 | Pomisleke in nasprotovanje v zvezi s pravno pobudo EU o minimalnih plačah so v največji meri izrazili švedski predstavniki, ki so se na splošno strinjali, da EU ni pristojna za ukrepanje na področju plač. Švedske socialne partnerje skrbi, da bi pobuda EU med drugim posegla v nacionalne prakse na področju pogajanja o plačah in avtonomijo socialnih partnerjev. Namesto tega so predlagali nezavezujoče pobude za spodbujanje socialnega dialoga in kolektivnih pogajanj ter poudarili, da so se nacionalni sistemi razvijali več desetletij in da med državami niso prenosljivi. Na Švedskem je pokritost s kolektivnimi pogajanji 90-odstotna, manj kot 1 % delavcev pa zasluži manj kot 60 % mediane plače (46). Predstavnik švedske vlade je podprl stališča socialnih partnerjev in dejal, da ima EU pomembno vlogo pri prispevanju k povečanju stopnje zaposlenosti in izboljšanju socialnega razvoja. Za zagotavljanje kohezije Unije in notranji trg je treba obravnavati socialne izzive. Predstavniki so menili, da pravno zavezujoča pobuda, kot je direktiva, ni pravi ukrep, in dejali, da pobuda EU ne sme privesti do oblikovanja zahteve, v skladu s katero bi morale države članice uvesti univerzalne kolektivne pogodbe ali zakonsko določene minimalne plače. |
| --- | --- |

5.2.1

| 5.2.2 | Sindikati in organizacije civilne družbe iz drugih štirih držav so ukrepe na ravni EU podprli, nekateri pa celo omenili, da bi jih bilo mogoče izvajati v obliki okvirne direktive. Argumenti v podporo tej pobudi vključujejo možnosti za usklajevanje plačnih politik na mednarodni ravni, preprečevanje socialnega dampinga, spodbujanje zbliževanja plač, zmanjšanje revščine zaposlenih, zagotavljanje zaščite delavcem, ki niso vključeni v kolektivne pogodbe, preprečevanje izkoriščanja ranljivih skupin delavcev, kot so migranti, in prispevanje k zmanjšanju razlike v plačah med spoloma. Nekaj predstavnikov je omenilo tudi možnost določitve skupnih meril EU glede minimalnih pragov ustreznosti minimalnih plač, na primer z uporabo referenčne košarice dobrin in ključnih storitev, ki jih vsi potrebujejo. Več predstavnikov je omenilo tudi, da bi morali pobudo EU glede minimalnih plač dopolnjevati dodatni ukrepi, in sicer direktiva o ustreznem minimalnem dohodku in pobuda za okrepitev vloge socialnega dialoga in sindikalnega zastopstva. |
| --- | --- |

5.2.2

| 5.2.3 | Organizacije delodajalcev iz treh držav (47) so v zvezi z zavezujočimi ukrepi izrazile pomisleke oziroma nasprotovanje. Nekatere so izrecno navedle, da EU v skladu s členom 153 PDEU nima pristojnosti na področju plač in da bi se bilo treba v razpravi osredotočiti na to, kako izboljšati proces evropskega semestra. Organizacije delodajalcev so pravni pobudi nasprotovale, saj naj ne bi bila v skladu z nacionalnimi sistemi določanja plač in bi negativno vplivala na konkurenčnost držav članic, zaposlovanje in vključevanje brezposelnih na trg dela. Izpostavili so tudi, da razprav o minimalni plači ni mogoče ločiti od širših vprašanj, ki vplivajo na trg dela, kot so sistemi socialne varnosti. Predstavniki delodajalcev iz nekaterih držav so izrazili zaskrbljenost zaradi možnosti, da bi se zakonsko določene minimalne plače zviševale zgolj na podlagi političnih odločitev vlade brez upoštevanja gospodarskih dejavnikov. Predstavniki ene od držav so poleg tega omenili, da je bil v priporočilih za posamezne države izpostavljen negativen vpliv zviševanja minimalnih plač na konkurenčnost. V eni od držav je bilo kot potencialen instrument omenjeno nezavezujoče priporočilo, navedeno pa je bilo še, da mora krepitev kolektivnih pogajanj potekati na nacionalni ravni in da je pri tem potrebna podpora EU, zlasti pri krepitvi zmogljivosti socialnih partnerjev. |
| --- | --- |

5.2.3

| 5.2.4 | Predstavniki vlad svojega stališča niso izrazili tako neposredno kot socialni partnerji in organizacije civilne družbe. Nekateri so pozdravili okvirno pobudo, ne da bi jo natančno opredelili (Nemčija), drugi pa so podprli okvirno direktivo (Španija). V zvezi z nadaljnjimi ukrepi so nemški predstavniki potrdili, da namerava Nemčija tekoči proces podpreti v okviru predsedovanja Svetu EU v drugi polovici leta 2020. |
| --- | --- |

5.2.4

5.3   Javno posvetovanje

| 5.3.1 | Spletno javno posvetovanje je potekalo 25. junija, udeležili pa so se ga evropski komisar za delovna mesta in socialne pravice Nicolas Schmit, poročevalka Evropskega parlamenta za zmanjševanje neenakosti s posebnim poudarkom na revščini zaposlenih, koordinatorja za zaposlovanje in socialne zadeve poslanskih skupin EPP in S&D ter predstavniki Evropske konfederacije sindikatov (ETUC), konfederacije BusinessEurope in Socialne platforme. Komisar je ponovno poudaril, da namerava Komisija predstaviti pravni instrument za pravične minimalne plače v Evropi, ki ne bo posegal v avtonomijo socialnih partnerjev in nacionalne sisteme kolektivnih pogajanj ter ne bo oviral uspešnega delovanja sistemov kolektivnih pogajanj. Priznal je, da je tema pravičnih minimalnih plač problematična in sporna. Trije poslanci Evropskega parlamenta so se na politični ravni strinjali, da so za doseganje tega, da se delavcem v Evropi zagotovi dostojni življenjski standard, in obravnavo revščine zaposlenih potrebni ukrepi EU. Evropski socialni partnerji so še pripravljali odgovore za drugo fazo posvetovanja s Komisijo, a je jasno, da se njihova mnenja o potrebi po ukrepih EU, njihovi izvedljivosti in pravni podlagi razhajajo. Socialna platforma je poudarila, da so pomembni tako ustrezni minimalni dohodki kot minimalne plače in da mora biti minimalna plača višja od minimalnega dohodka. |
| --- | --- |

5.3.1

6.   Možnosti za ukrepanje na ravni EU

6.1   Pravni red EU

| 6.1.1 | EESO ugotavlja, da pojem pravičnega plačila, ki delavcem in njihovim družinam zagotavlja dostojen življenjski standard (48), zajemajo in podpirajo številni instrumenti EU in mednarodni instrumenti. EESO ugotavlja, da se predlaga, naj se pravna pobuda EU o pravičnih minimalnih plačah predstavi na podlagi naslova PDEU o socialni politiki. Povezati bi jo bilo treba s cilji Unije, določenimi v členu 3 PEU: spodbujati visoko konkurenčno socialno tržno gospodarstvo, usmerjeno v polno zaposlenost, socialni napredek, blaginjo njenih narodov in trajnostni razvoj Evrope. |
| --- | --- |

6.1.1

| 6.1.2 | Odbor poleg tega priznava, da je pravni položaj v zvezi s pobudo EU o minimalnih plačah zelo zapleten. EU lahko sprejme pravne instrumente o delovnih pogojih na podlagi člena 151 in člena 153(1)(b) PDEU. V Pogodbi je sicer določeno, da se določbe člena 153 ne uporabljajo za plače, vendar je v sodni praksi EU in veljavnih direktivah vprašanje plače obravnavano kot ključni delovni pogoj. V zvezi s tem obstajajo očitna različna mnenja in EESO priznava, da bo morala Komisija sprejeti uravnotežen in previden pristop. |
| --- | --- |

6.1.2

| 6.1.3 | Evropski socialni partnerji so poleg tega v skladu s členom 155 PDEU iz naslova o socialni politiki pristojni za sklepanje sporazumov. |
| --- | --- |

6.1.3

6.2   Možna pobuda EU o pravičnih minimalnih plačah: direktiva ali priporočilo Sveta

| 6.2.1 | Kar zadeva minimalne plače, so za uresničevanje zavez iz evropskega stebra socialnih pravic odgovorne predvsem posamezne države članice. Komisija je ugotovila, da je v zvezi s pravičnimi minimalnimi plačami potrebno ukrepanje na ravni EU, in opredelila možnosti zanj. Čeprav večina članov EESO meni, da bi lahko tako ukrepanje zagotovilo dodano vrednost, se drugi ne strinjajo. Pri vsakršnem ukrepanju na ravni EU je treba v celoti spoštovati avtonomijo socialnih partnerjev ter delitev pristojnosti med ravnjo EU in nacionalno ravnjo. |
| --- | --- |

6.2.1

| 6.2.2 | Komisija je v dokumentu o drugi fazi posvetovanja s socialnimi partnerji navedla, da sta instrumenta EU, o katerih se razmišlja, direktiva in priporočilo Sveta. V okviru EESO obstajajo različna stališča o zakonitosti katere koli pravne pobude EU na podlagi člena 153 PDEU, zlasti direktive, saj člen 153(5) PDEU določa, da se določbe navedenega člena ne uporabljajo za plače. Po posvetovanju s socialnimi partnerji in če ne potekajo pogajanja med socialnimi partnerji, bi moral biti cilj – ne glede na instrument, o uporabi katerega razmišlja Komisija v zvezi s pobudo o pravičnih minimalnih plačah – zagotoviti, da so zakonsko določene minimalne plače – če obstajajo – pravične glede na porazdelitev plač v državi in da zagotavljajo spoštovanje pravice delavcev do pravičnega plačila, da se omogoči vsaj dostojen življenjski standard zanje in za njihove družine. Upoštevati bi bilo treba tudi pomembne gospodarske vidike, kot je produktivnost. |
| --- | --- |

6.2.2

| 6.2.3 | Komisija meni, da so mogoči tako zakonodajni kot nezakonodajni instrumenti. Navedla je, da bi direktiva, ki bi urejala področje delovnih pogojev, državam članicam omogočala, da se same odločijo glede načina izvajanja minimalnih zahtev in postopkovnih obveznosti. Komisija je navedla tudi, da bi lahko, če bi bilo izbrano priporočilo Sveta, spremljanje njegovega izvajanja potekalo prek posebnega primerjalnega okvira, vključenega v evropski semester. V tem okviru bi bilo mogoče razpravljati o, med drugim, načelih glede mehanizmov za učinkovite sisteme zakonskega določanja plač ter vključenosti socialnih partnerjev in ustreznosti, ter spremljati spoštovanje teh načel. |
| --- | --- |

6.2.3

6.3   Uporaba javnih naročil

| 6.3.1 | Javna naročila so sredstvo, s katerim lahko javne institucije na ravni EU in nacionalni ravni spodbujajo dostojne plače, poštene delovne pogoje in kolektivna pogajanja, hkrati pa uresničujejo gospodarske cilje, cilje glede kakovostnega opravljanja storitev in cilje javnega interesa. To je mogoče v skladu s Konvencijo MOD št. 94 o delovnopravnih določbah v pogodbah javnega naročanja, in sicer z boljšo uporabo socialnih meril v veljavni zakonodaji EU o javnem naročanju. |
| --- | --- |

6.3.1

| 6.3.2 | Uvedba klavzul o kolektivnih pogajanjih v pravila EU o javnem naročanju, v skladu s katerimi je spoštovanje pravice do kolektivnih pogajanj in kolektivnih pogodb pogoj za oddajo vseh javnih naročil, bi lahko bila učinkovit dopolnilen način za podpiranje kolektivnih pogajanj po vsej EU. |
| --- | --- |

6.3.2

6.4   Izboljšano zbiranje podatkov

| 6.4.1 | Več področij je, na katerih bi lahko EU državam članicam pomagala z zbiranjem podatkov in zagotavljanjem pomoči pri oblikovanju – ob posvetovanju s socialnimi partnerji – kazalnikov in orodij za izvrševanje zahtev v zvezi z razvojem zakonsko določenih minimalnih plač. |
| --- | --- |

6.4.1

V Bruslju, 18. septembra 2020

Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Luca JAHIER

---

(1)  UL C 125, 21.4.2017, str. 10.

1

(2)  UL C 97, 24.3.2020, str. 32.

2

(3)  UL C 190, 5.6.2019, str. 1.

3

(4)  https://ec.europa.eu/info/business-economy-euro/economic-performance-and-forecasts/economic-forecasts/spring-2020-economic-forecast-deep-and-uneven-recession-uncertain-recovery_sl

4

(5)  Eurofound (2020): Življenje, delo in COVID-19: Prve ugotovitve – april 2020, Dublin.

5

(6)  Glrj opombo 5.

6

(7)  Načelo 6 – evropski steber socialnih pravic.

7

(8)  Bolj ambiciozna Unija, politične usmeritve naslednje Evropske komisije za obdobje 2019–2024.

8

Bolj ambiciozna Unija

(9)  Glej opombo 1.

9

(10)  Eurofound: Minimum wages in 2019 – Annual review (Minimalne plače v letu 2019 – letni pregled) (2019).

10

(11)  Galgóczi, B, in Drahokoupil, J.: Condemned to be left behind? Can Central and Eastern Europe emerge from its low-wage model? (Obsojena na zaostajanje? Lahko Srednja in Vzhodna Evropa odpravi svoj model nizkih plač?), Evropski sindikalni inštitut (ETUI), 2017.

11

Condemned to be left behind? Can Central and Eastern Europe emerge from its low-wage model? (Obsojena na zaostajanje? Lahko Srednja in Vzhodna Evropa odpravi svoj model nizkih plač?), Evropski sindikalni inštitut (ETUI), 2017.

(12)  Delavci, ki prejemajo minimalno plačo, morda – odvisno od na primer sestave svojega gospodinjstva – še vedno potrebujejo dajatve iz drugih sistemov socialne zaščite, dajatve socialne varnosti za zaposlene in/ali davčne olajšave ali dobropise, da dosežejo sprejemljiv življenjski standard.

12

(13)  Eurofound (2019): Minimalne plače v letu 2019: letni pregled.

13

(14)  Statutory Minimum Wages in the EU: Institutional Settings and Macroeconomic Implications (Zakonsko določene minimalne plače v EU: institucionalne ureditve in makroekonomske posledice), dokument inštituta IZA o politiki št. 124, februar 2017.

14

(15)  Eurofound (2017): In-work poverty in the EU (Revščina zaposlenih v EU).

15

In-work poverty in the EU

(16)  Opredeljenih je pet kategorij posrednih ukrepov, ki lahko pomagajo odpraviti revščino zaposlenih: zagotavljanje cenovno dostopnega otroškega varstva; prožna ureditev delovnega časa; ukrepi, ki spodbujajo napredovanje na delovnem mestu ali izboljšanje znanj in spretnosti ljudi; ukrepi, ki prispevajo k izboljšanju življenjskih standardov zaposlenih z nizkimi dohodki; ukrepi, ki ustvarjajo vključujoče delovno okolje za izboljšanje priložnosti za migrante, invalide ali druge skupine prikrajšanih delavcev (glej stran 41).

16

(17)  UL C 190, 5.6.2019, str. 1 (to mnenje ni dobilo podpore skupine delodajalcev, glej nasprotno mnenje, priloženo mnenju EESO).

17

(18)  Glej nasprotno mnenje, priloženo mnenju EESO (UL C 190, 5.6.2019, str. 1).

18

(19)  Glej opombo 2.

19

(20)  60 % nacionalne mediane ekvivalentnega razpoložljivega dohodka po socialnih transferjih.

20

(21)  To je v skladu z mnenjem EESO iz leta 2019 z naslovom Za evropsko okvirno direktivo o minimalnem dohodku (UL C 190, 5.6.2019, str.1) glej opombo 13.

21

(22)  Eurofound (2019): Minimum wages in 2019: Annual review (Minimalne plače v letu 2019: letni pregled).

22

Minimum wages in 2019: Annual review

(23)  Druga faza posvetovanja s socialnimi partnerji v skladu s členom 154 PDEU o možnih ukrepih za obravnavo izzivov, povezanih s pravičnimi minimalnimi plačami.

23

(24)  Eurostat: Disparities in minimum wages across Europe (Razlike v minimalnih plačah v Evropi), 3.2.2020, https://ec.europa.eu/eurostat/web/products-eurostat-news/-/DDN-20200203-2.

24

(25)  Dokument Evropske komisije o drugi fazi posvetovanja s socialnimi partnerji.

25

(26)  Informacije, pridobljene v prvi fazi posvetovanja s socialnimi partnerji – str. 2, ki vključuje sklicevanje na Eurostatovo raziskavo o strukturi plač in raziskavo EU-SILC (opombi 6 in 7).

26

(27)  Eurofound (2019): Upward convergence in employment and socioeconomic factors (Konvergenca k višjim standardom na področju zaposlovanja in socialno-ekonomskih dejavnikov).

27

(28)  Good Jobs for All in a Changing World of Work, The OECD Jobs Strategy (Dobra delovna mesta za vse v spreminjajočem se svetu dela, Strategija OECD za delovna mesta).

28

(29)  Dube, A.: The impact of minimum wages – review of the international evidence (Vpliv minimalnih plač – pregled mednarodnih dokazov), Ministrstvo za finance Združenega kraljestva, 2019, London: https://www.gov.uk/government/publications/impacts-of-minimum-wages-review-of-the-international-evidence; Godøy, A., Reich, M.: Minimum Wage Effects in Low-Wage Areas (Vplivi minimalnih plač na območjih z nizkimi dohodki), IRLE, delovni dokument 106-19, junij 2019.

29

(30)  Odbor strokovnjakov MOD za izvajanje konvencij in priporočil (2014): General Survey on Minimum Wage Systems (Splošna raziskava o sistemih minimalnih plač), odstavek 68.

30

(31)  Konvencija št. 131 o minimalnih osebnih dohodkih (1970), https://www.ilo.org/dyn/normlex/en/f?p=NORMLEXPUB:12100:0::NO::P12100_ILO_CODE:C131.

31

(32)  Bolgarija, Francija, Latvija, Litva, Malta, Nizozemska, Portugalska, Romunija, Slovenija in Španija.

32

(33)  Priročnik MOD o politiki minimalnih plač.

33

(34)  Glej sklepe Sveta: Nov začetek za močan socialni dialog, http://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-10449-2016-INIT/sl/pdf; štiristranska izjava predsedstva Sveta, Komisije in socialnih partnerjev: https://ec.europa.eu/social/main.jsp?langId=en&catId=89&newsId=2562.

34

Nov začetek za močan socialni dialog

(35)  Belgija, Francija, Irska, Litva, Luksemburg, Madžarska, Malta, Nizozemska, Portugalska, Romunija in Španija.

35

(36)  Glej opombo 22.

36

(37)  Glej opombo 22.

37

(38)  Zadeva Sodišča C-268/06 – Impact.

38

(39)  https://www.coe.int/en/web/european-social-charter/-/protection-of-workers-rights-in-europe-shortcomings-found-but-also-positive-developments-in-certain-areas

39

(40)  https://ec.europa.eu/commission/presscorner/detail/sl/fs_20_51

40

(41)  Grimshaw, D., Bosch, G., in Rubery, J. (2013): Minimum wages and collective bargaining: what types of pay bargaining can foster positive pay equity outcomes? (Minimalne plače in kolektivna pogajanja: katere vrste pogajanj o plačah lahko spodbudijo pozitivne rezultate glede plačne enakosti?), British Journal of Industrial Relations, DOI 10.1111/bjir.12021.

41

(42)  OECD: Negotiating our way up: Collective bargaining in a changing world of work (S pogajanji do boljše ureditve: kolektivna pogajanja v spreminjajočem se svetu dela).

42

(43)  Glej opombo 42.

43

(44)  Eurofound: Developments in collectively agreed pay 2000–2017 (Razvoj kolektivno dogovorjenih plač v obdobju 2000–2017) – Priloga 1, https://www.eurofound.europa.eu/sites/default/files/ef_publication/field_ef_document/ef18049en.pdf.

44

Developments in collectively agreed pay 2000–2017

(45)  UL C 303, 19.8.2016, str. 54, UL C 434, 15.12.2017, str. 30, UL C 13, 15.1.2016, str. 161, UL C 125, 21.4.2017, str. 10.

45

(46)  Švedska veja Evropske mreže za boj proti revščini (EAPN SE) je v svojem pisnem prispevku navedla, da bi si morala EU prizadevati za vzpostavitev sistema za urejanje minimalnih plač v vseh državah članicah, a da je enako pomembno spoštovati države, ki minimalne plače urejajo s sistemom kolektivnega pogajanja.

46

(47)  Španska organizacija delodajalcev CEOE se videokonference ni mogla udeležiti, a je enaka mnenja izrazila v svojem pisnem prispevku.

47

(48)  Listina Skupnosti iz leta 1989 o temeljnih socialnih pravicah delavcev, http://aei.pitt.edu/4629/1/4629.pdf; člen 23(3) Splošne deklaracije človekovih pravic, https://www.ohchr.org/EN/UDHR/Documents/UDHR_Translations/slv.pdf; člen 7 Mednarodnega pakta o ekonomskih, socialnih in kulturnih pravicah, https://www.gov.si/assets/ministrstva/MZZ/Dokumenti/multilaterala/clovekove-pravice/porocila-SLO-po-instrumentih-o-clovekovih-pravicah/b34c271f78/Mednarodni_pakt_o_ekonomskih_socialnih_in_kulturnih_pravicah.pdf; člen 4(1) Evropske socialne listine, ki jo je leta 1961 sprejel Svet Evrope; cilji trajnostnega razvoja OZN, zlasti cilji trajnostnega razvoja št. 1, 8 in 10; Konvencija MOD št. 95 o zaščiti plač (1949); člen 4(5) Evropske socialne listine; Konvencija MOD št. 173 o varstvu zahtevkov delavcev v primeru insolventnosti njihovega delodajalca (1992); člen 25 spremenjene Evropske socialne listine (1996), http://www.svetevrope.si/sl/dokumenti_in_publikacije/konvencije/163/index.html.

48

---

| 11.12.2020 | SL | Uradni list Evropske unije | C 429/173 |
| --- | --- | --- | --- |

11.12.2020

SL

Uradni list Evropske unije

C 429/173

---

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Pošteni delovni pogoji v platformnem gospodarstvu

(raziskovalno mnenje na zaprosilo nemškega predsedstva)

(2020/C 429/23)

| Poročevalec: | Carlos Manuel TRINDADE |
| --- | --- |

Poročevalec:

Carlos Manuel TRINDADE

| Zaprosilo nemškega predsedstva Sveta | dopis z dne 18. 2. 2020 |
| --- | --- |
| Pravna podlaga | člen 304 Pogodbe o delovanju Evropske unije |
| | |
| Pristojnost | strokovna skupina za zaposlovanje, socialne zadeve in državljanstvo |
| Datum sprejetja mnenja strokovne komisije | 9. 7. 2020 |
| Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju | 18. 9. 2020 |
| Plenarno zasedanje št. | 554 |
| Rezultat glasovanja
  (za/proti/vzdržani) | 182/23/8 |

Zaprosilo nemškega predsedstva Sveta

dopis z dne 18. 2. 2020

Pravna podlaga

člen 304 Pogodbe o delovanju Evropske unije

Pristojnost

strokovna skupina za zaposlovanje, socialne zadeve in državljanstvo

Datum sprejetja mnenja strokovne komisije

9. 7. 2020

Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju

18. 9. 2020

Plenarno zasedanje št.

554

Rezultat glasovanja

(za/proti/vzdržani)

182/23/8

1.   Sklepi in priporočila

| 1.1 | Cilj tega mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (EESO), za katero je zaprosilo nemško predsedstvo, je celovito opredeliti splošni referenčni okvir za poštene delovne pogoje v platformnem gospodarstvu. |
| --- | --- |

1.1

| 1.2 | EESO se zavzema, da se vprašanja v zvezi s platformnim delom obravnavajo in rešijo ob upoštevanju zlasti ciljev trajnostnega razvoja, digitalne agende in evropskega stebra socialnih pravic. |
| --- | --- |

1.2

| 1.3 | EESO ugotavlja, da platformno gospodarstvo še vedno nima veliko teže, čeprav ponuja možnosti za rast. |
| --- | --- |

1.3

| 1.4 | EESO ugotavlja, da imajo platforme „v večini primerov [...] pozitiven učinek na gospodarstvo“ (1), saj veliko prispevajo k ustvarjanju delovnih mest in inovacijam, prožnosti in avtonomiji delavcev, zagotavljajo pa tudi dohodek delavcem (pogosto dodatnega) in ranljivim osebam omogočajo dostop do zaposlitve. |
| --- | --- |

1.4

| 1.5 | EESO ugotavlja, da obstajajo tveganja, ki jih ne smemo podcenjevati: (i) za delavce: odrekanje osnovnih pravic, vključno s pravico do organiziranja in kolektivnih pogajanj, prekarnost, nizko plačilo, vse večja intenzivnost dela, izjemna razdrobljenost dela na svetovni ravni, nevključenost delavcev v sisteme socialne varnosti; (ii) za družbo: povečano tveganje konkurence, ki temelji na nelojalnih socialnih standardih, kar ima škodljive posledice za delodajalce, ki so podvrženi nevzdržnemu konkurenčnemu pritisku, pa tudi za države članice, ki ostanejo brez nekaterih prihodkov od davkov in prispevkov za socialno varnost. |
| --- | --- |

1.5

| 1.6 | EESO se zaveda polemik, ki jih porajajo pojmi, povezani s platformami, zlasti obravnavanje platform kot „delodajalcev“, ne pa kot „posrednikov med ponudbo in povpraševanjem“, ter „zaposlenih“ kot „samozaposlenih oseb“, saj to vpliva na njihove pravice. |
| --- | --- |

1.6

| 1.7 | EESO poziva Komisijo in države članice, naj si prizadevajo za pojasnitev teh pojmov, saj vplivajo na uporabo delovnopravne zakonodaje in celo vrsto pravic na področju varstva delavcev. |
| --- | --- |

1.7

| 1.8 | EESO priporoča poenotenje konceptov v EU in državah članicah, da bi delo v platformnem gospodarstvu postalo dostojno. Pri tem bi morale Komisija in države članice kot merilo upoštevati: (i) ekonomsko odvisnost in podrejenost v delovnem razmerju, saj so delavci, katerih preživetje je v glavnem odvisno od plačila, ki ga prejmejo za to delo, zaposleni in ne samozaposleni; (ii) da je treba ustrezno in z vseh vidikov proučiti uporabo načela, po katerem se platformni delavec šteje za zaposlenega, dokler ni dokazano nasprotno; (iii) da je treba algoritme, ki jih uporabljajo platforme, obravnavati enako kot ustna ali pisna navodila pri običajnem delu. |
| --- | --- |

1.8

| 1.9 | EESO priporoča, da se ob upoštevanju suverenosti držav članic na področju socialnih zadev pripravijo smernice, ki bi pripomogle k razjasnitvi zaposlitvenega statusa na platformah. EESO meni, da je treba v platformnem gospodarstvu vsem delavcem zagotoviti dostop do vseh pravic in zaščite, ne glede na njihov zaposlitveni status ali vrsto pogodbe. Tako bi preprečili, da bi nekateri subjekti pridobili konkurenčno prednost zaradi neizpolnjevanja obveznosti in odgovornosti. |
| --- | --- |

1.9

| 1.10 | EESO priporoča, da se pojasni, kakšna je odgovornost vseh deležnikov za vprašanja, kot so zdravje in varnost, varstvo podatkov, zavarovanje in pravna odgovornost, ter temu primerno ocenijo, prilagodijo in uskladijo obstoječi predpisi. |
| --- | --- |

1.10

| 1.11 | EESO poudarja, da morajo imeti socialni dialog in kolektivna pogajanja ključno vlogo na vseh ustreznih ravneh, pri čemer je treba v celoti spoštovati avtonomijo socialnih partnerjev, da bi zagotovili kakovostno delo v platformnem gospodarstvu. |
| --- | --- |

1.11

| 1.12 | EESO predlaga, da se skupaj s platformami, delavci in potrošniki pripravijo kodeksi ravnanja, ki bodo združevali najboljša načela in smernice za plačilo, delovne pogoje in kakovost storitev. |
| --- | --- |

1.12

| 1.13 | EESO poziva Komisijo, naj upošteva priporočila o obdavčitvi platformnega gospodarstva, ki jih je pripravila evropska platforma za boj proti neprijavljenemu delu. |
| --- | --- |

1.13

| 1.14 | EESO opozarja na svoje prejšnje priporočilo (2), da bi morale Evropska komisija, OECD in Mednarodna organizacija dela (MOD) skupaj s socialnimi partnerji na vseh ustreznih ravneh in organizacijami civilne družbe na splošno oblikovati ustrezne določbe o dostojnih delovnih pogojih in potrebni zaščiti. V zvezi s tem želi, da bi to skupno delo lahko privedlo do sprejetja konvencije MOD o platformah. |
| --- | --- |

1.14

| 1.15 | Po mnenju EESO je treba zagotoviti, da platforme zagotavljajo informacije, ki vsem deležnikom omogočajo preglednost in predvidljivost. Zato je treba v vsaki državi članici vzpostaviti register platform, s čimer bi v EU oblikovali podatkovno zbirko za spremljanje razvoja platformnega gospodarstva. |
| --- | --- |

1.15

| 1.16 | EESO podpira delo, ki ga je opravila Komisija v svoji študiji o platformnem gospodarstvu. Kljub temu obstaja velika vrzel v doslednosti in sistematičnosti podatkov v posameznih državah in EU. EESO poziva Komisijo in države članice, naj si skupaj prizadevajo izboljšati statistične podatke. |
| --- | --- |

1.16

2.   Ozadje mnenja

| 2.1 | Namen mnenja je odgovoriti na vprašanja, ki jih je postavilo nemško ministrstvo za delo v zvezi s platformnim delom, pri tem pa opredeliti glavne izzive in priložnosti ter obravnavati status platformnih delavcev, instrumente politike za izboljšanje njihovih delovnih pogojev in najboljše regulativne prakse. |
| --- | --- |

2.1

| 2.2 | Sedanji razvoj, na podlagi katerega so vzniknile digitalne platforme, vključuje sodobne inovacije: internet (bistvena inovacija), obsežne podatkovne zbirke (masovni podatki), ki omogočajo množično obdelavo podatkov, in mobilne naprave, ki potrošnikom, delavcem in ponudnikom storitev ob vsakem času in povsod omogočajo dostop do mobilnega interneta (3). |
| --- | --- |

2.2

| 2.3 | Vprašanja v zvezi s platformnim delom bi bilo treba obravnavati in rešiti ob upoštevanju zlasti ciljev trajnostnega razvoja, digitalne agende in evropskega stebra socialnih pravic. |
| --- | --- |

2.3

| 2.4 | EESO želi opozoriti na številna prejšnja mnenja (4), ki jih je pripravil o digitalni preobrazbi gospodarstva in vzponu novih oblik dela. |
| --- | --- |

2.4

| 2.5 | Zaradi kompleksnosti platform ter pomanjkanja standardizirane terminologije in statističnih podatkov je težko oceniti njihov obseg in rast. Po podatkih OECD (5) večina študij kaže, da platformni delavci predstavljajo od 0,5 % do 3 % celotne delovne sile. V skupini 16 evropskih držav samo 1,4 % prebivalstva, starega med 16 in 74 let, kot glavno dejavnost opravlja platformno delo (od 0,6 % na Finskem do 2,7 % na Nizozemskem) (6). Približno 11 % odraslih je že opravljalo platformno delo (7). |
| --- | --- |

2.5

| 2.6 | Prihodnja rast platformnega dela (8) je negotova, saj je odvisna od tehnološkega napredka, novih poslovnih modelov, varstva podatkov in potrošniške politike. Nekateri avtorji so ocenili, da se je vrednost transakcij in prihodkov na platformah v Evropi med letoma 2013 in 2015 skoraj potrojila (9). EESO meni, da je treba vzpostaviti register platform, ki bi obsegal zlasti ekonomske, delovnopravne in socialne vidike, z njim pa bi bolje razumeli dejansko stanje. |
| --- | --- |

2.6

| 2.7 | Posebnost platformnega dela je odnos med platformo, delavcem in uporabnikom. Pri posredovanju se v veliki meri uporabljajo tehnologija in algoritmi, ki so pogosto nepregledni in z vplivanjem na dodeljevanje in organizacijo dela ter ocenjevanje delavcev vplivajo na delovne pogoje. Ta „posredovalna črna skrinjica“ je prepoznavna značilnost platformnega dela (10). |
| --- | --- |

2.7

| 2.8 | Po ugotovitvah Eurofounda (11) je platformno delo oblika zaposlitve, pri kateri spletna platforma omogoča, da organizacije ali posamezniki dostopajo do drugih organizacij ali posameznikov, kadar želijo rešiti problem ali opraviti storitev proti plačilu. Glavne značilnosti platformnega dela so naslednje:






  — | plačano delo je organizirano prek spletne platforme, |
| --- | --- | --- |

2.8

—

plačano delo je organizirano prek spletne platforme,

| — | udeležene so tri strani: spletna platforma, stranka in delavec, |
| --- | --- |

—

udeležene so tri strani: spletna platforma, stranka in delavec,

| — | cilj je izvajanje posebnih nalog ali reševanje konkretnih problemov, |
| --- | --- |

—

cilj je izvajanje posebnih nalog ali reševanje konkretnih problemov,

| — | delo se odda podizvajalcem oziroma zunanjim izvajalcem, |
| --- | --- |

—

delo se odda podizvajalcem oziroma zunanjim izvajalcem,

| — | delo je razdeljeno na naloge, |
| --- | --- |

—

delo je razdeljeno na naloge,

| — | storitve se izvajajo na zahtevo. |
| --- | --- |

—

storitve se izvajajo na zahtevo.

| 2.9 | Status delavca je eden od ključnih vidikov platformnega dela. Platforma se običajno predstavlja kot posrednik med ponudbo in povpraševanjem in ne kot delodajalec, saj ni podrejenosti v delovnem razmerju. Zato se potem šteje, da so delavci „samozaposleni“ in ne „zaposleni“, s čimer se izmika uporabi delovnopravne zakonodaje (tudi glede zdravja in varnosti), socialni zaščiti in obdavčitvi. Čeprav EESO meni, da obstajajo delavci, ki so v resnici samozaposleni, meni tudi, da morajo EU in države članice ustrezno in z vseh vidikov proučiti uporabo načela, po katerem se platformni delavec šteje za zaposlenega, dokler ni dokazano nasprotno. S tem se zaščitijo interesi delavcev, ki glavnino dohodka ustvarijo na platformah. EESO po drugi strani meni, da se mora delavcem, ki so v resnici samozaposleni, dovoliti, da ohranijo ta status, če to izrecno želijo. |
| --- | --- |

2.9

| 2.10 | EESO ugotavlja, da so platforme zelo heterogene in se med seboj močno razlikujejo. Merila za združevanje različnih vrst platform so vrsta naloge (zahteve glede višje ali nižje ravni usposobljenosti), prostor ali fizična lokacija, kjer se storitev opravlja (na spletu ali brez povezave s spletom), in kdo odloča o izbirnem postopku (platforma, platformni delavec ali stranka). Nekateri uporabljajo dodatna merila, kot so razlike pri dodeljevanju dela in samostojnosti delavcev (12). |
| --- | --- |

2.10

| 2.11 | MOD (13) meni, da platforme pomenijo posebne regulativne težave, in navaja številna področja, ki vzbujajo zaskrbljenost, vključno z nizkimi dohodki (velik delež dohodkov je nižji od minimalne plače), nevključenostjo v socialno zavarovanje (brez njega je 91 % delavcev na platformi Amazon Mechanical Turk), zavračanjem opravljenega dela (delo devetih od desetih delavcev je zavrnjeno), plačilom provizije za delo, nespoštovanjem številnih konvencij MOD o zaščiti plač, neorganiziranostjo v sindikat in neobstojem kolektivnih pogajanj. |
| --- | --- |

2.11

| 2.12 | Platformno delo vključuje tudi vidik spola in starosti. Moški na splošno prevladujejo pri storitvah, povezanih z razvojem programske opreme in zagotavljanjem prevoznih storitev, medtem ko pri nalogah, ki se nanašajo na storitve prevajanja in storitve na sami lokaciji, prevladujejo ženske. Mladi so na platformah razmeroma nadpovprečno zastopani, zlasti v primeru, ko se na njih ustvari več kot 50 % dohodka ali na njih dela več kot 20 ur na teden. Starejši v nekaterih primerih začenjajo sodelovati na platformah. EESO meni, da je treba te vidike bolj proučiti, da bo mogoče bolje razumeti dejansko stanje in oblikovati ustrezne javne politike. |
| --- | --- |

2.12

3.   Izzivi, priložnosti in tveganja v platformnem gospodarstvu

| 3.1 | Platforme imajo v večini primerov pozitiven učinek na gospodarstvo (14) saj veliko prispevajo k ustvarjanju delovnih mest in inovacijam, prožnosti in avtonomiji delavcev, zagot,avljajo pa tudi dohodek delavcem (pogosto dodatnega), znižujejo ovire za vstop na trg dela in ranljivim osebam omogočajo dostop do zaposlitve (15). Komisija ugotavlja, da sodelovalno gospodarstvo „ustvarja nove možnosti zaposlovanja, pri čemer se ustvarjajo prihodki zunaj tradicionalnih linearnih delovnih razmerij, in omogoča ljudem, da delajo na podlagi prožne organizacije dela. Tako lahko postanejo gospodarsko dejavni, kadar bolj tradicionalne oblike zaposlovanja zanje niso primerne ali jim niso na voljo“ (16). EESO kljub tem novim možnostim meni, da so še vedno potrebne nadaljnje študije o makroekonomskem učinku platformnega gospodarstva. |
| --- | --- |

3.1

| 3.2 | Z izjemo visoko usposobljenih delavcev vseeno obstajajo tveganja za delavce, ki jih ne smemo podcenjevati, kot so odrekanje osnovnih pravic, vključno s pravico do organiziranja in kolektivnih pogajanj, prekarnost, nizko plačilo, ki je zaradi previsoke usposobljenost še večji problem, vse večja intenzivnost dela, izjemna razdrobljenost dela na svetovni ravni in nevključenost delavcev v sisteme socialne varnosti. |
| --- | --- |

3.2

| 3.3 | Študija Evropske agencije za varnost in zdravje pri delu (EU-OSHA) (17) kaže, da se s platformnim delom povečujejo fizična in socialna tveganja, zlasti kadar gre za negotovo zaposlitev, izpostavljenost različnim tveganjem (prometne nesreče, kemikalije itd.) in tveganjem, značilnim za delo v spletu (kibernetsko ustrahovanje, motnje telesne drže, utrujenost oči in različne oblike stresa). EESO priporoča, da se pojasni, kakšna je odgovornost deležnikov za vprašanja, kot so zdravje in varnost, varstvo podatkov, zavarovanje in pravna odgovornost, ter temu primerno ocenijo, prilagodijo in uskladijo obstoječi predpisi. |
| --- | --- |

3.3

| 3.4 | Tveganje obstaja tudi za družbo. Kot je EESO že navedel, Komisija opozarja na povečano „tveganje za konkurenco, ki temelji na nelojalnih socialnih standardih, kar ima škodljive posledice za delodajalce, ki so podvrženi nevzdržnemu konkurenčnemu pritisku, pa tudi za države članice, ki ostanejo brez nekaterih prihodkov od davkov in prispevkov za socialno varnost“ (18). |
| --- | --- |

3.4

| 3.5 | Ravno tako so tveganju glede kakovosti opravljenih storitev izpostavljeni potrošniki, saj v primeru nesreče ali problemov s storitvijo težko ugotavljajo odgovornost. EESO meni, da boljše pravno varstvo delavcev pomeni višjo kakovost za potrošnike. |
| --- | --- |

3.5

| 3.6 | EESO meni, da je nedavni razmislek o izzivih za platformne delavce pomemben in inovativen (19), zlasti zaradi razvoja modela za analizo, ki zajema tri glavne vidike: delo, zaposlovanje in socialni dialog. Glavni izzivi za platforme so: |
| --- | --- |

3.6

| 3.6.1 | Pri vidiku dela: vodenje, nadzor, ocenjevanje (z algoritmom), avtonomija pri dodeljevanju dela in fizično okolje, zlasti pri platformah, ki vključujejo delo z manj kvalificiranimi delavci, delo na sami lokaciji ali delo, ki ga določi stranka. |
| --- | --- |

3.6.1

| 3.6.2 | Pri vidiku zaposlovanja: status (verjetno največji izziv) ter določitev delodajalca in pogodbe, zlasti pri platformah za manj kvalificirana dela in dela z malo avtonomije. Drugi izzivi, ki so sicer skupni vsem atipičnim oblikam dela, so socialna zaščita, zdravje in varnost pri delu, dohodki in delovni čas. |
| --- | --- |

3.6.2

| 3.6.3 | Pri vidiku socialnega dialoga: zastopanje, kar je sicer skupno drugim atipičnim oblikam dela. Prožnost in razdrobljenost zelo otežujeta prepoznavanje, organizacijo in zastopanje tistih, ki opravljajo atipične oblike dela. Poleg tega je platformno delo po naravi samotno, geografsko razpršeno, večinoma anonimno in ima veliko fluktuacijo delavcev, ki tekmujejo med seboj in so dejavni na drugih platformah. Platforme praviloma ne prevzemajo funkcije delodajalcev in ne pripadajo delodajalskim združenjem, zato njihovi delavci, sindikati in politični odločevalci nimajo pogajalskega partnerja. |
| --- | --- |

3.6.3

| 3.6.4 | Negativno socialno vedenje in diskriminatorno obravnavanje sta tudi resna izziva za platforme za nizko kvalificirana dela, saj prek njih delajo večinoma mladi in ranljivi pripadniki manjšin. Uporaba algoritmov in primeri, ko stranke vplivajo na dodeljevanje in izvajanje dela, krepijo negativno vedenje in diskriminacijo. |
| --- | --- |

3.6.4

| 3.6.5 | Velik in poseben izziv za platformne delavce in potrošnike je tudi vprašanje varstva podatkov, in sicer z vidika njihovega lastništva in uporabe. |
| --- | --- |

3.6.5

4.   Status delavcev v platformnem gospodarstvu

| 4.1 | EESO meni, da bi si morale EU in države članice prizadevati za pojasnitev in postopno ureditev statusa platformnega delavca ter za to, da bi platforme zagotavljale informacije, ki bi vsem deležnikom omogočale preglednost, predvidljivost in pravično obravnavo. S tem bi se lažje omogočilo dobro in urejeno delovanje sistema platformnega gospodarstva. |
| --- | --- |

4.1

| 4.2 | EESO ob upoštevanju suverenosti držav članic na področju socialnih zadev in tudi potrebe, da se spoštuje načelo usklajevanja v okviru napredka, priporoča, da se določijo smernice za opredelitev zaposlitvenega statusa na platformah, s čimer bi delavcem omogočili dostop do pravic in zaščite. |
| --- | --- |

4.2

| 4.3 | Evropska raziskava (20) je pokazala, da je 68,1 % delavcev, ki so jih vprašali o njihovem delovnem razmerju, odgovorilo, da so zaposleni, 7,6 % pa jih je odgovorilo, da so samozaposleni. Večina vprašanih se torej vidi kot zaposlene, ne glede na to, kako jih te platforme opredeljujejo. |
| --- | --- |

4.3

| 4.4 | Komisija obravnava vprašanje statusa (21) ob upoštevanju, da je mogoče med zaposlenimi in samozaposlenimi osebami razlikovati na podlagi treh meril: obstoj razmerja podrejenosti, narava dela in prisotnost plačila. Ta merila so opredeljena z namenom uporabe pojma delavca v EU, vendar Komisija v sporočilu poudarja, da sodišča držav članic v okviru svojih nacionalnih pristojnosti običajno uporabljajo isti sklop meril. |
| --- | --- |

4.4

| 4.5 | EESO je pripravil mnenje, v katerem se je zavzel, da bi „ob ustreznem upoštevanju nacionalnih pristojnosti [določili] pravni okvir za delavce, ki bi natančno določal ustrezne delovne pogoje: dostojno plačilo, pravico do sodelovanja v kolektivnih pogajanjih, zaščito pred arbitrarnostjo, pravico do izklopa za omejitev digitalnega delovnega časa ob upoštevanju dostojanstva itd“ (22). |
| --- | --- |

4.5

| 4.6 | V zvezi z opredelitvijo pojma delavca se je evropska sodna praksa osredotočila na obstoj podrejenosti, ekonomski in dejanski značaj storitve ter na obstoj plačila (23). |
| --- | --- |

4.6

| 4.7 | EESO poudarja pomen dveh sodb Sodišča Evropske unije. V eni je Sodišče določilo pomembno izjemo pri uporabi evropskega konkurenčnega prava (C-67/96, Albany), in sicer je odločilo, da kadar je načelo konkurence v nasprotju s socialno politiko, kolektivne pogodbe zaposlenih ne spadajo na področje uporabe konkurenčnega prava. V drugi (C-413/13, FNV Kunsten Informatie) je potrdilo združljivost evropskega konkurenčnega prava s kolektivnimi pogodbami in odločilo, da so bile samozaposlene osebe „navidezno samozaposlene“. To je zlasti pomembno za platformno delo, saj omogoča, da se navidezno samozaposlene platformne delavce obravnava, kot da so zaposleni (24). |
| --- | --- |

4.7

| 4.8 | V nekaterih državah članicah, na primer v Italiji in Franciji, že obstaja sodna praksa, ki sledi tem smernicam Sodišča Evropske unije (25). |
| --- | --- |

4.8

| 4.9 | Številni platformni delavci niso vključeni v sisteme socialne varnosti in nimajo ustrezne varnosti in zdravja pri delu, čeprav se te pravice štejejo za temeljne in so zapisane v nacionalni zakonodaji, Pogodbah, evropski zakonodaji in mednarodnih standardih MOD (26). V sedanji pandemični krizi se je jasno pokazal pomen socialne varnosti v demokratičnih družbah, ko so ti sistemi krili dohodke velikega dela prebivalstva, hkrati pa so tisti, ki v te sisteme niso vključeni, postali socialno in zdravstveno še bolj ranljivi. |
| --- | --- |

4.9

5.   Instrumenti politike za izboljšanje delovnih pogojev na digitalnih platformah

| 5.1 | EESO je seznanjen z nedavnim razmislekom o raznolikosti nacionalnih instrumentov za reševanje izzivov, povezanih s tovrstnimi platformami (27). Ena skupina instrumentov je bolj upravna in „trša“ (zakonodaja, sodišča in inšpektorati za delo), druga pa je „mehkejša“ (kolektivne pogodbe (28), ukrepi platform in ukrepi delavcev). |
| --- | --- |

5.1

| 5.1.1 | Zakonodaja je opisana kot neobičajna in manj usmerjena v izboljšanje delovnih pogojev ali socialne zaščite kot v reševanje vprašanj v zvezi s konkurenco, čeprav je bila v številnih državah socialna zaščita razširjena na samozaposlene osebe. V zvezi s sodišči obstaja negotovost, kako rešiti spore glede statusa. Čeprav so si države prizadevale okrepiti inšpekcijske dejavnosti, so se pojavile težave s številnimi (spletnimi) platformami glede obveščanja. EESO meni, da mora biti zakonodaja o platformah usmerjena v najpomembnejše probleme v zvezi z ekonomsko, delovnopravno in socialno ureditvijo. |
| --- | --- |

5.1.1

| 5.1.2 | Kolektivna pogajanja so zelo omejena (zakonodaja o konkurenci otežuje kolektivna pogajanja med „samozaposlenimi osebami“ in platformami), vseeno pa v nekaterih državah potekajo (sektorja prevoza in distribucije). Ukrepi platform se osredotočajo na obvladovanje kritik njihovih praks, pridružitev združenjem delodajalcev, samoregulacijo in pristope h kodeksom ravnanja, prilagajanje poslovanja ter prenehanje delovanja. Ukrepi delavcev so raznoliki, vključno s protesti in stavkami, do njih pa ne prihaja le na platformah, ki ponujajo kvalificirano delo na sami lokaciji, ampak tudi na drugih vrstah platform, kot se je pokazalo pri projektu, ki ga je leta 2016 začel izvajati IG Metall in ki je v sodelovanju s švedskimi in avstrijskimi sindikati privedel do sprejetja frankfurtske deklaracije (Fair Crowd Work, 2016). |
| --- | --- |

5.1.2

| 5.1.3 | Po mnenju EESO je pomembno, da se v platformnem gospodarstvu spodbujajo kodeksi ravnanja, pripravljeni v sodelovanju s platformami, delavci in potrošniki. |
| --- | --- |

5.1.3

| 5.2 | EESO ugotavlja, da s tem širokim naborom sredstev za uveljavitev in ohranjanje dostojnih delovnih pogojev na platformah še ni bi bilo mogoče zagotoviti ustrezne rešitve. Večina pobud je potekala na nacionalni ravni: opozoriti velja na spremembe, bodisi pri sprejemanju posebne zakonodaje bodisi v okviru delovnopravne zakonodaje, v nekaterih primerih z uvedbo koncepta vmesne kategorije med podrejenim delovnim razmerjem (zaposleno osebo) in samozaposlitvijo (samozaposleno osebo) (29). EESO meni, da ta rešitev ni zadovoljiva. |
| --- | --- |

5.2

| 5.3 | Med državami članicami so razlike, kako pogoste so prijave na inšpektorat za delo in tožbe na sodišču. Tožbe na sodišču so privedle do neenotnih sodb, saj so v nekaterih primerih sodišča odločila, da je delovno razmerje podrejeno, v drugih pa, da so platformni delavci samozaposleni. |
| --- | --- |

5.3

| 5.4 | EU in države članice morajo kot merilo upoštevati ekonomsko odvisnost in podrejenost. Platformni delavci, katerih preživetje je v glavnem odvisno od plačila, ki ga prejmejo za to delo, in ki delajo v podrejenem delovnem razmerju, so zaposleni in ne samozaposleni. Prav tako je treba algoritme, ki jih uporabljajo platforme, obravnavati enako kot ustna ali pisna navodila pri običajnem delu. EESO je že pripravil mnenji, v katerih je podprl te koncepte (30). |
| --- | --- |

5.4

| 5.5 | Okrepiti je treba inšpektorate za delo. Tako bo mogoče posebno pozornost nameniti platformnim delavcem, da ne bi bili ti še naprej nezaščiteni in da bi platformam preprečili nelojalno konkuriranje drugim podjetjem (31). |
| --- | --- |

5.5

| 5.6 | EESO poziva, da morajo biti delavci vključeni v sistem socialne varnosti ter imeti ustrezno varnost in zdravje pri delu. Evropske institucije trdijo, da morajo imeti vsi delavci dostop do socialne varnosti ne glede na vrsto pogodbe. V več državah so bile vzpostavljene posebne ureditve za samozaposlene osebe, ki odražajo posebne razmere, v katerih delajo. |
| --- | --- |

5.6

| 5.7 | V poročilu Globalne komisije za prihodnost dela (32) je predlagana vzpostavitev mednarodnega sistema upravljanja platform (33). EESO je v zvezi s tem že „priporočil Evropski komisiji, OECD in MOD, naj skupaj s socialnimi partnerji na vseh ustreznih ravneh in organizacijami širše civilne družbe oblikujejo ustrezne določbe o dostojnih delovnih pogojih in potrebni zaščiti [...]“ (34). |
| --- | --- |

5.7

| 5.8 | V zvezi z obdavčitvijo EESO meni, da bi morali vsi akterji v digitalnem gospodarstvu plačevati davke. Zato podpira priporočila evropske platforme za boj proti neprijavljenemu delu (35), naj EU uvede zavezujoč pravni instrument, v skladu s katerim bi morale platforme o vseh transakcijah poročati davčnim organom v državah, kjer poslujejo, ravno tako bi morale ustreznim davčnim organom sporočati informacije, potrebne za zagotavljanje skladnosti z davčno zakonodajo, ter delavce obveščati o njihovem zaslužku in davčnih obveznostih, prav tako pa jih zaščititi pred tem, da bi bili napačno opredeljeni kot samozaposleni. |
| --- | --- |

5.8

6.   Najboljše prakse za urejanje platformnega dela

| 6.1 | EESO meni, da morajo Komisija in države članice v skladu z mednarodnimi študijami (36) zagotoviti ustrezne politike glede ureditve trga dela, socialnega dialoga in kolektivnih pogajanj ter kvalifikacij. |
| --- | --- |

6.1

| 6.1.1 | Kar zadeva ureditev trga dela, je treba vsem delavcem zagotoviti dostop do vseh pravic in zaščite v skladu z nacionalno ureditvijo in prakso, ne glede na njihov zaposlitveni status ali vrsto pogodbe, in tako zagotoviti, da nekateri subjekti ne bodo mogli pridobiti konkurenčne prednosti zaradi neizpolnjevanja obveznosti in odgovornosti. |
| --- | --- |

6.1.1

| 6.1.1.1 | Sivo območje med samozaposlitvijo in zaposlitvijo je treba čim bolj zmanjšati, in sicer je treba standardizirati in čim bolj pojasniti njuno opredelitev ter s tem zmanjšati negotovost za delavce in delodajalce. |
| --- | --- |

6.1.1.1

| 6.1.1.2 | Proti navideznemu samozaposlovanju se je treba boriti tako, da se okrepijo zmogljivosti za inšpekcijske preglede, zmanjšajo spodbude za podjetja, da „lažno“ opredelijo delovno razmerje, in uvedejo visoke kazni za nepravilno opredelitev. |
| --- | --- |

6.1.1.2

| 6.1.1.3 | Komisija, OECD in MOD bi morali na mednarodni ravni vzpostaviti skupen delovni proces, ki bi morda privedel do sprejetja konvencije MOD o platformah. |
| --- | --- |

6.1.1.3

| 6.1.2 | Neravnovesje moči med platformami in delavci je treba obravnavati v okviru socialnega dialoga in kolektivnih pogajanj. Odpraviti je treba nepoštene tržne prakse ter povečati preglednost plačila, informacij, pravic, dolžnosti in odgovornosti. |
| --- | --- |

6.1.2

| 6.1.2.1 | Spodbujati je treba socialni dialog na ravni EU in držav članic ter kolektivna pogajanja v državah članicah, kar bo skupaj z zakonodajo, kadar je ta primerna, prispevalo k boljšim delovnim pogojem. |
| --- | --- |

6.1.2.1

| 6.1.2.2 | Vloga organizacij delavcev in delodajalcev je bistvena, da se bo zastopanje interesov dejansko lahko vzpostavilo v okviru evropskega socialnega modela. |
| --- | --- |

6.1.2.2

| 6.1.3 | Skupaj s platformami, delavci in potrošniki je treba pripraviti kodekse ravnanja, ki bodo združevali najboljša načela in smernice za plačilo, delovne pogoje in kakovost storitev. |
| --- | --- |

6.1.3

| 6.1.4 | Države članice morajo delavcem zagotoviti usposabljanje in poklicne možnosti, saj na splošno pripadajo prikrajšanim skupinam, kot so migranti ali drugi, ki imajo težave pri usposabljanju. |
| --- | --- |

6.1.4

V Bruslju, 18. septembra 2020

Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Luca JAHIER

---

(1)  UL C 303, 19.8.2016, str. 54.

1

(2)  UL C 125, 21.4.2017, str. 10, točka 3.9.

2

(3)  C. Degryse, Digitalisation of the economy and its impact on labour markets (Digitalizacija gospodarstva in njen vpliv na trge dela), delovni dokument 2016.02, str. 7.

3

Digitalisation of the economy and its impact on labour markets

(4)  UL C 303, 19.8.2016, str. 54; UL C 283, 10.8.2018, str. 39; UL C 81, 2.3.2018, str. 145; UL C 125, 21.4.2017, str. 10; UL C 237, 6.7.2018, str. 1; UL C 75, 10.3.2017, str. 33.

4

(5)  OECD, Employment Outlook 2019 (Obeti za zaposlovanje 2019), str. 55.

5

Employment Outlook 2019

(6)  Z. Kilhoffer et al., Study to gather evidence on the working conditions of platform workers (Študija za pridobitev podatkov o delovnih pogojih platformnih delavcev), december 2019, str. 45.

6

Study to gather evidence on the working conditions of platform workers

(7)  Prav tam, str. 47.

7

(8)  Z. Kilhoffer, op. cit., str. 48.

8

(9)  Po navedbah študije Z. Kilhofferja (op. cit., str. 48) je leta 2015 vrednost znašala 28,1 milijarde EUR oziroma 3,6 milijarde EUR.

9

(10)  Z. Kilhoffer, op. cit., str. 15.

10

(11)  Eurofound 2018, Employment and working conditions of selected types of platform work (Zaposlitveni in delovni pogoji pri izbranih vrstah platformnega dela), str. 9.

11

(12)  Prav tam, str. 15.

12

(13)  ILO, Policy responses to new forms of work. International governance of digital labour platforms (MOD, Odzivi politike na nove oblike dela: mednarodno upravljanje digitalnih delovnih platform), april 2019.

13

Policy responses to new forms of work. International governance of digital labour platforms

(14)  Glej opombo 1.

14

(15)  Glej opombo 1.

15

(16)  Sporočilo Komisije Evropska agenda za sodelovalno gospodarstvo, COM(2016) 356 final.

16

Evropska agenda za sodelovalno gospodarstvo

(17)  Protecting Workers in the Online Platform Economy. An overview of regulatory and policy developments in the EU (Varstvo delavcev v gospodarstvu spletnih platform: pregled razvoja predpisov in politik v EU), EU-OSHA, 2017.

17

Protecting Workers in the Online Platform Economy. An overview of regulatory and policy developments in the EU

(18)  UL C 283, 10.8.2018, str. 39, točka 3.4.

18

(19)  Z. Kilhoffer, op. cit., str. 48–98.

19

(20)  COLLEEM (COLLaborative Economy and Employment). Gl.: Evropska komisija, Platform Workers in Europe (Platformni delavci v Evropi), 2018, str. 4.

20

Platform Workers in Europe

(21)  Evropska komisija, Evropska agenda za sodelovalno gospodarstvo, 2016, str. 11–13.

21

(22)  UL C 75, 10.3.2017, str. 33, točka 4.4.2.

22

(23)  Z. Kilhoffer, op. cit., str. 227.

23

(24)  Z. Kilhoffer, op. cit., str. 85.

24

(25)  Sodba vrhovnega sodišča št. 1663/2020 (Italija) in št. 17-20.079 z dne 28. novembra 2018 (Francija).

25

(26)  Med drugim v konvenciji št. 102 iz leta 1952, kakor je bila naknadno spremenjena.

26

(27)  Z. Kilhoffer, op. cit., str. 125–176.

27

(28)  Čeprav avtorji uvrščajo kolektivne pogodbe med „mehke“ instrumente, je dejstvo, da imajo v številnih državah članicah veljavo zakona in kot take štejejo za „trše“ instrumente.

28

(29)  Z. Kilhoffer, op. cit., str. 107.

29

(30)  UL C 75, 10.3.2017, str. 34, točka 1.4, in UL C 283, 10.8.2018, str. 39, točka 5.1.2.

30

(31)  Z. Kilhoffer, op. cit., str. 227.

31

(32)  MOD, op. cit.

32

(33)  ILO, Global Commission on the Future of Work: Work for a Brighter Future (MOD, Globalna komisija za prihodnost dela: Delo za svetlejšo prihodnost), Ženeva, 2019.

33

Work for a Brighter Future

(34)  UL C 125, 21.4.2017, str. 10, točka 3.9.

34

(35)  UL C 458, 19.12.2014, str. 43.

35

(36)  OECD, Employment Outlook 2019 (Obeti za zaposlovanje 2019), str. 32–36.

36

Employment Outlook 2019

---

PRILOGA I

PRAKSE V ZVEZI Z DIGITALNIMI PLATFORMAMI

Cilj tega kratkega pregleda je prispevati k opredelitvi „dobre prakse“ v zvezi z digitalnimi platformami, pri čemer je glavni vir publikacija Evropskega sindikalnega inštituta (ETUI): Isabelle Daugareilh idr., The platform economy and social law: Key issues in comparative perspective, ETUI, 2019 (1).

| | DRŽAVA | PRAKSA |
| --- | --- | --- |
| 1 | Nemčija | Leta 2017 so IG Metall, združenje Deutscher Crowdsourcing Verband in osem digitalnih platform ustanovili urad varuha (Ombuds office) za izvajanje kodeksa ravnanja na področju množičnega zunanjega izvajanja (2). |
| 2 | Avstrija | Podpisana je bila kolektivna pogodba (leta 2019) med podjetjem za dostavo pripravljene hrane ter zaposlenimi (dostavljavci), ki se je začela izvajati januarja 2020. Zaposlitveni status ni jasen (3). |
| 3 | Belgija | Obstaja komisija (Commission administrative de règlement de la relation de travail), ki odloča o tem, kako razvrstiti posamezna delovna razmerja (4). |
| 4 | Danska | Julija 2018 je bila sklenjena kolektivna pogodba med platformo za storitve čiščenja HILFR in sindikatom. Delavci začnejo dejavnost opravljati kot samozaposleni, vendar se po 100 urah dela z njimi sklene pogodba o zaposlitvi (5). |
| 5 | Španija | Delavci DP Deliveroo so ustanovili (leta 2017) internetno platformo Ridersxderechos za zaščito svojih interesov. Leta 2017 je sindikat Splošna zveza delavcev (UGT) vzpostavil portal Turespuestasindical (6). |
| 6 | Španija | Leta 2018 je bil podpisan panožni sporazum za Katalonijo za obdobje 2018–2020 med konfederacijami delodajalcev (Fomento del Trabajo, Pimec y Fepime) in sindikati (CC OO in UGT). Sporazum vsebuje oddelek o platformnem delu (7). |
| 7 | Francija | Delavci na platformah za distribucijo hrane so ustanovili sindikalne organizacije (npr. v Bordeauxu) (8). |
| 8 | Italija | Leta 2019 je bil v deželi Lacij sprejet poseben zakon o delu prek digitalnih platform. Zakon opredeljuje, kdo so delavci na digitalnem področju, in določa pravice, ki jim pripadajo (9). |
| 9 | Italija | Nacionalna kolektivna pogodba za logistični sektor iz leta 2018 uvaja kategorijo dostavljavca (rider), ki je opredeljena kot podrejeno delovno razmerje. Enako velja za kolektivno pogodbo s platformo Laconsegna (digitalna platforma za dostavo pripravljene hrane). Pogodbi so podpisala sindikalna združenja (10). |
| 10 | Italija | Leta 2018 je bila podpisana listina o temeljnih pravicah delavcev na digitalnem področju (bolonjska listina) med bolonjsko občino (?) in platformama Sgnam in MyMenu; listina ne ureja zaposlitvenega statusa delavcev (11). |
| 11 | Portugalska | Zakonik o delovnih razmerjih določa merila za domnevo obstoja pogodbe o zaposlitvi. Zakonodaja o digitalnih platformah na področju prevoza (imenovana tudi zakon o Uberju) se pri pravnem razmerju med voznikom in platformo izrecno sklicuje na zakonik (12). |
| 12 | Švica | Februarja 2019 je bila podpisana kolektivna pogodba med dostavljavci, sindikatom in združenjem delodajalcev (13). |
| 13 | Evropski socialni partnerji | Samostojni okvirni sporazum evropskih socialnih partnerjev o digitalizaciji, junij 2020 (14). |
| DP = Digitalna platforma |

DRŽAVA

PRAKSA

1

Nemčija

Leta 2017 so IG Metall, združenje Deutscher Crowdsourcing Verband in osem digitalnih platform ustanovili urad varuha (Ombuds office) za izvajanje kodeksa ravnanja na področju množičnega zunanjega izvajanja (2).

2

Avstrija

Podpisana je bila kolektivna pogodba (leta 2019) med podjetjem za dostavo pripravljene hrane ter zaposlenimi (dostavljavci), ki se je začela izvajati januarja 2020. Zaposlitveni status ni jasen (3).

3

Belgija

Obstaja komisija (Commission administrative de règlement de la relation de travail), ki odloča o tem, kako razvrstiti posamezna delovna razmerja (4).

4

Danska

Julija 2018 je bila sklenjena kolektivna pogodba med platformo za storitve čiščenja HILFR in sindikatom. Delavci začnejo dejavnost opravljati kot samozaposleni, vendar se po 100 urah dela z njimi sklene pogodba o zaposlitvi (5).

5

Španija

Delavci DP Deliveroo so ustanovili (leta 2017) internetno platformo Ridersxderechos za zaščito svojih interesov. Leta 2017 je sindikat Splošna zveza delavcev (UGT) vzpostavil portal Turespuestasindical (6).

6

Španija

Leta 2018 je bil podpisan panožni sporazum za Katalonijo za obdobje 2018–2020 med konfederacijami delodajalcev (Fomento del Trabajo, Pimec y Fepime) in sindikati (CC OO in UGT). Sporazum vsebuje oddelek o platformnem delu (7).

7

Francija

Delavci na platformah za distribucijo hrane so ustanovili sindikalne organizacije (npr. v Bordeauxu) (8).

8

Italija

Leta 2019 je bil v deželi Lacij sprejet poseben zakon o delu prek digitalnih platform. Zakon opredeljuje, kdo so delavci na digitalnem področju, in določa pravice, ki jim pripadajo (9).

9

Italija

Nacionalna kolektivna pogodba za logistični sektor iz leta 2018 uvaja kategorijo dostavljavca (rider), ki je opredeljena kot podrejeno delovno razmerje. Enako velja za kolektivno pogodbo s platformo Laconsegna (digitalna platforma za dostavo pripravljene hrane). Pogodbi so podpisala sindikalna združenja (10).

10

Italija

Leta 2018 je bila podpisana listina o temeljnih pravicah delavcev na digitalnem področju (bolonjska listina) med bolonjsko občino (?) in platformama Sgnam in MyMenu; listina ne ureja zaposlitvenega statusa delavcev (11).

11

Portugalska

Zakonik o delovnih razmerjih določa merila za domnevo obstoja pogodbe o zaposlitvi. Zakonodaja o digitalnih platformah na področju prevoza (imenovana tudi zakon o Uberju) se pri pravnem razmerju med voznikom in platformo izrecno sklicuje na zakonik (12).

12

Švica

Februarja 2019 je bila podpisana kolektivna pogodba med dostavljavci, sindikatom in združenjem delodajalcev (13).

13

Evropski socialni partnerji

Samostojni okvirni sporazum evropskih socialnih partnerjev o digitalizaciji, junij 2020 (14).

DP = Digitalna platforma

---

(1)  ETUI, 2019, Working paper 2019.10, edited by Isabelle Daugareilh, Christophe Degryse and Philippe Pochet, The platform economy and Social law: Key issues in comparative perspective (Delovni dokument 2019.10, ur. Isabelle Daugareilh, Christophe Degryse in Philippe Pochet, Platformno gospodarstvo in socialna zakonodaja: primerjalna obravnava glavnih vprašanj), str. 57.

(2)  ILO, Policy responses to new forms of work. International governance of digital labour platforms (MOD, Odzivi politike na nove oblike dela: mednarodno upravljanje digitalnih delovnih platform), april 2019, str. 6–7.

(3)  Eurofound, Platform economy initiatives (Pobude s področja platformnega gospodarstva): https://www.eurofound.europa.eu/data/platform-economy/initiatives.

(4)  ETUI, 2019, Working paper 2019.10, The platform economy and Social law: Key issues in comparative perspective (Delovni dokument 2019.10, Platformno gospodarstvo in socialna zakonodaja: primerjalna obravnava glavnih vprašanj), str. 46; gl. portal https://commissionrelationstravail.belgium.be/fr/.

(5)  ETUI, 2019, Working paper 2019.10, The platform economy and Social law: Key issues in comparative perspective (Delovni dokument 2019.10, Platformno gospodarstvo in socialna zakonodaja: primerjalna obravnava glavnih vprašanj), str. 42; gl. tudi https://www.equaltimes.org/in-denmark-a-historic-collective?lang=en#.XsjN8DpKhPa.

(6)  ETUI, 2019, Working paper 2019.10, The platform economy and Social law: Key issues in comparative perspective (Delovni dokument 2019.10, Platformno gospodarstvo in socialna zakonodaja: primerjalna obravnava glavnih vprašanj), str. 102 in 103; gl. https://twitter.com/ridersxderechos in https://www.ugt.es/turespuestasindicales.

(7)  ETUI, 2019, Working paper 2019.10, The platform economy and Social law: Key issues in comparative perspective (Delovni dokument 2019.10, Platformno gospodarstvo in socialna zakonodaja: primerjalna obravnava glavnih vprašanj), str. 104–105.

(8)  ETUI, 2019, Working paper 2019.10, The platform economy and Social law: Key issues in comparative perspective (Delovni dokument 2019.10, Platformno gospodarstvo in socialna zakonodaja: primerjalna obravnava glavnih vprašanj), str. 57.

(9)  ETUI, 2019, Working paper 2019.10, The platform economy and Social law: Key issues in comparative perspective (Delovni dokument 2019.10, Platformno gospodarstvo in socialna zakonodaja: primerjalna obravnava glavnih vprašanj), str. 68. Ne zdi se, da bi zakon urejal status delavcev (zaposleni/samozaposleni).

(10)  ETUI, 2019, Working paper 2019.10, The platform economy and Social law: Key issues in comparative perspective (Delovni dokument 2019.10, Platformno gospodarstvo in socialna zakonodaja: primerjalna obravnava glavnih vprašanj), str. 71–72.

(11)  ETUI, 2019, Working paper 2019.10, The platform economy and Social law: Key issues in comparative perspective (Delovni dokument 2019.10, Platformno gospodarstvo in socialna zakonodaja: primerjalna obravnava glavnih vprašanj), str. 72.

(12)  Portugalski zakon št. 45/2018 z dne 10. avgusta 2018.

(13)  ETUI, 2019, Working paper 2019.10, The platform economy and Social law: Key issues in comparative perspective (Delovni dokument 2019.10, Platformno gospodarstvo in socialna zakonodaja: primerjalna obravnava glavnih vprašanj), str. 111–112.

(14)  Samostojni okvirni sporazum evropskih socialnih partnerjev o digitalizaciji.

---

PRILOGA II

Naslednji amandmaji, ki so bili med razpravo zavrnjeni, so prejeli vsaj četrtino glasov:

Točka 2.9

Spremeni se tako:

| 2.9 | Status delavca je eden od ključnih vidikov platformnega dela. Platforma se običajno predstavlja kot posrednik med ponudbo in povpraševanjem in ne kot delodajalec, saj ni podrejenosti v delovnem razmerju. Zato se potem šteje, da so delavci „samozaposleni“ in ne „zaposleni“, s čimer se izmika uporabi delovnopravne zakonodaje (tudi glede zdravja in varnosti), socialni zaščiti in obdavčitvi. Čeprav EESO meni, da obstajajo delavci, ki so v resnici samozaposleni, meni tudi, da morajo EU in države članice ustrezno in z vseh vidikov proučiti uporabo načela, po katerem se platformni delavec šteje za zaposlenega, dokler ni dokazano nasprotno, pri čemer je treba upoštevati temeljne razlike med zaposlenimi v odvisnem delovnem razmerju in samozaposlenimi (narava dela, obstoj razmerja podrejenosti in plačilo). S tem se zaščitijo interesi delavcev, ki glavnino dohodka ustvarijo na platformah. EESO po drugi strani meni, da se mora delavcem, ki so v resnici samozaposleni, dovoliti, da ohranijo ta status, če to izrecno želijo. |
| --- | --- |

2.9

Status delavca je eden od ključnih vidikov platformnega dela. Platforma se običajno predstavlja kot posrednik med ponudbo in povpraševanjem in ne kot delodajalec, saj ni podrejenosti v delovnem razmerju. Zato se potem šteje, da so delavci „samozaposleni“ in ne „zaposleni“, s čimer se izmika uporabi delovnopravne zakonodaje (tudi glede zdravja in varnosti), socialni zaščiti in obdavčitvi. Čeprav EESO meni, da obstajajo delavci, ki so v resnici samozaposleni, meni tudi, da morajo EU in države članice ustrezno in z vseh vidikov proučiti uporabo načela, po katerem se platformni delavec šteje za zaposlenega, dokler ni dokazano nasprotno, pri čemer je treba upoštevati temeljne razlike med zaposlenimi v odvisnem delovnem razmerju in samozaposlenimi (narava dela, obstoj razmerja podrejenosti in plačilo). S tem se zaščitijo interesi delavcev, ki glavnino dohodka ustvarijo na platformah. EESO po drugi strani meni, da se mora delavcem, ki so v resnici samozaposleni, dovoliti, da ohranijo ta status, če to izrecno želijo.

Obrazložitev

Evropska komisija meni, da je status delavca sporno vprašanje in hkrati eno najpomembnejših z vidika politike, kadar je delo glavna dobrina, s katero se trguje prek platform. Komisija obravnava vprašanje statusa ob upoštevanju, da je mogoče med zaposlenimi v odvisnem delovnem razmerju in samozaposlenimi razlikovati na podlagi treh meril: obstoj razmerja podrejenosti, narava dela in prisotnost plačila. Ta merila so opredeljena z namenom uporabe pojma delavca v EU, vendar Komisija v sporočilu Evropska agenda za sodelovalno gospodarstvo dodaja, da sodišča držav članic v okviru svojih nacionalnih pristojnosti običajno uporabljajo isti sklop meril. S tem merili ni potrebe po dodatnem urejanju statusa delavca na evropski ravni. Na nacionalni ravni so bile sprejete različne pobude: v nekaterih primerih je bil uveden koncept vmesne kategorije med podrejenim delovnim razmerjem in samozaposlitvijo.

Glede statusa delavca je pomembno omeniti, da je v nedavno sprejetem avtonomnem okvirnem dogovoru evropskih socialnih partnerjev o digitalizaciji navedeno, da dogovor zajema vse delavce in delodajalce v javnem in zasebnem sektorju, tudi v dejavnostih, kjer se uporabljajo spletne platforme in kjer gre za obstoj delovnega razmerja, kakor je opredeljen na nacionalni ravni.

Rezultat glasovanja

| Za: | 65 |
| --- | --- |
| Proti: | 99 |
| Vzdržani: | 13 |

Za:

65

Proti:

99

Vzdržani:

13

Točka 5.4

Spremeni se tako:

| 5.4 | EU in države članice bi morale
  morajo kot enega ključnih kriterijev pri uporabi splošnih meril za ugotavljanje statusa delavca (podrejenost, narava dela in plačilo)
  merilo upoštevati ekonomsko odvisnost in podrejenost., da bi platformnim delavcem
  Platformni delavci, katerih preživetje je v glavnem odvisno od plačila, ki ga prejmejo za to delo, omogočile poštene delovne pogoje
  in ki delajo v podrejenem delovnem razmerju, so zaposleni in ne samozaposleni. Prav tako je treba algoritme
  se lahko algoritmi, ki jih uporabljajo platforme, obravnavati
  obravnavajo kot zavezujoči, enako kot ustna ali pisna navodila pri običajnem delu. EESO je že pripravil mnenji, v katerih je podprl te koncepte. |
| --- | --- |

5.4

EU in države članice bi morale
  morajo kot enega ključnih kriterijev pri uporabi splošnih meril za ugotavljanje statusa delavca (podrejenost, narava dela in plačilo)
  merilo upoštevati ekonomsko odvisnost in podrejenost., da bi platformnim delavcem
  Platformni delavci, katerih preživetje je v glavnem odvisno od plačila, ki ga prejmejo za to delo, omogočile poštene delovne pogoje
  in ki delajo v podrejenem delovnem razmerju, so zaposleni in ne samozaposleni. Prav tako je treba algoritme
  se lahko algoritmi, ki jih uporabljajo platforme, obravnavati
  obravnavajo kot zavezujoči, enako kot ustna ali pisna navodila pri običajnem delu. EESO je že pripravil mnenji, v katerih je podprl te koncepte.

Obrazložitev

Evropska komisija meni, da je status delavca sporno vprašanje in hkrati eno najpomembnejših z vidika politike, kadar je delo glavna dobrina, s katero se trguje prek platform. Komisija obravnava vprašanje statusa ob upoštevanju, da je mogoče med zaposlenimi in samozaposlenimi osebami razlikovati na podlagi treh meril: obstoj razmerja podrejenosti, narava dela in prisotnost plačila. Ta merila so opredeljena z namenom uporabe pojma delavca v EU, vendar Komisija v sporočilu Evropska agenda za sodelovalno gospodarstvo dodaja, da sodišča držav članic v okviru svojih nacionalnih pristojnosti običajno uporabljajo isti sklop meril. S tem merili ni potrebe po dodatnem urejanju statusa delavca na evropski ravni. Na nacionalni ravni so bile sprejete različne pobude: v nekaterih primerih je bil uveden koncept vmesne kategorije med podrejenim delovnim razmerjem in samozaposlitvijo.

Glede statusa delavca je pomembno omeniti, da je v nedavno sprejetem avtonomnem okvirnem dogovoru evropskih socialnih partnerjev o digitalizaciji navedeno, da dogovor zajema vse delavce in delodajalce v javnem in zasebnem sektorju, tudi v dejavnostih, kjer se uporabljajo spletne platforme in kjer gre za obstoj delovnega razmerja, kakor je opredeljen na nacionalni ravni.

Rezultat glasovanja

| Za: | 64 |
| --- | --- |
| Proti: | 98 |
| Vzdržani: | 14 |

Za:

64

Proti:

98

Vzdržani:

14

Točka 5.8

Spremeni se tako:

| 5.8 | EESO poziva, naj se v davčnih sistemih držav članic upošteva pojav sodelovalnega gospodarstva in digitalnih platform ter naj se tudi za to panogo spoštujejo načela pravičnega sistema obdavčitve, tj. doslednost, predvidljivost in nevtralnost. Hkrati pa je treba zagotoviti, da vsi udeleženi subjekti izpolnjujejo svoje davčne obveznosti, kar je v javnem interesu
   (1);
  V zvezi z obdavčitvijo EESO meni, da bi morali vsi akterji v digitalnem gospodarstvu plačevati davke. Zato podpira priporočila evropske platforme za boj proti neprijavljenemu delu
   (2)

  , naj EU uvede zavezujoč pravni instrument, v skladu s katerim bi morale platforme o vseh transakcijah poročati davčnim organom v državah, kjer poslujejo, ravno tako bi morale ustreznim davčnim organom sporočati informacije, potrebne za zagotavljanje skladnosti z davčno zakonodajo, ter delavce obveščati o njihovem zaslužku in davčnih obveznostih, prav tako pa jih zaščititi pred tem, da bi bili napačno opredeljeni kot samozaposleni. |
| --- | --- |

5.8

EESO poziva, naj se v davčnih sistemih držav članic upošteva pojav sodelovalnega gospodarstva in digitalnih platform ter naj se tudi za to panogo spoštujejo načela pravičnega sistema obdavčitve, tj. doslednost, predvidljivost in nevtralnost. Hkrati pa je treba zagotoviti, da vsi udeleženi subjekti izpolnjujejo svoje davčne obveznosti, kar je v javnem interesu
   (1);
  V zvezi z obdavčitvijo EESO meni, da bi morali vsi akterji v digitalnem gospodarstvu plačevati davke. Zato podpira priporočila evropske platforme za boj proti neprijavljenemu delu
   (2)

  , naj EU uvede zavezujoč pravni instrument, v skladu s katerim bi morale platforme o vseh transakcijah poročati davčnim organom v državah, kjer poslujejo, ravno tako bi morale ustreznim davčnim organom sporočati informacije, potrebne za zagotavljanje skladnosti z davčno zakonodajo, ter delavce obveščati o njihovem zaslužku in davčnih obveznostih, prav tako pa jih zaščititi pred tem, da bi bili napačno opredeljeni kot samozaposleni.

Obrazložitev

EESO je pred kratkim sprejel mnenje o obdavčitvi sodelovalnega gospodarstva (mnenje ECO/500 – Obdavčitev sodelovalnega gospodarstva – zahteve glede poročanja), zato bi se bilo bolj primerno sklicevati na dogovorjeno besedilo.

Rezultat glasovanja

| Za: | 64 |
| --- | --- |
| Proti: | 97 |
| Vzdržani: | 14 |

Za:

64

Proti:

97

Vzdržani:

14

Točka 1.8

Spremeni se tako:

| 1.8 | EESO priporoča poenotenje konceptov v EU in državah članicah, da bi delo v platformnem gospodarstvu postalo dostojno. Pri tem
  V ta namen in za zagotovitev pravičnih delovnih pogojev, zlasti za delavce, katerih preživetje je odvisno predvsem od plačila, ki ga prejmejo iz naslova tovrstnega dela, bi morale Komisija in države članice pri uporabi splošnih meril za status delavca (podrejenost, narava dela in plačilo)
  kot merilo upoštevati naslednja merila: (i) ekonomsko odvisnost in podrejenost v delovnem razmerju, saj so delavci, katerih preživetje je v glavnem odvisno od plačila, ki ga prejmejo za to delo, zaposleni in ne samozaposleni; (ii) da bi bilo
  je treba ob upoštevanju temeljnih razlik, ki ločujejo zaposlene od samozaposlenih (narava dela, obstoj podrejenosti in plačilo) ustrezno in z vseh vidikov proučiti uporabo načela, po katerem se platformni delavec šteje za zaposlenega, dokler ni dokazano nasprotno; (iii) da je treba algoritme
  se algoritmi, ki jih uporabljajo platforme, obravnavati
  lahko obravnavajo kot zavezujoči, enako kot ustna ali pisna navodila pri običajnem delu. |
| --- | --- |

1.8

EESO priporoča poenotenje konceptov v EU in državah članicah, da bi delo v platformnem gospodarstvu postalo dostojno. Pri tem
  V ta namen in za zagotovitev pravičnih delovnih pogojev, zlasti za delavce, katerih preživetje je odvisno predvsem od plačila, ki ga prejmejo iz naslova tovrstnega dela, bi morale Komisija in države članice pri uporabi splošnih meril za status delavca (podrejenost, narava dela in plačilo)
  kot merilo upoštevati naslednja merila: (i) ekonomsko odvisnost in podrejenost v delovnem razmerju, saj so delavci, katerih preživetje je v glavnem odvisno od plačila, ki ga prejmejo za to delo, zaposleni in ne samozaposleni; (ii) da bi bilo
  je treba ob upoštevanju temeljnih razlik, ki ločujejo zaposlene od samozaposlenih (narava dela, obstoj podrejenosti in plačilo) ustrezno in z vseh vidikov proučiti uporabo načela, po katerem se platformni delavec šteje za zaposlenega, dokler ni dokazano nasprotno; (iii) da je treba algoritme
  se algoritmi, ki jih uporabljajo platforme, obravnavati
  lahko obravnavajo kot zavezujoči, enako kot ustna ali pisna navodila pri običajnem delu.

Obrazložitev

Evropska komisija meni, da je status delavca sporno vprašanje in hkrati eno najpomembnejših z vidika politike, kadar je delo glavna dobrina, s katero se trguje prek platform. Komisija obravnava vprašanje statusa ob upoštevanju, da je mogoče med zaposlenimi in samozaposlenimi razlikovati na podlagi treh meril: obstoj razmerja podrejenosti, narava dela in prisotnost plačila. Ta merila so opredeljena z namenom uporabe pojma delavca v EU, vendar Komisija v sporočilu Evropska agenda za sodelovalno gospodarstvo dodaja, da sodišča držav članic v okviru svojih nacionalnih pristojnosti običajno uporabljajo isti sklop meril. S temi merili ni potrebe po dodatnem urejanju statusa delavca na evropski ravni. Na nacionalni ravni so bile sprejete različne pobude: v nekaterih primerih je bil uveden koncept vmesne kategorije med podrejenim delovnim razmerjem in samozaposlitvijo.

Glede statusa delavca je pomembno omeniti, da je v nedavno sprejetem avtonomnem okvirnem dogovoru evropskih socialnih partnerjev o digitalizaciji navedeno, da dogovor zajema vse delavce in delodajalce v javnem in zasebnem sektorju, tudi v dejavnostih, kjer se uporabljajo spletne platforme in kjer gre za obstoj delovnega razmerja, kakor je opredeljen na nacionalni ravni.

Rezultat glasovanja

| Za: | 63 |
| --- | --- |
| Proti: | 99 |
| Vzdržani: | 15 |

Za:

63

Proti:

99

Vzdržani:

15

Točka 1.13

Spremeni se tako:

| 1.13 | EESO poziva, naj se v davčnih sistemih držav članic upošteva pojav sodelovalnega gospodarstva in digitalnih platform ter naj se tudi za to panogo spoštujejo načela pravičnega sistema obdavčitve, tj. doslednost, predvidljivost in nevtralnost. Hkrati pa je treba zagotoviti, da vsi udeleženi subjekti izpolnjujejo svoje davčne obveznosti, kar je v javnem interesu
   (3);
  EESO poziva Komisijo, naj upošteva priporočila o obdavčitvi platformnega gospodarstva, ki jih je pripravila evropska platforma za boj proti neprijavljenemu delu. |
| --- | --- |

1.13

EESO poziva, naj se v davčnih sistemih držav članic upošteva pojav sodelovalnega gospodarstva in digitalnih platform ter naj se tudi za to panogo spoštujejo načela pravičnega sistema obdavčitve, tj. doslednost, predvidljivost in nevtralnost. Hkrati pa je treba zagotoviti, da vsi udeleženi subjekti izpolnjujejo svoje davčne obveznosti, kar je v javnem interesu
   (3);
  EESO poziva Komisijo, naj upošteva priporočila o obdavčitvi platformnega gospodarstva, ki jih je pripravila evropska platforma za boj proti neprijavljenemu delu.

Obrazložitev

EESO je pred kratkim sprejel mnenje o obdavčitvi sodelovalnega gospodarstva (mnenje ECO/500 – Obdavčitev sodelovalnega gospodarstva – zahteve glede poročanja), zato bi se bilo bolj primerno sklicevati na dogovorjeno besedilo.

Rezultat glasovanja

| Za: | 62 |
| --- | --- |
| Proti: | 99 |
| Vzdržani: | 15 |

Za:

62

Proti:

99

Vzdržani:

15

---

(1)  Glej mnenje ECO/500 – Obdavčitev sodelovalnega gospodarstva – zahteve glede poročanja, sprejeto julija 2020 (UL C 364, 28.10.2020, str. 62).

(2)  UL C 458, 19.12.2014, str. 43.

(3)  Glej opombo 1.

---

| 11.12.2020 | SL | Uradni list Evropske unije | C 429/187 |
| --- | --- | --- | --- |

11.12.2020

SL

Uradni list Evropske unije

C 429/187

---

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Digitalizacija in trajnostnost – sedanje stanje in potreba po ukrepanju z vidika civilne družbe

(raziskovalno mnenje)

(2020/C 429/24)

| Poročevalec: | Peter SCHMIDT |
| --- | --- |
| Soporočevalec: | István KOMORÓCZKI |

Poročevalec:

Peter SCHMIDT

Soporočevalec:

István KOMORÓCZKI

| Zaprosilo | nemško predsedstvo Sveta EU, 7. 4. 2020 |
| --- | --- |
| Pravna podlaga | člen 304 Pogodbe o delovanju Evropske unije |
| Pristojnost | strokovna skupina za kmetijstvo, razvoj podeželja in okolje |
| Datum sprejetja mnenja strokovne skupine | 31. 8. 2020 |
| Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju | 17. 9. 2020 |
| Plenarno zasedanje št. | 554 |
| Rezultat glasovanja
  (za/proti/vzdržani) | 216/2/3 |

Zaprosilo

nemško predsedstvo Sveta EU, 7. 4. 2020

Pravna podlaga

člen 304 Pogodbe o delovanju Evropske unije

Pristojnost

strokovna skupina za kmetijstvo, razvoj podeželja in okolje

Datum sprejetja mnenja strokovne skupine

31. 8. 2020

Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju

17. 9. 2020

Plenarno zasedanje št.

554

Rezultat glasovanja

(za/proti/vzdržani)

216/2/3

1.   Sklepi in priporočila

| 1.1 | Evropski ekonomsko-socialni odbor (EESO) poziva k politikam, s katerimi bi dodatno utrdili digitalno gospodarstvo, ki odraža naše družbene vrednote, da bi tako zagotovili čim bolj vključujoče digitalno gospodarstvo blaginje, ki bi delavcem, potrošnikom, MSP, velikim gospodarskim družbam in nepridobitnim gospodarskim akterjem omogočalo enake koristi, zlasti na podeželju. Te politike vključujejo:






  — | razvoj fiskalne politike, ki bo zagotavljala, da bodo digitalna podjetja plačevala pravični delež davkov, |
| --- | --- | --- |

1.1

—

razvoj fiskalne politike, ki bo zagotavljala, da bodo digitalna podjetja plačevala pravični delež davkov,

| — | nadgradnjo Splošne uredbe o varstvu podatkov (GDPR), da bi pripravili posebno zakonodajo o varstvu podatkov na delovnem mestu, v družbenih medijih in pri e-trgovanju, |
| --- | --- |

—

nadgradnjo Splošne uredbe o varstvu podatkov (GDPR), da bi pripravili posebno zakonodajo o varstvu podatkov na delovnem mestu, v družbenih medijih in pri e-trgovanju,

| — | prilagoditev veljavne zakonodaje na področju konkurence in monopola, da bi uredili trge digitalnih platform, |
| --- | --- |

—

prilagoditev veljavne zakonodaje na področju konkurence in monopola, da bi uredili trge digitalnih platform,

| — | spodbujanje odprtokodne programske opreme in aplikacij, |
| --- | --- |

—

spodbujanje odprtokodne programske opreme in aplikacij,

| — | uporabo pristopa „javni denar – javni podatki“, da bodo podatki raziskav, financiranih iz javnih sredstev, dostopni javnosti, |
| --- | --- |

—

uporabo pristopa „javni denar – javni podatki“, da bodo podatki raziskav, financiranih iz javnih sredstev, dostopni javnosti,

| — | razvoj politike EU glede strateškega upravljanja podatkov, vključno z novo zakonodajo o „javnih podatkovnih trustih“. |
| --- | --- |

—

razvoj politike EU glede strateškega upravljanja podatkov, vključno z novo zakonodajo o „javnih podatkovnih trustih“.

| 1.2 | EESO poziva nacionalne in lokalne vlade, naj podprejo zadružne delitvene platforme. Poziva tudi k preglednim, poštenim in okolju prijaznim proizvodnim verigam IKT, ambicioznim energetskim standardom in razširitvi direktive EU o okoljsko primerni zasnovi ter poziva Komisijo, naj:






  — | prilagodi zakonodajo EU, tako da bo spletno nakupovanje bolj trajnostno, in pripravi odgovorne politike na področju embalaže, dostave in vračila paketov, |
| --- | --- | --- |

1.2

—

prilagodi zakonodajo EU, tako da bo spletno nakupovanje bolj trajnostno, in pripravi odgovorne politike na področju embalaže, dostave in vračila paketov,

| — | male ponudnike na trgu zaščiti pred monopolnimi platformami, |
| --- | --- |

—

male ponudnike na trgu zaščiti pred monopolnimi platformami,

| — | razvije celovit sklop meril in kazalnikov za trajnostne proizvode na področju programske opreme ter elektronski potni list izdelka, |
| --- | --- |

—

razvije celovit sklop meril in kazalnikov za trajnostne proizvode na področju programske opreme ter elektronski potni list izdelka,

| — | izboljša Splošno uredbo o varstvu podatkov v zvezi z zadostnostjo in povezovanjem podatkov, |
| --- | --- |

—

izboljša Splošno uredbo o varstvu podatkov v zvezi z zadostnostjo in povezovanjem podatkov,

| — | uvede omejitve za spletno oglaševanje, da se vzpostavi prostor brez oglasov. |
| --- | --- |

—

uvede omejitve za spletno oglaševanje, da se vzpostavi prostor brez oglasov.

| 1.3 | Pandemija COVID-19 je povzročila nenaden in znaten upad prometa, proizvodnje in potrošnje, zaradi večje uporabe IKT pa se je zmanjšala poraba energije v delovnih procesih in vsakdanjem življenju. EESO poziva k pripravi ustreznih ukrepov politike, s katerimi bi prispevali k utrditvi teh pozitivnih vidikov po pandemiji. S tem se seveda postavljajo širša vprašanja energetske učinkovitosti „oblaka“ in podatkovnih centrov, ki ga omogočajo. Na primer:






  — | popis podatkovnih centrov EU (ki bi zajemal energetsko učinkovitost, življenjski cikel, gradbeni material itd.) in uvedba pristopa energetsko najučinkovitejših proizvodov (angl. top-runner scheme), da bi energetsko najučinkovitejši podatkovni centri postali pravilo, |
| --- | --- | --- |

1.3

—

popis podatkovnih centrov EU (ki bi zajemal energetsko učinkovitost, življenjski cikel, gradbeni material itd.) in uvedba pristopa energetsko najučinkovitejših proizvodov (angl. top-runner scheme), da bi energetsko najučinkovitejši podatkovni centri postali pravilo,

| — | zahteva, da novi podatkovni centri v celoti delujejo na energijo iz obnovljivih virov, |
| --- | --- |

—

zahteva, da novi podatkovni centri v celoti delujejo na energijo iz obnovljivih virov,

| — | uporaba umetne inteligence za podporo podnebnemu in energetskemu prehodu, |
| --- | --- |

—

uporaba umetne inteligence za podporo podnebnemu in energetskemu prehodu,

| — | priprava predlogov ukrepov za trajnostne rešitve na podlagi umetne inteligence. |
| --- | --- |

—

priprava predlogov ukrepov za trajnostne rešitve na podlagi umetne inteligence.

| 1.4 | EESO priznava osrednji pomen trajnostnega razvoja pametnih mest, vključno z inovativnimi pristopi k integrirani mobilnosti, energetiki in turizmu. |
| --- | --- |

1.4

2.   Ozadje in podlaga

| 2.1 | Za to mnenje je zaprosilo nemško predsedstvo Sveta. Njegov namen je proučiti svetovna megatrenda digitalizacije in trajnostnosti z vidika evropske organizirane civilne družbe. EESO pozdravlja ta pristop k usklajevanju zelenega in digitalnega prehoda, saj je to usklajevanje ključno za prihodnjo blaginjo in odpornost Evrope. |
| --- | --- |

2.1

| 2.2 | EU se je v celoti zavezala k uresničevanju Agende 2030 OZN (1) in njenih 17 ciljev trajnostnega razvoja ter deluje v okviru mednarodnih podnebnih sporazumov, kot je Pariški sporazum (2). Za zagotovitev njihovega ustreznega izvajanja mora EU pripraviti in dokončati krovno strategijo trajnostnega razvoja. |
| --- | --- |

2.2

| 2.3 | EESO pozdravlja evropski zeleni – in socialni – dogovor (3) ter s tem povezan Sklad za pravični prehod, ki naj bi zagotovila obsežne naložbe, potrebne za pravičen prehod na podnebno nevtralno gospodarstvo. EESO meni, da je evropska platforma deležnikov za krožno gospodarstvo (4) ključna za uresničitev ciljev novega akcijskega načrta EU za krožno gospodarstvo (5), in se veseli nadaljnjega sodelovanja. Poudarja, da mora EU zagotoviti, da bo digitalizacija pripomogla k uresničevanju evropskega zelenega dogovora. |
| --- | --- |

2.3

| 2.4 | EESO pozdravlja sveženj za okrevanje in obnovo EU z naslovom „Next Generation EU“ (6), namenjen podpori tistim, ki jih je kriza zaradi COVID-19 gospodarsko najhuje prizadela. |
| --- | --- |

2.4

| 2.5 | Pandemija COVID-19 je priložnost za razmislek o tem, kako lahko preoblikujemo in z inovacijami prenovimo gospodarstvo, da bi bilo bolj okoljsko in socialno trajnostno; kriza EU ne bi smela odvrniti od njenih zelenih in trajnostnih ciljev. |
| --- | --- |

2.5

| 2.6 | EESO je že pozval k trajnostnemu in vključujočemu gospodarstvu blaginje (7), ki deluje v korist ljudi in planeta; to vključuje ustrezno uporabo digitalizacije za dosego tega cilja. |
| --- | --- |

2.6

| 2.7 | EESO meni, da je sistematičen pristop EU k trajnostni potrošnji (8) eden bistvenih gradnikov strateške vizije EESO za trajnostno gospodarstvo blaginje, v katerem ne bo nihče zapostavljen. |
| --- | --- |

2.7

| 2.8 | EESO zagovarja evropski pristop k digitalni prihodnosti (9), ki temelji na evropskih socialnih vrednotah in etičnih standardih. S tem bi zagotovili izkoriščanje digitalnih priložnosti za gospodarstvo, hkrati pa zaščitili našo zasebnost in možnost samoodločanja ter spoštovali meje planeta. |
| --- | --- |

2.8

| 2.9 | Komisija je v nedavno objavljeni beli knjigi o umetni inteligenci (10) predlagala strategijo za zagotavljanje uvajanja umetne inteligence v EU. EESO podpira cilje Komisije, da bi EU na področju raziskav in razvoja umetne inteligence postala vodilna v mednarodnem merilu, s čimer bi se izboljšala njena svetovna konkurenčnost (11). Hkrati bi EESO želel, da je strategija za umetno inteligenco bolje vključena v trenutne strategije EU za trajnostnost. |
| --- | --- |

2.9

| 2.10 | EESO poziva vse deležnike, naj razmislijo o vplivih digitalizacije na različne sektorje in cilje trajnostnega razvoja v smislu osnovne infrastrukture, opolnomočenja in preobrazbe. |
| --- | --- |

2.10

3.   V smeri socialno, okoljsko in ekonomsko upravičene digitalizacije

| 3.1 | Razmislek med premorom, ki ga je povzročila pandemija COVID-19, vodi do jasne ugotovitve, da je treba pri trajnostni digitalni revoluciji upoštevati človeške dejavnike in ohraniti tudi nedigitalne rešitve ter natančno oceniti tveganja s posebnim poudarkom na odpornosti. Posebna prednostna naloga bo odprava digitalne vrzeli med državami in znotraj njih po vsem svetu, pri čemer je treba posebno pozornost nameniti državam članicam in upoštevati možnosti širitve. Za odpravo digitalne vrzeli znotraj držav članic so potrebne javne in zasebne naložbe. Med pandemijo so se pokazale priložnosti in slabosti digitalne komunikacije, zlasti za prebivalce podeželskih območij. |
| --- | --- |

3.1

| 3.2 | To mnenje se osredotoča na cilje trajnostnega razvoja št. 8 (dostojno delo), št. 12 (proizvodnja in poraba) in št. 13 (podnebni ukrepi) (12), torej tesno povezuje dejavnike okoljske in socialne trajnostnosti. Uskladitev teh pomislekov je ključna za digitalizacijo, ki deluje v korist vseh. Druge pomembne teme, na katere se osredotoča, vključujejo digitalno izobraževanje (cilj trajnostnega razvoja št. 4), pametna mesta (cilj št. 11) in e-zdravje (cilj št. 3). Odbor priporoča podrobnejšo analizo teh področij v okviru civilne družbe v prihodnjem delu EESO. |
| --- | --- |

3.2

| 3.3 | Zaradi pandemije so se številna rutinska opravila spremenila v obsežen terenski preizkus uvajanja digitalizacije: vlade so začasno zaprle šole, učence, dijake, študente in učitelje pa prosile, naj delajo prek spleta, medtem ko so delodajalci morali hitro prilagoditi svoj pristop k delu na daljavo. Med postopnim odpravljanjem omejitev je treba razmisliti, v kakšnem obsegu je digitalizacija zaželena in primerna, in o tem, kako bi lahko pri tem ohranili pravičnost znotraj generacije in med generacijami v skladu s cilji trajnostnega razvoja.
  EESO poziva vse deležnike, naj razmislijo o vplivu tega nepričakovanega digitalnega preskoka v okviru treh razsežnosti digitalizacije: osnovne infrastrukture, opolnomočenja in preobrazbe. Za ponazoritev naj služi primer našega izobraževalnega in delovnega okolja, vendar Odbor priporoča njegovo uporabo v smislu hevrističnega pristopa na drugih področjih, da se zajamejo te tri razsežnosti z njihovimi koristmi in tveganji. |
| --- | --- |

3.3

EESO poziva vse deležnike, naj razmislijo o vplivu tega nepričakovanega digitalnega preskoka v okviru treh razsežnosti digitalizacije: osnovne infrastrukture, opolnomočenja in preobrazbe. Za ponazoritev naj služi primer našega izobraževalnega in delovnega okolja, vendar Odbor priporoča njegovo uporabo v smislu hevrističnega pristopa na drugih področjih, da se zajamejo te tri razsežnosti z njihovimi koristmi in tveganji.

3.3.1   Osnovna digitalna infrastruktura

Čeprav se nam zdi samoumevno, da internet številnim Evropejcem omogoča skoraj univerzalen dostop do znanja, si moramo še naprej prizadevati za izboljšanje kakovosti, varnosti, zanesljivosti, odprtosti in dostopnosti spletnih storitev. Ko vstopamo v dobo, v kateri vse bolj prevladuje umetna inteligenca, je bistveno analizirati znanstvene, družbene in pedagoške izkušnje in rezultate teh nepričakovanih razmer ob upoštevanju nedavnega poročila Unesca o umetni inteligenci (13). Že zdaj se zavedamo, da na tem področju obstajajo pomembne socialne neenakosti, vključno s pomanjkanjem elektronskih naprav, nezadostnim usposabljanjem in slabo povezljivostjo.

V skladu s previdnostnim načelom lahko morebitni negativni dejavniki vključujejo več časa, preživetega pred zasloni, izpostavljenost napravam na splošno, nepravilno telesno držo, sevanje, pomisleke v zvezi z vplivom omrežja 5G na zdravje, lažne novice, internetne goljufije, kibernetsko nadlegovanje in vprašanja nadzora – vse to pa zahteva resne dodatne raziskave.

3.3.2   Digitalizacija kot orodje za opolnomočenje

Kot pozitivno stran dogajanja lahko izpostavimo, da se je na dramatičen način pokazal potencial digitalizacije kot orodja za opolnomočenje v vsakdanjem življenju. Informacije so na primer takoj dostopne, kar nam omogoča neodvisno, vseživljenjsko učenje in prožno delo. Vsestransko in bogato okolje vključuje avdio in video vsebine, besedila, animacije, virtualna okolja za usposabljanje, klepet v živo ter razširjeno in virtualno resničnost v zvezi s širokim razponom tem, vse to pa je mogoče prilagoditi našemu urniku in potrebam ne glede na to, ali smo učenci, študentje, zaposleni ali če zgolj želimo pridobiti nova znanja ali spretnosti.

Internet je tudi katalizator družbenih gibanj. Njegov vpliv se je pokazal zlasti pri spodbujanju ljudi k političnemu ali okoljskemu aktivizmu, kot so Petki za prihodnost, pa tudi pri zelo odmevnih demonstracijah v Hongkongu v zadnjih letih.

Hkrati se zavedamo, da uporaba „visokotehnološke“ digitalizacije ne prispeva nujno k večji trajnostnosti, saj tehnološko manj napredni pristopi, ki jih denimo uporabljajo domorodne skupnosti ali skupine starejših, velikokrat vključujejo nedigitalne in bolj trajnostne rešitve.

3.3.3   Digitalizacija kot orodje za preobrazbo

Izkušnje, ki smo jih pridobili v tem „svetovnem eksperimentu“, so odlična priložnost za sklepanje, kako bo to vplivalo na prihodnji razvoj, na primer na oblikovanje idealne kombinacije prilagojenega učenja na daljavo in izobraževanja v izobraževalnih ustanovah. Najvišje uvrščene ustanove na svetu že ponujajo množične odprte spletne tečaje v sodelovanju s platformami, kot je Coursera, ki vsem omogočajo nekatere koristi sanjskih univerz.

Okoljske in družbene posledice so izjemne. Znatno se je zmanjšalo število poslovnih potovanj, kar je privedlo do manjše onesnaženosti zraka in okolja na splošno, zmanjšale pa so se tudi ravni hrupa in stresa za ljudi. Nekateri od teh novih vzorcev se bodo verjetno ohranili tudi po okrevanju. Številni ljudje so lahko preživeli več časa doma oziroma z družino in se osredotočili na lokalne dobavitelje, kot so kmetijske trgovine, čeprav je bilo za nekatere to obdobje tudi zelo težko.

V smislu infrastrukture je to odlična priložnost za analizo skupnostnih naložb in stroškovne učinkovitosti ter razmislek v zvezi s tem.

3.4   Cilj trajnostnega razvoja št. 8: dostojno delo in gospodarstvo blaginje

Digitalizacija ima velik potencial za gospodarstvo blaginje, toda koristi so razporejene neenakomerno in obstaja tveganje, da se bo vse večji delež kapitala in premoženja nakopičil v rokah maloštevilnih akterjev. Večina digitalnih platform in podjetij za programsko opremo je v ZDA in Aziji (14). Evropska MSP so odvisna od njihovih storitev in na primer z odpremo Amazona (Fulfillment by Amazon) izgubijo delež svojega prometa zaradi plačevanja licenčnin. Da bi se zoperstavili temu trendu v smeri oligopolizacije, je treba v Evropi vzpostaviti vključujoče gospodarstvo blaginje. EESO podpira razvoj fiskalne politike, ki bo zagotavljala, da bodo digitalna podjetja plačevala pravični delež davkov (15).

3.4.1   Digitalizacija in njeni učinki na zaposlovanje

Digitalizacija v delovnem okolju ponuja veliko priložnosti za želeno racionalizacijo dela (16), na primer z uporabo „kobotov“ (17), vključuje pa tudi nekatera tveganja, če je ne bomo trdno zasidrali v evropske socialne vrednote in etične standarde z uporabo pristopa „nadzor v rokah človeka“. Posebni izzivi v tem okviru so:

| — | premik v razmerju med številom delovnih mest in prihodki v novih poslovnih segmentih, ker digitalna podjetja ustvarijo več prometa z manj delovnimi mesti; večina znanstvenih študij predpostavlja, da bodo neto učinki digitalizacije na trgu dela povzročili večjo brezposelnost (18), (19), (20), (21), (22), (23); |
| --- | --- |

—

premik v razmerju med številom delovnih mest in prihodki v novih poslovnih segmentih, ker digitalna podjetja ustvarijo več prometa z manj delovnimi mesti; večina znanstvenih študij predpostavlja, da bodo neto učinki digitalizacije na trgu dela povzročili večjo brezposelnost (18), (19), (20), (21), (22), (23);

| — | prekarizacija delovnih mest, zaradi katere bo imelo verjetno manj ljudi zadovoljiva in dobro plačana delovna mesta, vedno več ljudi pa se lahko znajde v negotovih pogojih zaposlitve v tako imenovanem gospodarstvu priložnostnih del, za katero so značilni delo s krajšim delovnim časom, kratkoročne pogodbe ali pogodbe brez zagotovljene minimalne delovne obveznosti (24), (25), (26), (27), (28); |
| --- | --- |

—

prekarizacija delovnih mest, zaradi katere bo imelo verjetno manj ljudi zadovoljiva in dobro plačana delovna mesta, vedno več ljudi pa se lahko znajde v negotovih pogojih zaposlitve v tako imenovanem gospodarstvu priložnostnih del, za katero so značilni delo s krajšim delovnim časom, kratkoročne pogodbe ali pogodbe brez zagotovljene minimalne delovne obveznosti (24), (25), (26), (27), (28);

| — | polarizacija prihodkov zaradi padca deleža bruto domačega proizvoda (BDP), pripisanega plačam, in hkratnega povečanja deleža prihodkov iz naložb (29), (30), (31), (32). Zaradi te polarizacije prihodkov se lahko zniža kupna moč (33), (34), (35); |
| --- | --- |

—

polarizacija prihodkov zaradi padca deleža bruto domačega proizvoda (BDP), pripisanega plačam, in hkratnega povečanja deleža prihodkov iz naložb (29), (30), (31), (32). Zaradi te polarizacije prihodkov se lahko zniža kupna moč (33), (34), (35);

| — | trend v smeri zunanjega izvajanja dela in nadzora nad delom. Predvidene koristi od večje samostojnosti pri delu od doma ne smejo biti pridobljene s škodovanjem interesom zaposlenih (npr. varno delovno mesto, stabilni pogoji dela, pravica do odklopa in varstvo podatkov na delovnem mestu). EESO zato poziva k strogi razlagi Splošne uredbe EU o varstvu podatkov in predlaga sprejetje posebne zakonodaje o varstvu podatkov na delovnem mestu; |
| --- | --- |

—

trend v smeri zunanjega izvajanja dela in nadzora nad delom. Predvidene koristi od večje samostojnosti pri delu od doma ne smejo biti pridobljene s škodovanjem interesom zaposlenih (npr. varno delovno mesto, stabilni pogoji dela, pravica do odklopa in varstvo podatkov na delovnem mestu). EESO zato poziva k strogi razlagi Splošne uredbe EU o varstvu podatkov in predlaga sprejetje posebne zakonodaje o varstvu podatkov na delovnem mestu;

| — | ciljna uporaba umetne inteligence za izboljšanje delovanja trga dela, npr. s predvidevanjem potreb po znanjih in spretnostih ali učinkov na delovni čas in pogoje dela, da bi dosegli gospodarstvo blaginje. (To lahko vključuje razmislek glede uvedbe temeljnega dohodka, skrajšanja polnega delovnega časa ali dajatev za slabo plačana delovna mesta.) |
| --- | --- |

—

ciljna uporaba umetne inteligence za izboljšanje delovanja trga dela, npr. s predvidevanjem potreb po znanjih in spretnostih ali učinkov na delovni čas in pogoje dela, da bi dosegli gospodarstvo blaginje. (To lahko vključuje razmislek glede uvedbe temeljnega dohodka, skrajšanja polnega delovnega časa ali dajatev za slabo plačana delovna mesta.)

3.4.2   Moč na podlagi kopičenja podatkov

Zaradi krepitve „digitalnih velikanov“ z monopolizacijo in oligopolizacijo je prišlo do izkrivljanja konkurence. Poleg tega ima koncentracija informacij in znanja posledice za politično suverenost in osebno samoodločanje, saj je velik delež internetnega prometa (npr. osebni podatki, podatki v zvezi s trgom, novice in javni diskurz) v rokah maloštevilnih podjetij za informacijsko tehnologijo (iz tretjih držav). EESO poziva Komisijo, naj prilagodi veljavno zakonodajo na področju konkurence in monopola, da se uredijo trgi digitalnih platform (36). EESO prav tako opozarja na pomen zaščite pravic državljanov v okviru Splošne uredbe o varstvu podatkov ter potrebo po odprti obravnavi izkoriščevalnega vidika nadzorovalnega kapitalizma in razpravi o njem.

Poleg tega platforme, kot je Amazon, vse bolj delujejo kot udeleženci na trgu znotraj lastnih trgov, hkrati pa nadzirajo gospodarsko infrastrukturo (tj. nakupovalno platformo, distribucijske kanale in oglaševanje), prek katere svoje proizvode ponuja več tisoč konkurenčnih prodajalcev. Amazon te podatke tretjih prodajalcev uporablja za promocijo lastnih proizvodov, zato so konkurenti v slabšem položaju (37). Z revizijo konkurenčnega prava EU v skladu z indijsko uredbo o neposrednih tujih naložbah (38) bi lahko take škodljive prakse odkrili in kaznovali.

Zagotavljanje nevtralnosti novih trgov digitalnih platform (39) je ključno za zagotavljanje poštenih pogojev za vse udeležence na trgu. EESO predlaga predpise o „naravnih monopolih“ v digitalnem gospodarstvu, da se zagotovi, da jih bodo upravljali civilna družba ali javne oblasti (40). To vključuje interoperabilnost konkurenčnih platform, da se zagotovi konkurenčnost na digitalnem trgu, na primer z zakonodajo o obveznih vnaprej opredeljenih vmesnikih za izmenjavo informacij.

3.4.3   Upravljanje podatkov: na poti k strateški politiki EU za upravljanje podatkov

EESO poziva Komisijo in države članice EU, naj spodbujajo odprtokodno programsko opremo in aplikacije kot orodja za spodbujanje poslovnih modelov in aplikacij, ki omogočajo odprt dostop in pravično delitev koristi.

Poleg tega se EESO zavzema za pristop „javni denar – javni podatki“, v skladu s katerim bi morali biti podatki iz projektov raziskav in razvoja, ki se financirajo z javnimi sredstvi, na voljo na primer v skladu z licenco Creative Commons ali javno licenco.

EESO poleg tega predlaga razvoj strateške politike EU za upravljanje podatkov, da se doseže ravnovesje med omogočanjem čim večje odprtosti podatkov in zagotavljanjem, da javnogospodarski akterji in MSP ne bi izgubili svojega temeljnega posla zaradi velikih internetnih in podatkovnih podjetij. V preteklosti so odprti podatki enostransko koristili velikim internetnim podjetjem. EESO poziva k ustanovitvi „javnih podatkovnih trustov“, ki bi delovali kot posredniki med akterji, ki zagotavljajo podatke, in/ali tistimi, ki nameravajo podatke uporabiti. Vzpostavili bi lahko različne podatkovne truste za podatke, povezane z mobilnostjo, z mesti itd. Potrebna je nova zakonodaja, da se uvedejo javna pooblastila za vladne organizacije ali organizacije civilne družbe, ki bi gostile takšne podatkovne truste ter tudi odločale o dostopu do njih in delitvi koristi od proizvodov in storitev. Pri podatkih, pomembnih za javne storitve, bi bilo treba uravnotežiti podjetniške inovacije, javno suverenost, pravice do univerzalnega dostopa in koristi državljanov. Za prihodnost bosta bistvena nadaljnji razvoj tehnologije veriženja blokov in zagotavljanje preglednosti algoritmov.

3.5   Cilj trajnostnega razvoja št. 12: odgovorna proizvodnja in poraba

Digitalne aplikacije imajo velik potencial za spodbujanje trajnostne potrošnje (41), zato EESO poziva nacionalne in lokalne vlade, naj podprejo zadružne delitvene platforme in platforme za e-trgovanje, ki ponujajo trajnostne proizvode (42). Nov pametni trajnostni sistem za označevanje trajnostnih živil, ki ga je nedavno predlagal EESO, bi zagotavljal celovite informacije o proizvodih (43) za spodbujanje trajnostnih izbir potrošnikov in bolj zdravih načinov prehranjevanja (44).

Za večjo trajnostnost spletnega nakupovanja EESO predlaga, naj zakonodaja EU spodbuja dobre prakse za zmanjšanje števila vračil paketov (npr. z omejitvijo brezplačnih vračil) (45), prepove uničevanje vrnjenih paketov, spodbuja skupno dostavo in večjo stopnjo izkoriščenosti dostavnih vozil.

60 % vsega podatkovnega prometa je pretakanje videovsebin. Kot se je izkazalo v času prostovoljnega omejevanja med pandemijo COVID-19, so alternative z nizko ločljivostjo pogosto sprejemljive in bolj trajnostne, zato bi jih bilo treba spodbujati.

3.5.1   Trajnostne informacijske in komunikacijske tehnologije (IKT)

Pri proizvodnji strojne opreme za IKT bi se morali uporabljati standardi krožnega gospodarstva. Težave so na primer povezane z rudarjenjem elementov redke zemlje in drugih materialov ter proizvodnjo naprav, ki pogosto vključuje slabe delovne in okoljske pogoje (npr. na Kitajskem in v drugih državah globalnega juga).

EESO poziva k večji preglednosti proizvodnih verig IKT. Direktivo EU o okoljsko primerni zasnovi (46) je treba razširiti, da bi vključevala celovite proizvodne standarde, kot so: i) trajnostni materiali (reciklirani in obnovljivi viri); ii) zasnova strojne opreme (čim daljša življenjska doba – modularne in popravljive naprave); iii) posodobitve programske opreme, ki trajajo do konca fizične življenjske dobe izdelka; iv) podaljšane garancijske dobe; v) ponovna uporaba delujočih naprav in večji obseg recikliranja materialov; vi) ambiciozni energetski standardi, vključno z dinamičnimi predpisi o najučinkovitejših napravah, v skladu s katerimi energetsko najučinkovitejši izdelek postane minimalni standard; vii) standardi trajnostnosti za razvoj programske opreme in aplikacij, s katerimi bi razvijalce spodbujali k snovanju programske opreme, pri uporabi katere bi bila podatkovni promet in raba strojne opreme čim manjša. EESO pozdravlja manifest za trajnostno oblikovanje iz Karlskrone in poziva Komisijo, naj pripravi celovita merila za trajnostne proizvode na področju programske opreme (47), (48).

3.5.2   Pregledne proizvodne verige

Z digitalizacijo je treba povečati preglednost in odgovornost vzdolž proizvodnih verig. EESO pozdravlja predlog iz evropskega zelenega dogovora, ki ga je nemška vlada ponovno poudarila v svoji nedavni agendi digitalne politike za okolje, da se vzpostavi elektronski potni list izdelka z informacijami o materialih in standardih proizvodnje, s čimer bi opredelili pomanjkljivosti na področju trajnostnosti v proizvodnji v skladu s evropsko strategijo za družbeno odgovornost podjetij (49), vključno z delovnimi standardi.

3.5.3   Krepitev zadružnih platform

EESO poziva Komisijo in države članice EU, naj spodbujajo razvoj zadružnih internetnih platform, ki delujejo kot nevtralni posredniki za boljšo razporeditev koristi med proizvajalci/ponudniki storitev ter vključujejo državljane/potrošnike v upravljanje, odločanje in delitev koristi.

Zveza CoopCycle, ki jo vodijo zadruge, na primer zagotavlja platformno programsko opremo zadrugam za dostavo s kolesom v devetih evropskih mestih. Platforma za najem Fairbnb vključuje mesta in regije kot deležnike. Z darovanjem 50 % svojih prihodkov za projekte lokalnih skupnosti spodbuja novo razumevanje evropskega turizma, ki koristi tako popotnikom kot gostiteljem.

EESO poziva k politični podpori, ki bi takim platformam pomagala, da bi se razširile po Evropi. Prilagoditi bi bilo treba predpise o javnih naročilih, da bi lokalnim oblastem omogočili, da takim platformam dajo prednost.

3.5.4   Spletno oglaševanje in potrošnja

EESO je zaskrbljen zaradi trenda naraščanja platform za e-trgovanje, ki spodbujajo netrajnostne oblike potrošnje. Sledenje odločitvam o spletnih nakupih in prilagajanje oglasov posameznikom spodbujata netrajnostno množično potrošnjo. EESO meni, da uporaba podatkov za namene tretjih oseb v Splošni uredbi o varstvu podatkov ni dovolj urejena, in poziva Komisijo, naj to zakonodajo okrepi na področju načel zadostnosti podatkov (najmanjši obseg podatkov) in povezovanja podatkov.

EESO poziva tudi k omejitvam spletnega oglaševanja. V več državah članicah so oglasi na javnih mestih, kot so šole, prepovedani. EESO bi podprl prostore brez oglasov na internetu, zlasti na iskalnikih in v družbenih medijih. EESO ugotavlja, da približno polovico vseh prihodkov svetovnega spletnega oglaševanja (več kot 300 milijard USD letno (50)) ustvarita dve ameriški podjetji: Google in Facebook.

EESO pozdravlja pobude, kot je sistem pomoči za trajnostno potrošnjo „Green Consumption Assistant“, ki temelji na umetni inteligenci in ga trenutno razvijata Einstein Centre Digital Future in Ecosia.org, da bi potrošnike prek iskalnikov spodbudili k nakupu bolj trajnostnih izdelkov in storitev.

3.6   Cilj trajnostnega razvoja št. 13: podnebni ukrepi

3.6.1   Digitalizacija za varstvo okolja in boj proti podnebnim spremembam

EESO pozdravlja digitalne rešitve, ki omogočajo varstvo okolja in trajnostno preobrazbo v prometu, energetskih sistemih, stavbah, kmetijstvu in drugih sektorjih. V švicarski študiji so na primer ugotovili, da bi lahko z IKT prihranili do 6,99 milijona ton ekvivalentov CO2 letno ob lastnem ogljičnem odtisu v višini 2,69 milijona ton ekvivalentov CO2 letno (51). V drugih študijah je bil ugotovljen še večji potencial (52), vendar EESO ugotavlja, da splošna digitalizacija gospodarstva in družbe doslej ni prispevala k zmanjšanju povpraševanja po energiji in zmanjšanju emisij ogljika. (53) Zato so za izkoriščanje potenciala IKT v povezavi z varstvom podnebja in okolja potrebne podporne politike, na primer za blažitev povratnih in indukcijskih učinkov.

3.6.2   Poraba energije v strežniških gručah

Oblak je sestavljen iz fizičnih podatkovnih centrov, katerih gradnja vključuje intenzivno porabo virov, za delovanje pa je potrebne veliko energije. EESO poziva Komisijo, naj v sodelovanju z državami članicami EU pripravi popis podatkovnih centrov, ki bo zajemal energetsko učinkovitost, življenjski cikel in gradbeni material. Poleg tega bi EESO pozdravil zakonodajo Komisije o vključevanju podatkovnih centrov v mestne stanovanjske soseske ali poslovne cone, da bi bolje uporabili odpadno toploto.

EESO priporoča uvedbo pristopa energetsko najučinkovitejših proizvodov, po katerem bodo energetsko najučinkovitejši centri postali pravilo. Pozdravil bi skupni dogovor držav članic, ki bi določal, da morajo biti novi podatkovni centri zgrajeni tako, da bodo v celoti delovali na energijo iz obnovljivih virov.

EESO priporoča uporabo umetne inteligence v podporo javnemu varstvu podnebja in energetskemu prehodu.

| — | Kot je predlagano v beli knjigi o umetni inteligenci, bi morala Komisija predlagati ukrepe, s katerimi lahko države članice spodbujajo trajnostne rešitve na področju umetne inteligence. |
| --- | --- |

—

Kot je predlagano v beli knjigi o umetni inteligenci, bi morala Komisija predlagati ukrepe, s katerimi lahko države članice spodbujajo trajnostne rešitve na področju umetne inteligence.

| — | Z avtonomnimi vozili, ki bi jih vodila umetna inteligenca, bi lahko zmanjšali emisije toplogrednih plinov v mestnem prometu z optimizacijo prometa/algoritmi ekološke vožnje ali storitvami skupnih voženj z voznim parkom popolnoma električnih avtonomnih vozil. |
| --- | --- |

—

Z avtonomnimi vozili, ki bi jih vodila umetna inteligenca, bi lahko zmanjšali emisije toplogrednih plinov v mestnem prometu z optimizacijo prometa/algoritmi ekološke vožnje ali storitvami skupnih voženj z voznim parkom popolnoma električnih avtonomnih vozil.

| — | Z umetno inteligenco je mogoče izboljšati napovedovanje ponudbe in povpraševanja po obnovljivih virih energije v distribucijskem omrežju ali izboljšati shranjevanje energije, energetsko učinkovitost in uravnavanje obremenitev. |
| --- | --- |

—

Z umetno inteligenco je mogoče izboljšati napovedovanje ponudbe in povpraševanja po obnovljivih virih energije v distribucijskem omrežju ali izboljšati shranjevanje energije, energetsko učinkovitost in uravnavanje obremenitev.

3.7   Pametna mesta in drugi primeri

EESO pozdravlja aplikacije za tehnologijo pametnih mest v oblaku, ki upravljajo podatke v realnem času in omogočajo boljše odločanje, na primer racionalizacijo odvoza odpadkov, manjše prometne zastoje, boljšo kakovost zraka in boljšo distribucijo energije (z energetskimi sistemi s 100 % energije iz obnovljivih virov, upravljanjem omrežij ter s prilagajanjem dobave električne energije in povpraševanja po njej).

| 3.7.1 | Ključno je področje mobilnosti, tudi koncept mobilnosti kot storitve, ki spodbuja boljšo uporabo javnega prostora, podatkov in infrastrukture, da bi zmanjšali emisije ogljika s povezovanjem zasebnega in javnega prevoza. Z multimodalnim prevozom, vključno s souporabo koles, souporabo avtomobilov, javnim prevozom, taksiji in drugimi vrstami prevoza, se lahko močno poveča privlačnost javnega in skupnega prevoza in zmanjša uporaba avtomobilov. Trije vodilni primer iz držav članic so:






  — | Amsterdam, ki z zainteresiranimi stranmi deli podatke o prometu, da omogoča razvoj aplikacij za spremljanje javnega prometa na zemljevidu, |
| --- | --- | --- |

3.7.1

—

Amsterdam, ki z zainteresiranimi stranmi deli podatke o prometu, da omogoča razvoj aplikacij za spremljanje javnega prometa na zemljevidu,

| — | Barcelona ima znano linijo podzemne železnice št. 9, ki je dolga 47,8 km in z vlaki brez voznika povezuje letališče z železniškimi postajami, |
| --- | --- |

—

Barcelona ima znano linijo podzemne železnice št. 9, ki je dolga 47,8 km in z vlaki brez voznika povezuje letališče z železniškimi postajami,

| — | inovativni pametni kolesarski sistem v Københavnu se uporablja za spremljanje in upravljanje kakovosti zraka in prometnih zamaškov. |
| --- | --- |

—

inovativni pametni kolesarski sistem v Københavnu se uporablja za spremljanje in upravljanje kakovosti zraka in prometnih zamaškov.

| 3.7.2 | EESO pozdravlja pametne in trajnostne politike v Barceloni ter projekte pametnih mest EU, na primer:






  — | projekt REMOURBAN (54), v katerem bo preizkušena vrsta tehničnih inovacij in poslovnih modelov za prenovo mest, vključuje pa Valladolid (Španija) ter morda Seraing (Belgija) in Miškolc (Madžarska), |
| --- | --- | --- |

3.7.2

—

projekt REMOURBAN (54), v katerem bo preizkušena vrsta tehničnih inovacij in poslovnih modelov za prenovo mest, vključuje pa Valladolid (Španija) ter morda Seraing (Belgija) in Miškolc (Madžarska),

| — | turistična mesta, kot so Valencia (Španija), Dresden (Nemčija) in Antalija (Turčija), ki so vodilna v projektu pametnih mest EU MAtchUP (55). |
| --- | --- |

—

turistična mesta, kot so Valencia (Španija), Dresden (Nemčija) in Antalija (Turčija), ki so vodilna v projektu pametnih mest EU MAtchUP (55).

| 3.7.3 | Za okrevanje po pandemiji COVID-19 je ključen trajnostni turizem. To temo bi morali naprej razvijati ob upoštevanju nedavnih mnenj EESO v zvezi s tem (56). Zlasti bi bilo treba spodbujati prevozna sredstva, ki ne onesnažujejo okolja, kot so kolesa in kolektivni prevoz, razvijati letalske motorje z vse učinkovitejšo porabo goriva in spodbujati prenovo nastanitvenih objektov s certifikatom znaka za okolje. |
| --- | --- |

3.7.3

| 3.7.4 | EESO pozdravlja trajnostne pristope k digitalizaciji kmetijstva in se sklicuje na mnenje EESO o strategiji Komisije „od vil do vilic“ (57), ki je trenutno v pripravi. Odbor želi zagotoviti, da bodo imele tudi manjše in srednje velike kmetije koristi od digitalnih rešitev, ki bi jih uvedle za potreben agroekološki prehod, če bi tako želele, pri čemer bi te rešitve morale biti finančno vzdržne in ter ostati pod nadzorom kmetov. Obstaja vrsta inovativnih tehnoloških aplikacij, med katerimi številne ponujajo očitne prednosti za družbo, ki prehaja k bolj trajnostni proizvodnji živil (npr. droni za spremljanje posevkov in živine, roboti za sejanje, odstranjevanje plevela, pobiranje pridelka ali molžo ter možnost „vertikalnih kmetij“ v mestih z veliko manjšo porabo vode in lokalno dobavo). V tem okviru EESO spodbuja solastništvo, sisteme izmenjave podatkov (58) in druge inovativne modele.
  Pri upravljanju digitalne revolucije v kmetijstvu se pojavljajo zapleteni izzivi in EESO ugotavlja, kako pomembne so pobude, kot je FAIRshare (59), za spodbujanje uporabe digitalnih orodij za optimizacijo kmetijske prakse. V tem okviru je zlasti pomembno, da se pridobijo znanje in spretnosti ter vzpostavi zaupanje, hkrati pa odpravi digitalna vrzel, značilna za podeželje. |
| --- | --- |

3.7.4

Pri upravljanju digitalne revolucije v kmetijstvu se pojavljajo zapleteni izzivi in EESO ugotavlja, kako pomembne so pobude, kot je FAIRshare (59), za spodbujanje uporabe digitalnih orodij za optimizacijo kmetijske prakse. V tem okviru je zlasti pomembno, da se pridobijo znanje in spretnosti ter vzpostavi zaupanje, hkrati pa odpravi digitalna vrzel, značilna za podeželje.

| 3.7.5 | E-zdravje je bistveno za odločanje na podlagi informacij in dokazov, preglednost postopkov oskrbe, zmanjšanje števila napak, večjo diagnostično točnost in stroškovno učinkovitost ter skrajšanje čakalnih dob in zmanjšanje količine odpadkov. Omejevanje socialnih stikov in karantena kot odziv na pandemijo sta nenadoma sprožila bistveno širše zavedanje o potencialih e-zdravja. |
| --- | --- |

3.7.5

V Bruslju, 17. septembra 2020

Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Luca JAHIER

---

(1)  https://www.un.org/sustainabledevelopment/development-agenda/

1

(2)  https://unfccc.int/process-and-meetings/the-paris-agreement/the-paris-agreement

2

(3)  https://ec.europa.eu/transparency/regdoc/rep/1/2019/SL/COM-2019-640-F1-SL-MAIN-PART-1.PDF

3

(4)  Evropska platforma deležnikov za krožno gospodarstvo, https://circulareconomy.europa.eu/platform/en.

4

(5)  Akcijski načrt za krožno gospodarstvo, https://ec.europa.eu/environment/circular-economy/.

5

(6)  https://ec.europa.eu/info/sites/info/files/factsheet_1_en.pdf

6

(7)  Mnenje EESO Trajnostno gospodarstvo, kakršno potrebujemo, UL C 106, 31.3.2020, str. 1.

7

Trajnostno gospodarstvo, kakršno potrebujemo

(8)  Mnenje EESO Strategija EU za trajnostno potrošnjo (glej stran 51 tega Uradnega lista).

8

Strategija EU za trajnostno potrošnjo

(9)  Mnenje EESO Oblikovanje digitalne prihodnosti Evrope (UL C 364, 28.10.2020, str. 101).

9

Oblikovanje digitalne prihodnosti Evrope

(10)  Bela knjiga o umetni inteligenci – evropski pristop k odličnosti in zaupanju, https://eur-lex.europa.eu/legal-content/SL/TXT/PDF/?uri=CELEX:52020DC0065&qid=1596786588272&from=EN.

10

(11)  Konkurenčnosti v tem okviru ne smemo opredeljevati zgolj po kvantiteti, temveč tudi po kvaliteti, da se uravnotežijo gospodarska blaginja, okoljski vidiki in socialno vključevanje.

11

(12)  V skladu s sedmim letnim pregledom korporativnega poročanja in razkrivanja podatkov o okoljskih, socialnih in upravnih vprašanjih za leto 2019 Svetovnega poslovnega sveta za trajnostni razvoj so to najpogosteje navajani cilji trajnostnega razvoja.

12

(13)  UNESCO: Steering AI and advanced ICTs for knowledge societies: a Rights, Openness, Access, and Multi-stakeholder Perspective (Usmerjanje umetne inteligence in naprednih tehnologij IKT za družbe znanja: vidik pravic, odprtosti, dostopa in več deležnikov).

13

(14)  Na primer Google/Alphabet, Apple, Facebook, Amazon in Microsoft v ZDA ter Alibaba in Tencent na Kitajskem.

14

(15)  Kot je na primer davek na digitalne storitve, ki je bil uveden v Franciji, vendar se je štel za diskriminatornega do podjetij iz tretjih držav.

15

(16)  Racionalizacija z robotizacijo, avtomatizacijo, umetno inteligenco, izboljšavami delovne učinkovitosti in sektorskimi spremembami.

16

(17)  Kobot je sodelovalni robot, ki lahko dela skupaj z ljudmi in prevzema ponavljajoče se, nezaželene ali nevarne naloge ter ustvarja nove naloge, ki dajejo večje zadovoljstvo.

17

(18)  Muro, Maxim in Whiton, Automation and Artificial Intelligence: How machines are affecting people and places, 2019.

18

(19)  Frey in Osborne, The future of employment: How susceptible are Jobs to Computerisation?, 2013. Avtorja ne podajata natančnih navedb o tem, kako hitro bi se lahko ta proces odvil, temveč precej nejasno omenjata eno do dve desetletji.

19

(20)  Ziehran, Gregory in Arntz, The risk of automation for jobs in OECD countries: a comparative analysis, delovni dokument OECD: socialna vprašanja, zaposlovanje in migracije, 2016.

20

(21)  Mednarodna zveza za robotiko: The Impact of Robots on Productivity, Employment and Jobs, 2017.

21

(22)  Ziehran, Gregory in Arntz: Racing With or Against the Machine?, 2016.

22

(23)  Svetovni gospodarski forum: Future of Jobs Report, 2018.

23

(24)  Muntaner, Digital Platforms, Gig Economy, Precarious Employment, and the Invisible Hand of Social Class, 2018.

24

(25)  Za tipologijo platform za množično zunanje izvajanje glej Howcroft in Bergvall-Kåreborn, A Typology of Crowdwork Platforms, 2019.

25

(26)  Uws in drugi, Crowd work in Europe: Preliminary results from a survey in the UK, Sweden, Germany, Austria and the Netherlands, 2016.

26

(27)  Berg, Income security in the on-demand economy: Findings and policy lessons from a survey of crowdworkers, 2015.

27

(28)  Bartmann, The Return of the Servant, 2016.

28

(29)  Vključno z vrednostjo za delničarje in dividendami od digitalnih platform, vodilnih podjetij na področju umetne inteligence, robotizacije itd.

29

(30)  Stockhammer, Determinants of the Wage Share, 2017.

30

(31)  Hudson, The Road to Debt Deflation, Debt Peonage, and Neofeudalism, 2017.

31

(32)  Lange/Santarius, Smart Green World? Making Digitalisation Work for Sustainability, 2020.

32

(33)  Glej Staab, The consumption dilemma of digital capitalism, 2017.

33

(34)  Summers, Larry Summers at IMF Economic Forum, 2013.

34

(35)  Teulings in Baldwin, Secular Stagnation: Facts, Causes and Cures, 2014.

35

(36)  Npr. iskalniki ali internet stvari, e-trgovanje in platforme družbenih medijev.

36

(37)  Feiner, Amazon admits to Congress that it uses „aggregated“ data from third-party sellers to come up with its own products, 2019.

37

(38)  Indijska uredba o neposrednih tujih naložbah 5.2.15.2.4. v: „Subjekt, ki je lastniško povezan s tržnim subjektom za e-trgovanje [...] svojih proizvodov ne sme prodajati na platformi, ki jo upravlja tak tržni subjekt“.

38

(39)  Zlasti tistih, ki delujejo na področju javnega dobrega (zdravje, mobilnost, mesto).

39

(40)  Kot so javni iskalnik, strežnik za shranjevanje v oblaku GAIA X ali platforme družbenih medijev, ki jih upravlja civilna družba.

40

(41)  Na primer deljenje nakupov (in izkušenj) med potrošniki, izmenjava rabljenih predmetov, digitalne oblike proizvodnje in potrošnje, lokalne digitalne platforme za spodbujanje lokalnih podjetij in, kjer je to primerno, kratke dobavne verige.

41

(42)  Npr. belgijska platforma „La ruche qui dit oui“ z ekološkimi in sezonskimi proizvodi.

42

(43)  Na primer informacije o proizvodnji, vplivih na okolje, sestavi, uporabi, popravljivosti in uporabnosti vsakega proizvoda.

43

(44)  Mnenje EESO Spodbujanje zdrave in trajnostne prehrane v EU, UL C 190. 5.6.2019, str. 9.

44

Spodbujanje zdrave in trajnostne prehrane v EU

(45)  V povprečju je vsak osmi paket, kupljen na spletu, vrnjen. https://www.salecycle.com/blog/featured/ecommerce-returns-2018-stats-trends/.

45

(46)  Direktiva 2009/125/ES Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 285, 31.10.2009, str. 10).

46

(47)  C. Becker in drugi: (2015), Sustainability Design and Software: The Karlskrona Manifesto, v IEEE/ACM 37th IEEE International Conference on Software Engineering, str. 467–476, doi: 10.1109/ICSE.2015.179.

47

(48)  Glej tudi Kern in drugi, (2018), Sustainable software products – Towards assessment criteria for resource and energy efficiency, Future Generation Computer Systems, Bd. 86, S. 199–210, doi: 10.1016/j.future.2018.02.044.

48

(49)  Obnovljena strategija EU za družbeno odgovornost podjetij za obdobje 2011–14, COM(2011) 0681.

49

(50)  Emarketer.com

50

(51)  Hilty & Bieser (2017): Opportunities and risks of digitalisation for climate protection in Switzerland.

51

(52)  Npr. GESI/Accenture (2015): SMARTer2030. ICT Solutions for 21st Century Challenges.

52

st

(53)  Lange & Santarius (2020), Smart Green World. Making Digitalization Work for Sustainability; Lange, Pohl & Santarius (2020): Digitalization and Energy Consumption. Does ICT Reduce Energy Demand?

53

(54)  http://www.remourban.eu/

54

(55)  https://www.matchup-project.eu/

55

(56)  Mnenji EESO Mednarodna trgovina in turizem – svetovna agenda za trajnostni razvoj (UL C 14, 15.1.2020, str. 40) in Turizem in promet v letu 2020 in pozneje (glej stran 219 tega Uradnega lista).

56

Mednarodna trgovina in turizem – svetovna agenda za trajnostni razvoj

Turizem in promet v letu 2020 in pozneje

(57)  Mnenje EESO „Od vil do vilic“: trajnostna prehranska strategija, 2020 (glej stran 268 tega Uradnega lista).

57

„Od vil do vilic“: trajnostna prehranska strategija

(58)  Kot je JoinData, neodvisna podatkovna platforma za kmete (join-data.nl).

58

(59)  https://www.h2020fairshare.eu/

59

---

| 11.12.2020 | SL | Uradni list Evropske unije | C 429/197 |
| --- | --- | --- | --- |

11.12.2020

SL

Uradni list Evropske unije

C 429/197

---

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Trajnostne dobavne verige in dostojno delo v mednarodni trgovini

(raziskovalno mnenje)

(2020/C 429/25)

| Poročevalka: | Tanja BUZEK (DE-II) |
| --- | --- |

Poročevalka:

Tanja BUZEK (DE-II)

| Zaprosilo | nemško predsedstvo Sveta EU, 18. 2. 2020 |
| --- | --- |
| Pravna podlaga | člen 32(1) poslovnika |
| | raziskovalno mnenje |
| Pristojnost | strokovna skupina za zunanje odnose |
| Datum sprejetja mnenja strokovne skupine | 24. 7. 2020 |
| Datum sprejetja na plenarnem zasedanju | 18. 9. 2020 |
| Plenarno zasedanje št. | 554 |
| Rezultat glasovanja
  (za/proti/vzdržani) | 216/2/3 |

Zaprosilo

nemško predsedstvo Sveta EU, 18. 2. 2020

Pravna podlaga

člen 32(1) poslovnika

raziskovalno mnenje

Pristojnost

strokovna skupina za zunanje odnose

Datum sprejetja mnenja strokovne skupine

24. 7. 2020

Datum sprejetja na plenarnem zasedanju

18. 9. 2020

Plenarno zasedanje št.

554

Rezultat glasovanja

(za/proti/vzdržani)

216/2/3

1.   Sklepi in priporočila

| 1.1 | Globalne dobavne verige so ključne v gospodarskih dejavnostih po vsem svetu in v svetovni trgovini, saj podjetja v vse večji meri poslujejo čezmejno. Njihovo glavno gonilo so mednarodna podjetja, mala in srednja podjetja pa so njihov pomemben del. So kompleksne, raznolike in razdrobljene, kar prinaša številne priložnosti, pa tudi tveganja. Gospodarska rast, ustvarjanje delovnih mest in podjetništvo po drugi strani v nekaterih dobavnih verigah prinašajo negativne posledice za delovne pogoje in trajnostnost (1). |
| --- | --- |

1.1

| 1.2 | Kriza zaradi COVID-19 je razkrila skrb vzbujajočo nestabilnost ter znatna tveganja, povezana z močno razdrobljenimi in nediverzificiranimi dobavnimi verigami. Izpostavila je ranljivost delavcev in kršitve človekovih pravic ter škodljive socialne, zdravstvene in varnostne učinke poslovnih dejavnosti v sodobnih dobavnih verigah po vsem svetu. |
| --- | --- |

1.2

| 1.3 | Pandemija COVID-19 je pokazala, da morajo globalne dobavne verige postati odpornejše, bolj diverzificirane in odgovornejše. Trgovina bo morala ključno prispevati k spodbujanju trajnostnega okrevanja gospodarstva, imela pa bo tudi ključno vlogo pri omogočanju podjetjem, da ponovno vzpostavijo prekinjene vrednostne verige in jih reorganizirajo. Vendar pa bodo za izpolnitev cilja socialno in okoljsko odgovornih podjetij, trgovine in naložb potrebni močnejši instrumenti. |
| --- | --- |

1.3

| 1.4 | Evropski ekonomsko-socialni odbor (EESO) poziva EU, naj zbere več podatkov o ranljivih dobavnih verigah, zlasti v zvezi s tveganji prekinitev gospodarske dejavnosti in odkrivanjem kršitev človekovih pravic. Poleg tega poudarja, da je treba nujno na svetovni ravni oceniti, kako mednarodni delovni standardi obravnavajo pomanjkljivosti v zvezi z dostojnim delom v globalnih dobavnih verigah, in zapolniti ugotovljene vrzeli v upravljanju. |
| --- | --- |

1.4

| 1.5 | Pokazala se je tudi potreba po političnem in dejanskem vlaganju v trajnostnost. Z ambicioznimi ukrepi je treba poskrbeti za to, da bodo globalne dobavne verige prispevale k pravičnejšemu ekonomskemu in socialnemu modelu, ki bo temeljil na trajnostnosti in dostojnem delu. Ti ukrepi morajo biti skladni z mednarodnimi in evropskimi načeli, zlasti iz Pariškega sporazuma, ciljev trajnostnega razvoja, temeljnih konvencij Mednarodne organizacije dela (MOD), evropskega zelenega dogovora in evropskega stebra socialnih pravic. Tvoriti morajo osrednje elemente svetovnih, evropskih in nacionalnih odzivov na krizo zaradi COVID-19. |
| --- | --- |

1.5

| 1.6 | Agenda OZN za trajnostni razvoj do leta 2030 priznava, da je trgovina gonilo vključujoče gospodarske rasti in zmanjševanja revščine ter prispeva k spodbujanju trajnostnega razvoja. Zaradi omejitev svetovne trgovine in naložb v globalne dobavne verige zaradi koronavirusne krize ter zaradi že pred krizo upočasnjenega zmanjševanja revščine je nujno treba okrepiti reforme, povečati naložbe, spodbujati trajnostno trgovino in globalne dobavne verige ter države v razvoju tesneje vključiti v odprto svetovno gospodarstvo, da bi dosegli vključujočo in trajnostno rast. |
| --- | --- |

1.6

| 1.7 | Človekove pravice, trajnostnost in družbena odgovornost podjetij postajajo vse pomembnejše za poslovno skupnost. Številna podjetja dejavno izvajajo vodilna načela OZN o podjetništvu in človekovih pravicah ter druge ustrezne instrumente, ki jih podpirajo vlade, zlasti smernice Organizacije za gospodarsko sodelovanje in razvoj (OECD) za mednarodna podjetja in deklaracijo MOD o večnacionalnih podjetjih. Ti prostovoljni ukrepi so sicer privedli do nekaterih pozitivnih sprememb v ravnanju z vidika spoštovanja človekovih pravic v poslovnih dejavnostih, a so še potrebni ukrepi za izboljšanje. |
| --- | --- |

1.7

| 1.8 | Za EU in države članice je ključnega pomena, da na nacionalni, evropski in mednarodni ravni delujejo dosledno, da usklajujejo pobude in zapolnjujejo ugotovljene vrzeli. EESO poziva Evropsko komisijo, naj v sodelovanju z Evropskim parlamentom in Svetom ter na podlagi socialnega dialoga in večdeležniškega pristopa pripravi evropski akcijski načrt za človekove pravice, dostojno delo in trajnostnost v globalnih dobavnih verigah. |
| --- | --- |

1.8

| 1.9 | Ta akcijski načrt mora biti ambiciozen, celovit in horizontalen, da bi učinkovito obravnaval dejanske globalne dobavne verige. Njegovi glavni cilji bi morali biti spodbujanje odgovornega poslovnega ravnanja, zagotavljanje spoštovanja človekovih pravic ter socialnih in okoljskih ciljev EU v poslovnih dejavnostih ter povezanih dobavnih verigah, podpiranje podjetij in MSP pri sprejemanju pristopa odgovornega poslovnega ravnanja ter zagotavljanje enakih konkurenčnih pogojev za podjetja. |
| --- | --- |

1.9

| 1.10 | Kot splošen okvir za politične in zakonodajne pobude bi moral upoštevati bistvene, različne in dopolnjevalne vloge različnih akterjev na tem področju, zlasti evropskih institucij, držav članic, mednarodnih organov, podjetij, socialnih partnerjev in deležnikov. |
| --- | --- |

1.10

| 1.11 | Njegove cilje bi morali izvajati z nacionalnimi akcijskimi načrti, ki bi morali tudi obvezno dosegati minimalne standarde izvajanja vodilnih načel OZN o podjetništvu in človekovih pravicah. |
| --- | --- |

1.11

| 1.12 | Doseganje večstranskega napredka se včasih začne z ambicioznim enostranskim ukrepom. EESO meni, da je EU v edinstvenem položaju, da prevzame vodilno vlogo na področju potrebne skrbnosti, predvsem zaradi vodilnega položaja evropskih podjetij v svetu. EU in države članice poziva, naj zagotovijo učinkovitejše in zavezujoče mednarodne instrumente, in ponovno izraža svojo podporo zavezujoči pogodbi OZN o podjetjih in človekovih pravicah (2) ter se zavzema za konvencijo MOD o dostojnem delu v dobavnih verigah (3). |
| --- | --- |

1.12

| 1.13 | EESO pozdravlja, da je Komisija upoštevala njegov poziv, naj zakonodajo EU o potrebni skrbnosti (4) postavi v ospredje akcijskega načrta. Da bi se izenačili konkurenčni pogoji za evropska podjetja, bi zavezujoča medsektorska zakonodajna pobuda o potrebni skrbnosti glede človekovih pravic in o odgovornem poslovnem ravnanju morala zajemati vsa podjetja, ki imajo sedež ali so dejavna v EU, in javni sektor, pri čemer bi morala upoštevati posebne potrebe in omejitve MSP. |
| --- | --- |

1.13

| 1.14 | Zahtevati bo treba, da podjetja preventivno uvedejo učinkovite mehanizme potrebne skrbnosti. Poleg tega bo treba zagotoviti učinkovita pravna sredstva in dostop do pravnega varstva ter učinkovito izvrševanje, vključno z javnim spremljanjem, kontrolami in sankcijami. EESO bo pripravil posebno mnenje o specifični vsebini načrta, vključno z odgovornostjo podjetij (5). |
| --- | --- |

1.14

| 1.15 | Delavci in sindikati morajo biti del rešitve. Potrebna skrbnost bi morala izrecno vključevati pravice sindikatov in delavcev, zlasti pravico do kolektivnega pogajanja in kolektivnih ukrepov, pravičnih delovnih pogojev in pravičnega plačila, obveščenosti in posvetovanja ter zdravja in varnosti na delovnem mestu. Te osrednje človekove pravice so bistveni del dostojnega dela. |
| --- | --- |

1.15

| 1.16 | Izvajanje bi moral podpirati evropski medsektorski in sektorski socialni dialog ter nacionalni socialni dialog, vključno s skupnimi pobudami in projekti, smernicami, krepitvijo zmogljivosti, sporazumi, podporo podjetjem pri prevzemanju obveznosti potrebne skrbnosti in sindikatom pri razpravah in pogajanjih z vodstvom. |
| --- | --- |

1.16

| 1.17 | Da bi bil pristop akcijskega načrta res celovit in dosleden, bi moral vključevati tudi ambiciozno revizijo direktive o nefinančnem poročanju, tako da bi vključevala vsa podjetja ter upoštevala posebne potrebe in omejitve MSP ter posebne ključne kazalnike uspešnosti in cilje. Z zakonodajnimi ukrepi bi poskrbeli, da so upravni odbori na ravni EU zavezani k delovanju v interesu vseh deležnikov in da dejavnosti podjetja prispevajo k doseganju socialnih in okoljskih ciljev. |
| --- | --- |

1.17

| 1.18 | EESO predlaga, naj se v okviru novega instrumenta za okrevanje „Next Generation EU“ in drugega financiranja EU uvedejo posebni pogoji in naj se spodbude povežejo s cilji spoštovanja človekovih pravic, dostojnega dela in trajnostnosti v dejavnostih in dobavnih verigah podjetij. |
| --- | --- |

1.18

| 1.19 | Države članice bi morale poskrbeti za popolno izvajanje in izvrševanje socialne klavzule iz direktiv o javnem naročanju. Novi predlogi Evropske komisije bi morali zagotavljati, da postopki javnega naročanja učinkovito podpirajo in spodbujajo potrebno skrbnost glede človekovih pravic in odgovorno poslovno ravnanje v poslovnih dejavnostih in dobavnih verigah, vključno z dostojnim delom. |
| --- | --- |

1.19

| 1.20 | Akcijski načrt bi moral vključevati tudi nezakonodajne ukrepe, vključno s pobudami za ozaveščanje potrošnikov, vlagateljev in drugih deležnikov ter spodbudami za odgovorna podjetja, ki presegajo pravne obveznosti, in posebno podporo za MSP, da uvedejo politike potrebne skrbnosti. |
| --- | --- |

1.20

| 1.21 | Trgovinski elementi ciljev akcijskega načrta bi se morali odražati v reviziji nove trgovinske strategije EU. Trgovinski in mednarodni naložbeni sporazumi lahko spodbudijo vlagatelje in vlade k izvajanju standardov ter zagotovijo, da jih izvajajo enotneje. Od tujih vlagateljev bi se moralo zahtevati, da izpolnjujejo obveznosti potrebne skrbnosti, preden lahko izkoristijo ugodnosti mednarodnega naložbenega sporazuma. Prostotrgovinski sporazumi bi morali spodbujati dobre prakse vključevanja okoljskih in socialnih meril v javno naročanje in ne bi smeli nikakor omejevati njihove uporabe. |
| --- | --- |

1.21

| 1.22 | Nov glavni uradnik za trgovinsko skladnost mora imeti na voljo močnejše instrumente za uveljavljanje trgovinskih zavez in zavez trajnostnega razvoja. Prenovljen panel strokovnjakov bi moral imeti možnost, da sproži mehanizem za reševanje sporov med državami, ki bi vključeval možnosti za finančne kazni ali sankcije in ukrepe za oškodovano pogodbenico (6). Izvrševanje poglavij o trgovini in trajnostnem razvoju bi morala dopolnjevati neodvisni sekretariat za delo in mehanizem skupinskih pritožb (7). Znatno je treba okrepiti učinek priporočil notranjih svetovalnih skupin v zvezi s preiskovanjem kršitev zavez o trgovini in trajnostnem razvoju. Pri novih pristopih k delovnim sporom bi morali proučiti pravna sredstva zoper podjetja, ki ne izpolnjujejo svojih obveznosti, in možnost vključitve socialnega dampinga v sistem po zgledu protidampinških ukrepov EU. |
| --- | --- |

1.22

| 1.23 | Vzvodi za zagotovitev ratifikacije konvencij MOD so najmočnejši med pogajanji o sporazumih in pred njihovo sklenitvijo, zato bi to moralo biti vključeno v podpisan sporazum. Klavzula o človekovih pravicah bi morala biti razširjena tako, da bi vključevala temeljne in posodobljene konvencije MOD, ki so jih ratificirale vse države članice EU, MOD pa bi morala biti vključena v spremljanje izvajanja svojih konvencij v okviru prostotrgovinskih sporazumov (8). EESO predlaga, naj se zniževanje tarif poveže z učinkovitim izvajanjem določb o trgovini in trajnostnem razvoju. |
| --- | --- |

1.23

2.   Uvod

| 2.1 | Nemško predsedstvo Sveta EU je zaprosilo EESO, naj v tem raziskovalnem mnenju predstavi vrsto pobud za izboljšanje trajnostnosti in zagotovitev spoštovanja človekovih pravic ter dostojnega dela v globalnih dobavnih verigah. Predsedstvo je predložilo podroben seznam vprašanj, ki se lahko strnejo v naslednja:






  — | Kako zasnovati in izvajati evropski akcijski načrt za uresničitev celovite in ambiciozne strategije za dostojno delo v globalnih dobavnih verigah, pri čemer bi bilo treba zlasti proučiti vlogo socialnega dialoga in civilne družbe ter ju podpreti? |
| --- | --- | --- |

2.1

—

Kako zasnovati in izvajati evropski akcijski načrt za uresničitev celovite in ambiciozne strategije za dostojno delo v globalnih dobavnih verigah, pri čemer bi bilo treba zlasti proučiti vlogo socialnega dialoga in civilne družbe ter ju podpreti?

| — | Katere bi morale biti osrednje značilnosti evropskih predpisov o potrebni skrbnosti in kako naj se okrepi dostop do učinkovitih pravnih sredstev v primerih kršitev človekovih pravic v globalnih dobavnih verigah? |
| --- | --- |

—

Katere bi morale biti osrednje značilnosti evropskih predpisov o potrebni skrbnosti in kako naj se okrepi dostop do učinkovitih pravnih sredstev v primerih kršitev človekovih pravic v globalnih dobavnih verigah?

| — | Kako ustvariti enake konkurenčne pogoje za evropska podjetja ob upoštevanju njihovih izzivov in prednosti ter kako prispevati k odpornosti globalnih dobavnih verig na krize, kot je pandemija COVID-19? |
| --- | --- |

—

Kako ustvariti enake konkurenčne pogoje za evropska podjetja ob upoštevanju njihovih izzivov in prednosti ter kako prispevati k odpornosti globalnih dobavnih verig na krize, kot je pandemija COVID-19?

| — | Kako prispevati k skupnemu izvajanju ciljev trajnostnega razvoja in vodilnih načel OZN o podjetništvu in človekovih pravicah, med drugim z vključitvijo minimalnih standardov v nacionalne akcijske načrte držav članic? |
| --- | --- |

—

Kako prispevati k skupnemu izvajanju ciljev trajnostnega razvoja in vodilnih načel OZN o podjetništvu in človekovih pravicah, med drugim z vključitvijo minimalnih standardov v nacionalne akcijske načrte držav članic?

| — | Kako okrepiti spodbujanje dostojnega dela v trajnostnih dobavnih verigah v trgovinski politiki, pri čemer je treba proučiti zlasti možnosti za boljše izvrševanje poglavij o trajnostnosti v prostotrgovinskih sporazumih? |
| --- | --- |

—

Kako okrepiti spodbujanje dostojnega dela v trajnostnih dobavnih verigah v trgovinski politiki, pri čemer je treba proučiti zlasti možnosti za boljše izvrševanje poglavij o trajnostnosti v prostotrgovinskih sporazumih?

| 2.2 | EESO je že predložil več povezanih prispevkov. Leta 2016 je pozval Evropsko komisijo, naj „sprejme celovito in ambiciozno strategijo, da bi z vsemi svojimi notranjimi (dostop do javnega naročanja EU, označevanje itd.) in zunanjimi politikami (trgovina, razvoj, sosedska politika itd.) spodbujala dostojno delo“ v okviru globalnih dobavnih verig. Predlagal je, naj vanjo vključi „zakonodajne in nezakonodajne ukrepe, najboljše prakse, finančne spodbude, dostop do usposabljanja ter krepitev zmogljivosti za socialni dialog in sindikate“ (9). |
| --- | --- |

2.2

| 2.3 | Leta 2018 je EESO pozval Komisijo, „naj bo v svojem pristopu ambicioznejša, zlasti v zvezi s krepitvijo učinkovite izvršljivosti zavez iz poglavij o trgovini in trajnostnem razvoju,“ (10) in poudaril nujnost ratifikacije temeljnih konvencij MOD pred sklenitvijo prostotrgovinskih sporazumov. V zvezi s krepitvijo določb o delu je priporočal ustanovitev neodvisnega sekretariata za delo in mehanizma za skupinske pritožbe. |
| --- | --- |

2.3

| 2.4 | Leta 2019 je pozval Evropske institucije, naj podprejo proces sklenitve zavezujoče pogodbe OZN in začnejo pogajanja, da bi se dogovorile o potrebni vsebini zavezujoče pogodbe (11). |
| --- | --- |

2.4

| 2.5 | Odbor Evropskega parlamenta za pravne zadeve je EESO nedavno zaprosil za mnenje o potrebni skrbnosti in odgovornosti gospodarskih družb (12). Evropski parlament je v številnih resolucijah pozval k sprejetju zavezujoče zakonodaje o potrebni skrbnosti in drugih pobud za zagotovitev spoštovanja človekovih pravic v poslovnih dejavnostih in globalnih dobavnih verigah. |
| --- | --- |

2.5

| 2.6 | Svet EU je poudaril pomembnost učinkovitega dostopa do pravnega varstva za žrtve kršitev človekovih pravic v okviru izvajanja potrebne skrbnosti, pri čemer je priznal, da je spoštovanje človekovih pravic v podjetjih nepogrešljivo za trajnostni razvoj in doseganje ciljev trajnostnega razvoja (13). Sklenil je, da „lahko odgovorno poslovanje dolgoročno ustvari konkurenčno prednost“ (14). |
| --- | --- |

2.6

| 2.7 | Po predstavitvi študije Generalnega direktorata za pravosodje in potrošnike (GD za pravosodje) aprila 2020 se je evropski komisar Didier Reynders zavezal, da bo pripravil zavezujočo medsektorsko zakonodajno pobudo o potrebni skrbnosti glede človekovih pravic in o odgovornem poslovnem ravnanju, ki bo zajemala dobavne verige podjetij, tudi odgovornost in sankcije, in bo temeljila na celoviti opredelitvi človekovih pravic, vključno s pravicami delavcev in sindikatov (15). |
| --- | --- |

2.7

3.   Globalne dobavne verige: trenutno stanje in vpliv krize zaradi COVID-19

| 3.1 | Dejavnosti v globalnih dobavnih verigah imajo ključno vlogo v gospodarskih dejavnostih po vsem svetu in v svetovni trgovini. Multinacionalne družbe in njihove dobavne verige zaposlujejo stotine milijonov delavcev, pri čemer te mreže predstavljajo 80 % svetovne trgovine (16). V skladu s podatki MOD iz leta 2013 je bilo takrat 453 milijonov oziroma več kot ena petina delovnih mest povezanih z globalnimi dobavnimi verigami, kar je 53 % več kot v prejšnjem desetletju (17). Digitalna tehnologija, okoljsko in socialno upravljanje ter trajnostni trendi bodo imeli večstranske učinke v prihajajočem „desetletju preobrazbe“ na področju mednarodne proizvodnje (18). |
| --- | --- |

3.1

| 3.2 | „Mednarodna trgovina je bistvenega pomena za vključujočo gospodarsko rast in zmanjševanje revščine ter prispeva k trajnostnemu razvoju.“ (19). Zaradi omejitev svetovne trgovine in naložb v globalne dobavne verige zaradi koronavirusne krize ter zaradi že pred krizo upočasnjenega zmanjševanja revščine je nujno treba okrepiti reforme, povečati naložbe ter spodbujati trajnostno trgovino in globalne dobavne verige. Mednarodne organizacije in agencije so zbrale podatke glede ključnih dejavnikov zmanjševanja revščine. Razvojne banke so poudarile ključno vlogo trgovine in opozorile, da bo nadaljnje vključevanje držav v razvoju v odprto svetovno gospodarstvo bistvenega pomena za dosego cilja odprave skrajne revščine do leta 2030. Razvoj podeželskih trgov in njihovo pravično vključevanje v svetovne trge lahko na primer pomembno pripomoreta k dvigu dohodkov za revne na podeželju. Iz podatkov je razviden tudi pomen dostojnih in produktivnih delovnih mest, trajnostnih podjetij in preoblikovanja gospodarstva pri zmanjševanju revščine. |
| --- | --- |

3.2

| 3.3 | Globalne dobavne verige so kompleksne, raznolike in razdrobljene, pri čemer imajo nekatera mednarodna podjetja več kot 100 000 neposrednih dobaviteljev. Prinašajo številne priložnosti in tveganja. Prispevale so h gospodarski rasti, ustvarjanju delovnih mest in podjetništvu in lahko prispevajo k prehodu z neformalnega na formalno gospodarstvo (20), kar je ugodno za države v razvoju. Poslovne dejavnosti imajo znaten družbeni vpliv, saj vse več svetovne trgovine in naložb poteka v okviru globalnih dobavnih verig, vodilne gospodarske družbe pa oddajajo vse več dejavnosti v zunanje izvajanje in čezmejno usklajujejo globalno proizvodnjo (21). |
| --- | --- |

3.3

| 3.4 | Dolžine dobavnih verig in trajanje odnosov z dobavitelji so večplastne poslovne odločitve, ki temeljijo na najprivlačnejših poslovnih odnosih, bližini potrošniških trgov, logistiki, veščinah in znanjih itd. Vendar pa je sistematično oddajanje v zunanje izvajanje tudi stranski produkt konkurence in gospodarskih dejavnikov v poslovnem modelu, v katerem se globalne dobavne verige prepogosto same organizirajo okrog najmanjših stroškov. Poleg tega to prizadevanje podjetij za učinkovitost pri stroških dela ne pomeni vedno koristi za gospodarstva, delavce, deležnike in širšo družbo. |
| --- | --- |

3.4

| 3.5 | Trenutni okvir poslovnih dejavnosti in človekovih pravic je sestavljen predvsem iz nezavezujočih instrumentov. V dejavnostih podjetij, ki zajemajo multinacionalne družbe ter njihove dobavne in podizvajalske verige, še vedno prihaja do kršitev človekovih pravic, vključno s pravicami delavcev in sindikatov. Poleg tega je težko slediti negativnim posledicam teh kršitev. V pravu EU že obstajajo specifični okviri odgovornosti za podizvajalske verige. Vključeni so bili na primer v zakonodajo o javnem naročanju in napotitvi delavcev ter migracijah. |
| --- | --- |

3.5

| 3.6 | Kriza zaradi COVID-19 je razkrila skrb vzbujajočo nestabilnost ter znatna tveganja, povezana z močno razdrobljenimi in nediverzificiranimi dobavnimi verigami, ter ranljivost delavcev, ki skrbijo za njihovo delovanje. Obsežne prekinitve so pokazale, da je treba okrepiti zanesljivost in odpornost globalnih dobavnih verig, zlasti v ključnih regijah in sektorjih, tako na notranjem trgu EU kot tudi z vladami tretjih držav. |
| --- | --- |

3.6

| 3.7 | EESO predlaga, naj se zbere ali obdela več podatkov o ranljivih dobavnih verigah, tako z vidika tveganja prekinitev gospodarskih dejavnosti kot tudi z vidika ugotovljenih kršitev človekovih pravic. Letno poročilo o izvajanju prostotrgovinskih sporazumov bi lahko služilo kot platforma za redno obveščanje. |
| --- | --- |

3.7

| 3.8 | Generalni sekretar OZN António Guterres je dejal, da pandemija COVID-19 pomeni izredne razmere na področju javnega zdravja, ki so se spremenile v gospodarsko in socialno krizo ter stisko ljudi, ki hitro postaja kriza človekovih pravic (22). Civilna družba je razkrila, da številne vlade niso zaščitile svojih državljanov in številna podjetja niso spoštovala človekovih pravic, kot to zahtevajo vodilna načela OZN o podjetništvu in človekovih pravicah. Delavci so pogosto prisiljeni delati brez ustrezne zaščitne opreme, ki bi jih varovala pred okužbo, ne dobijo nadomestila za bolniško odsotnost, ko zbolijo ali se morajo samoosamiti, in so odpuščeni brez odpovednega roka ali nadomestila (23). Med drugim so bila izpostavljena tveganja v zvezi s prisilnim delom v podjetjih, ki so dejavna v dobavnih verigah za proizvodnjo rokavic in druge osebne zaščitne opreme, za katero naročila prihajajo iz Evrope in ZDA (24). |
| --- | --- |

3.8

| 3.9 | Delovna skupina OZN za podjetja in človekove pravice je v pomembni izjavi priznala, da je treba v boju proti COVID-19 izbrati trajnostno pot, osredotočeno na ljudi. Ta boj ne sme privesti do znižanja standardov niti ga vlade ali poslovni akterji ne smejo uporabiti kot izgovor, da zaobidejo mednarodne zaveze v zvezi s človekovimi pravicami. Resničen napredek pri izvajanju vodilnih načel OZN o podjetništvu in človekovih pravicah nas bo bolje pripravil na naslednjo krizo, med drugim tudi na skupno reševanje podnebne krize in drugih izzivov na področju človekovih pravic, ki izhajajo iz krivic in vse večjih neenakosti (25). |
| --- | --- |

3.9

| 3.10 | EESO je pozval k oživitvi trgovinskih tokov, ki bi temeljila na trdni zavezanosti socialnim in delovnim standardom ter njihovemu učinkovitemu izvrševanju. Motnje v dobavnih in proizvodnih procesih so pokazale, kako pomembno je, da so vzpostavljeni ukrepi za zdravje in varnost pri delu ter da se ti učinkovito izvajajo, pa tudi da se zagotavljata varnost in zdravje delavcev, da je svet mogoče oskrbovati z blagom in storitvami. Ratifikacija, izvajanje in izvrševanje temeljnih konvencij MOD o sindikalni svobodi in kolektivnih pogajanjih so skupaj z vsemi temeljnimi in posodobljenimi konvencijami MOD ključnega pomena za zagotavljanje varnih in dostojnih delovnih pogojev (26). |
| --- | --- |

3.10

4.   Izhodišče: glavni obstoječi mednarodni instrumenti in opredelitve

| 4.1 | Mednarodne dobavne verige so obravnavane v številnih mednarodnih instrumentih. V njih so zagotovljene opredelitve odgovornega poslovnega ravnanja, mehanizmi potrebne skrbnosti in obveznosti podjetij v zvezi z njihovimi dobavnimi verigami, pa tudi vloge, obveznosti in zaveze držav, da zagotovijo spoštovanje človekovih pravic, vključno z učinkovitim preprečevanjem, nadzorom, pravnimi sredstvi in sankcijami. |
| --- | --- |

4.1

| 4.2 | 17 ciljev trajnostnega razvoja je temelj agende OZN za trajnostni razvoj do leta 2030. Organizacija globalnih dobavnih verig in vloga zasebnega sektorja sta ključni pri spodbujanju in doseganju njenih ciljev in podciljev, vključno s trajnostno, vključujočo in vzdržno gospodarsko rastjo in produktivno zaposlenostjo (cilj 8), vključujočo in trajnostno industrializacijo (cilj 9), zmanjšanjem neenakosti (cilj 10), zagotovitvijo trajnostnih načinov proizvodnje in porabe (cilj 12) ter krepitvijo partnerstev za trajnostni razvoj (cilj 17). Cilja 9 in 12 sta posebej osredotočena na dobavne verige, cilj 17 pa na ravnanje podjetij. |
| --- | --- |

4.2

| 4.3 | V vodilnih načelih OZN o podjetništvu in človekovih pravicah iz leta 2011 je poudarjena „dolžnost držav, da varujejo pred kršitvami človekovih pravic na svojem ozemlju in/ali jurisdikciji ter jasno opredelijo pričakovanje, da vsa podjetja, ki imajo sedež na njihovem ozemlju in/ali jurisdikciji, v svojih dejavnostih spoštujejo človekove pravice“. Odgovornost podjetij, da spoštujejo človekove pravice, od njih zahteva, da „pri svojih dejavnostih preprečujejo povzročanje negativnih učinkov na človekove pravice ali prispevanje k njim“ in „si prizadevajo preprečevati ali zmanjševati negativne učinke na človekove pravice, ki so neposredno povezani z njihovimi dejavnostmi, proizvodi ali storitvami prek poslovnih odnosov, tudi če niso sama prispevala k tem učinkom“. „Podjetja morajo imeti vzpostavljene politike in procese“, med drugim „postopke potrebne skrbnosti glede človekovih pravic, da bi ugotovila, preprečila in ublažila kršitve ter bila odgovorna za svoj učinek na človekove pravice“, pa tudi dejavno podpirala „popravne ukrepe za vsakršne negativne učinke na človekove pravice, ki jih povzročijo ali h katerim prispevajo“. V skladu s komentarji k vodilnim načelom OZN o podjetništvu in človekovih pravicah v zvezi z negativnimi učinki, ki jih podjetje ni povzročilo ali prispevalo k njim, vendar so neposredno povezani z njegovimi dejavnostmi, proizvodi ali storitvami prek poslovnih odnosov, „odgovornost za spoštovanje človekovih pravic ne pomeni, da podjetje samo zagotovi popravne ukrepe, vendar pa lahko pri tem prevzame vlogo“ (27). Poleg tega je v komentarjih k vodilnim načelom OZN navedeno, da podjetja, ki izvajajo primerno skrbnost, „ne bi smela sklepati, da bodo samo zaradi izvajanja takšne primerne skrbnosti samodejno in popolnoma odvezana odgovornosti za kršitve človekovih pravic ali prispevanje k tem kršitvam“ (28). V vodilnih načelih OZN o podjetništvu in človekovih pravicah sta vloga javnega naročanja pri spodbujanju spoštovanja človekovih pravic in možnost odgovornega umika kot skrajne možnosti poudarjeni kot ključni v upravljanju dobavnih verig. |
| --- | --- |

4.3

| 4.4 | Številni instrumenti in pobude MOD obravnavajo dobavne verige in dostojno delo, vključno z odgovornostjo držav članic in podjetij. Koncept dostojnega dela MOD zajema štiri strateške cilje:






  — | spodbujanje ustvarjanja novih delovnih mest, razvoja spretnosti in trajnostnih temeljev preživljanja, |
| --- | --- | --- |

4.4

—

spodbujanje ustvarjanja novih delovnih mest, razvoja spretnosti in trajnostnih temeljev preživljanja,

| — | zagotavljanje pravic na delovnem mestu, zlasti za prikrajšane in revne delavce, |
| --- | --- |

—

zagotavljanje pravic na delovnem mestu, zlasti za prikrajšane in revne delavce,

| — | razširitev socialne zaščite za moške in ženske, da bi se v primeru izgube ali zmanjšanja prihodka zagotovilo ustrezno nadomestilo in da bi se zagotovil dostop do ustreznega zdravstvenega varstva, |
| --- | --- |

—

razširitev socialne zaščite za moške in ženske, da bi se v primeru izgube ali zmanjšanja prihodka zagotovilo ustrezno nadomestilo in da bi se zagotovil dostop do ustreznega zdravstvenega varstva,

| — | spodbujanje socialnega dialoga z vključevanjem močnih in neodvisnih organizacij delavcev in organizacij delodajalcev. |
| --- | --- |

—

spodbujanje socialnega dialoga z vključevanjem močnih in neodvisnih organizacij delavcev in organizacij delodajalcev.

| 4.5 | V resoluciji MOD o dostojnem delu v globalnih dobavnih verigah iz leta 2016 je omenjena vloga vlad, ki morajo zahtevati, da podjetja izvajajo postopke potrebne skrbnosti v svojih dobavnih verigah, zagotoviti spoštovanje človekovih pravic in spodbujati odgovorno poslovno ravnanje, tudi s politikami javnega naročanja. |
| --- | --- |

4.5

| 4.6 | V tristranski deklaraciji o načelih za mednarodna podjetja in socialno politiko je na podlagi vodilnih načel OZN o podjetništvu in človekovih pravicah in povezanega postopka potrebne skrbnosti pojasnjeno, da bi se v tem postopku morala upoštevati osrednja vloga svobode združevanja in kolektivnih pogajanj, pa tudi odnosov med delodajalci in delojemalci ter socialnega dialoga kot trajnega procesa. |
| --- | --- |

4.6

| 4.7 | V smernicah OECD za mednarodna podjetja, ki so obvezne za njene države članice, so določene podrobne smernice za odgovorno poslovno ravnanje in priporočena je potrebna skrbnost na podlagi tveganja, od držav pa se zahteva, da vzpostavijo nacionalne kontaktne točke s ciljem spodbujanja skladnosti s smernicami, vključno z ozaveščanjem in sprejemanjem pritožb v primerih njihovih kršitev. EESO je predhodno pozval države članice, naj zagotovijo, da so nacionalne kontaktne točke „neodvisne in zasnovane tako, da bi socialni partnerji sodelovali kot njeni člani ali pa da bi imele nadzorni odbor. Nacionalnim kontaktnim točkam bi bilo treba zagotoviti ustrezno osebje, usposabljanje in financiranje“ (29). Podjetja bi si morala v okviru svojih dobavnih verig „prizadevati, da preprečijo ali ublažijo negativne učinke, tudi če niso prispevala k temu učinku, kadar je učinek kljub temu prek poslovnega odnosa neposredno povezan z njihovim poslovanjem, proizvodi ali storitvami. Namen tega ni prenesti odgovornost s subjekta, ki je povzročil negativni učinek, na podjetje, s katerim ima poslovni odnos.“ (30)„Če podjetje v okviru svoje dobavne verige ugotovi, da obstaja tveganje negativnih učinkov, bi moralo sprejeti potrebne ukrepe za ustavitev ali preprečitev tega učinka. Če podjetje ugotovi, da obstaja tveganje, da bo prispevalo k negativnemu učinku, mora sprejeti potrebne ukrepe, da ustavi ali prepreči svoj prispevek in uporabi svoj vpliv za čim večje zmanjšanje morebitnih preostalih učinkov.“ (31) V nobenem primeru to ne posega v kakršno koli odgovornost, ki jo EU ali države določijo za podjetja v zvezi s kršitvami človekovih pravic in drugimi škodljivimi učinki njihovih dejavnosti ter dobavne in podizvajalske verige, vključno s kršitvami obveznosti potrebne skrbnosti. |
| --- | --- |

4.7

5.   Zagotavljanje enakih konkurenčnih pogojev za evropska podjetja

| 5.1 | Številna podjetja so zavezana in vključena v posamezne pobude, ki so privedle do spremembe ravnanja v zvezi s spoštovanjem človekovih pravic v njihovih poslovnih dejavnostih. Sektorske pobude vključujejo amfori, Together for Sustainability, Chemie3 in Bettercoal. Evropska podjetja imajo velik ugled tudi zunaj Evrope, povezan z njihovimi zavezami in prispevki k trajnostnemu razvoju z njihovo lokalno prisotnostjo. Vendar pa ti prostovoljni ukrepi niso privedli k potrebni spremembi vseh oblik ravnanja (32). |
| --- | --- |

5.1

| 5.2 | V nedavni študiji (33), ki jo je opravil GD za pravosodje, je predstavljena učinkovita in celovita analiza trenutnega stanja, v kateri je samo ena tretjina anketiranih podjetij navedla, da izvaja potrebno skrbnost v zvezi z učinki na človekove pravice in okolje, pri čemer jo večina izvaja samo za svoje neposredne dobavitelje. Poudarjena je potreba po zavezujoči evropski medsektorski zakonodaji o potrebni skrbnosti glede človekovih pravic in o odgovornem poslovnem ravnanju. Trenutna kriza je še okrepila podporo ukrepom. |
| --- | --- |

5.2

| 5.3 | Glede na njihove pomembne izkušnje z izvajanjem učinkovitih in ambicioznih politik potrebne skrbnosti, ki pogosto temeljijo na sporazumih, sklenjenih s sindikati, bi evropskim podjetjem res koristili enaki konkurenčni pogoji in poštena konkurenca, ki bi temeljila na skupnih minimalnih standardih, ki bi veljali tudi za podjetja, ustanovljena v tretjih državah in dejavna v EU. Dober ugled blagovne znamke EU pri poslovanju temelji tudi na njenem regulativnem okolju z visokimi standardi. |
| --- | --- |

5.3

| 5.4 | Za upravljanje dobavnih verig ter spoštovanje človekovih pravic in dostojnega dela so pomembni različni predpisi EU, zlasti Direktiva 2014/95/EU Evropskega parlamenta in Sveta (34) o nefinančnem poročanju, ki večjim podjetjem javnega interesa nalaga obveznost poročanja o učinkih in tveganjih njihovih dejavnosti ter o morebitnih politikah za njihovo zmanjšanje, vključno s postopki potrebne skrbnosti. Uredba (EU) št. 995/2010 Evropskega parlamenta in Sveta (35) o lesu in Uredba (EU) št. 2017/821 Evropskega parlamenta in Sveta (36) o konfliktnih mineralih sta določili zahteve glede potrebne skrbnosti v dobavnih verigah podjetij v teh sektorjih. |
| --- | --- |

5.4

| 5.5 | Tudi različni nacionalni zakoni so nedavno uvedli potrebno skrbnost, zlasti francoski zakon o dolžnosti skrbnosti podjetij (37). Ta zagotavlja ambiciozen nacionalni pravni okvir, v skladu s katerim morajo velika podjetja opredeliti, objaviti in izvajati načrt skrbnosti za ugotavljanje in preprečevanje kršitev človekovih pravic ter negativnih učinkov svojega delovanja na okolje v dejavnostih, ki jih podjetja neposredno ali posredno nadzorujejo, in dejavnostih zunanjih izvajalcev ter dobaviteljev, s katerimi imajo vzpostavljen poslovni odnos. Vključuje okvir odgovornosti, v skladu s katerim so podjetja odgovorna, kadar zaradi njihove neizpolnitve obveznosti potrebne skrbnosti pride do škode ali kršitve človekovih pravic. |
| --- | --- |

5.5

| 5.6 | Ta razdrobljeni pravni okvir škodi podjetjem, ki morajo izpolnjevati različne sklope pravil. Spopadajo se z nelojalno konkurenco, pravno negotovostjo in upravnimi stroški, ki bi jih bilo treba preprečiti. Številna podjetja in vlagatelji zato pozivajo k obveznim instrumentom potrebne skrbnosti (38). |
| --- | --- |

5.6

| 5.7 | Poleg tega trenutno stanje ne nagrajuje odgovornih podjetij, ker ni skupne minimalne zahteve, primerljivi postopki, ustrezne spodbude javnih organov, učinkovito izvrševanje veljavnih pravil ter ozaveščenost med vlagatelji, deležniki in potrošniki. |
| --- | --- |

5.7

6.   Evropski akcijski načrt za človekove pravice in dostojno delo v globalnih dobavnih verigah

6.1   Vzpostavitev učinkovitega regulativnega okvira

| 6.1.1 | Dostojno delo, spoštovanje človekovih pravic in trajnostnost v globalnih vrednostnih in dobavnih verigah so visoko na političnem dnevnem redu svetovnih, evropskih in nacionalnih institucij in vse pomembnejši za poslovno skupnost. Vendar pa je za doseganje teh ciljev, spodbujanje svetovnih in evropskih socialnih in okoljskih ciljev ter lojalne konkurence med gospodarskimi subjekti, pa tudi za podporo evropskih gospodarskih dejavnosti nujno potreben učinkovitejši in doslednejši regulativni okvir. |
| --- | --- |

6.1.1

| 6.1.2 | Ključnega pomena je razviti ambiciozno, celovito in prečno strategijo, ki bo izhajala iz pobud, ki so jih številna evropska podjetja že sprejela in ki potrjujejo njihov svetovni vodilni položaj na tem področju, ter bo učinkovito povezala pobude in zapolnila ugotovljene vrzeli. „Prostovoljni in zavezujoči ukrepi niso medsebojno izključujoči, ampak se morajo med seboj dopolnjevati“ (39). |
| --- | --- |

6.1.2

| 6.1.3 | Evropski akcijski načrt bi moral biti zasnovan kot splošni okvir za zakonodajne in nezakonodajne pobude na področju človekovih pravic, dostojnega dela in trajnostnosti v dejavnostih in dobavnih verigah podjetij. Upoštevati mora bistvene, različne in dopolnjevalne vloge različnih akterjev na tem področju, zlasti evropskih institucij, držav članic, mednarodnih organov, podjetij, socialnih partnerjev in deležnikov. Da bi zagotovili njegov uspeh, morajo biti vsi akterji v celoti vključeni v doseganje ciljev akcijskega načrta, ki bi ga bilo treba razviti na podlagi socialnega dialoga in večdeležniškega pristopa. |
| --- | --- |

6.1.3

| 6.1.4 | Njegovi glavni cilji bi morali biti spodbujanje odgovornega poslovnega ravnanja, zagotavljanje spoštovanja človekovih pravic ter socialnih in okoljskih ciljev EU v poslovnih dejavnostih ter dobavnih verigah, podpiranje podjetij in MSP pri sprejemanju pristopa odgovornega poslovnega ravnanja in zagotavljanje enakih konkurenčnih pogojev za podjetja. S preventivnim pristopom obvezne potrebne skrbnosti bi moralo biti manj kršitev človekovih pravic. Če bi vsa podjetja morala izpolnjevati isti osnovni sklop pravil, bi to tudi omogočilo primerjavo za potrošnike. |
| --- | --- |

6.1.4

| 6.1.5 | Široka opredelitev bi morala zajemati človekove pravice, vključno s pravicami delavcev in sindikatov, ter izhajati iz vrste mednarodnih instrumentov (40), zlasti konvencij MOD. Pravice med drugim vključujejo svobodo združevanja ter pravico do kolektivnih pogajanj in ukrepov, pravice do obveščenosti, posvetovanja ter sodelovanja, dostojnih delovnih pogojev, zdravja in varnosti pri delu, pravičnih plač ter kritja prispevkov za socialno varnost. V boju proti delu otrok in prisilnemu delu morajo pristopu ničelne tolerance do dela otrok, ki ga je sprejela Evropska komisija, slediti učinkoviti in ambiciozni ukrepi. Akcijski načrt bi moral poleg tega vključevati odgovorno poslovno ravnanje, zlasti socialne in okoljske učinke, upravljanje podjetij, boj proti korupciji, pošteno davčno politiko in davčno preglednost. Da bi dosegli konkreten napredek na poti k trajnostnim dobavnim verigam, je treba izvesti konkretne ukrepe na lokalni ravni, na kateri morajo podjetja pregledati lokalno zakonodajo in sporazume, kadar delujejo zunaj EU. Državni organi na nacionalni in lokalni ravni morajo v celoti odigrati svojo vlogo s priznavanjem pomena izvrševanja pravil trga dela, vključno z inšpekcijskimi pregledi (41). |
| --- | --- |

6.1.5

| 6.1.6 | Usklajevanje med ravnjo EU in nacionalno ravnjo je ključnega pomena. Nacionalni akcijski načrti, ki jih je treba razviti v sodelovanju z nacionalnimi socialnimi partnerji in civilno družbo, bi morali biti tesno povezani z nacionalnimi akcijskimi načrti za izvajanje vodilnih načel OZN o podjetništvu in človekovih pravicah ter priznavati vlogo smernic OECD in nacionalnih kontaktnih točk, ki bi morale biti „neodvisne in zasnovane tako, da bi socialni partnerji sodelovali kot njeni člani ali pa da bi imele nadzorni odbor. Nacionalnim kontaktnim točkam bi bilo treba zagotoviti ustrezno osebje, usposabljanje in financiranje.“ (42) Evropski akcijski načrt bi lahko vključeval tudi minimalne standarde na različnih področjih, da bi zagotovili popolno in učinkovito nacionalno izvajanje ustreznih mednarodnih instrumentov. Na ravni Komisije sta potrebni doslednost in skladnost med različnimi političnimi področji in odgovornimi generalnimi direktorati, zlasti generalnimi direktorati za pravosodje, finance, trgovino in zaposlovanje ter ESZD. |
| --- | --- |

6.1.6

6.2   Okvir zavezujoče evropske zakonodaje o potrebni skrbnosti

| 6.2.1 | EESO pozdravlja dejstvo, da je Evropska komisija upoštevala njegovo priporočilo (43), naj predlaga zakonodajo EU na tem področju, in poziva, naj ima evropski akcijski načrt v ospredju zavezujočo medsektorsko zakonodajno pobudo o potrebni skrbnosti glede človekovih pravic in o odgovornem poslovnem ravnanju, pri čemer naj upošteva ugotovitve študije, ki jo je naročil GD za pravosodje, ter naj bo usklajen z zavezo komisarja EU Reyndersa. |
| --- | --- |

6.2.1

| 6.2.2 | Da bi preprečili nelojalno konkurenco in neenake konkurenčne pogoje, bi moral vključevati vsa podjetja, ki so ustanovljena ali dejavna v EU, in njihove dejavnosti, vključno s celotnimi dobavnimi in podizvajalskimi verigami, ter javni sektor, pri tem pa upoštevati posebne potrebe in omejitve MSP. To je v skladu s pristopom vodilnih načel OZN o podjetništvu in človekovih pravicah, da se vključijo vsa podjetja, ne glede na njihovo velikost, sektor, okvir delovanja, lastništvo in strukturo (44). Podjetja bi morala izpolnjevati visoke standarde odgovornega poslovnega ravnanja, ki zajemajo človekove pravice, okoljske in socialne učinke, upravljanje podjetij, boj proti korupciji in pravično obdavčitev. |
| --- | --- |

6.2.2

| 6.2.3 | Od podjetij bi bilo treba zahtevati, da na podlagi glavnih korakov postopkov potrebne skrbnosti, opredeljenih v ustreznih instrumentih OZN, MOD in OECD, določijo ter ocenijo dejanske in morebitne škodljive učinke, ukrepajo v skladu z ugotovitvami (ustavijo dejavnosti, ki povzročajo škodljive učinke), razvijejo in izvedejo načrt potrebne skrbnosti za preprečitev morebitnih tveganj oziroma pojava negativnih učinkov, vzpostavijo mehanizem zgodnjega opozarjanja ter učinkovito in pregledno preverjajo in spremljajo izvajanje načrtov potrebne skrbnosti in poročajo o njihovem izvajanju. Postopek potrebne skrbnosti, s katerim bi podjetja izpolnila svoje obveznosti, bi moral biti sorazmeren z resnostjo morebitnih učinkov in okvirom njihovega delovanja. |
| --- | --- |

6.2.3

| 6.2.4 | Pravni instrument bi moral temeljiti na preventivnem pristopu ter obenem zagotavljati učinkovita pravna sredstva in dostop do pravnega varstva za žrtve in njihove predstavnike, vključno s sindikati in zagovorniki človekovih pravic. Javno spremljanje obveznosti podjetij in pravne posledice, če obveznosti niso izpolnjene, so ključnega pomena. EESO bo pripravil posebno mnenje o specifični vsebini načrta, vključno z odgovornostjo podjetij (45). Vendar pa pobuda EU na tem področju ne bi smela posegati v mehanizme skupne in posamezne odgovornosti ali druge okvire odgovornosti na mednarodni, evropski ali nacionalni ravni, ali jih omejevati. |
| --- | --- |

6.2.4

6.3   Ključna vloga socialnih partnerjev in civilne družbe

| 6.3.1 | Socialni dialog bi moral imeti v postopkih potrebne skrbnosti in odgovornem poslovnem ravnanju ključno vlogo pri zagotavljanju spoštovanja človekovih pravic v dejavnostih podjetij ter njihovih dobavnih in podizvajalskih verigah. Vsak akcijski načrt in zakonodajna pobuda bi morala temeljiti na vrednosti socialnega dialoga in kolektivnih pogajanj ter zagotavljati spoštovanje pravic delavcev do obveščenosti in posvetovanja. Ti elementi v študiji GD za pravosodje žal niso obravnavani. |
| --- | --- |

6.3.1

| 6.3.2 | Podjetja in sindikati lahko na ustrezni ravni s pogajanji sklenejo sporazume, v katerih je opredeljeno konkretno izvajanje obveznosti iz direktive. To kaže na pomembnost dobre prakse in pozitiven prispevek številnih veljavnih sporazumov o postopkih potrebne skrbnosti. Poleg tega bi predstavniki delavcev morali biti obveščeni in vključeni v posvetovanje za opredelitev načrta potrebne skrbnosti in njegovega izvajanja. |
| --- | --- |

6.3.2

| 6.3.3 | Evropski medsektorski in sektorski socialni dialog bi moral pripomoči k izboljšavam na teh področjih z vključitvijo skupnih pobud in projektov, smernic, krepitve zmogljivosti in sporazumov. |
| --- | --- |

6.3.3

| 6.3.4 | Predhodne izkušnje so pokazale, kako lahko pobude na podlagi socialnega dialoga privedejo k pomembnemu napredku na področju dostojnega dela v globalnih dobavnih verigah. Maja 2013 je bil podpisan sporazum o protipožarni in gradbeni varnosti v Bangladešu kot pravno zavezujoč sporazum med več kot dvesto večinoma evropskimi blagovnimi znamkami in trgovci na drobno z oblačili ter dvema svetovnima sindikatoma, in sicer IndustriALL in UNI Global Union, ter številnimi lokalnimi sindikati in pričami. |
| --- | --- |

6.3.4

| 6.3.5 | Akcijski načrt bi moral vključevati tudi ukrepe za ozaveščanje potrošnikov in vlagateljev o pomembnosti socialnih in okoljskih učinkov podjetij in spodbujanje instrumentov, ki omogočajo primerjavo uspešnosti podjetij ter boljšo prepoznavnost tistih, ki izvajajo učinkovite strategije odgovornega poslovnega ravnanja. Vse pobude bi morale temeljiti na vključenosti deležnikov, vključno s socialnimi partnerji in nevladnimi organizacijami, ki lahko razširjajo informacije ter prispevajo k ozaveščenosti o pozitivnem in negativnem vedenju. |
| --- | --- |

6.3.5

6.4   Ukrepi za dopolnitev evropskega akcijskega načrta

| 6.4.1 | Revizija direktive o nefinančnem poročanju. Podpreti je treba ambiciozno revizijo, ki bo na osebnem področju uporabe vključevala vsa podjetja ter bo obenem upoštevala posebne potrebe in omejitve MSP. Stvarno področje uporabe bi moralo biti bolje opredeljeno, da bi bilo nefinančno poročanje celovito, primerljivo in učinkovito. Ker je poročanje ključni element mehanizmov potrebne skrbnosti, bi moralo biti skladno z zadevno zakonodajno pobudo in vključevati specifične ključne kazalnike uspešnosti ter ciljne vrednosti (na primer na podlagi Pariškega sporazuma in ciljev trajnostnega razvoja), pa tudi temeljiti na vodilnih načelih OZN o podjetništvu in človekovih pravicah ter drugih ustreznih mednarodnih instrumentih. |
| --- | --- |

6.4.1

| 6.4.2 | Dolžnosti upravnih odborov, trajnostno upravljanje podjetij in pravo gospodarskih družb. Podpreti je treba zakonodajne ukrepe o dolžnostih upravnih odborov na ravni EU, da delujejo v interesu vseh deležnikov podjetij in da dejavnosti podjetij prispevajo k doseganju socialnih in okoljskih ciljev. Poleg tega je treba opredeliti druge zakonodajne in nezakonodajne ukrepe za spodbujanje bolj trajnostnega, v prihodnost usmerjenega in dolgoročnega upravljanja podjetij in prava gospodarskih družb. |
| --- | --- |

6.4.2

| 6.4.3 | Javno financiranje in javna podpora. Predlagati je treba posebne pogoje in pozitivne spodbude, ki bi povezale spoštovanje človekovih pravic, dostojno delo in trajnostne cilje v dejavnostih ter dobavnih verigah podjetij z dostopom do javnega in evropskega financiranja in podpore, zlasti v okviru evropskih in nacionalnih načrtov za gospodarsko okrevanje po COVID-19. |
| --- | --- |

6.4.3

| 6.4.4 | Javno naročanje. Zagotoviti je treba, da države članice v celoti izvajajo in izvršujejo socialno klavzulo iz direktiv o javnem naročanju, in pripraviti predloge za postopke javnega naročanja, ki bodo učinkovito podprli in spodbujali človekove pravice, potrebno skrbnost ter odgovorno poslovno ravnanje v poslovnih dejavnostih in dobavnih verigah podjetij, vključno z dostojnim delom. To je med drugim mogoče doseči z revizijo direktiv o javnem naročanju, krepitvijo zmogljivosti javnih naročnikov in izmenjavo dobrih praks, vključno z njihovim spodbujanjem v prostotrgovinskih sporazumih. |
| --- | --- |

6.4.4

| 6.4.5 | Spodbude. Predlagati je treba spodbude, s katerimi se bodo podprla podjetja, ki na področju odgovornega poslovnega ravnanja in pozitivnih okoljskih ter socialnih učinkov presegajo svoje pravne obveznosti. Vključevale bi lahko na primer podporo za razvoj določenih politik in instrumentov, spodbujanje omrežij trajnostnih podjetij in krepitev zmogljivosti za pobude socialnih partnerjev. |
| --- | --- |

6.4.5

| 6.4.6 | Sinergije z agendo za mednarodno trgovino in naložbe. Od tujih vlagateljev bi se moralo zahtevati, da izpolnijo obveznosti potrebne skrbnosti, da bi lahko koristili ugodnosti mednarodnega naložbenega sporazuma. Podobno bi podpisnice prostotrgovinskih sporazumov morale zagotoviti, da podjetja s sedežem na njihovem ozemlju izpolnjujejo zahteve glede potrebne skrbnosti. Kanada je na primer okrepila svojo strategijo za družbeno odgovornost podjetij tako, da se je osredotočila na ravnanje kanadskih podjetij v tujini in oblikovala večstransko svetovalno telo. Aprila 2019 je bil imenovan prvi kanadski varuh človekovih pravic za odgovornost podjetij, katerega naloge so pregled in javno poročanje o domnevnih kršitvah človekovih pravic zaradi dejavnosti kanadskih podjetij v tujini v sektorjih rudarstva, nafte, plina in oblačil ter tudi podajanje priporočil za trgovinske ukrepe podjetjem (46). |
| --- | --- |

6.4.6

| 6.4.7 | Akcijski načrt bi moral biti osredotočen na vrsto elementov, zlasti davčno preglednost, vključno s poročanjem po državah in izpolnjevanjem davčnih obveznosti, trajnostno financiranje ter obveznosti za vlagatelje. Lahko bi ocenili, ali je treba revidirati ali okrepiti uredbo o konfliktnih mineralih in uredbo o lesu. |
| --- | --- |

6.4.7

7.   Trgovina, ki zagotavlja dostojno delo in učinkovito izvrševanje

| 7.1 | Trgovina predstavlja pomemben horizontalni element pri izvajanju ciljev evropskega akcijskega načrta, saj ga povezuje s tretjimi državami in večstranskim vidikom. To se mora nujno odražati v reviziji nove trgovinske strategije EU. EU ima največjo trgovinsko mrežo na svetu, zaradi česar so dvostranski trgovinski sporazumi pomemben vzvod, ki ga je treba učinkovito uporabiti, preden so sklenjeni in ves čas njihovega izvajanja ter uveljavljanja. |
| --- | --- |

7.1

| 7.2 | V pogajanjih med EU in Vietnamom se je pokazal napredek, ki ga EU lahko v sodelovanju s partnersko državo doseže na področju izboljšanja delovnih pogojev. Vendar pa leta po sklenitvi prostotrgovinskih sporazumov v nekaterih partnerskih državah še vedno ni vidnega napredka pri izpolnjevanju zavez o trgovini in trajnostnem razvoju, zlasti v dolgoletnem delovnopravnem sporu med EU in Korejo, ker slednja ni ratificirala temeljnih in posodobljenih konvencij MOD. To dokazuje, da so vzvodi za zagotovitev ratifikacije temeljnih konvencij MOD najmočnejši med pogajanji o sporazumih in pred njihovo sklenitvijo, zato bi to moralo biti vključeno v podpisan sporazum. |
| --- | --- |

7.2

| 7.3 | Trgovina ni nosilec podnebne politike, vendar lahko postane njen ključni omogočitveni dejavnik. Predlog, da Pariški sporazum postane bistveni element vseh prihodnjih celovitih trgovinskih sporazumov, kar pomeni, da se njihovo izvajanje začasno ustavi v primeru neizpolnjevanja, je pozitiven korak, ki ga je treba razširiti, da bo vključeval tudi temeljne in posodobljene konvencije MOD, ki so jih ratificirale vse države članice EU. MOD, ki je mednarodno priznana organizacija, bi morala biti vključena v spremljanje izvajanja konvencij MOD v okviru sporazumov o prosti trgovini (47). |
| --- | --- |

7.3

| 7.4 | EESO je že priporočil, naj vsi prihodnji mandati za poglavja o trgovini in trajnostnem razvoju vsebujejo posebno klavzulo o promociji ciljev trajnostnega razvoja in naj se Svetovna trgovinska organizacija reformira, da se vzpostavijo pravila, ki bodo od držav zahtevala spoštovanje in izvajanje ciljev trajnostnega razvoja. EU in države članice bi morale v vseh različnih strukturah odborov Svetovne trgovinske organizacije uporabiti svoj vpliv in zmožnosti zagovorništva, zlasti pri novih področjih, kot sta trgovina in dostojno delo. |
| --- | --- |

7.4

| 7.5 | Poglavja o trgovini in trajnostnem razvoju so vse pomembnejši del nove generacije prostotrgovinskih sporazumov EU, vendar pa morata zdaj postati ključna izvrševanje in izvršljivost, da bi uresničili te zaveze, med drugim da bi zagotovili enake konkurenčne pogoje za evropska podjetja v tujini. Znatno je treba okrepiti učinek priporočil notranjih svetovalnih skupin v zvezi s preiskovanjem kršitev zavez o trgovini in trajnostnem razvoju. |
| --- | --- |

7.5

| 7.6 | EESO poleg tega spodbuja Evropsko komisijo, naj prouči nove pristope k reševanju delovnopravnih sporov, ki bi omogočili ad hoc panelu za reševanje mednarodnih sporov, da obratu, ki ne izpolnjuje zavez, naloži popravne ukrepe. Hitri postopek se že uporablja pri protidampinških ukrepih EU in bi se lahko razširil na socialni damping. EESO v skladu z neformalnim dokumentom Nizozemske in Francije (48) predlaga, naj se učinkovito izvajanje določb o trgovini in trajnostnem razvoju na splošno poveže s postopnim izvajanjem zmanjšanja tarif. |
| --- | --- |

7.6

| 7.7 | EESO poziva k prenovitvi strokovnih panelnih mehanizmov za trgovino in trajnostni razvoj, v okviru katerih bi lahko trgovinski odvetniki, pa tudi strokovnjaki s področja dela, podnebja ali človekovih pravic, preiskovali pritožbe na podlagi poglavij o trgovini in trajnostnem razvoju. Če bi taki paneli ugotovili kršitve, bi se sprožil mehanizem za reševanje sporov med državami, ki bi vključeval možnosti za finančne kazni ali sankcije in ukrepe za oškodovano pogodbenico (49). EESO je v zvezi s tem predlagal tudi ustanovitev neodvisnega sekretariata za delo in mehanizma za skupinske pritožbe (50). |
| --- | --- |

7.7

| 7.8 | Nov glavni uradnik za trgovinsko skladnost mora voditi izvrševanje zavez, „zlasti tiste, ki so povezane s poglavji o trgovini in trajnostnem razvoju ter socialnimi in okoljskimi temami, ki se pojavljajo v povezavi z drugimi poglavji v trgovinskih in naložbenih sporazumih“ in mora začeti pravočasne in učinkovito uvedene preiskave, podprte z ustreznimi viri, v katerih „morajo imeti jasno vlogo priznani deležniki, tako pri vlaganju pritožb kot tudi sodelovanju v morebitnih nadaljnjih javnih predstavitvah“ (51). |
| --- | --- |

7.8

| 7.9 | Podjetja lahko imajo pomembno vlogo pri zagotavljanju spoštovanja pravic delavcev in socialnih pravic, če podpirajo in izvajajo zakone, ki varujejo pravice delavcev, ter dostojne standarde, dogovorjene s sindikati, tako v svojem neposrednem poslovanju kot vzdolž svojih dobavnih verig. EESO je pozval Evropsko komisijo, naj pripravi klavzule o družbeni odgovornosti podjetij s trdnimi zavezami ter v skladu z instrumenti OZN in OECD (52). S tem bi zagotovila, da trgovinski sporazumi podpirajo dobro poslovno ravnanje in preprečujejo socialni damping ter zniževanje socialnih standardov. |
| --- | --- |

7.9

| 7.10 | Trgovinski in mednarodni naložbeni sporazumi so lahko ključni vzvod za zagotovitev, da vlagatelji in vlade enakomerno izvajajo standarde. V nedavnem poročilu OECD (53) so navedene številne nove ali nastajajoče pobude na nacionalni in regionalni ravni. Ta raznolikost predpisov pomeni izziv, saj so nekateri pristopi horizontalni, drugi pa povezani z določenim vprašanjem. Zaradi različnih pragov in področij uporabe različno vplivajo na podjetja. Celo države OECD imajo različne standarde poročanja. Obstaja očiten razlog za izenačenje konkurenčnih pogojev: navzgor usmerjena konvergenca med vsemi veljavnimi standardi bi zagotovila pravno varnost in lojalno konkurenco za vse. |
| --- | --- |

7.10

8.   Zapolnitev vrzeli v upravljanju: pomembnost vodilnega položaja EU v svetu

| 8.1 | Evropski standard potrebne skrbnosti je nepogrešljiv korak k zagotovitvi spoštovanja in uveljavljanja človekovih pravic in dostojnega dela v dobavnih verigah. Prispeval bi k izvajanju vodilnih načel OZN o podjetništvu in človekovih pravicah, tristranske deklaracije MOD in smernic OECD. Poleg tega bi dopolnil sprejete nacionalne pobude za doseganje ciljev trajnostnega razvoja, zlasti z odpravo dela otrok in prisilnega dela. |
| --- | --- |

8.1

| 8.2 | Dodatno bi prispeval k vzpostavitvi zanesljivejših, bolj trajnostnih in bolje upravljanih dobavnih verig, s čimer bi povečali odpornost in učinkovitost upravljanja v času krize. To bi bilo zlasti pomembno, na primer v zvezi z zdravjem in varnostjo na delovnem mestu. |
| --- | --- |

8.2

| 8.3 | Da bi evropski ukrepi zagotovili globalno politično skladnost, pa so potrebne dopolnilne izboljšave mednarodnega normativnega okvira. Doseganje večstranskega napredka se včasih začne z ambicioznim enostranskim ukrepom. Po mnenju EESO je EU v edinstvenem položaju, da prevzame vodilno vlogo na področju potrebne skrbnosti, predvsem zaradi vodilnega položaja evropskih podjetij v svetu. |
| --- | --- |

8.3

| 8.4 | EESO poziva EU in države članice, naj zagotovijo dejanski napredek pri vzpostavljanju bolj učinkovitih in zavezujočih instrumentov na mednarodni ravni, ki jih bodo spremljale obnovljene pobude za spodbujanje učinkovitega izvajanja veljavnih instrumentov in okvirov. Ti morajo v skladu z razpravo na Mednarodni konferenci dela leta 2016 ter temeljnimi in posodobljenimi konvencijami MOD in Deklaracijo MOD o načelih in pravicah pri delu vključevati podporo zavezujoči pogodbi OZN o podjetjih in človekovih pravicah (54) in poziv k sprejetju konvencije MOD o dostojnem delu v dobavnih verigah (55). EESO meni, da je nujno potrebna raziskava na svetovni ravni, da bi analizirali, kako mednarodni delovni standardi obravnavajo pomanjkljivosti v zvezi z dostojnim delom, in zapolnili ugotovljene vrzeli. |
| --- | --- |

8.4

V Bruslju, 18. septembra 2020

Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Luca JAHIER

---

(1)  Mednarodna organizacija dela, Decent Work in Global Supply Chains (Dostojno delo v globalnih dobavnih verigah), poročilo IV, 2016.

1

Decent Work in Global Supply Chains

(2)  UL C 97, 24.3.2020, str. 9.

2

(3)  UL C 303, 19.8.2016, str. 17.

3

(4)  UL C 47, 11.2.2020, str. 38.

4

(5)  Mnenje EESO Obveznosti glede primerne skrbnosti (raziskovalno mnenje na zaprosilo Sveta/EP) (INT/911, september 2020) (glej stran 136 tega Uradnega lista).

5

Obveznosti glede primerne skrbnosti

(6)  Glej opombo 3.

6

(7)  UL C 227, 28.6.2018, str. 27.

7

(8)  Mnenje EESO Izvajanje sporazumov o prosti trgovini, 1. januar 2018–31. december 2018 (REX/525, julij 2020) (UL C 364, 28.10.2020, str. 160).

8

Izvajanje sporazumov o prosti trgovini, 1. januar 2018–31. december 2018

(9)  Glej opombo 3.

9

(10)  Glej opombo 7.

10

(11)  Glej opombo 2.

11

(12)  Glej opombo 5.

12

(13)  Sklepi Sveta (10254/16) z dne 20. junija 2016 o podjetjih in človekovih pravicah.

13

(14)  Sklepi Sveta (8833/16) z dne 12. maja 2016 o EU in odgovornih globalnih vrednostnih verigah.

14

(15)  Govor komisarja Reyndersa na spletnem seminarju o potrebni skrbnosti, ki ga je organizirala delovna skupina Evropskega parlamenta za odgovorno poslovno ravnanje 29. aprila 2020.

15

Govor komisarja Reyndersa

(16)  UNCTAD, World Investment Report(Poročilo o naložbah po svetu) (2013).

16

(17)  Poročilo MOD z naslovom World Employment and Social Outlook (Svetovna zaposlenost in socialni vidik) (WESO) iz leta 2015.

17

World Employment and Social Outlook

(18)  UNCTAD, World Investment Report (Poročilo o naložbah po svetu) (2020).

18

(19)  Agenda za trajnostni razvoj do leta 2030, točka 68.

19

(20)  Glej opombo 1.

20

(21)  Glej opombo 3.

21

(22)  António Guterres, COVID-19 and Human Rights: We are all in this together (COVID-19 in človekove pravice: vsi smo v istem čolnu), april 2020.

22

COVID-19 and Human Rights: We are all in this together

(23)  What are the avenues for corporate liability for COVID-19-related human rights abuses? (Kakšne so možnosti za odgovornost podjetij za kršitve človekovih pravic v zvezi s COVID-19), Business & Human Rights Resource Centre, 16. junij 2020.

23

What are the avenues for corporate liability for COVID-19-related human rights abuses?

(24)  Malaysia medical glove manufacturers see surge in orders due to covid-19 amid forced labour concerns (Malezijski proizvajalci medicinskih rokavic kljub pomislekom zaradi prisilnega dela doživljajo rast povpraševanja zaradi COVID-19), Business & Human Rights Resource Centre.

24

Malaysia medical glove manufacturers see surge in orders due to covid-19 amid forced labour concerns

(25)  Izjava delovne skupine OZN za podjetja in človekove pravice, Ensuring that business respects human rights during the COVID-19 crisis and beyond: The relevance of the UN Guiding Principles on Business and Human Rights (Zagotavljanje, da podjetja spoštujejo človekove pravice med krizo zaradi COVID-19 in po njej: pomembnost vodilnih načel OZN o podjetništvu in človekovih pravicah).

25

Ensuring that business respects human rights during the COVID-19 crisis and beyond: The relevance of the UN Guiding Principles on Business and Human Rights

(26)  Glej opombo 8.

26

(27)  Vodilno načelo OZN 22, komentar.

27

(28)  Vodilno načelo OZN 17, komentar.

28

(29)  Glej opombo 7.

29

(30)  Smernice OECD, del II, točka A.12.

30

(31)  Smernice OECD, del II, komentarja 18 in 19.

31

(32)  Glej opombo 15.

32

(33)  Study on due diligence requirements through the supply chain (Študija o zahtevah glede potrebne skrbnosti v dobavni verigi), 2020.

33

Study on due diligence requirements through the supply chain

(34)  UL L 330, 15.11.2014, str. 1.

34

(35)  UL L 295, 12.11.2010, str. 23.

35

(36)  UL L 130, 19.5.2017, str. 1.

36

(37)  Francoski zakon 2017-399 z dne 27. marca 2017o potrebni skrbnosti matičnih družb in pogodbenih izvajalcev.

37

o potrebni skrbnosti matičnih družb in pogodbenih izvajalcev.

(38)  Call of investors representing USD 1.3 trillion (Poziv vlagateljev, ki predstavljajo 1,3 bilijona USD) in List of public business statements & endorsements, (Seznam javnih poslovnih izjav in potrdil), oboje Business & Human Rights Resource Centre, 2019.

38

(39)  Glej opombo 4.

39

(40)  Vključno z Mednarodno listino o človekovih pravicah, Evropsko konvencijo o človekovih pravicah in Evropsko socialno listino. Poleg tega bi morala izhajati iz Pogodb EU in Listine EU o temeljnih pravicah, pa tudi nacionalnih instrumentov in zakonodaje na področju človekovih pravic.

40

(41)  Glej opombo 7.

41

(42)  Glej opombo 7.

42

(43)  Glej opombo 4.

43

(44)  Vodilna načela OZN o podjetništvu in človekovih pravicah, odstavek 14.

44

(45)  Glej opombo 5.

45

(46)  Glej opombo 4.

46

(47)  Glej opombo 8.

47

(48)  Non-paper from the Netherlands and France on trade social economic effects and sustainable development, maj 2020.

48

(49)  Mnenje EESO Oblikovanje novega modela večstranskih odnosov, nujnost po pandemiji COVID-19 (mnenje na lastno pobudo) (REX/529, julij 2020) (UL C 364, 28.10.2020, str. 53).

49

Oblikovanje novega modela večstranskih odnosov, nujnost po pandemiji COVID-19 (mnenje na lastno pobudo)

(50)  Glej opombo 7.

50

(51)  Glej opombo 7.

51

(52)  Glej opombo 7.

52

(53)  Poročilo OECD, 2020.

53

(54)  Glej opombo 2.

54

(55)  Glej opombo 3.

55

---

III Pripravljalni akti

Evropski ekonomsko-socialni odbor

554. plenarno zasedanje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora, 16. 9. 2020–18. 9. 2020

| 11.12.2020 | SL | Uradni list Evropske unije | C 429/210 |
| --- | --- | --- | --- |

11.12.2020

SL

Uradni list Evropske unije

C 429/210

---

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij – Strategija za MSP za trajnostno in digitalno Evropo

(COM(2020) 103 final)

(2020/C 429/26)

| Poročevalka: | Milena ANGELOVA |
| --- | --- |
| Soporočevalec: | Panagiotis GKOFAS |

Poročevalka:

Milena ANGELOVA

Soporočevalec:

Panagiotis GKOFAS

| Zaprosilo | Evropska komisija, 22. 4. 2020 |
| --- | --- |
| Pravna podlaga | člen 304 Pogodbe o delovanju Evropske unije |
| Pristojnost | strokovna skupina za enotni trg, proizvodnjo in potrošnjo |
| Datum sprejetja mnenja strokovne skupine | 22. 7. 2020 |
| Datum sprejetja na plenarnem zasedanju | 18. 9. 2020 |
| Plenarno zasedanje št. | 554 |
| Rezultat glasovanja
  (za/proti/vzdržani) | 219/0/0 |

Zaprosilo

Evropska komisija, 22. 4. 2020

Pravna podlaga

člen 304 Pogodbe o delovanju Evropske unije

Pristojnost

strokovna skupina za enotni trg, proizvodnjo in potrošnjo

Datum sprejetja mnenja strokovne skupine

22. 7. 2020

Datum sprejetja na plenarnem zasedanju

18. 9. 2020

Plenarno zasedanje št.

554

Rezultat glasovanja

(za/proti/vzdržani)

219/0/0

1.   Sklepi in priporočila

| 1.1 | Evropski ekonomsko-socialni odbor (EESO) pozdravlja težko pričakovano in nujno potrebno strategijo za MSP. Ceni celovit in sistematični pristop strategije ter pozdravlja dejstvo, da upošteva obstoječa orodja, instrumente in ukrepe, ki so se izkazali za koristne, ter jih nadalje izboljšuje in umešča v skupen, dobro usklajen okvir. EESO poziva Evropsko komisijo, naj za izvajanje strategije sprejme skladen, celovit in medsektorski pristop, pri tem pa MSP postavi v središče vseh ključnih političnih odločitev, kot so zeleni dogovor, industrijska strategija, priprava proračuna EU in izvajanje načrta okrevanja za Evropo. |
| --- | --- |

1.1

| 1.2 | EESO želi prispevati k hitremu izvajanju strategije za MSP in se zavzema za upravljanje na več ravneh. Na ravni EU mora medsektorska projektna skupina generalnih direktoratov za MSP zagotoviti:






  — | uporabo načela „najprej pomisli na male“ na vseh področjih politike, ki vplivajo na MSP, zlasti v okviru načrta okrevanja za Evropo, programa InvestEU, instrumenta za podporo plačilni sposobnosti in naložbenega načrta za evropski zeleni dogovor, |
| --- | --- | --- |

1.2

—

uporabo načela „najprej pomisli na male“ na vseh področjih politike, ki vplivajo na MSP, zlasti v okviru načrta okrevanja za Evropo, programa InvestEU, instrumenta za podporo plačilni sposobnosti in naložbenega načrta za evropski zeleni dogovor,

| — | pravilno izvajanje in ocenjevanje strategije naslednje generacije za MSP in Akta za mala podjetja v okviru evropskega semestra in vzpostavljenih kazalnikov uspešnosti za MSP, |
| --- | --- |

—

pravilno izvajanje in ocenjevanje strategije naslednje generacije za MSP in Akta za mala podjetja v okviru evropskega semestra in vzpostavljenih kazalnikov uspešnosti za MSP,

| — | odločno zavezo držav članic izvajanju strategije za MSP, saj so bile številne politike EU na nacionalni ravni neuspešne zaradi negativnih odzivov, neukrepanja ali izogibanja, vključno s čezmernim prenašanjem zakonodaje; v zvezi s tem je treba posebno pozornost nameniti položaju žensk v tem poslovnem okolju, |
| --- | --- |

—

odločno zavezo držav članic izvajanju strategije za MSP, saj so bile številne politike EU na nacionalni ravni neuspešne zaradi negativnih odzivov, neukrepanja ali izogibanja, vključno s čezmernim prenašanjem zakonodaje; v zvezi s tem je treba posebno pozornost nameniti položaju žensk v tem poslovnem okolju,

| — | osrednjo in okrepljeno vlogo organizacij, ki predstavljajo MSP, in socialnih partnerjev, da lahko konstruktivno prispevajo, saj to v sedanjem predlogu Evropske komisije ni dovolj poudarjeno, |
| --- | --- |

—

osrednjo in okrepljeno vlogo organizacij, ki predstavljajo MSP, in socialnih partnerjev, da lahko konstruktivno prispevajo, saj to v sedanjem predlogu Evropske komisije ni dovolj poudarjeno,

| — | da se koncept ekosistemov kot prednostnih področij financiranja uvede šele po temeljitih posvetovanjih z organizacijami, ki predstavljajo MSP na ravni EU ter nacionalni in regionalni ravni, s čimer bi se zagotovilo ustrezno upoštevanje dejanskih razmer MSP, saj se zdi, da je to preveč drzen korak. |
| --- | --- |

—

da se koncept ekosistemov kot prednostnih področij financiranja uvede šele po temeljitih posvetovanjih z organizacijami, ki predstavljajo MSP na ravni EU ter nacionalni in regionalni ravni, s čimer bi se zagotovilo ustrezno upoštevanje dejanskih razmer MSP, saj se zdi, da je to preveč drzen korak.

| 1.3 | Glede na dejstvo, da je bil predlog objavljen pred pandemijo COVID-19, EESO poziva Evropsko komisijo, naj za MSP pripravi strategijo naslednje generacije, v kateri je treba upoštevati ukrepe v podporo MSP iz načrta okrevanja za Evropo, da bi ublažili negativne učinke omejitev gibanja, omejevanja socialnih stikov in ukrepov zdravstvene varnosti na njihovo poslovanje ter pripomogli k njihovemu hitremu okrevanju. EESO pozdravlja vzpostavitev mehanizma za okrevanje in odpornost, ki je povezan s proračunom EU, vendar si želi jasno zagotovilo, da bo ta mehanizem s prilagojenimi podpornimi ukrepi dosegel vsa MSP, ki potrebujejo pomoč. V ta namen so potrebni celovitejši pregled politike ter natančnejši in konkretnejši predlogi o tem, kako okrepiti digitalizacijo, inovacije in trajnostnost v MSP. |
| --- | --- |

1.3

| 1.4 | Strategija naslednje generacije za MSP bo potrebovala trden okvir za izvajanje in skladnost politik. EESO predlaga, naj se Evropska komisija, Svet, Evropski parlament ter posvetovalni organi in agencije EU dogovorijo o večletnem načrtu izvajanja s kazalniki za posamezne mejnike in časovnico za doseganje kratkoročnih, srednjeročnih in dolgoročnih ciljev ukrepov. |
| --- | --- |

1.4

| 1.5 | EESO poziva k povečanju odgovornosti organizacij MSP pri izvajanju strategije za MSP, med drugim prek programov EU, ki bodo organizacije MSP in socialne partnerje podprli pri krepitvi zmogljivosti in skupnih ukrepih, da bodo lahko delovale kot točka „vse na enem mestu“ za informacije in tehnično pomoč, ter z njihovim tesnim vključevanjem v postopek imenovanja in spremljanja odposlancev za MSP ter z uvedbo sistema za merjenje učinkovitosti teh odposlancev. Temeljito je treba preoblikovati evropsko podjetniško mrežo, da bi se okrepila njena vloga pri svetovanju MSP, kot je predvidela Evropska komisija, zlasti v zvezi s trajnostnim prehodom, saj v večini držav članic mreža ne doseže MSP, še zlasti ne obrtnih podjetij. EESO meni, da bi morala napredek pri izvajanju in učinkovitost strategije redno spremljati, ocenjevati in nadzorovati posebej imenovana neodvisna opazovalna skupina EU, ki bi po potrebi hitro pripravila in predlagala korektivne ukrepe. |
| --- | --- |

1.5

2.   Splošne ugotovitve in v prihodnost usmerjen pristop

| 2.1 | EESO poziva Evropsko komisijo in države članice, naj resno razmislijo o razširitvi področja uporabe in zagotavljanju učinkovitega izvajanja ukrepov za spodbujanje konkurenčnosti in inovativnih zmogljivosti MSP ter o zagotavljanju pomoči MSP pri izboljšanju njihove večfaktorske produktivnosti in podpore za njihove rutinske poslovne dejavnosti. Čeprav priznava pomen inovacij in digitalizacije, poudarja, da velika večina MSP v EU nujno potrebuje pomoč pri posodobitvi svoje tehnologije, reševanju kadrovskih vprašanj in izboljšanju učinkovitosti poslovanja. |
| --- | --- |

2.1

| 2.2 | EESO pozdravlja namero Evropske komisije, da bo izvajala ukrepe, usmerjene v posebne potrebe vseh podskupin MSP, na primer podjetij, ki ustvarjajo vrednost, mikro- in malih podjetij, javnih družb, družinskih in tradicionalnih podjetij ter podjetij, ki delujejo na odročnih območjih, samozaposlenih oseb in obrtnikov, pa tudi MSP socialne ekonomije, saj je natančno prilagajanje njihovim posebnim potrebam ključni dejavnik uspeha. |
| --- | --- |

2.2

| 2.3 | Vse sklope Evropskega sklada za okrevanje, ki so usmerjeni v MSP, je treba skrbno spremljati, da bodo zanesljivo lahko MSP nudili potrebno podporo, kot je novi instrument za podporo plačilni sposobnosti. |
| --- | --- |

2.3

| 2.4 | EESO poziva Evropsko komisijo, naj pripravi uresničljiv večletni načrt izvajanja, v katerem bodo jasno določeni ustrezni viri in ukrepi, posvetovanja in skupni ukrepi s socialnimi partnerji, neodvisno poročilo o napredku ter mehanizma za spremljanje in oceno učinka. Za uspešen prehod na digitalno tehnologijo je ključno, da se ambiciozni predlogi o programu za digitalno Evropo in programu Obzorje Evropa v naslednjem večletnem finančnem okviru bolje usmerijo v MSP in omogočijo pravičnejšo geografsko pokritost. EESO poudarja pomen učinkovitega usmerjanja financiranja za MSP in podpornih ukrepov v mikropodjetja, vključno s tradicionalnimi podjetji. |
| --- | --- |

2.4

3.   Prvi steber

| 3.1 | EESO izraža zadovoljstvo, ker je bila priznana potreba po prilagoditvi podpornih ukrepov MSP, da bi jim pomagali uspešno poslovati ob upoštevanju podnebne nevtralnosti, učinkovite rabe virov, digitalnega znanja in prožnosti. Svetovalci za trajnostnost in prostovoljci na področju digitalizacije lahko pomagajo MSP, da se izurijo v digitalni tehnologiji, posodobijo svojo tehnologijo, se pripravijo na uspešen prehod na trajnostnost in najdejo rešitve, ki temeljijo na učinkoviti rabi virov in podnebni nevtralnosti. Organizacije MSP na ravni EU ter na nacionalni in regionalni ravni morajo podpreti in okrepiti njihovo vlogo in odgovornost. |
| --- | --- |

3.1

| 3.2 | EESO ceni posebno vlogo, ki naj bi jo imeli socialni partnerji, in upa, da se bo načelo partnerstva še nadalje krepilo in da ga bodo države članice učinkoviteje uporabljale. Organizacije MSP na ravni EU ter na nacionalni in lokalni ravni imajo ključno vlogo, da pomagajo MSP pri seznanjanju z ukrepi politike v podporo MSP in njihovem razumevanju, zlasti kar zadeva tista MSP, ki predstavljajo veliko večino, tj. tradicionalna in/ali mikropodjetja in/ali ki delujejo na odročnih območjih in na podeželju, in ki morajo ujeti korak s hitrim tempom digitalne revolucije. EESO je pripravljen sodelovati pri tem, da se te organizacije in socialni partnerji vključijo v mrežo za zbiranje in izmenjavo dobre prakse ter idej za podporne ukrepe in specifično socialno usklajevanje v okviru socialnega dialoga. |
| --- | --- |

3.2

| 3.3 | EESO pozdravlja široko izbiro mehanizmov, ki MSP olajšujejo prehod na trajnostnost/krožnost in skladnost z zakonodajo v zvezi s tem. Poudarja pomen hitrega izvajanja akcijskega načrta za krožno gospodarstvo ter uvedbe ambiciozne najnižje cene ogljika in mehanizma za ogljično prilagoditev na mejah. Poudarja, da lahko mehanizem za pravični prehod podpre vzpon novega gospodarstva, in priporoča, naj se po potrebi sprejmejo socialni in podporni ukrepi, s katerimi bi preprečili, da bi učinki krize in prehoda na nizkoogljično krožno gospodarstvo prizadeli najšibkejše, vključno s podporo za zasebni sektor, zlasti za MSP, če se negativni učinki dejansko pojavijo. Da bi MSP postala bolj okolju prijazna, je treba spodbuditi njihov potencial za korenite in prelomne inovacije, da se omogoči prehod na zeleno gospodarstvo. Z ustrezno pomočjo v naravi in zakonodajno podporo bodo MSP lahko hitreje izkoristila inovativne in trajnostne prakse kot večja podjetja. |
| --- | --- |

3.3

| 3.4 | Za uspeh inovativnih podjetij, zlasti MSP in zagonskih podjetij, je ključna učinkovita politika na področju pravic intelektualne lastnine. Pravice intelektualne lastnine, vključno s patenti, blagovnimi znamkami, avtorskimi pravicami in drugimi sredstvi, ki temeljijo na znanju, morajo postati sestavni del številnih poslovnih strategij MSP. Podjetja potrebujejo trden in zanesljiv okvir pravic intelektualne lastnine, ki ustreza digitalni dobi. Čim prej bi moral začeti delovati sistem enotnega patenta EU, da bi zagotovili pravno varnost in omogočili MSP, da razvijajo in zaščitijo svoje inovacije z razumnimi stroški in manjšim upravnim bremenom. Bistvenega pomena za nadaljnjo okrepitev razvoja in zaščite strokovnega znanja MSP je pristop, ki temelji na sodelovanju med Evropsko komisijo, državami članicami in Evropskim patentnim uradom s ciljem širitve storitev na področju patentnih prijav, vključno s finančno podporo, izboljšanja dostopa MSP do pravnega varstva v primeru kršitev patenta, zlasti z zavarovanjem „pred dogodkom“, in preoblikovanja postopka za vložitev pritožbe Evropskemu patentnemu uradu. |
| --- | --- |

3.4

| 3.5 | Podjetništvo je gonilna sila MSP. EESO poziva Evropsko komisijo, naj se bolj osredotoči na spodbujanje, krepitev in razvoj podjetniške pobude, podjetniške miselnosti in premišljenega pristopa k prevzemanju tveganja ter posredovanje bolj pozitivne podobe podjetnikov v finančnih težavah. Ni dovolj, da se osredotočimo le na podjetniško izobraževanje in usposabljanje na vseh ravneh učenja, čeprav je oboje zelo pomembno, temveč se je treba usmeriti tudi v nadgradnjo družbenega razumevanja vloge podjetnikov, vključno s spodbujanjem dobrih primerov in predstavitvijo zgledov. Spodbujati je treba strokovno izpopolnjevanje in usposabljanje podjetnikov. V okviru strategije bi bilo mogoče opredeliti ukrepe za nadaljnje povečanje mobilnosti delavcev znotraj EU in iz tretjih držav ter preučiti druge instrumente poleg poenostavljene vizumske sheme EU. Evropska komisija mora skupaj z državami članicami MSP zagotoviti infrastrukturo za inovacije, tj. laboratorije, zmogljivosti IKT, poslovne stavbe ter pravno podporo in podporo na področju intelektualne lastnine, s čimer bi se na ustreznih ravneh znatno zmanjšal prag za zagonska podjetja in odprl prostor za podjetnike, ki delajo s krajšim delovnim časom. Evropska komisija bi lahko tudi spodbudila vladne agencije, naj MSP zagotovijo okolje, v katerem bodo lahko preizkušala svoje prototipe, s čimer bi olajšale financiranje inovativnih MSP, saj bi se zmanjšalo tehnično tveganje za vlagatelje. Ključen je tudi razvoj učinkovitih znanj in spretnosti z vplivanjem na šolske učne načrte. |
| --- | --- |

3.5

| 3.6 | Človeški viri so ključni dejavnik konkurenčnosti, zlasti za MSP, ki imajo običajno manj organizacijskih, upravljavskih in finančnih orodij, s katerimi bi privabila, spodbujala in zadržala kvalificirano osebje. EESO zato poudarja pomen zagotavljanja pomoči MSP pri zaposlovanju izkušenega in usposobljenega osebja, vključno s finančnimi sredstvi, ter pričakuje, da bo to ključni element sklopa za MSP v okviru prihodnjega pakta za znanja in spretnosti. EESO podpira deljeno odgovornost med vladami, delodajalci, regijami in posamezniki za strokovno izpopolnjevanje oziroma prekvalificiranje delavcev. Poklicno izobraževanje in usposabljanje mora postati prvorazredna možnost skupaj s spodbujanjem terciarnega izobraževanja za podporo prehajanju na trgu dela. Pomembno je, da so učni načrti osredotočeni na učne rezultate, saj bo to pomagalo spodbuditi pravočasno in učinkovito prehajanje. |
| --- | --- |

3.6

| 3.7 | Ključno je izboljšanje digitalne zmogljivosti MSP. To se mora začeti pri najmanj pripravljenih skupinah MSP, na primer mikropodjetjih in zelo tradicionalnih podjetjih, ki imajo zelo malo ali nič izkušenj na področju digitalizacije. Tem podjetjem je treba zagotoviti intenzivne tečaje na področju digitalne tehnologije, ki bi bili namenjeni tako podjetnikom MSP kot zaposlenim, njihove potrebe pa je treba nadalje upoštevati pri oblikovanju vozlišč za digitalne inovacije. To jim bo omogočilo, da nadgradijo in izboljšajo svoje strokovno znanje in postanejo usposobljeni uporabniki tehnologije. Vozlišča za digitalne inovacije bi morala biti ustrezno opremljena, da bi MSP pomagala izvajati ocene tveganja, in bi morala zagotavljati učinkovito varstvo podatkov. EESO podpira napovedano evropsko strategijo za podatke, katere namen je zagotoviti širši dostop do podatkov in omogočiti pretok podatkov med podjetji in vladami. Zagotoviti je treba prost pretok podatkov. Spodbujati bi bilo treba souporabo podatkov med podjetji, da se izboljša sodelovanje znotraj vrednostnih verig in zagotovijo priložnosti za povečanje gospodarske moči našega gospodarstva z izboljšanjem razpoložljivosti in dostopnosti informacij (iz vlade ali vrednostne verige) o souporabi in prenosljivosti podatkov. |
| --- | --- |

3.7

| 3.8 | Širokopasovno omrežje v EU, ki je temeljni pogoj za digitalizacijo, je treba celovito razširiti, da bi se podjetja lahko bolj digitalizirala in da pri tem ne bi bilo nobeno podjetje prezrto. Ker je napredek EU zlasti na podeželju, kjer je veliko MSP, še vedno prepočasen, bi bilo treba to upoštevati v vseh drugih pobudah na ravni EU od spodaj navzgor in znotraj njih tudi ustrezno ukrepati. |
| --- | --- |

3.8

| 3.9 | EESO poziva k ciljnim podpornim ukrepom, osredotočenim na digitalizacijo in povečanje povezljivosti sektorjev, kot so zdravstvo, izobraževanje, javna uprava, živila in kmetijstvo, proizvodnja in promet. Medtem ko si prizadevamo za izgradnjo novih poslovnih modelov, postopkov, programske opreme in sistemov, bi digitalizacija morala temeljiti na odprtosti (tj. neodvisnosti), enostavnosti, znanju, avtomatizaciji, zaupanju in varnosti. Digitalizacija je namreč temelj vodilnega položaja EU na področju podnebja in okrevanja gospodarstva. EU bi morala pospešiti naložbe v energijsko učinkovitost, promet, stavbe in industrijske procese z nizkimi emisijami ogljika, pri katerih ima ključno vlogo digitalizacija. |
| --- | --- |

3.9

| 3.10 | EESO priporoča, naj se pospeši uvajanje široko razširjenih visokozmogljivih in varnih omrežij, spodbudijo zasebne naložbe in okrepi financiranje za podeželje in redko poseljena območja. Po ponovnem zagonu običajnega poslovanja bi bilo treba pospešiti tudi načrtovane dodelitve spektra, ki so bile med krizo zaradi COVID-19 morda odložene. Vlade bi morale hkrati tudi prednostno obravnavati nove dodelitve spektra, tako tiste, za katere licenca ni potrebna, in tiste, za katere je treba pridobiti licenco, da bi se zagotovila zanesljivejša brezžična povezljivost. |
| --- | --- |

3.10

4.   Drugi steber

| 4.1 | EESO pozdravlja dejstvo, da je bila posebna pozornost namenjena MSP ter strogi uporabi načel „samo enkrat“ in „privzeto digitalno“. Evropsko komisijo poziva, naj novo strategijo izvaja tudi na podlagi načela „ukrepaj za MSP“, in opozarja, da bi imela vsaka zamuda pri izvajanju ukrepov v podporo MSP nasproten učinek. Navsezadnje se MSP trenutno spopadajo z največ izzivi doslej: negativni učinki pandemije COVID-19, ostra konkurenca, pomanjkanje kvalificirane delovne sile, nove oblike dela in potrošnje, čedalje kompleksnejši in intenzivnejši tok informacij, omejena sredstva za inovacije, nenehno spodkopavanje vloge podjetnikov, nestabilni finančni trgi, težave pri dostopu do financiranja, velika odvisnost od zunanjega okolja in omejena pogajalska moč. EESO v zvezi z oceno učinka „čezmernega prenašanja zakonodaje“ na MSP ponavlja svoje stališče, da bi morali cilji zmanjšanja regulativnega bremena temeljiti na temeljitih testih MSP, izčrpnih ocenah učinka in celoviti oceni, ki bi vključevala dialog s civilno družbo in deležniki. V nobeni državi članici se pri izvajanju zakonodaje EU ne sme postavljati pod vprašaj sedanja raven varstva državljanov, potrošnikov, delavcev, vlagateljev in okolja. |
| --- | --- |

4.1

| 4.2 | Problem zamud pri plačilih še naprej zahteva temeljit premislek, načrtovan pregled direktive o zamudah pri plačilih pa je pomemben korak, ki bi moral vključevati posvetovanja z deležniki iz MSP. Za spodbujanje etičnega ravnanja bi lahko bilo koristno posredovanje na kulturni ravni. V tem smislu bi lahko ta proces podprli z oblikovanjem orodja, na primer spletnega mesta, prek katerega bi podjetja pozivali, naj se zavežejo določenim načelom v zvezi s pravočasnimi plačili. EESO v zvezi z zaščito MSP pred pogajalsko premočjo večjih podjetij predlaga, naj Evropska komisija razširi in okrepi svoje določbe o nepoštenih trgovinskih praksah med podjetji ter med platformami in podjetji ter z njimi zajame vse sektorje, po možnosti v okviru konkurenčnega prava EU, MSP pa omogoči vlaganje zaupnih pritožb pri osrednjem organu, ki bi v primeru EU lahko bil generalni direktorat za konkurenco. |
| --- | --- |

4.2

| 4.3 | EESO v skladu s prejšnjimi mnenji izraža dvome glede dejanske koristi mreže odposlancev za MSP, ki še ne deluje v celoti v vseh državah članicah, in njene zmožnosti, da prinese dejansko dodano vrednost. Priporoča okrepitev vloge organizacij MSP namesto ustanovitve nove funkcije odposlanca EU za MSP, ki ne bi pomenila nobenega jamstva za sprejemanje predpisov, prijaznih MSP. EESO predlaga, naj se nacionalni odposlanec za MSP imenuje v dogovoru z nacionalnimi organizacijami MSP, ki morajo biti v stalnem stiku z odposlancem, slednji pa jim mora redno poročati o svojih dejavnostih in zanje odgovarjati. Izvajanje strategije naslednje generacije za MSP in Akta za mala podjetja je treba vključiti v evropski semester in v vzpostavljene kazalnike uspešnosti za MSP. |
| --- | --- |

4.3

| 4.4 | Za koristno orodje so se izkazali t. i. regulativni peskovniki, EESO pa poziva, naj se zagotovi njihova širša uporaba pri sprejemanju predpisov za MSP in boljše seznanjanje nacionalnih zakonodajalcev o njih. Evropska komisija bi morala pojasniti, kako, kje in zakaj se bodo ti regulativni peskovniki uporabljali. Še vedno je očitna potreba po izboljšanju preizkusa MSP v okviru ocene učinka, da bi se zagotovilo, da bo vsa predlagana zakonodaja prijazna MSP. Nova platforma Evropske komisije Pripravljeni na prihodnost bi morala biti posebej osredotočena na iskanje morebitnih bremen, ki bi lahko ovirala socialno-ekonomsko obnovo. EU bi morala vzpostaviti regulativne peskovnike tudi na ravni EU, da bi okrepila enotni trg in poskrbela, da spodbuja harmonizacijo, ter inovatorjem hitro zagotovila pravno varnost za inovativne rešitve po vsej Evropi. V EU je več zagonskih podjetij in inovativnih MSP kot Združenih državah Amerike ali na Kitajskem, vendar več študij kaže, da ta podjetja svoje inovativne rešitve raje uvajajo zunaj Evrope. Za to obstaja veliko razlogov, med drugim pomanjkanje finančnih spodbud v Evropi in razdrobljen enotni trg. Zato je uvedba regulativnih peskovnikov tako pomembna, saj bi z njimi spodbudili podjetja, da ostanejo v Evropi, in morda pripomogli k dolgoročnem ustvarjanju vodilnih evropskih podjetij. |
| --- | --- |

4.4

| 4.5 | Če bi bila javna naročila dostopnejša in prijaznejša MSP, bi preprečili čezmejni kriminal in zlorabe trga. Spodbujanje MSP k dejavnejšemu vključevanju v solidarnost ter strateške in ključne sektorje, kot so blago/storitve na področju zdravja in varnosti, zračni prostor in obramba, je učinkovit način za njihovo boljše vključevanje v vrednostne verige, in bi zagotovo bilo dobrodošlo v odprtem trgovinskem sistemu, ki se bori proti naraščajočemu protekcionizmu. Poleg tega pandemija COVID-19 kaže, kako pomemben je obstoj raznolikih dobavnih verig, pa tudi, kako pomembno je, da so te v isti ali v bližnji državi, zato je bistveno, da pomagamo MSP pri iskanju njihovega mesta v tem procesu. Med krizo so številni primeri tudi pokazali, kako krhek je še vedno enotni trg. Potreben je akcijski načrt, ki bo zagotovil nemoteno delovanje vseh sektorjev, kar je ključno za MSP, obenem pa je treba MSP spodbuditi, da se aktivno širijo na zunanje trge. |
| --- | --- |

4.5

| 4.6 | Evropska komisija mora biti bolj ambiciozna v svojih prizadevanjih za odpiranje javnega naročanja MSP ter v sodelovanju s ponudniki javnih storitev poskrbeti za večjo preglednost v javnem naročanju in za skladnost javnih naročil s pravili enotnega trga EU. EESO predlaga, naj se to zagotovi zlasti s:






  — | povečanjem in stalnim spremljanjem stopnje udeležbe MSP, |
| --- | --- | --- |

4.6

—

povečanjem in stalnim spremljanjem stopnje udeležbe MSP,

| — | poenostavitvijo upravnih postopkov in zagotavljanjem boljših javnih in digitalnih storitev, |
| --- | --- |

—

poenostavitvijo upravnih postopkov in zagotavljanjem boljših javnih in digitalnih storitev,

| — | vzpostavitvijo enotne kontaktne točke v vsaki državi članici, kjer je mogoče vložiti in spremljati pritožbe ali težave v zvezi z javnim naročanjem, |
| --- | --- |

—

vzpostavitvijo enotne kontaktne točke v vsaki državi članici, kjer je mogoče vložiti in spremljati pritožbe ali težave v zvezi z javnim naročanjem,

| — | izboljšanjem dostopa do pritožbenih postopkov v zvezi z rezultatom postopkov za oddajo javnega naročila. |
| --- | --- |

—

izboljšanjem dostopa do pritožbenih postopkov v zvezi z rezultatom postopkov za oddajo javnega naročila.

| 4.7 | EU pa si mora še naprej prizadevati za večjo preglednost in tesnejše sodelovanje s celotnim gospodarstvom EU med preiskavami na podlagi instrumentov trgovinske zaščite in MSP še naprej omogočati dostop do teh instrumentov. |
| --- | --- |

4.7

| 4.8 | EESO je zaskrbljen zaradi težav, s katerimi se spopada sektor prodaje na drobno, zlasti med omejitvami gibanja zaradi COVID-19, in poziva h konkretnim ukrepom podpore in spodbud. |
| --- | --- |

4.8

| 4.9 | Enotni digitalni portal, povezan s točkami „vse na enem mestu“ v državah članicah, bo zagotavljal informacije in podporo MSP, nacionalne in regionalne organizacije MSP pa jim bodo pomagale opredeliti in prepoznati najprimernejše rešitve. |
| --- | --- |

4.9

| 4.10 | Izredno pomembna je poenostavitev prenosov podjetij, saj bo to dodatno spodbudilo celotno generacijo k ohranitvi delovanja družinskih podjetij, saj bodo prenosi lastništva enostavnejši v primerih, kadar lastniki nimajo dovolj izkušenj, sredstev in idej, potrebnih za nadaljnje vodenje podjetja. V takih primerih se lahko razmisli tudi o delavskem odkupu podjetij z ustanovitvijo zadruge in drugih oblik lastništva zaposlenih. Izredno pomembno je tudi, da se opredelita dve različni vrsti prenosa podjetja, da bi lahko razumeli, kako določena zakonodaja vpliva na posamezno vrsto. Razlikovati je treba med „prenosom podjetja znotraj družine“ in „zunanjim prenosom podjetja“, ki imata vsak svojo opredelitev. Zakonodajni okvir mora biti prožnejši, da bi bilo enostavneje kupiti obstoječe podjetje, s čimer so zdaj povezana velika tveganja, visoki stroški in zapleteni postopki. Posebno pozornost bi bilo treba nameniti čezmejnim prenosom MSP, da bi se obravnavali visoki stroški, povezani s temi transakcijami, in precej različni predpisi držav članic. Poleg vprašanja prenosov EESO priporoča oblikovanje evropske družbe 2.0 za MSP v obliki preoblikovane evropske zasebne družbe (Societas Privata Europaea (SPE)), da se olajša čezmejna širitev in rast MSP. |
| --- | --- |

4.10

| 4.11 | Da bi MSP lahko v celoti izkoristila ugodnosti trgovinskih sporazumov, EESO poziva, naj poglavja o MSP postanejo standardni pristop v prihodnjih dvostranskih trgovinskih pogajanjih EU s tretjimi državami in naj se ustanovijo odbori MSP, da se oblikujejo pobude za izmenjavo informacij o sporazumih o prosti trgovini in tehničnih standardih z MSP ter spremljanje uporabe sporazumov o prosti trgovini v EU in drugih državah pogodbenicah sporazuma. Evropsko podjetniško mrežo, ki je orodje za podpiranje internacionalizacije MSP, bi bilo treba izboljšati skupaj s sodelovanjem in sinergijami z nacionalnimi ponudniki storitev ter sektorskimi in nacionalnimi združenji MSP. |
| --- | --- |

4.11

| 4.12 | Evropska komisija bi morala nadaljevati s preučevanjem možnosti za oblikovanje evropske pravne oblike družbe za MSP, pri čemer naj upošteva delo, ki ga je opravila pri pripravi predloga za evropsko zasebno družbo. Evropska komisija namerava v svoji strategiji za MSP oceniti potrebo po dodatnih ukrepih na področju prava družb, da se olajša čezmejna širitev in rast MSP. Konkreten predlog za uresničevanje teh ciljev je zasnova evropske pravne oblike družbe za MSP, kot je navedeno zgoraj. Ker samo 2 % evropskih MSP vlaga v tujino z ustanavljanjem podružnic, bi bilo treba zaradi jezikovnih, upravnih in pravnih razlik med državami članicami, ki otežujejo ustanavljanje odvisnih družb v tujini, preučiti potrebo po pravnem mehanizmu, ki bi podjetjem omogočil boljše upravljanje njihove širitve znotraj EU. |
| --- | --- |

4.12

| 4.13 | Ker so za spodbujanje trgovine v osnovi pristojne nacionalne vlade, je uspešno izvajanje sporazumov o prosti trgovini nazadnje odvisno od zmogljivosti, sposobnosti in pripravljenosti posameznih držav članic, da podprejo določen trgovinski sporazum EU v svoji nacionalni poslovni skupnosti. EESO poziva 27 držav članic in Evropsko komisijo, naj se v skladu s svojimi pristojnostmi prostovoljno zavežejo izvajanju določenih ukrepov in dejavnosti na domačih tleh v okviru evropskih akcijskih načrtov za izvajanje, da bi znotraj EU dopolnili načrte za „zunanje“ izvajanje, pripravljene skupaj s sporazumi EU o prosti trgovini. Taki akcijski načrti bi morali dodatno prispevati k učinkovitemu spremljanju dejanskega prenosa zavez v okviru prostega trgovinskega sporazuma v zadevni tretji državi, ki so bile dosežene s pogajanji, medtem ko bi se na nacionalni in regionalni ravni omogočilo spremljanje in primerjalna analiza določenih ukrepov, ki jih izvajajo vlade in poslovna skupnost. |
| --- | --- |

4.13

5.   Tretji steber

| 5.1 | EESO ponovno opozarja na svoj predlog, naj se države članice spodbudi k oblikovanju in razvoju mreže t. i. finančnih ombudsmanov, ki bi jo usklajevala EU. S podporo predlagane projektne skupine za likvidnost MSP bi ta mreža morala uporabljati ustrezne metode za spremljanje izvajanja novih ukrepov Evropske komisije za kratkoročno likvidnost mikropodjetij in MSP, ki so bili predlagani na ravni EU in na ravni držav članic. Mreža bi vsakodnevno pomagala MSP pri dostopu do financiranja, obenem pa bi lahko pomagala tudi Evropski komisiji pri zbiranju in analizi kvalitativnih podatkov, da bi na podlagi tega ugotovili, kako posredniške banke uporabljajo finančne instrumente, da bi dosegle tista MSP, ki najbolj potrebujejo finančna sredstva, in zakaj jim ne odobrijo posojil, v skladu z načeli, ki veljajo za povratne informacije iz bank. Mreža bi morala reševati tudi večje spore med MSP in bankami, drugimi ponudniki finančnih storitev in ponudniki likvidnostnih sredstev. |
| --- | --- |

5.1

| 5.2 | EESO je zadovoljen z usmerjenimi prizadevanji za diverzifikacijo virov financiranja MSP s spodbujanjem lastniškega financiranja in uporabo zagonskih trgov za MSP ter iskanjem alternativnih možnosti njihovega kotiranja. Evropsko komisijo poziva, naj ob dejavnem zagotavljanju pomoči organizacijam MSP preuči možnost uvedbe konkretnih ukrepov za izobraževanje direktorjev o koristih in priložnostih različnih možnosti financiranja in za zagotavljanje pomoči pri izbiri tistega vira, ki najbolje ustreza njihovim potrebam, ter spodbujanjem dodatnih prilagojenih rešitev, ki jih pripravljajo strokovnjaki. |
| --- | --- |

5.2

| 5.3 | V skladu s predhodno sprejetimi stališči za spodbujanje ženskega podjetništva EESO zlasti in toplo pozdravlja predlog Komisije o pobudi za financiranje ob upoštevanju enakosti spolov, da bi spodbudili financiranje podjetij in skladov, ki jih vodijo ženske, ter okrepili podjetništvo žensk. Za uresničitev Evrope prihodnosti je nujna večja in močnejša prisotnost žensk, tudi v podjetniškem okolju. |
| --- | --- |

5.3

| 5.4 | EESO pozdravlja razvoj javno-zasebnega sklada, usmerjenega v prve javne ponudbe, in v celoti podpira oblikovanje dodatnega lastniškega, navideznega lastniškega in tveganega kapitala ter finančnih instrumentov delitve tveganja za MSP. EESO meni, da je njihovo spodbujanje in zagotavljanje njihove dostopnosti zlasti pomembno za inovativna mala in srednja podjetja. |
| --- | --- |

5.4

| 5.5 | EESO sicer priznava, da kotiranje MSP prinaša priložnosti podjetjem, vendar opozarja, da to ni primerno za vsa podjetja glede na naravo s tem povezanih upravnih bremen in stroškov. Uporaba neglasovalnih delnic bi lahko bila dober način za spodbujanje MSP, zlasti podjetij v družinski lasti, k dostopu do kapitala, ne da bi pri tem izgubila nadzor nad svojim poslovanjem. Še en izziv je enaka obravnava lastniškega in dolžniškega financiranja. |
| --- | --- |

5.5

| 5.6 | Čeprav bo naslednji proračun EU smiselno usmerjen v povečanje sredstev za naložbe, ne smemo podcenjevati financiranja dejavnosti in skupnih ukrepov, ki so usmerjeni v krepitev zmogljivosti MSP po vsej EU, saj je v sedanjih razmerah to še posebej pomembno. Proračun EU je zlasti pomemben za ukrepe za razvoj znanj in spretnosti, internacionalizacijo, spodbujanje krožnega gospodarstva, podporo podjetjem v težavah in dostop do javnih storitev. Take pobude lahko ustvarijo ogromno donosnost naložb za davkoplačevalce EU in posamezne MSP, ki imajo od tega neposredne koristi, zato bi jih prav tako bilo treba trdno vključiti v spremenjen večletni finančni okvir. |
| --- | --- |

5.6

| 5.7 | EESO v zvezi z uporabo kriptosredstev in digitalnih žetonov v MSP Komisijo poziva, naj v sodelovanju s predstavniškimi organizacijami MSP pozorno spremlja njihovo uporabo, saj se kriptosredstva zaradi svojih edinstvenih značilnosti razlikujejo od tradicionalnih finančnih sredstev in kot taka predstavljajo nove izzive za podjetja (tudi za MSP), zlasti v zvezi z varnostjo in notranjimi kontrolami. MSP bi zato najprej morala razumeti tveganja in koristi, povezane s kriptosredstvi, ter oblikovati učinkovito kontrolno okolje, s katerim se lahko zagotovi varnost. Poleg tega so kriptosredstva zelo neregulirana, zato bi se MSP lahko znašla sredi preiskav goljufij, če bi njihovi vlagatelji zoper njih vložili pritožbe. |
| --- | --- |

5.7

6.   Izvajanje in zaveze v državah članicah

| 6.1 | Celovita podpora in zaveze držav članic so ključni dejavnik uspeha hitrega izvajanja ukrepov strategije. EESO meni, da bo celovita uporaba načela partnerstva v okviru tesnega sodelovanja s strateškimi ambasadorji podjetništva, katerih delo bi moralo ustvariti dodano vrednost, pri izvajanju teh ukrepov, privedla do otipljivih rezultatov. EESO ponovno poudarja, da je v tem procesu pomembna tesna vključenost organizacij, ki predstavljajo MSP na ravni EU ter nacionalni in regionalni ravni, saj so neposredno povezane s poslovno skupnostjo. |
| --- | --- |

6.1

| 6.2 | EESO razume razloge, zaradi katerih Evropska komisija ni spremenila opredelitve MSP, kljub različnim stališčem glede ustreznosti obsega opredelitve dejanskemu namenu, in pozdravlja zavezo ocenjevanju in poročanju o specifičnih vprašanjih, ki se pojavljajo v okviru posvetovanja. EESO pa medtem v skladu s svojimi prejšnjimi mnenji poziva Evropsko komisijo, naj državam članicam omogoči prožnost pri izbiri metode izvajanja. |
| --- | --- |

6.2

7.   Izzivi in uspehi MSP v času pandemije COVID-19

| 7.1 | Tragičen in čedalje hujši vpliv pandemije COVID-19 na gospodarske sisteme je najhuje prizadel prav MSP, zlasti mikropodjetja. Ta ogromen negativen vpliv v temelju ogroža sistemsko vlogo MSP v gospodarstvu. Pokazalo se je, kako pomembno je celovito in sistematično vključevanje socialnih partnerjev in ustreznih organizacij civilne družbe v vse ravni odločanja ter v vzpostavljanje mreže znanja in usposabljanja rescEU v okviru sedanjega mehanizma EU na področju civilne zaščite, kar je EESO že predlagal. |
| --- | --- |

7.1

| 7.2 | EESO je odprt za nadaljnjo razpravo o novem pristopu, ki ga je predlagala Evropska komisija in bo dal prednost podpori ekosistemom pred podporo podjetjem glede na njihovo velikost. Ugotavlja, da Evropska komisija trenutno priznava 14 ekosistemov, in želi poudariti potrebo po zagotavljanju učinkovitega komuniciranja in upravljanja, da bi lahko vsi deležniki znotraj teh ekosistemov izrazili svoje mnenje in da bi se lahko dejavno vključile organizacije, ki zastopajo MSP na ravni EU ter nacionalni in regionalni ravni. |
| --- | --- |

7.2

| 7.3 | Prednostni kratkoročni izredni ukrepi, ki so ključni za MSP, zlasti pa mikropodjetja, bi morali biti usmerjeni v pregledno in pravočasno zagotavljanje likvidnostnih sredstev z ugodno obrestno mero, prek finančnih posrednikov ter brez neupravičenih ovir in nerazumnih upravnih bančnih bremen. MSP, ki ugotovijo, da je njihov poslovni model zastarel, pa si zaslužijo pomoč pri urejeni likvidaciji podjetja in zagonu novega podjetja. |
| --- | --- |

7.3

| 7.4 | Podporni ukrepi na ravni EU morajo dejansko čim prej doseči MSP, njihovo izvajanje pa je treba natančno ocenjevati in spremljati na ravni EU in držav članic na podlagi ustreznega skupnega mehanizma za zbiranje povratnih informacij, v okviru katerega lahko organizacije MSP, finančni posredniki ter bančni sektor in sektor kreditnih jamstev izmenjujejo svoje podatke. Cilj je preprečiti neupravičene zamude in arbitrarne, diskrecijske odločitve, ki se sprejemajo v odziv na nujne potrebe obrtnih podjetij in MSP po likvidnostnih sredstvih, kar bi lahko povzročile obstoječe razlike pri izvajanju takih ukrepov s strani nacionalnih kreditnih sistemov in finančnih posrednikov. |
| --- | --- |

7.4

| 7.5 | Zato je ključno, da se razvije in zagotovi usklajen in hiter sistem EU za odzivanje na potrebe po likvidnostnih sredstvih, ki bo v celoti deloval in ki bo osredotočen na mikro- in mala podjetja. EESO predlaga, naj Evropska komisija ustanovi stalno strokovno projektno skupino EU na visoki ravni za zagotavljanje likvidnostnih sredstev mikro- in malim podjetjem, katere namen bo olajšati pretok likvidnostnih sredstev za MSP na podlagi analiz redno posredovanih neodvisnih podatkov in zagotoviti boljše razumevanje tega, kako premagati obstoječe ovire na področju zagotavljanja likvidnostnih sredstev MSP. Neodvisna opazovalna skupina za MSP bi lahko redno ocenjevala gospodarske in finančne podatke in prakse. |
| --- | --- |

7.5

| 7.6 | EESO poziva Evropsko komisijo, naj preuči možnost spremembe Priloge III direktive o DDV, da bi državam članicam omogočili, da začasno zmanjšajo stopnje DDV za nekatere najhuje prizadete sektorje, kot sta turizem in z njim povezan sektor gostinstva, pa tudi za samozaposlene osebe, obrtna podjetja itd. EESO podpira take ukrepe, v kolikor ne povzročajo nelojalne konkurence, in meni, da zaradi začasne narave ukrepa do tega ne bo prihajalo. |
| --- | --- |

7.6

| 7.7 | Potrebni so konkretni podporni ukrepi, ki bodo delavcem, zlasti tistim, ki so zaposleni v MSP, pomagali, da se vrnejo na delo. Ti ukrepi vključujejo t. i. „rumeno prepustnico“, podporo za takojšen začetek izvajanja manjših lokalnih javnih naročil, informacije in nasvete za ljudi o tem, kako ravnati in kako upoštevati higienske ukrepe in ukrepe na področju zdravja in varnosti, da bi se tveganje okužbe s koronavirusom še naprej zmanjševalo, in oceno tveganja za COVID-19, ki jo izvajajo nacionalni in zunanji organi za varnost in zdravje pri delu, da bi zagotovili ustrezno izvajanje takih ukrepov in zmanjšali s tem povezana bremena in stroške. Ključnega pomena je zagotoviti potrebno osebno zaščitno opremo, ki bo zaposlenim omogočila, da se vrnejo na delo, in okrepiti proizvodno zmogljivost MSP, ki to opremo proizvajajo, z neposrednimi naložbami in zagotavljanjem tehnične pomoči ter prevzemanjem ustreznih harmoniziranih standardov. Organizacije MSP imajo ključno podporno vlogo pri izmenjavi protokolov in praks med svojimi člani. Namen take izmenjave je olajšati okrevanje in skrajšati čas, potreben za vrnitev na delo. |
| --- | --- |

7.7

| 7.8 | V zadnji spremembi začasnega okvira ukrepov državne pomoči za MSP je bila izpolnjena še ena zahteva socialnih partnerjev EU. Posebne ugodnosti, zagotovljene podjetjem v času krize zaradi COVID-19, kot so odlog plačila davkov in posojil, so bile sicer upoštevane, splošno pravilo de minimis pa je ostalo nespremenjeno. Odročne in podeželske regije ter otoki že tradicionalno prejemajo ugodnosti v obliki subvencij za prevoz, ki lahko hitro dosežejo velik delež zneska de minimis. Po krizi zaradi COVID-19 bo v teh regijah le še malo turistov, zato bodo morale za okrevanje ponovno zagnati trgovino z blagom. |
| --- | --- |

7.8

| 7.9 | Za učinkovito okrevanje bodo potrebni obsežne javne in zasebne naložbe, s katerimi bi financirali dvojni prehod, omogočili podjetjem, da ohranijo konkurenčnost, in omogočili zagon novih podjetij. Vendar se MSP v prehodu spopadajo s težavami pri prilagajanju spremembam in kompleksnim predpisom. Da bi bile take izredne naložbe možne, bo EU morala povečati obseg obstoječih instrumentov financiranja (večletni finančni okvir, program InvestEU, Kohezijski sklad in strukturni skladi, program Obzorje Evropa, program za digitalno Evropo itd. ter finančna podpora skupine EIB in uvedba evropskega mehanizma za stabilnost), zagotoviti njihovo dolgoročno prožnost in vzpostaviti trajen sklad za okrevanje, ki bo državam članicam pomagal pri spopadanju s prihodnjimi izzivi. Za podporo MSP v finančnih težavah po vsej Evropi je izredno pomembno, da države članice v celoti izvajajo direktivo o insolventnosti v zvezi s preventivnimi okviri za prestrukturiranje in zagotovijo strokovno podporo MSP, da bi lahko uspešno okrevala ali dobila drugo priložnost. |
| --- | --- |

7.9

| 7.10 | EESO poziva k vzpostavitvi programa EU, ki bo organizacijam MSP pomagal krepiti zmogljivosti in podprl skupne ukrepe za delovanje v obliki točk „vse na enem mestu“, ki bodo nudile informacije in tehnično pomoč, kar bo nujno potrebno po fazi izhoda. Enako pomembno je, da EU financira prosto dostopne, večjezične podatkovne zbirke z analizami življenjskega cikla skupin proizvodov, da bi MSP, ki ne morejo pridobiti teh podatkov neposredno, omogočili, da proizvajajo na okolju prijaznejši način. |
| --- | --- |

7.10

| 7.11 | Organizacije MSP so bile tudi pred krizo vključene v razvoj in zagotavljanje različnih storitev za pomoč MSP v finančnih težavah, med drugim v okviru evropske pobude za zgodnje opozarjanje Early Warning Europe. Potreba po taki podpori bo v prihodnjih mesecih in letih še večja. Izvajanje orodij za zgodnje opozarjanje, opredeljenih v direktivi o insolventnosti, je treba okrepiti, da bi se podjetjem v težavah zagotovil dostop do učinkovite podpore. |
| --- | --- |

7.11

V Bruslju, 18. septembra 2020

Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Luca JAHIER

---

| 11.12.2020 | SL | Uradni list Evropske unije | C 429/219 |
| --- | --- | --- | --- |

11.12.2020

SL

Uradni list Evropske unije

C 429/219

---

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij – Turizem in promet v letu 2020 in pozneje

(COM(2020) 550 final)

(2020/C 429/27)

| Poročevalec: | Panagiotis GKOFAS |
| --- | --- |

Poročevalec:

Panagiotis GKOFAS

| Zaprosilo | Komisija, 17. 6. 2020 |
| --- | --- |
| Pravna podlaga | člen 304 Pogodbe o delovanju Evropske unije |
| Pristojnost | strokovna skupina za enotni trg, proizvodnjo in potrošnjo |
| Datum sprejetja mnenja strokovne skupine | 4. 9. 2020 |
| Datum sprejetja na plenarnem zasedanju | 18. 9. 2020 |
| Plenarno zasedanje št. | 554 |
| Rezultat glasovanja
  (za/proti/vzdržani) | 217/2/0 |

Zaprosilo

Komisija, 17. 6. 2020

Pravna podlaga

člen 304 Pogodbe o delovanju Evropske unije

Pristojnost

strokovna skupina za enotni trg, proizvodnjo in potrošnjo

Datum sprejetja mnenja strokovne skupine

4. 9. 2020

Datum sprejetja na plenarnem zasedanju

18. 9. 2020

Plenarno zasedanje št.

554

Rezultat glasovanja

(za/proti/vzdržani)

217/2/0

1.   Sklepi in priporočila

| 1.1 | Evropski ekonomsko-socialni odbor (EESO) meni, da bi moralo biti sporočilo Evropske komisije – COM(2020) 550 final – strateško politično orodje za ponovni razmislek o trajnostnem modelu turizma in prometa v EU. EESO poziva k celovitemu svežnju ukrepov s smernicami in priporočili za:






  1. | varno ponovno vzpostavitev neomejenega prostega gibanja, usklajeno ponovno odprtje notranjih meja in odpravo nadzora na notranjih mejah; |
| --- | --- | --- |

1.1

1.

varno ponovno vzpostavitev neomejenega prostega gibanja, usklajeno ponovno odprtje notranjih meja in odpravo nadzora na notranjih mejah;

| 2. | varno ponovno vzpostavitev prometa in povezljivosti po sprejetju skupnega političnega okvirnega sporazuma za vse države članice EU;






  — | varno nadaljevanje opravljanja storitev na področju kulinaričnega turizma in gostinstva, |
| --- | --- | --- |

2.

varno ponovno vzpostavitev prometa in povezljivosti po sprejetju skupnega političnega okvirnega sporazuma za vse države članice EU;

—

varno nadaljevanje opravljanja storitev na področju kulinaričnega turizma in gostinstva,

| — | vzpostavitev ravnovesja z dogovorom med državami članicami EU o varnem in skupnem upravljanju odločitev in politik na področju meja in prometa. Dokler se izvajajo kontrole zaradi pandemije COVID-19, bo na voljo dovolj osebja za izvajanje takojšnjega in hitrega tranzita ljudi, |
| --- | --- |

—

vzpostavitev ravnovesja z dogovorom med državami članicami EU o varnem in skupnem upravljanju odločitev in politik na področju meja in prometa. Dokler se izvajajo kontrole zaradi pandemije COVID-19, bo na voljo dovolj osebja za izvajanje takojšnjega in hitrega tranzita ljudi,

| — | zagotovitev financiranja za usposabljanje delavcev v hotelih, restavracijah, gostinskih obratih, muzejih, navtičnem turizmu itd., da bi lahko pravilno izvajali ukrepe za preprečevanje COVID-19; |
| --- | --- |

—

zagotovitev financiranja za usposabljanje delavcev v hotelih, restavracijah, gostinskih obratih, muzejih, navtičnem turizmu itd., da bi lahko pravilno izvajali ukrepe za preprečevanje COVID-19;

| 3. | zagotavljanje, da sta zdravje in varnost med potovanjem in v vseh drugih okoliščinah na prvem mestu, saj se le tako lahko povrne zaupanje v gibanje oseb; |
| --- | --- |

3.

zagotavljanje, da sta zdravje in varnost med potovanjem in v vseh drugih okoliščinah na prvem mestu, saj se le tako lahko povrne zaupanje v gibanje oseb;

| 4. | sprejetje novega obrazca za lokalizacijo potnika na ravni EU, ker bi tak sistem lahko imel dodatno dodano vrednost na ravni EU na številnih področjih:






  — | spremljanje na ravni EU: če bi se vse države članice strinjale z izmenjavo novih informacij z obrazcev o lokalizaciji potnika in informacij o laboratorijskih izvidih za potnike, bi lahko dosegli ekonomijo obsega pri virih za testiranje (1). Če bi se vse države EU strinjale z uporabo te tehnologije (kot sta doslej storili Belgija in Nemčija) in istega novega standardnega obrazca za lokalizacijo potnika, bi se lahko pripravile zanesljive ocene in napovedi na ravni mest, kar bi prispevalo k politikam na državni ravni in politikam na ravni EU. Takšna prizadevanja bi predstavljala bistvo vloge EU: z inovativnostjo in sodelovanjem lahko dosežemo skupne cilje – javno zdravje in gospodarsko dejavnost v času krize, |
| --- | --- | --- |

4.

sprejetje novega obrazca za lokalizacijo potnika na ravni EU, ker bi tak sistem lahko imel dodatno dodano vrednost na ravni EU na številnih področjih:

—

spremljanje na ravni EU: če bi se vse države članice strinjale z izmenjavo novih informacij z obrazcev o lokalizaciji potnika in informacij o laboratorijskih izvidih za potnike, bi lahko dosegli ekonomijo obsega pri virih za testiranje (1). Če bi se vse države EU strinjale z uporabo te tehnologije (kot sta doslej storili Belgija in Nemčija) in istega novega standardnega obrazca za lokalizacijo potnika, bi se lahko pripravile zanesljive ocene in napovedi na ravni mest, kar bi prispevalo k politikam na državni ravni in politikam na ravni EU. Takšna prizadevanja bi predstavljala bistvo vloge EU: z inovativnostjo in sodelovanjem lahko dosežemo skupne cilje – javno zdravje in gospodarsko dejavnost v času krize,

| — | potni list o COVID-19: ena od najzahtevnejših nalog naše turistične sezone je bila potrjevanje veljavnosti testov PCR. Če bi se vse države članice odločile, da bodo sprejele isto platformo za obrazec za lokalizacijo potnika, bi lahko vsi akreditirani laboratoriji rezultate sporočali prek same platforme, s čimer bi ustvarili potni list o COVID-19 za vse potnike, ki bi mu lahko zaupali, in minimalizirali tveganje, povezano s potovanjem; |
| --- | --- |

—

potni list o COVID-19: ena od najzahtevnejših nalog naše turistične sezone je bila potrjevanje veljavnosti testov PCR. Če bi se vse države članice odločile, da bodo sprejele isto platformo za obrazec za lokalizacijo potnika, bi lahko vsi akreditirani laboratoriji rezultate sporočali prek same platforme, s čimer bi ustvarili potni list o COVID-19 za vse potnike, ki bi mu lahko zaupali, in minimalizirali tveganje, povezano s potovanjem;

| 5. | vzpostavitev skupnega strateškega načrta EU za pomoč državam članicam pri izvajanju gospodarskih in podpornih ukrepov za turistična MSP, restavracije, hotele, potovalne agencije, turistične vodiče itd.;






  — | odpravljanje nelikvidnosti, zlasti z neposrednim financiranjem za mikropodjetja, in ponovno vzpostavitev zaupanja podjetij ter zagotovitvijo potovalnih vavčerjev, |
| --- | --- | --- |

5.

vzpostavitev skupnega strateškega načrta EU za pomoč državam članicam pri izvajanju gospodarskih in podpornih ukrepov za turistična MSP, restavracije, hotele, potovalne agencije, turistične vodiče itd.;

—

odpravljanje nelikvidnosti, zlasti z neposrednim financiranjem za mikropodjetja, in ponovno vzpostavitev zaupanja podjetij ter zagotovitvijo potovalnih vavčerjev,

| — | takojšen dostop do in odobritev posojil vsem državam članicam pod nadzorom ECB in EU ter jamstvi EU in držav članic, |
| --- | --- |

—

takojšen dostop do in odobritev posojil vsem državam članicam pod nadzorom ECB in EU ter jamstvi EU in držav članic,

| — | takojšnja vzpostavitev evropskega mehanizma za spremljanje izvajanja podpornih ukrepov za MSP in delavce, zlasti glede likvidnosti, kreditiranja in preglednosti podpornih ukrepov; |
| --- | --- |

—

takojšnja vzpostavitev evropskega mehanizma za spremljanje izvajanja podpornih ukrepov za MSP in delavce, zlasti glede likvidnosti, kreditiranja in preglednosti podpornih ukrepov;

| 6. | krepitev in razširitev programa SURE, da bi zajemal nadomestila delavcem za primer brezposelnosti in nadomestila MSP za plače. MSP bi morala biti oproščena plačila dela plač, morala pa bi vključevati delavce prek nacionalni programov, podprtih s programom SURE; |
| --- | --- |

6.

krepitev in razširitev programa SURE, da bi zajemal nadomestila delavcem za primer brezposelnosti in nadomestila MSP za plače. MSP bi morala biti oproščena plačila dela plač, morala pa bi vključevati delavce prek nacionalni programov, podprtih s programom SURE;

| 7. | ustrezno posvetovanje evropskih in nacionalnih institucij, pristojnih za izvajanje programa SURE, z organizacijami MSP; |
| --- | --- |

7.

ustrezno posvetovanje evropskih in nacionalnih institucij, pristojnih za izvajanje programa SURE, z organizacijami MSP;

| 8. | program SURE bi moral najmanj do 30. junija 2021 v celoti kriti plače in prispevke za socialno varstvo delavcev v sektorju turizma in prometa, ki so izgubili zaposlitev zaradi pandemije, na primer v dejavnostih, kot so gostinstvo, hotelirstvo, letalski prevoz, ladijska potovanja, turistični avtobusni prevozi, letališka dejavnost, pristaniški terminali, navtični turizem in turistično vodenje; |
| --- | --- |

8.

program SURE bi moral najmanj do 30. junija 2021 v celoti kriti plače in prispevke za socialno varstvo delavcev v sektorju turizma in prometa, ki so izgubili zaposlitev zaradi pandemije, na primer v dejavnostih, kot so gostinstvo, hotelirstvo, letalski prevoz, ladijska potovanja, turistični avtobusni prevozi, letališka dejavnost, pristaniški terminali, navtični turizem in turistično vodenje;

| 9. | davčne olajšave z moratorijem na davčne obveznosti in poseben sveženj davčnih spodbud na področju turizma in prometa za vsa MSP, ki se ukvarjajo s turizmom, v obdobju 2020–2024. EESO meni, da bi bilo treba v okviru usklajenega sistema DDV na ravni EU uporabiti znižano stopnjo DDV za hotele, restavracije, potovalne storitve, navtični turizem (najem plovil, marine), avtobusne prevoze, turistično vodenje itd. Vendar pa bi bilo treba take ukrepe sprejeti pod pogojem, da se zaščitijo pravice delavcev in zagotovijo jamstva, da ne bo prišlo do odpuščanj. Poleg tega bi se morala kakršna koli finančna podpora v obliki državne pomoči, posojil ali davčnih oprostitev odobriti le podjetjem, ki:






  — | ohranjajo delovna mesta oziroma ustvarjajo dostojna delovna mesta in spoštujejo pravice delavcev, |
| --- | --- | --- |

9.

davčne olajšave z moratorijem na davčne obveznosti in poseben sveženj davčnih spodbud na področju turizma in prometa za vsa MSP, ki se ukvarjajo s turizmom, v obdobju 2020–2024. EESO meni, da bi bilo treba v okviru usklajenega sistema DDV na ravni EU uporabiti znižano stopnjo DDV za hotele, restavracije, potovalne storitve, navtični turizem (najem plovil, marine), avtobusne prevoze, turistično vodenje itd. Vendar pa bi bilo treba take ukrepe sprejeti pod pogojem, da se zaščitijo pravice delavcev in zagotovijo jamstva, da ne bo prišlo do odpuščanj. Poleg tega bi se morala kakršna koli finančna podpora v obliki državne pomoči, posojil ali davčnih oprostitev odobriti le podjetjem, ki:

—

ohranjajo delovna mesta oziroma ustvarjajo dostojna delovna mesta in spoštujejo pravice delavcev,

| — | niso registrirana v davčnih oazah ter dosledno plačujejo svoj delež davkov in socialnih prispevkov; |
| --- | --- |

—

niso registrirana v davčnih oazah ter dosledno plačujejo svoj delež davkov in socialnih prispevkov;

| 10. | regulacijo sodelovalnega gospodarstva v turizmu in zlasti v sektorju turističnih vodičev ter spodbudo vladam držav članic, naj s predpisi uredijo sodelovalno gospodarstvo v sektorju turističnih vodičev in uporabijo zakonodajne in upravne ukrepe za zagotavljanje enakih konkurenčnih pogojev; |
| --- | --- |

10.

regulacijo sodelovalnega gospodarstva v turizmu in zlasti v sektorju turističnih vodičev ter spodbudo vladam držav članic, naj s predpisi uredijo sodelovalno gospodarstvo v sektorju turističnih vodičev in uporabijo zakonodajne in upravne ukrepe za zagotavljanje enakih konkurenčnih pogojev;

| 11. | v skladu s priporočili Svetovnega sveta za potovanja in turizem (WTTC) bi bilo treba vse podporne programe likvidnostne, denarne in fiskalne politike za hotele, restavracije, turistične vodiče, avtobusne prevoznike, turistične agente, navtični turizem itd. in samozaposlene delavce nadaljevati vsaj še 10 mesecev po tem, ko se življenje vrne v običajne tirnice. |
| --- | --- |

11.

v skladu s priporočili Svetovnega sveta za potovanja in turizem (WTTC) bi bilo treba vse podporne programe likvidnostne, denarne in fiskalne politike za hotele, restavracije, turistične vodiče, avtobusne prevoznike, turistične agente, navtični turizem itd. in samozaposlene delavce nadaljevati vsaj še 10 mesecev po tem, ko se življenje vrne v običajne tirnice.

| 1.2 | Ker se denarna in fiskalna politika Euroskupine/Evropskega sveta/ECB ne prenaša simetrično na vse države članice, zlasti ne na najbolj ranljive in najbolj prizadete, mora Komisija okrepiti svojo vlogo varuha Pogodb in zagotoviti simetrično okrevanje enotnega trga naslednji način:






  (a) | vladam in bankam mora izdati smernice o tem, kako podpreti sektorje turizma in gostinstva, ter zagotoviti ustrezno podporo (npr. s skupno projektno skupino v vsaki državi, ki jo sestavljajo uradniki Komisije in EESO); |
| --- | --- | --- |

1.2

(a)

vladam in bankam mora izdati smernice o tem, kako podpreti sektorje turizma in gostinstva, ter zagotoviti ustrezno podporo (npr. s skupno projektno skupino v vsaki državi, ki jo sestavljajo uradniki Komisije in EESO);

| (b) | pravilno izvajanje politike, ki jo je podprl Evropski svet, mora uveljavljati s politiko javnega razkritja in izpostavitve. Komisija mora poudariti in izpostaviti sporne prakse bank ali vladne odločitve pred priporočili za posamezne države ter izven evropskega semestra in prociklično v povezavi z njim; |
| --- | --- |

(b)

pravilno izvajanje politike, ki jo je podprl Evropski svet, mora uveljavljati s politiko javnega razkritja in izpostavitve. Komisija mora poudariti in izpostaviti sporne prakse bank ali vladne odločitve pred priporočili za posamezne države ter izven evropskega semestra in prociklično v povezavi z njim;

| (c) | nujno je potreben „prijateljski dogovor“ o letalskih družbah, ki bi ga dosegli in spremljali Evropska komisija, pristojni nacionalni organi, predstavniki ekonomsko-socialnih partnerjev in potrošniških organizacij ter potniki, da bi preprečili plenilsko obnašanje; |
| --- | --- |

(c)

nujno je potreben „prijateljski dogovor“ o letalskih družbah, ki bi ga dosegli in spremljali Evropska komisija, pristojni nacionalni organi, predstavniki ekonomsko-socialnih partnerjev in potrošniških organizacij ter potniki, da bi preprečili plenilsko obnašanje;

| (d) | potrebni so ukrepi davčnih olajšav za MSP v turističnem sektorju z moratorijem na davčne obveznosti in zamrznitvijo zapadlih davčnih obveznosti, nastalih do 31. decembra 2020, ter uvedbo dovolj velikega števila obrokov za vračilo od 1. aprila 2021. |
| --- | --- |

(d)

potrebni so ukrepi davčnih olajšav za MSP v turističnem sektorju z moratorijem na davčne obveznosti in zamrznitvijo zapadlih davčnih obveznosti, nastalih do 31. decembra 2020, ter uvedbo dovolj velikega števila obrokov za vračilo od 1. aprila 2021.

| 1.3 | Zaradi pomanjkanja podatkov o razvoju in stanju turističnih podjetij je EESO pripravil spletni vprašalnik, da bi lahko bolje ocenil predloge iz tega mnenja. Na vprašalnik je odgovorilo več kot 170 organizacij iz vse EU, ki zastopajo približno 3 500 000 članov iz turističnega sektorja, vključno z restavracijami in hoteli ter drugimi ponudniki gostinskih in nastanitvenih storitev, turističnimi agencijami, sektorjem za prosti čas, navtičnim turizmom, turističnimi vodiči, prevozniki itd. Najpomembnejši podatki, ki izhajajo iz vprašalnika, so:






  — | 88 % anketirancev je navedlo, da je nanje pandemija zelo negativno vplivala, |
| --- | --- | --- |

1.3

—

88 % anketirancev je navedlo, da je nanje pandemija zelo negativno vplivala,

| — | 81 % anketirancev meni, da bo imela kriza dolgoročne posledice za sektor, ki ga zastopajo, |
| --- | --- |

—

81 % anketirancev meni, da bo imela kriza dolgoročne posledice za sektor, ki ga zastopajo,

| — | skoraj 55 % anketirancev je navedlo, da je malo verjetno, da bo sektor, ki ga zastopajo, v letu 2021 preživel (45 % jih je navedlo, da je malo verjetno, 10 % pa, da ni verjetno), |
| --- | --- |

—

skoraj 55 % anketirancev je navedlo, da je malo verjetno, da bo sektor, ki ga zastopajo, v letu 2021 preživel (45 % jih je navedlo, da je malo verjetno, 10 % pa, da ni verjetno),

| — | 77 % anketirancev je ocenilo, da se je stopnja zaposlenosti v sektorju, ki ga zastopajo, leta 2020 znižala, |
| --- | --- |

—

77 % anketirancev je ocenilo, da se je stopnja zaposlenosti v sektorju, ki ga zastopajo, leta 2020 znižala,

| — | poslovni promet se je leta 2020 zmanjšal za 90 % anketirancev (za 49 % anketirancev se je zmanjšal za več kot 70 %), |
| --- | --- |

—

poslovni promet se je leta 2020 zmanjšal za 90 % anketirancev (za 49 % anketirancev se je zmanjšal za več kot 70 %),

| — | 51 % anketirancev pričakuje, da se bo kriza končala po letu 2021, |
| --- | --- |

—

51 % anketirancev pričakuje, da se bo kriza končala po letu 2021,

| — | 73 % anketirancev je navedlo, da bo sektor, ki ga zastopajo, potreboval več kot leto, da se obnovita gospodarska uspešnost ter zaupanje v notranji trg in mednarodne turistične tokove, |
| --- | --- |

—

73 % anketirancev je navedlo, da bo sektor, ki ga zastopajo, potreboval več kot leto, da se obnovita gospodarska uspešnost ter zaupanje v notranji trg in mednarodne turistične tokove,

| — | anketiranci so še menili, da so prednostne naloge politike na nacionalni in evropski ravni v turističnem sektorju naslednje: cepivo proti COVID-19 (66 % anketirancev), neposredno financiranje ali sheme finančne pomoči (63 %), zdravstveni protokoli (56 %) in odlog plačila davka (45 %). |
| --- | --- |

—

anketiranci so še menili, da so prednostne naloge politike na nacionalni in evropski ravni v turističnem sektorju naslednje: cepivo proti COVID-19 (66 % anketirancev), neposredno financiranje ali sheme finančne pomoči (63 %), zdravstveni protokoli (56 %) in odlog plačila davka (45 %).

| 1.4 | Pospešen socialni dialog in obsežen politični program sta nujna za pogajanja o posodobitvi sektorskih kolektivnih pogodbah za turistični in prometni sektor, ki vključujejo MSP in reprezentativne organizacije MSP, ki jih je najbolj prizadel COVID-19. |
| --- | --- |

1.4

2.   Splošne ugotovitve

| 2.1 | Pandemija COVID-19 je ohromila turistični sektor, potnikom onemogočil vrnitev domov. Posledice za gospodarstva, ki so močno odvisna od turizma, so uničujoče. |
| --- | --- |

2.1

| 2.2 | Turistični sektor EU zaposluje približno 22,6 milijona ljudi (2). Predstavlja 11,2 % vseh delovnih mest v EU, v letu 2019 je prispeval 9,5 % k BDP EU, v letu 2018 je bilo v EU-27 600 154 turističnih nastanitev, povpraševanje po prenočitvah v turističnih nastanitvah pa je približno 1 326 049 994 nočitev. V mnogih državah članicah ter evropskih regijah in mestih turizem pomembno sooblikuje gospodarsko in družbeno tkivo. Poleg tega zagotavlja še kako potrebna delovna mesta in prihodke, pri čemer je pogosto skoncentriran v območjih, kjer ni alternativnih zaposlitvenih možnosti, in zaposluje nizkokvalificirano delovno silo (3). |
| --- | --- |

2.2

| 2.3 | Ocenjuje se, da turistična industrija EU, ki zaposluje približno 13 milijonov ljudi (4), zaradi pandemije COVID-19 vsak mesec izgubi približno milijardo eurov prihodkov. |
| --- | --- |

2.3

| 2.4 | V mnogih drugih priljubljenih turističnih destinacijah so vrata zaprli hoteli, restavracije, bari, turistične znamenitosti, marine, muzeji in centri. Razmere so še posebej težke v več državah EU, ki so glavne turistične destinacije, kot so Italija, Grčija, Portugalska, Malta, Ciper, Španija in Francija. V Italiji se letos pričakuje za 60 % manj turistov. Svetovni svet za potovanja in turizem predvideva, da bi trg potovanj in turizma leta 2020 lahko izgubil 75 milijonov delovnih mest po vsem svetu in 6,4 milijona delovnih mest v EU (5). |
| --- | --- |

2.4

| 2.5 | Po mnenju Mednarodnega združenja letalskih prevoznikov (IATA) bi lahko svetovni letalski promet leta 2020 izgubil več kot 252 milijard USD (228 milijard EUR). Do 30. junija je bilo odpovedanih dva milijona potniških letov. 17. marca je bila stopnja zasedenosti hotelov v Franciji 3,3 % (v primerjavi s 65,3 % 26. februarja). Do 30. maja so se restavracije in bari zaprli v skoraj vseh državah članicah EU, razen na Švedskem. Hoteli, restavracije, bari in marine so odpustili na tisoče delavcev ali pa jih napotili na začasno čakanje na delo. Evropske železnice so na vrhuncu krize izgubile 90 % potnikov in še vedno obratujejo z nizko zmogljivostjo. |
| --- | --- |

2.5

| 2.6 | Priznati je treba učinek krize na pomožne sektorje, povezane s turizmom, kot je proizvodnja opreme za prosti čas (npr. izdelava rekreativnih plovil). Te panoge bi bilo treba podpreti s spodbujanjem turizma in ustvarjanjem mednarodnih trgovinskih priložnosti. |
| --- | --- |

2.6

| 2.7 | Evropski turistični ekosistem zajema vrsto dejavnosti, kot so potovanja, prevoz, nastanitve, kulinarika, kopenska in vodna rekreacija, kultura in narava. Turizem neposredno ali posredno prispeva skoraj 10 % BDP EU, zaradi česar je EU s 563 milijoni mednarodnih prihodov in 30 % svetovnih prihodkov v letu 2018 vodilna svetovna turistična destinacija (vir: Evropska komisija). S 30 % mednarodnih prihodov leta 2018 je EU glavna turistična destinacija na svetu (vir: Evropska komisija). Sestava teh mednarodnih tokov bi se lahko uporabila za oblikovanje ustrezne kratkoročne, srednjeročne in dolgoročne strategije in agende EU. |
| --- | --- |

2.7

3.   STEBER I: Trajnostnost turizma in prometa

| 3.1 | EESO meni, da bi moralo biti to sporočilo prvi korak v naslednji generaciji politik in programov EU na področju trajnostnega turizma. Pri tem bi bilo treba upoštevati potrebe in razmere MSP in delavcev, s čimer bi ponovno vzpostavili zaupanje javnosti, tj. turistov in potrošnikov. Sporočilo bi moralo zaščititi pravice in standarde na področju zdravja in varnosti ter zagotoviti trajnostnost in likvidnost podjetij v okviru prenovljene evropske strategije za MSP do leta 2030 v skladu z načeli pobude „Small Business Act“ (pobude za mala in srednja podjetja v Evropi). |
| --- | --- |

3.1

| 3.2 | EESO meni, da ni realno, da bi najhujšo krizo, ki je kdaj koli prizadela turistični in prometni sektor EU, reševali s pristopom, po katerem bi zgolj ponovno vzpostavili običajno stanje. EESO poziva k popolni prenovi teh politik, da se ponovno vzpostavita zaupanje in stabilnost podjetij in delavcev, in sicer s sprejetjem solidarnostnega pakta EU naslednje generacije za trajnostni turizem do leta 2030. |
| --- | --- |

3.2

| 3.3 | EESO meni, da imamo zdaj priložnost zagotoviti pravično okrevanje in hitro obnoviti naša gospodarstva, da bi postala bolj zelena, pravičnejša in odpornejša na prihodnje pretrese. Prispevek načrta EU za vključevanje k evropskemu modelu trajnostnega turizma in razvoja prometa je treba revidirati, pri tem pa preprečiti kakršen koli ukrep, ki bi pomenil tveganje za nadaljnjo razdrobljenost in nepoštene pogoje/prakse na notranjem trgu. |
| --- | --- |

3.3

| 3.4 | V turističnem sektorju je za pošteno in trajnostno obnovo potrebno naslednje:






  1. | Upoštevati je treba evropske cilje glede ogljične nevtralnosti do leta 2050 v skladu s cilji Pariškega sporazuma (sklepi Evropskega sveta z dne 12. decembra 2019). |
| --- | --- | --- |

3.4

1.

Upoštevati je treba evropske cilje glede ogljične nevtralnosti do leta 2050 v skladu s cilji Pariškega sporazuma (sklepi Evropskega sveta z dne 12. decembra 2019).

| 2. | EESO meni, da bi bilo treba v ta namen najprej obravnavati vprašanje načinov prevoza s spodbujanjem počasne mobilnosti, ki ne onesnažuje okolja, kot sta kolesarjenje in železniški promet. |
| --- | --- |

2.

EESO meni, da bi bilo treba v ta namen najprej obravnavati vprašanje načinov prevoza s spodbujanjem počasne mobilnosti, ki ne onesnažuje okolja, kot sta kolesarjenje in železniški promet.

| 3. | V zvezi s turističnimi nastanitvami EESO priporoča, naj se spodbuja prenova in naj se za takšne namestitve uporablja znak EU za okolje. Te objekte je treba spodbujati, da izkazujejo svojo porabo energije in ogljično bilanco. |
| --- | --- |

3.

V zvezi s turističnimi nastanitvami EESO priporoča, naj se spodbuja prenova in naj se za takšne namestitve uporablja znak EU za okolje. Te objekte je treba spodbujati, da izkazujejo svojo porabo energije in ogljično bilanco.

| 4. | Za zmanjšanje emisij CO2 v turizmu EESO močno spodbuja uporabo lokalnih živil in drugih potrošnih dobrin, ki jih je mogoče reciklirati. |
| --- | --- |

4.

Za zmanjšanje emisij CO2 v turizmu EESO močno spodbuja uporabo lokalnih živil in drugih potrošnih dobrin, ki jih je mogoče reciklirati.

| 5. | EESO predlaga ustanovitev neodvisnega opazovalnega organa za trajnostni turizem, da bi lahko pridobili manjkajoče informacije in podatke o mednarodnih turističnih tokovih v EU kot turistično destinacijo. |
| --- | --- |

5.

EESO predlaga ustanovitev neodvisnega opazovalnega organa za trajnostni turizem, da bi lahko pridobili manjkajoče informacije in podatke o mednarodnih turističnih tokovih v EU kot turistično destinacijo.

| 3.5 | Odgovorni izvajalci dejavnosti v turizmu se morajo zavezati, da bodo navedli ogljični odtis počitnic in dejavnosti, ki jih ponujajo. |
| --- | --- |

3.5

| 3.6 | Načrt EU za okrevanje in nacionalni načrti za okrevanje bi morali zagotoviti zadostna finančna sredstva za ekološko in digitalno preobrazbo turistične industrije in njene infrastrukture z naložbami, s katerimi bi turizem postal privlačnejši za potrošnike in prinašal resnične koristi za podjetja na področju turizma. |
| --- | --- |

3.6

| 3.7 | EESO meni, da pravični turizem temelji na družbeno odgovornem poslovanju, ki zagotavlja kakovostna delovna mesta. V ta namen je treba razvijati nesezonski turizem, ki bo zagotavljal trajnostna delovna mesta. Zato mora Evropska komisija podpirati pobude in projekte, ki izpolnjujejo ta merila. Treba je izvesti evropske študije o družbenih in okoljskih stroških netrajnostnega turizma. |
| --- | --- |

3.7

| 3.8 | Turistični sektorji, ki ponujajo nemnožični turizem (npr. turistične dejavnosti na prostem, navtični turizem), so pri potrošnikih vse bolj priljubljeni zaradi pravil o omejevanju socialnih stikov. Ta potrošniški trend ponuja priložnost za pospešitev okrevanja širše evropske turistične industrije in zaposlovanja. Te sektorje bi bilo treba podpreti, zlasti v primerih, ko delujejo v regionalnem, domačem ali evropskem okolju. Navtični turizem, na primer, prinaša posebne priložnosti za otoke, reke, kanale, jezera in obalna območja po vsej Evropi. |
| --- | --- |

3.8

| 3.9 | EESO meni, da bi bilo treba v okviru usklajenega sistema DDV na ravni EU uporabiti znižano stopnjo DDV za hotele, restavracije, potovalne storitve, navtični turizem (najem plovil, marine), avtobusne prevoze, turistično vodenje itd. To bi moralo biti po potrebi povezano s hitrimi spremembami direktive o DDV, da bi zagotovili enako obravnavo vseh sektorjev turistične industrije. |
| --- | --- |

3.9

| 3.10 | Pandemija je močno prizadela avtobusne prevoznike, med katerimi je veliko malih in srednjih podjetij. V številnih avtobusnih podjetjih so prihodki od prodaje padli na 0 do 10 % vrednosti, ustvarjene v enakem obdobju lani. EU ima zdaj priložnost, da pomaga temu sektorju v skladu s predlogi, ki jih je pripravila, vključno s harmonizirano zakonodajo za območja z nizkimi emisijami v EU in sistemom „vse na enem mestu“ za vračilo DDV. |
| --- | --- |

3.10

| 3.11 | Zato je treba ukrepati ter v interesu mnogih panog gospodarstva EU podpreti okrevanje mednarodnega in celinskega turizma ter turizma znotraj posameznih držav. Železnice lahko pomagajo pri razvoju turističnih destinacij, ki jih ni mogoče ustrezno doseči z letali, odpiranju novih poti in spodbujanju novih vrednostnih verig. Za evropske železnice je to priložnost, da na trgu zadovoljijo rastoče povpraševanje turistov, ki si prizadevajo za varstvo podnebja. Leto železnic bi moralo biti priložnost, da se javnost ozavesti o trajnostnem turizmu in novih turističnih poteh, ki jih bodo evropski državljani lahko odkrivali zaradi novih železniških povezav. V tem okviru bi moralo biti evropsko leto železnic tudi priložnost, da se poveča prepoznavnost zgodovinskih in slikovitih železniških prog po vsej Evropi ter javnost opozori nanje (6). |
| --- | --- |

3.11

| 3.12 | Številni mladi Evropejci iz več različnih razlogov nikoli niso potovali po Evropi ali le redko. Sicer obstajajo programi za izobraževalne izmenjave, vendar je EU šele pred kratkim vzpostavila orodje, s katerim želi vsakemu Evropejcu omogočiti potovanje in tako mlade bolje povezati z evropsko identiteto, povečati zavest o temeljnih vrednotah Evropske unije ter državljanom približati trajnostne in čiste načine prevoza. DiscoverEU je pobuda Evropske unije, ki ljudem daje priložnost, da z učenjem odkrivajo Evropo. Mladi Evropejci lahko med potovanji predvsem z vlaki (z izjemami, da bi lahko sodelovali tudi prebivalci otokov ali oddaljenih območij) odkrivajo Evropo, njena mesta in vasi (7). |
| --- | --- |

3.12

4.   STEBER II: Likvidnost, oživitev zaposlovanja in obnovitev zaupanja podjetij

| 4.1 | Pomembno je podpreti okrevanje ter kratko-, srednje- in dolgoročno likvidnost evropskih turističnih podjetij, zlasti mikro in malih podjetij. V ta namen je treba med drugim nemudoma ustanoviti projektno skupino EU za likvidnost, ki bo lahko merila učinkovitost zadevnih ukrepov z zagotavljanjem preglednosti v zvezi z neupravičenimi zavrnitvami posojil, zamudami in nepotrebnimi birokratskimi bremeni, kot tudi z ustreznimi korektivnimi ukrepi v zvezi z evropskimi investicijskimi skladi, novimi postopki v primeru insolventnosti in nacionalnimi varuhi človekovih pravic. |
| --- | --- |

4.1

| 4.2 | V zvezi s turističnimi vodniki mora EU zagotoviti enake konkurenčne pogoje in pošteno konkurenco na turističnem trgu med poklici turističnih vodnikov in nelegalno delujočimi organizatorji potovanj in „vodniki“. EESO poziva Evropsko komisijo kot varuhinjo Pogodb, naj zagotovi uravnotežen razvoj sodelovalnega gospodarstva EU (8)
  v državah članicah, kot je navedeno v informativnem gradivu Evropskega parlamenta z dne 16. novembra 2016 o uvedbi Evropske agende za sodelovalno gospodarstvo za storitve turističnih vodnikov. |
| --- | --- |

4.2

| 4.3 | Bančništvo, likvidnost in finančne politike se ne obravnavajo pravilno. Nekatere banke (na primer v Grčiji) se odločajo za kvantitativno rahljanje (transakcije v okviru izrednega programa nakupa vrednostnih papirjev ob pandemiji, ki jih izvaja ECB), da bi utrdile svoj položaj, ne pa da bi podprle realni trg. Te banke odobravajo posojila uspešnim in neprizadetim podjetjem (kot so supermarketi) in ne tvegajo posojanja ranljivim sektorjem, kot sta turizem in storitve. Restavracije, kavarne, hoteli, avtobusni prevozniki itd. niso več med prejemniki bančnih posojil, saj banke zahtevajo takšna zavarovanja posojil, ki jih ta podjetja in tudi tista, ki bi jim banke sicer odobrile posojilo, ne morejo zagotoviti. Obrestna mera kljub vsem zavarovanjem in subvencijam ECB presega 4,5 %. |
| --- | --- |

4.3

| 4.4 | Zaposlovanje v turističnem sektorju EU zahteva usklajen in napreden pristop, ki temelji na nacionalnih socialnih partnerjih in uveljavljenih praksah. Da bi preprečili brezposelnost in izgubo usposobljenih delavcev, se morajo pristojne vlade in socialni partnerji na nacionalni ravni dogovoriti o kratkoročnih delovnih ukrepih. Upoštevati bi morali tudi dejstvo, da v velikih mestih, kjer javni in zasebni delodajalci trenutno spodbujajo delo na domu, obstaja nevarnost, da se zapre večina restavracij, pivnic, barov in kavarn. Sprejeti je treba ukrepe politike in zaposlovanja, da bi preprečili trajna zaprtja v mestnih središčih in na okoliških območjih. Poleg tega delo od doma (ali na daljavo) dolgoročno ne sme postati nadomestek za veliko mobilnost evropske delovne sile. Zmanjšanje števila konferenc, sejmov, kongresov in poslovnih potovanj v Evropi bi pomenilo veliko izgubo delovnih mest ter precejšnje skrčenje števila MSP, strokovnega znanja, ustvarjalnosti in inovacijskih partnerstev Evropi ter bi privedlo do razmišljanja v bolj nacionalnih okvirih. |
| --- | --- |

4.4

| 4.5 | Podpirati bi bilo treba organizacijo sejmov, ki so bistveni za turistično industrijo in pomožne sektorje, hkrati pa so tudi sami pomemben vir turizma, potovanj in zaposlovanja. Oblikovati bi bilo treba smernice za varno organizacijo sejmov in prejemanje finančnih sredstev EU in držav članic. |
| --- | --- |

4.5

| 4.6 | Turistični sektor, obvladovanje pričakovanj. Vsi razpoložljivi podatki kažejo, da je ta sezona izgubljena. Prihodi turistov ne bodo niti pokrili operativnih stroškov sektorja. Vsa podjetja bodo utrpela velike izgube, kar bo ogrozilo njihovo sposobnost preživetja. Trojni paket Euroskupine (SURE: 100 milijard EUR, EIB: 200 milijard EUR, EMS 250 milijard EUR) ni dovolj in/ali vlade napačno izvajajo politike. V Grčiji se je denimo vlada odločila, da ne bo uporabila Evropskega mehanizma za stabilnost, druga dva elementa pa zaostajata: premajhna ciljna usmerjenost, premalo denarja, premalo spodbude. |
| --- | --- |

4.6

| 4.7 | Celovita tržna in komunikacijska kampanja bi morala promovirati evropsko turistično industrijo v EU in zunaj nje, da bi podprli okrevanje sektorja. Z evropskim letom trajnostnega turizma leta 2021 ali 2022 bi vzpostavili vseevropski okvir in omogočili začetek dejavnosti po vsej EU. |
| --- | --- |

4.7

5.   STEBER III: Mreže podatkov in znanja ter pripravljenost, zdravje in varnost, zmanjševanje tveganja in pripravljenost

| 5.1 | EESO meni, da je zaradi pandemije COVID-19 in izkušenj držav, ki so imele težave pri usklajevanju čezmejnih in skupnih politik, v turističnem in prometnem sektorju potreben učinkovitejši in bolj usklajen pristop. To bi lahko dosegli tako, da bi do leta 2024 vsako leto razvijali pilotne programe usposabljanja za učinkovito skupno pripravljenost za odzivanje, in sicer z evropskimi mrežami znanja, odprtimi za socialne partnerje in organizacije civilne družbe. |
| --- | --- |

5.1

| 5.2 | EESO meni, da je treba zagotoviti, da bodo nacionalne platforme za zmanjševanje tveganja v okviru mehanizma EU na področju civilne zaščite znotraj Sendajskega okvira Združenih narodov hitreje postale učinkovite. Zato poziva Evropsko komisijo in države članice (nacionalni koordinacijski načrt za nujno pomoč), gospodarske in socialne partnerje ter znanstvene ustanove, naj sektor turizma in mobilnosti vključijo v skupne pilotne projekte med krizo zaradi COVID-19 in po njej ter tudi v evropsko mrežo usposabljanja, da bi pripravili odziv EU. |
| --- | --- |

5.2

| 5.3 | Da bi imeli na voljo evropske, usklajene in ažurne podatke o turizmu, prometni mobilnosti, ozkih grlih in dobri praksah, EESO poziva Evropsko komisijo, naj v sodelovanju z evropskimi in nacionalnimi socialnimi partnerji ter akademskimi in neodvisnimi raziskovalnimi mrežami ustanovi posebne programe in regionalne pilotne projekte, s čimer bi združili vire za raziskovanje in usposabljanje. Poleg tega EESO poziva Evropsko komisijo, naj za boljše usklajevanje ponovnega zagona EU kot mednarodne turistične destinacije na globalni ravni in privabljanje neposrednih tujih naložb države članice spodbudi k izvajanju posebnih programov in skupnih pilotnih pobud. |
| --- | --- |

5.3

| 5.4 | Čezmejne poti v okviru turističnih in prostočasnih dejavnosti imajo lahko ključno vlogo pri ponovnem povezovanju regij in držav članic, hkrati pa odpirajo priložnosti za razvoj turizma v manj razvitih regijah. Zgledovati bi se bilo treba po mreži EuroVelo in s podporo sredstev EU to možnost razširiti na druge sektorje ter jo obsežno promovirati med potrošniki (npr. navtične turistične poti). |
| --- | --- |

5.4

6.   STEBER IV: Upravljanje in viri: trajnostna turistična in prometna politika naslednje generacije

| 6.1 | EESO pozdravlja nujno in potrebno sporočilo o evropskem turizmu in prometu v letu 2020 in pozneje (9). Institucije EU in države članice bi morale na podlagi pridobljenih izkušenj opraviti ponoven razmislek o sedanjih turističnih in prometnih politikah na podlagi novih deljenih pristojnosti EU na prostovoljni osnovi z okrepljenim sodelovanjem med zainteresiranimi vladami in ravnmi upravljanja na več ravneh. To bi lahko dosegli z aktivnim sodelovanjem socialnih partnerjev ter posvetovalnih organov na evropski in nacionalni ravni ter z razglasitvijo evropskega leta, posvečenega trajnostnemu turizmu. |
| --- | --- |

6.1

| 6.2 | EESO poudarja, da nujno potrebujemo učinkovito srednjeročno in dolgoročno politiko EU za ponovno vzpostavitev zaupanja posameznikov in družbe kot celote v varnost
  potovanj
  po Evropski uniji. Ta politika mora zajemati druge turistične ekosisteme EU, kot so nastanitve, kulinarika, zdravje in varnost, trgovina, telekomunikacije in kmetijstvo. Turistični in prometni sektor je eden od ekosistemov EU, ki jih je pandemija COVID-19 najbolj prizadela. |
| --- | --- |

6.2

| 6.3 | Da bi ponovno vzpostavili zaupanje, oživili turizem in ga še okrepili, EESO podpira uporabo notranjega zdravstvenega potnega lista EU (na primer obrazec za lokalizacijo potnika in kode QR) skupaj z interoperabilno večjezično platformo EU za zdravstveno pomoč. Ljudje bi lahko prek kod QR dostopali do informacij in zdravstvenih storitev v državi, ki jo nameravajo obiskati, v nuji pa tudi do zdravstvenih sistemov in sistemov socialne varnosti. |
| --- | --- |

6.3

| 6.4 | Obrazec za lokalizacijo potnika, ki je namenjen testiranju in izmenjavi podatkov na ravni EU, so uvedli v Grčiji, da bi omogočili prihode obiskovalcev iz Evropske unije in nekaj drugih držav. S tem naj bi bil dosežen kompromis med javnim zdravjem, epidemiološkim nadzorom in socialno-ekonomskimi koristmi, povezanimi s prilivom potnikov. Obrazec za lokalizacijo potnika temelji na naslednjih dveh stebrih:






  1. | na učinkovitem nadzoru, ki temelji na podatkih: testiranje je najpomembnejši vidik pri izvajanju strategij za zajezitev svetovne pandemije. Testi so dragocen vir in nadvse pomembno je, da se učinkovito uporabijo za zbiranje podatkov, napovedovanje izbruhov in oblikovanje usklajenih politik splošnega interesa; |
| --- | --- | --- |

6.4

1.

na učinkovitem nadzoru, ki temelji na podatkih: testiranje je najpomembnejši vidik pri izvajanju strategij za zajezitev svetovne pandemije. Testi so dragocen vir in nadvse pomembno je, da se učinkovito uporabijo za zbiranje podatkov, napovedovanje izbruhov in oblikovanje usklajenih politik splošnega interesa;

| 2. | na učinkovitem sledenju okužbam: takojšnja komunikacija s potrjeno okuženimi in sledenje stikom predstavljata eno od redkih učinkovitih alternativ omejitvam gibanja. |
| --- | --- |

2.

na učinkovitem sledenju okužbam: takojšnja komunikacija s potrjeno okuženimi in sledenje stikom predstavljata eno od redkih učinkovitih alternativ omejitvam gibanja.

| 6.5 | EESO poziva vse ustrezne evropske in nacionalne institucije, naj takoj po fazi izrednih razmer pripravijo večletni akcijski načrt EU. V tem akcijskem načrtu je treba v celoti premisliti oblikovanje turistične in prometne politike EU ter olajšati usklajevanje turizma na notranjem trgu in mednarodnih turističnih tokov po vsem svetu. |
| --- | --- |

6.5

| 6.6 | Na podlagi teh dveh stebrov je bil razvit spletni obrazec za lokalizacijo potnika, ki skupaj z instrumentom EVA, temelječim na umetni inteligenci, omogoča:






  (a) | ciljno usmerjeno testiranje na podlagi značilnosti potnika (država in regija prebivališča, obiskane države, starost in spol), s čimer se optimalno izkoriščajo viri za testiranje, in |
| --- | --- | --- |

6.6

(a)

ciljno usmerjeno testiranje na podlagi značilnosti potnika (država in regija prebivališča, obiskane države, starost in spol), s čimer se optimalno izkoriščajo viri za testiranje, in

| (b) | hitro sledenje na podlagi podatkov, ki jih potnik navede o stikih, destinaciji itd. |
| --- | --- |

(b)

hitro sledenje na podlagi podatkov, ki jih potnik navede o stikih, destinaciji itd.

| 6.7 | EESO pozdravlja in v celoti podpira predloge, opredeljene v sporočilu in v srednjeročnemu do dolgoročnemu stališču, ki jih je Evropska komisija izbrala v okviru načrta „Next Generation EU“ in dolgoročnega proračuna EU za obdobje 2021–2027, za kar bodo potrebni ustrezni proračunski ukrepi. Ti ukrepi bi se morali osredotočiti zlasti na izvajanje trajnostnih turističnih politik in programov naslednje generacije, vključno z nacionalnimi poslovnimi načrti za turistični sektor, namenjenimi krepitvi zmogljivosti v MSP, predstavniških organizacijah in socialnih partnerjih, ob ustreznem upoštevanju drugih prednostnih nalog EU, ki niso nujno povezane s pandemijo. |
| --- | --- |

6.7

| 6.8 | Plenilske prakse letalskih družb: prostočasni in poslovni potniki izgubljajo denar, ker letalske družbe kmalu po rezervaciji in plačilu odpovedujejo lete. Letalske družbe se sproti, ne da bi svoje stranke vnaprej opozorile, odločajo, ali bodo povezave, lete in slote obdržale ali odpovedale. Stranke so ujete v prakse izdajanja vavčerjev in sprememb vozovnic. Postopki povračil trajajo predolgo, povračila pa predstavljajo manj kot 20 % celotne vrednosti odpovedi/rezervacij, kar bremeni likvidnost potrošnikov in podjetij. |
| --- | --- |

6.8

| 6.9 | EESO z zaskrbljenostjo ugotavlja, da se lahko ravnovesje med pravicami potrošnikov in likvidnostnimi težavami letalskih družb zaradi COVID-19, ki so posledica odpovedanih letov, hitro poruši. EESO poziva letalske družbe, potnike, organe EU in nacionalne organe, naj v prehodnem obdobju, ki ga zaznamuje COVID-19, poiščejo ustrezne rešitve glede nadomestnih možnosti ali rokov za povračilo. EESO zavrača nezakonite prakse letalskih družb, ki v nekaterih primerih nudijo le vavčerje ali spremembo rezervacije. EESO poziva letalske družbe, naj spoštujejo evropsko zakonodajo o pravicah potnikov (Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (10)), vključno s pravico do povračila celotnega vplačanega zneska, če letalska družba odpove let. |
| --- | --- |

6.9

| 6.10 | Za celoten turistični sektor je potreben usklajen pristop k izdajanju vavčerjev in povračil, ki mora zajeti tudi dejavnosti posamičnega turizma, ki trenutno niso vključene in pri katerih se obravnava med sektorji in državami članicami razlikuje. |
| --- | --- |

6.10

| 6.11 | Pospešen socialni dialog, ki bo pripeljal do močnih sektorskih kolektivnih pogodb, ki bodo zajele vse zaposlene v turističnem sektorju, zlasti v razmerah, ki jih je povzročil COVID, in v obdobju po njem; enako velja tudi za sektor prevoza. To je najboljši način za učinkovito zaščito zaposlenih v sektorjih in za ohranjanje socialnega miru, s čimer se pomaga ogroženim podjetjem. Vse udeležene strani si morajo na vse načine prizadevati za okrepitev socialnega dialoga in kolektivnih pogajanj na vseh ravneh v sektorju. |
| --- | --- |

6.11

| 6.12 | Politike dodane vrednosti morajo biti na ravni Evropske komisije usklajene z nacionalnimi programi za oživitev turizma, da bi obnovili evropski turistični sektor. To bi moralo biti seveda povezano z usklajevanjem nacionalnih protikriznih programov ter obnovo zračnega, pomorskega in avtobusnega prometa, ki je v mnogih državah EU (na Poljskem, v Italiji, Španiji in drugod) zelo prizadet. |
| --- | --- |

6.12

| 6.13 | Za pogajanja za sklenitev posodobljenih sektorskih kolektivnih pogodb za sektor turizma in prometa je potreben intenziven socialni dialog, v katerem bodo sodelovale tudi organizacije MSP; kolektivne pogodbe bodo namreč zagotovile socialni mir, zaradi sporazumnih rešitev pa bodo najučinkovitejši način zaščite zaposlenih ter tudi pomoči ogroženim podjetjem in celotnemu sektorju. |
| --- | --- |

6.13

| 6.14 | Za ponovni zagon in rast turistične industrije je potreben celovit pristop k znanju in spretnostim ter kvalifikacijam, ki niso vedno usklajene med državami in niso vzajemno priznane (npr. licence za kapitane malih trgovskih plovil). |
| --- | --- |

6.14

| 6.15 | Evropski socialni partnerji v sektorjih turističnih storitev in prometa bi morali uskladiti svoja prizadevanja za dosego dogovora o socialnih standardih v teh sektorjih. |
| --- | --- |

6.15

V Bruslju, 18. septembra 2020

Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Luca JAHIER

---

(1)  Grčija opravi 7 000 testov dnevno in z zelo veliko stopnjo zaupanja lahko ugotovimo pojavnost okužb v najbolj problematičnih državah.

1

(2)  https://www.europarl.europa.eu/doceo/document/RC-9-2020-0166_SL.html

2

(3)  COM(2020) 550 final.

3

(4)  https://appsso.eurostat.ec.europa.eu/nui/show.do?dataset=tour_cap_nuts2&lang=en

4

(5)  EPRS_ATA(2020)649368_EN.

5

(6)  TEN/710 – Evropsko leto železnic (2021) (UL C 364, 28.10.2020, str. 149).

6

(7)  Glej opombo 6.

7

(8)  https://eur-lex.europa.eu/legal-content/SL/TXT/?uri=CELEX%3A52016DC0356

8

(9)  COM(2020) 550 final.

9

(10)  UL L 46, 17.2.2004, str. 1.

10

---

| 11.12.2020 | SL | Uradni list Evropske unije | C 429/227 |
| --- | --- | --- | --- |

11.12.2020

SL

Uradni list Evropske unije

C 429/227

---

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropski centralni banki, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij – Pregled ekonomskega upravljanja – Poročilo o uporabi uredb (EU) št. 1173/2011, 1174/2011, 1175/2011, 1176/2011, 1177/2011, 472/2013 in 473/2013 ter o primernosti Direktive Sveta 2011/85/EU

(COM(2020) 55 final)

(2020/C 429/28)

| Poročevalka: | Judith VORBACH |
| --- | --- |
| Soporočevalec: | Tommaso DI FAZIO |

Poročevalka:

Judith VORBACH

Soporočevalec:

Tommaso DI FAZIO

| Zaprosilo | Evropska komisija, 9. 3. 2020 |
| --- | --- |
| Pravna podlaga | člen 304 Pogodbe o delovanju Evropske unije |
| Pristojnost | strokovna skupina za ekonomsko in monetarno unijo ter ekonomsko in socialno kohezijo |
| Datum sprejetja mnenja strokovne skupine | 20. 7. 2020 |
| Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju | 18. 9. 2020 |
| Plenarno zasedanje št. | 554 |
| Rezultat glasovanja
  (za/proti/vzdržani) | 216/0/3 |

Zaprosilo

Evropska komisija, 9. 3. 2020

Pravna podlaga

člen 304 Pogodbe o delovanju Evropske unije

Pristojnost

strokovna skupina za ekonomsko in monetarno unijo ter ekonomsko in socialno kohezijo

Datum sprejetja mnenja strokovne skupine

20. 7. 2020

Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju

18. 9. 2020

Plenarno zasedanje št.

554

Rezultat glasovanja

(za/proti/vzdržani)

216/0/3

1.   Sklepi in priporočila

| 1.1 | EESO pozdravlja ta pregled, saj je revizija okvira ekonomskega upravljanja nujna. Smo v zgodovinskem obdobju, ko je treba temeljnim vrednotam Evropske unije vdahniti novo življenje in doseči resnično ekonomsko in socialno unijo, ki bo temelj politične unije, temelječe na demokraciji in koheziji. EU mora pokazati, da je skupnost, ki temelji na solidarnosti in spodbuja blaginjo ljudi, kot določa Pogodba o Evropski uniji (PEU) (1), (2). Kriza zaradi COVID-19 je ogromen šok, ki zahteva polne finančne zmogljivosti. Za obvladovanje ekonomskih in socialnih posledic te pandemije ter za pravično porazdelitev bremena zaradi škode, ki jo je povzročila, med vse države članice so potrebni usklajeni cilji. Uvedeni so bili že pomembni kratkoročni ukrepi, kot je uporaba splošne odstopne klavzule fiskalnega okvira. Namesto prehitre vrnitve v „običajno stanje“ EESO priporoča premik k revidiranemu okviru ekonomskega upravljanja, kot je opisan v tem mnenju. |
| --- | --- |

1.1

| 1.2 | EESO poudarja, da je lahko ta drugi petletni pregled posebnih ukrepov, ki so bili uvedeni po finančni krizi in so znani kot „šesterček“ in „dvojček“, izčrpen le, če bo zajel vsa pravila, ki so bila sprejeta od leta 2010 za zagotovitev izvajanja, tesnejšega usklajevanja in večje konvergence ekonomskih in finančnih politik držav članic. EESO poziva tudi, naj se na prihodnji konferenci o prihodnosti Evrope razpravlja o ključnem vprašanju, kako oblikovati ekonomsko upravljanje. V takšnih razmerah prilagoditev določb PDEU o ekonomskem upravljanju sedanji gospodarski stvarnosti EU ne bi smela biti tabu. Tako se na primer kljub zelo ekspanzivni monetarni politiki soočamo z grožnjo deflacije. |
| --- | --- |

1.2

| 1.3 | EESO meni, da je za ustrezen pregled ekonomskega upravljanja potreben tudi celovit pregled ciljev ekonomske politike. Zavzema se za ekonomsko upravljanje, usmerjeno v uspešnost, pri katerem je v ospredju socialna in ekonomska blaginja ljudi in nihče ni zapostavljen. Zato poziva k uravnoteženi ekonomski politiki, ki poudarja pomen vrste ključnih ciljev politike in jim pripisuje enako težo, kot so trajnostna in vključujoča rast, polna zaposlenost in dostojno delo, pravična porazdelitev materialnega bogastva, javno zdravje in kakovost življenja, okoljska trajnost, stabilnost finančnih trgov in cen, uravnoteženi trgovinski odnosi, konkurenčno socialno tržno gospodarstvo ter stabilne javne finance. Znotraj ekonomskega cikla so uspešne javne in zasebne naložbe hkrati podlaga za stabilno ekonomsko okolje in njegov rezultat. |
| --- | --- |

1.3

| 1.4 | Stabilne javne finance zagotavljajo ekonomsko odpornost, ustvarjajo zaupanje in so v interesu vsake države članice. Vendar pa so odvisne od mnogih parametrov in jih v mnogih primerih ni mogoče usmerjati na nacionalni ravni. Prizadevanja za zmanjšanje javnih izdatkov, zlasti če so slabo zasnovana, lahko kratkoročno ali dolgoročno negativno vplivajo na druge ključne politične cilje, s tem pa po možnosti tudi na druge države članice. Sedanja fiskalna pravila in priporočila za posamezne države so povzročila omejevanje javnofinančnih odhodkov in javnih naložb, zlasti v zdravstvenih sistemih, kar je vodilo k podaljšanju gospodarske krize in hudi stiski za mnoge državljane. Izvrševanje teh pravil na takšen način se je deloma izkazalo za prociklično; med upadom gospodarske rasti je gospodarstva celo potisnilo v še večjo recesijo in znova ustvarilo pritisk na javne finance. Upravljanje, ki temelji na solidarnosti, bi bilo treba izvajati tako, da država članica ne bi bila kaznovana, temveč bi se ji omogočilo, da okrepi svojo odpornost na krize ter doseže trajnostno in vključujočo rast in javne finance. |
| --- | --- |

1.4

| 1.5 | EESO poziva Komisijo, naj začne pripravljati reformo evropskega ekonomskega upravljanja, ki bo zlasti v kriznih razmerah preprečevalo asimetrične učinke v državah članicah in zagotavljalo, da nihče ne bo zapostavljen. Za spodbuditev gospodarskega okrevanja so potrebni odločni ukrepi: uporabljati je treba zlato pravilo ter uvajati in usklajevati obsežne naložbene načrte. V odgovor na krizo zaradi COVID-19 je treba na ravni EU in nacionalni ravni uvesti izredne proticiklične politike. EESO izrecno priporoča, da se s krizo soočimo na podlagi solidarnosti, kar je navedel tudi v resoluciji iz junija 2020 (3). Naložbe EU so potrebne v temeljnih in prednostnih panogah, kot so materialna in nematerialna infrastruktura (s poudarkom na zdravstveni infrastrukturi), usposabljanje na vseh ravneh (zlasti poklicno in strokovno vseživljenjsko usposabljanje), ekološko okrevanje, energija in raziskave (predvsem za reševanje podnebne krize in krize v zdravstvu ter za vzpostavitev pravičnega okvira za mednarodno konkurenco). Najboljša pot naprej bi bila revizija in uravnoteženje okvira ekonomskega upravljanja na način, kot je opisan v nadaljevanju. |
| --- | --- |

1.5

| 1.6 | Zagotoviti je treba dolgoročno vzdržnost javnih financ in odpraviti makroekonomska neravnotežja. V ta namen je treba:






  — | priznati, da sta konsolidacija proračuna in proticiklična fiskalna politika zaradi gospodarskih težav izredno težki, |
| --- | --- | --- |

1.6

—

priznati, da sta konsolidacija proračuna in proticiklična fiskalna politika zaradi gospodarskih težav izredno težki,

| — | podpreti trajnostno rast in s tem omogočiti krepitev javnih financ, |
| --- | --- |

—

podpreti trajnostno rast in s tem omogočiti krepitev javnih financ,

| — | prednostno obravnavati trajnostno in vključujočo rast, hkrati pa upoštevati fiskalne multiplikatorje, |
| --- | --- |

—

prednostno obravnavati trajnostno in vključujočo rast, hkrati pa upoštevati fiskalne multiplikatorje,

| — | zagotoviti zadostne prihodke in pravično porazdelitev davčnega bremena s preprečevanjem agresivnega davčnega načrtovanja in davčnih utaj, |
| --- | --- |

—

zagotoviti zadostne prihodke in pravično porazdelitev davčnega bremena s preprečevanjem agresivnega davčnega načrtovanja in davčnih utaj,

| — | uporabljati simetrične kazalnike, ki kažejo presežke, pa tudi primanjkljaje, |
| --- | --- |

—

uporabljati simetrične kazalnike, ki kažejo presežke, pa tudi primanjkljaje,

| — | dajati večjo težo zaposlovanju in socialnemu razvoju v postopku v zvezi z makroekonomskimi neravnotežji ali v okviru evropskega semestra; pri tem bi bilo treba razmisliti o celovitem pregledu s sklopom kazalnikov, ki predstavljajo ključne gospodarske cilje. |
| --- | --- |

—

dajati večjo težo zaposlovanju in socialnemu razvoju v postopku v zvezi z makroekonomskimi neravnotežji ali v okviru evropskega semestra; pri tem bi bilo treba razmisliti o celovitem pregledu s sklopom kazalnikov, ki predstavljajo ključne gospodarske cilje.

| 1.7 | Izvajati je treba fiskalne politike, ki zagotavljajo vzdržnost, hkrati pa omogočajo kratkoročno stabilizacijo. V ta namen je treba:






  — | močno ublažiti vpliv ekonomsko in tehnično vprašljivih kazalnikov, |
| --- | --- | --- |

1.7

—

močno ublažiti vpliv ekonomsko in tehnično vprašljivih kazalnikov,

| — | dajati večjo težo povečanju prihodkov, |
| --- | --- |

—

dajati večjo težo povečanju prihodkov,

| — | izvesti dodatne analize, če pride do znatnih odstopanj, namesto da se državam članicam grozi s finančnimi sankcijami. |
| --- | --- |

—

izvesti dodatne analize, če pride do znatnih odstopanj, namesto da se državam članicam grozi s finančnimi sankcijami.

| 1.8 | Uvajati je treba ključne reforme in spodbuditi trajnostne naložbe z:






  — | uporabo zlatega pravila in zaščito količine javnih sredstev, ki so potrebna za zagotovitev prihodnje produktivnosti in blaginje, |
| --- | --- | --- |

1.8

—

uporabo zlatega pravila in zaščito količine javnih sredstev, ki so potrebna za zagotovitev prihodnje produktivnosti in blaginje,

| — | izvajanjem strateškega naložbenega načrta in |
| --- | --- |

—

izvajanjem strateškega naložbenega načrta in

| — | pogojevanjem javne podpore z izpolnjevanjem trajnostnih in socialnih meril. |
| --- | --- |

—

pogojevanjem javne podpore z izpolnjevanjem trajnostnih in socialnih meril.

| 1.9 | Predlagati je treba okvir ekonomskega upravljanja, ki temelji na solidarnosti z odgovornostjo. V ta namen je treba:






  — | skupaj s prizadetimi državami iskati rešitve na enakopravni podlagi, če pride do znatnih odstopanj, pri čemer mora biti cilj trajnostna in vključujoča rast, |
| --- | --- | --- |

1.9

—

skupaj s prizadetimi državami iskati rešitve na enakopravni podlagi, če pride do znatnih odstopanj, pri čemer mora biti cilj trajnostna in vključujoča rast,

| — | ekonomsko upravljanje opreti na uravnoteženo tehnično oceno, pa tudi na bolj demokratičen proces odločanja, ki se zagotovi s krepitvijo vloge Evropskega parlamenta, |
| --- | --- |

—

ekonomsko upravljanje opreti na uravnoteženo tehnično oceno, pa tudi na bolj demokratičen proces odločanja, ki se zagotovi s krepitvijo vloge Evropskega parlamenta,

| — | v večji meri vključevati socialne partnerje in civilno družbo, da se uskladijo vsi interesi, |
| --- | --- |

—

v večji meri vključevati socialne partnerje in civilno družbo, da se uskladijo vsi interesi,

| — | uvesti obvezno posvetovanje z EESO, saj je to organ EU, ki je pristojen za to, da nosilce odločanja EU seznanja s stališči civilne družbe. |
| --- | --- |

—

uvesti obvezno posvetovanje z EESO, saj je to organ EU, ki je pristojen za to, da nosilce odločanja EU seznanja s stališči civilne družbe.

| 1.10 | Zagotoviti je treba uravnoteženo ekonomsko upravljanje s poglobitvijo ekonomske in monetarne unije pri naslednjih vidikih:






  — | uravnotežena krepitev finančnega, ekonomskega, socialnega in političnega stebra ekonomske in monetarne unije, |
| --- | --- | --- |

1.10

—

uravnotežena krepitev finančnega, ekonomskega, socialnega in političnega stebra ekonomske in monetarne unije,

| — | vzpostavitev stabilizacijske funkcije za izvajanje skupne proticiklične politike, |
| --- | --- |

—

vzpostavitev stabilizacijske funkcije za izvajanje skupne proticiklične politike,

| — | soočenje s katastrofalnimi posledicami krize zaradi COVID-19 na način, ki temelji na solidarnosti, |
| --- | --- |

—

soočenje s katastrofalnimi posledicami krize zaradi COVID-19 na način, ki temelji na solidarnosti,

| — | izdaja dolgoročnega skupnega dolžniškega instrumenta, ki bi ga spremljali ukrepi za pravično porazdelitev davčnega bremena, |
| --- | --- |

—

izdaja dolgoročnega skupnega dolžniškega instrumenta, ki bi ga spremljali ukrepi za pravično porazdelitev davčnega bremena,

| — | poglobitev bančne unije in unije kapitalskih trgov za dodatno utrditev enotnega trga z uvedbo učinkovite ureditve. |
| --- | --- |

—

poglobitev bančne unije in unije kapitalskih trgov za dodatno utrditev enotnega trga z uvedbo učinkovite ureditve.

2.   Ozadje

| 2.1 | Po finančni krizi leta 2008 je bil Pakt za stabilnost in rast leta 2011 zaostren z zakonodajnim „šesterčkom“. Preventivni del pakta od držav, ki odstopajo od svojega srednjeročnega proračunskega cilja, zahteva, da strukturno proračunsko stanje izboljšajo za vsaj 0,5 % BDP na leto. Določeno je bilo tudi merilo rasti odhodkov. Države, katerih raven dolga presega 60 % BDP, morajo ta dolg zmanjšati za približno 1/20 na leto; v nasprotnem primeru se utegne zoper njih uvesti postopek v zvezi s čezmernim primanjkljajem v okviru korektivnega dela Pakta za stabilnost in rast. Uveden je bil tudi postopek v zvezi z makroekonomskimi neravnotežji. Na splošno so bile za neupoštevanje pravil pakta ali „šesterčka“ zagrožene stroge kazni (4). Strožji nadzor proračunske politike in makroekonomskih kazalnikov je bil umeščen v evropski semester, s čimer je dobil časovni okvir. S pravili „dvojčka“ iz leta 2013 je bil določen okvir za države, ki se soočajo ali so se soočale s finančnimi težavami. Poleg tega je bil tako na ravni EU uveden poseben pregled predlogov proračunov držav članic euroobmočja pred njihovim sprejetjem v nacionalnih parlamentih. |
| --- | --- |

2.1

| 2.2 | Evropska komisija pregleduje okvir ekonomskega upravljanja, zlasti pravila „dvojčka“ in „šesterčka“. Že pred krizo zaradi COVID-19 je ugotovila, da se je okolje spremenilo, kar se nanaša na nižjo potencialno rast, nižje obrestne mere, inflacijo in izziv, da moramo postati okolju prijaznejši ter se prilagoditi digitalizaciji in starajočemu se prebivalstvu. Komisija je pozitivno ocenila postopek v zvezi s čezmernim primanjkljajem, saj so vse države članice izpolnjevale merilo glede primanjkljaja v višini 3 % BDP. Vendar je hkrati ugotovila, da preventivni del Pakta za stabilnost in rast ni imel zadostnega učinka, saj so nekatere države še vedno beležile primanjkljaje, ki ne zagotavljajo zadostnega varnostnega razmika glede na referenčno merilo. Delež dolga v BDP se je v euroobmočju na splošno zmanjšal, toda razlike med državami so se povečale. |
| --- | --- |

2.2

3.   Splošne ugotovitve

| 3.1 | EESO pozdravlja obvezni petletni proces pregleda okvira ekonomskega upravljanja, ki zdaj sovpada z največjo krizo v obdobju miru v zadnjem stoletju. Pregled mora upoštevati učinke tega šoka in ponuditi pravične rešitve za okvir upravljanja, ki bo obnovil rast in blaginjo v vseh državah članicah. To je mogoče doseči le, če bodo vse trdno podprle resnično ekonomsko in socialno unijo, ki je temelj za politično unijo, temelječo na demokraciji, koheziji, vzajemni pomoči, solidarnosti in odgovornosti. Vendar je sporočilo Komisije nepopolno, saj se osredotoča predvsem na oceno rezultatov „šesterčka“ in „dvojčka“, ostali dogovorjeni ukrepi za spodbuditev usklajevanja ekonomske politike pa niso enako upoštevani. EESO poziva, naj se o ključnem vprašanju, kako posodobiti ekonomsko upravljanje, razpravlja na konferenci o prihodnosti Evrope. Prilagoditev določb PDEU o ekonomskem upravljanju ne bi smela biti tabu. Ker so vprašanja za javno razpravo (glej točko 4) oblikovana tako, da je težko pridobiti celovit pregled, EESO v tem poglavju podaja svoja splošna razmišljanja. |
| --- | --- |

3.1

| 3.2 | EESO se zavzema za ekonomsko upravljanje, usmerjeno v uspešnost, pri katerem je na prvem mestu socialna in gospodarska blaginja ljudi in nihče ni zapostavljen. Zato poziva k uravnoteženi ekonomski politiki, ki poudarja pomen vrste ključnih in močno prepletenih ciljev ekonomske in socialne politike ter jim pripisuje enako težo. Ti cilji so trajnostna in vključujoča rast, polna zaposlenost in dostojno delo, pravična porazdelitev materialnega bogastva, javno zdravje in kakovost življenja, okoljska trajnost, stabilnost finančnih trgov in cen, uravnoteženi trgovinski odnosi, konkurenčno socialno tržno gospodarstvo (5) ter stabilne javne finance. Ti cilji so skladni s cilji, ki jih določa člen 3 Pogodbe o Evropski uniji, pa tudi z veljavnimi cilji trajnostnega razvoja ZN. |
| --- | --- |

3.2

| 3.3 | Z vidika političnih ukrepov zgornje pomeni: prvič, doseganje trajnostne in vključujoče rasti s povečanjem povpraševanja in s tem tudi rezultatov na podlagi trajnostne potrošnje in produktivnih naložb; drugič, odpravljanje socialnih neenakosti z visoko ravnjo socialne zaščite, visokokakovostnimi delovnimi mesti in zajamčenimi plačami v državah članicah ter EU kot celoti, in tretjič, reševanje podnebne in zdravstvene krize s spodbujanjem javnih in zasebnih naložb v digitalno tehnologijo, zdravstveno varstvo, varčevanje z energijo, infrastrukturo, usposabljanje, raziskave in razvoj. Stabilne javne finance in sposobnost krepitve povpraševanja med upadom gospodarske rasti so v interesu vsake države članice. Vendar pa so cilji ekonomske politike močno medsebojno povezani in mnogih parametrov ni mogoče usmerjati na nacionalni ravni. Ekonomsko upravljanje, ki temelji na solidarnosti, bi moralo pomagati državam članicam, da dosežejo trajnostno in vključujočo rast ter finance in postanejo odporne na krize. |
| --- | --- |

3.3

| 3.4 | EESO izraža obžalovanje, da je bilo doslej sprejeto ekonomsko upravljanje v glavnem osredotočeno na doseganje stabilnih javnih financ z zmanjševanjem državnega primanjkljaja in dolga. Priznava, da sta imela postopek v zvezi z makroekonomskimi neravnotežji in evropski semester morda vlogo pri oblikovanju priporočil za posamezne države, namenjenih spodbujanju strukturnih reform. Za uravnoteženo ekonomsko politiko bo pomembno ta orodja osredotočiti tudi na ključne cilje ekonomske in socialne politike (glej točko 3.2) ter zagotoviti, da imajo v vsaki reformi upravljanja vidnejšo in učinkovitejšo vlogo. V pregledu trajnostne rasti se upoštevajo okolje, produktivnost, stabilnost in pravičnost. Kljub temu je ta pregled s postopkovnega vidika še vedno neuravnotežen: je nezavezujoč proces, ki temelji na načelu javnega izpostavljanja, Pakt za stabilnost in rast pa zagotavlja postopek z jasno opredeljenimi roki in konkretnimi sankcijami (glej točko 4.7.1). |
| --- | --- |

3.4

| 3.5 | Gospodarstva, pri katerih nacionalne fiskalne politike priznavajo potrebo po ustvarjanju rezerv iz dobička v obdobju rasti, hkrati pa se še vedno zagotavljajo naložbe, potrebne za prihodnjo blaginjo, so odpornejša na negativne učinke upada gospodarske rasti. Slabo pripravljeno in izvajano uravnoteženje proračuna – zlasti kadar so države še vedno v zgodnji fazi okrevanja – nevarno omejuje manevrski prostor v fiskalni politiki. Če je poleg tega še neusklajeno v euroobmočju, vodi tudi k znatnemu upadu povpraševanja v drugih državah članicah. Prilagajanje na podlagi fiskalnih politik posameznih držav je še zlasti pomembno v euroobmočju, saj nacionalna denarna politika, politika obrestnih mer in politika deviznega tečaja na ravni držav članic niso več možne. Nekateri ukrepi sočasne proračunske konsolidacije v vsej EU so gospodarsko in finančno krizo zavlekli do leta 2014, varčevalni ukrepi med upadom gospodarske rasti pa so številne običajne državljane pahnili v hudo stisko. Čeprav so se socialni kazalniki v euroobmočju med letoma 2014 in 2020 na splošno izboljšali, so v mnogih državah še vedno pod ravnjo pred krizo. Tudi javne naložbe so se zmanjšale s 3,7 % BDP leta 2009 na 2,7 % BDP leta 2017. Poleg tega je to negativno vplivalo na rast BDP in torej tudi na delež javnega dolga v BDP. Komisija mora nameniti večjo pozornost vse hujšim posledicam upočasnitve rasti. EESO opozarja na svoja prejšnja priporočila (6) glede pregleda pravil, ki še niso bila upoštevana. |
| --- | --- |

3.5

| 3.6 | Ohranjanje stabilnosti cen danes – in tako bo verjetno tudi v bližnji prihodnosti – pravzaprav pomeni preprečevanje deflacije bolj kot inflacije. Denarna politika je ključna za stabilnost javnih proračunov in za celotno gospodarstvo. Utrditi je treba očitno vlogo Evropske centralne banke kot posojilodajalca v skrajni sili, da države ne bodo odvisne le od refinanciranja preko finančnih trgov. Glede krize zaradi COVID-19 EESO pozdravlja ukrepe ECB, da bi obdržala nadzor nad razlikami v donosu na trgih obveznic. V teh izrednih gospodarskih razmerah mora biti ECB pripravljena razširiti kvantitativno rahljanje. Če naj bi zagotovili uravnoteženo ekonomsko politiko, pa si mora denarna politika prizadevati tako za cilje glede inflacije kot za vključujočo in trajnostno rast. |
| --- | --- |

3.6

| 3.7 | V odziv na krizo zaradi COVID-19 je treba odločno in z izrednimi ukrepi izvajati skupno proticiklično politiko, da se prepreči množična brezposelnost in zagotovijo storitve splošnega pomena ter javna infrastruktura z več viri in osebjem, kjer je to potrebno, zlasti na področjih socialne varnosti in zdravja. Na podlagi izkušenj iz finančne krize leta 2008 in krize zaradi pandemije leta 2020 je mogoče sklepati, da lahko v prihodnje pride do enako kritičnih situacij, zato je treba poglobiti ekonomsko in monetarno unijo (glej točko 4.6). EESO znova potrjuje, da mora EU v vsakršni krizi pokazati, da je ne le skupnost gospodarskih interesov, temveč tudi – in predvsem – skupnost, ki temelji na solidarnosti (7). To načelo mora voditi njene politike, kot tudi načelo, da je treba v skladu s Pogodbo o Evropski uniji (PEU) (8) krepiti blaginjo Evropejcev. |
| --- | --- |

3.7

| 3.8 | EESO pozdravlja aktivacijo splošne odstopne klavzule fiskalnega okvira, ki je bila v okviru „šesterčka“ na srečo uvedena kot možna izbira za vse države članice EU. Sedaj se postavlja vprašanje, kako hitro se bo zahtevala vrnitev k „običajnim“ fiskalnim pravilom. EESO svari pred prenagljeno vrnitvijo v „običajno stanje“, saj bi to lahko sprožilo novo recesijo. Namesto „vrnitve“ priporoča „premik“ k revidiranemu okviru ekonomskega upravljanja, kot je opisano spodaj. |
| --- | --- |

3.8

4.   Posebne ugotovitve o vprašanjih, ki so bila opredeljena med javnim posvetovanjem Evropske komisije

Kot je že navedeno v točki 3.1, EESO opozarja, da so vprašanja za javno razpravo oblikovana tako, da omejujejo možnost celovitega pregleda. Konkretne odgovore v nadaljevanju je treba obravnavati v povezavi s splošnimi ugotovitvami EESO o okviru ekonomskega upravljanja v točki 3.

4.1   Izboljšanje okvira za dolgoročno zagotavljanje vzdržnih javnih financ in odpravo makroekonomskih neravnotežij

| 4.1.1 | Komisija se še naprej zavzema za učinkovit preventivni del in za hitro izvajanje priporočil fiskalne politike, ne da bi ponudila rešitve za težave, s katerimi se srečujejo nekatere države članice, in ne da bi upoštevala učinke na druge ključne gospodarske cilje. Izkazalo se je, da je izredno težko doseči merilo glede dolga, zlasti v močno zadolženih državah z nizko rastjo, nizko inflacijo in visokimi stroški financiranja dolga. Krčenje tekočih izdatkov in javnih naložb zaradi doseganja srednjeročnega cilja ima znatne posledice, ki se kažejo v obliki nižjih ravni socialnih izdatkov, zaposlovanja in gospodarske rasti. Vendar pa je sedanja gospodarska kriza poziv k streznitvi, da je treba ustvariti fiskalni manevrski prostor za proticiklično fiskalno politiko. |
| --- | --- |

4.1.1

| 4.1.2 | EESO poudarja, da vzdržnih financ ni mogoče zagotavljati s strožjimi postopki, temveč je treba spremeniti pogled na ekonomsko politiko. Okvir EU za upravljanje je ključnega pomena za to, da se državam članicam omogoči napredek pri krepitvi javnih financ ter da se jih podpre pri dolgoročnem uravnovešenju javnih odhodkov in prihodkov. Okvir se mora, prvič, osredotočiti na trajnostno in vključujočo rast ter upoštevati fiskalne multiplikatorje. Če se rast BDP upočasni, se lahko s fiskalnimi spodbudami dosežeta povečanje dohodka in zmanjšanje deleža javnega dolga v BDP. Višja rast ustvari možnosti za več naložb in zadostno financiranje socialnega stebra, s tem pa spodbudi povpraševanje. V zvezi s tem bi bila lahko koristna dodatna analiza, da se ugotovi, v kolikšni meri so izboljšani fiskalni kazalniki posledica okvira ekonomskega upravljanja ali ugodnega gospodarskega razvoja. |
| --- | --- |

4.1.2

| 4.1.3 | Drugič, povečanju prihodkov bi bilo treba dajati večjo težo kot zmanjšanju izdatkov. Pritisk za znižanje davkov na mobilne proizvodne dejavnike, skupaj z agresivnim izogibanjem plačilu davkov in davčnimi goljufijami, omejuje načrtovanje prihodkov in izkrivlja konkurenco. Poleg tega ustvarja pritisk za krčenje izdatkov na socialnem, izobraževalnem in zdravstvenem področju, kar se pogosto obravnava kot najlažji način za zmanjšanje dolga v kratkoročnem obdobju. Za zagotavljanje vzdržnih javnih proračunov na pravičen način je treba to pomanjkljivost odpraviti z usklajenimi davčnimi politikami. Že ukrepi za preprečevanje davčnih goljufij veliko prispevajo k ublažitvi pritiska na javne proračune. Vendar pa že samo zaradi davčnih utaj in izogibanja davkom na področju DDV po ocenah nastanejo izgube v višini 147 milijard EUR letno (9), primanjkljaji vseh držav članic EU pa so leta 2018 znašali skupaj 114 milijard EUR. |
| --- | --- |

4.1.3

| 4.1.4 | Tretjič, presežke in primanjkljaje je treba za namene ekonomskega upravljanja obravnavati enako resno; to je edini način za odpravo neravnovesij med državami. Komisija podaja dobrodošel argument, da bi boljša izravnava salda tekočih računov v euroobmočju, ki bi vključevala tako primanjkljaje kot presežke, prispevala k spodbujanju navzgor usmerjene konvergence in pozitivno vplivala na nominalno rast. Nekatere države bi dejansko morale z bolj ekspanzivnimi politikami, namenjenimi spodbujanju domačega povpraševanja, zmanjšati presežke na svojem tekočem računu, vendar tega niso storile. Druge države s strukturnimi neravnovesji zaradi nizke produktivnosti in konkurenčnosti pa bi morale pospešiti naložbe v usposabljanje, povečati izdatke za raziskave in razvoj ter posodobiti proizvodne dejavnosti, kar pa zaradi omejenih finančnih virov ni bilo izvedljivo. |
| --- | --- |

4.1.4

| 4.1.5 | Razširitev postopka v zvezi z makroekonomskimi neravnotežji tako, da vključuje prilagoditve glede zaposlovanja in socialnega razvoja, je dobrodošel korak. Ne glede na obseg tega postopka ostaja nadzor tesno povezan z vidiki, ki so po mnenju Komisije pomembni za makroekonomsko stabilnost, kot sta produktivnost in konkurenčnost. Ta pogled pa je preozek, saj makroekonomsko stabilnost ogrožajo tudi neravnovesja na socialnem področju. Visoka brezposelnost, na primer, negativno vpliva na gospodarsko povpraševanje, finančni sistem (slabe terjatve) in državne proračune. Večjo pozornost bi bilo treba zlasti nameniti vprašanju rasti plač, ki od leta 2010 v 15 državah članicah zaostaja za produktivnostjo dela. Okoljski dejavniki se ne obravnavajo, čeprav ima lahko podnebna kriza zelo negativne posledice za makroekonomsko vzdržnost. |
| --- | --- |

4.1.5

4.2   Odgovorne fiskalne politike za zaščito dolgoročne vzdržnosti, ki hkrati omogočajo kratkoročno stabilizacijo

| 4.2.1 | S preoblikovanjem preventivnega dela Pakta za stabilnost in rast naj bi se zagotovilo, da lahko samodejni stabilizatorji v težkih obdobjih začnejo delovati. Namen je bil dober, toda prociklične politike so se nadaljevale. Glavni razlog so bili dolgotrajni gospodarski problemi v mnogih državah članicah, zaradi katerih je bilo težko izvajati proticiklično fiskalno politiko. Še en razlog so bile hude težave s kazalniki, na primer negotovost, kako opredeliti proizvodno vrzel in različne metode izračunavanja za oceno potencialnega BDP v različnih državah. Zaradi zapletenih postopkov za oceno strukturnega proračunskega salda je treba rezultate vedno znova znatno popravljati (10). Toda BDP je že sam po sebi ravno tako rezultat statističnih ocen, pri katerih lahko pride do napak in obsežnih popravkov za nazaj. Poleg tega s političnimi ukrepi nikakor ni mogoče neposredno vplivati na vrednost teh kazalnikov. EESO priporoča, da se močno zmanjša njihov precejšen vpliv na razvoj sedanje ekonomske politike, predvsem pa, naj se opusti koncept strukturnega proračunskega salda. |
| --- | --- |

4.2.1

| 4.2.2 | Kot alternativa bi lahko postal pomembnejši kazalnik, ki upošteva razmerje med gibanjem srednjeročnih izdatkov in gibanjem prihodkov. Rast nominalnih izdatkov je na primer mogoče prilagoditi srednjeročni stopnji rasti potencialnega BDP, povečani za cilj ECB glede inflacije in popravljeni zaradi diskrecijskih ukrepov na strani prihodkov. Toda ne glede na to, kakšna so fiskalna pravila, vedno lahko privedejo do neugodnih scenarijev. Zato odstopanja ne bi smela samodejno sprožiti posledic, temveč bi morala voditi k podrobnejši tehnični analizi, ki bi zajela vse ključne cilje ekonomske politike in postopek odločanja, v katerega bi bili vključeni zadevni akterji (glej točko 4.4). Navsezadnje proračunske primanjkljaje povzroča množica dejavnikov. Upoštevati je treba razmere v posameznih državah, splošno ekonomsko situacijo in zapleteno interakcijo med cilji ekonomske politike. |
| --- | --- |

4.2.2

4.3   Spodbude za ključne reforme in naložbe za obravnavo gospodarskih, socialnih in okoljskih izzivov, pri čemer je treba hkrati ohraniti zaščito pred tveganji glede vzdržnosti

| 4.3.1 | Čeprav so klavzule o naložbah in strukturnih reformah vključene v Pakt za stabilnost in rast, ni bilo mogoče preprečiti upada javnih naložb v fazah konsolidacije. Zagotovitev prožnejšega izvajanja fiskalnih pravil je sicer smiselna, vendar se je izkazala za nezadostno. Zato EESO priporoča uporabo zlatega pravila za javne naložbe, da se zaščitijo produktivnost ter socialni in ekološki temelji blaginje prihodnjih generacij. To pomeni, da se prihodnje neto naložbe izključijo iz izračuna ustreznih kazalnikov primanjkljaja. Nejasno je, zakaj se pri javnih naložbah – v nasprotju z zasebnimi – ne obračunava amortizacija v jasno določenem časovnem obdobju, ki ga opredeljuje življenjska doba sredstva. |
| --- | --- |

4.3.1

| 4.3.2 | Javna sredstva so potrebna za ustvarjanje blaginje, dohodka v prihodnosti in dolgoročne konkurenčnosti. To še zlasti velja za izvajanje zelenega dogovora in zagotavljanje sodobne zdravstvene, izobraževalne in tehnološke infrastrukture. Ker to zagotavlja tudi ekonomsko, socialno in okoljsko trajnost za prihodnje generacije, ki bodo imele koristi od potencialnega donosa, je upravičeno pričakovati, da bodo pomagale financirati takšne naložbe. S ključnimi naložbami za prihodnost je mogoče tudi zmanjšati makroekonomska neravnotežja. Poleg tega so javne naložbe pomembno sredstvo za spodbujanje proticiklične, vendar rasti prijazne politike, spodbujanje povpraševanja pa pospešuje kratkoročno trajnostno rast. |
| --- | --- |

4.3.2

| 4.3.3 | EESO priporoča tudi, da se pripravi skupen strateški naložbeni načrt. Njegovo področje uporabe bi moralo segati od obravnavanja podnebne krize, razvoja tehnoloških panog, podpore strukturnim spremembam v tradicionalnih industrijskih panogah pa vse do posodobitve socialnih storitev. EESO pozdravlja napovedano krepitev programa InvestEU, oblikovanje instrumenta za strateške naložbe in instrumenta za solventnost, pa tudi načrtovani instrument za okrevanje in finančna sredstva, ki jih je Evropska investicijska banka odobrila aprila 2020. Javna pomoč in jamstva morajo biti kot vedno pregledna in ocenjena z vidika socialnih, okoljskih in fiskalnih vprašanj. |
| --- | --- |

4.3.3

4.4   
  Preprostejši in preglednejši okvir EU, ki je osredotočen na nadzor držav članic z bolj perečimi izzivi in zagotavlja kakovosten dialog

| 4.4.1 | Zapleten regulativni sistem kaže na to, kako težko je zajeti izredno različen razvoj z usklajenimi pravili. Kot alternativo EESO priporoča jasen sklop kazalnikov in podrobno analizo v primeru znatnih odstopanj od njih za vse države članic, tako z vidika presežkov kot primanjkljajev. Denarne kazni zlasti v postopku v zvezi s čezmernim primanjkljajem niso smiselne. Škoda, ki jo utrpi ugled, lahko še zmanjša kreditno sposobnost in konkurenčnost. Poleg tega kazni krepijo centrifugalne sile; ekonomske in monetarne unije ne bo mogoče poglobiti brez solidarnosti. Ekonomsko upravljanje bi bilo treba izvajati tako, da država članica ne bi bila kaznovana, temveč bi se ji omogočilo, da doseže vzdržne finance. |
| --- | --- |

4.4.1

| 4.4.2 | Namesto razpravljanja o različnih vrstah spodbud mora ekonomsko upravljanje temeljiti na uravnoteženi tehnični oceni, ki upošteva vse ključne cilje ekonomske politike, ter na širokem demokratičnem in preglednem postopku odločanja. Evropski parlament mora imeti veliko vidnejšo vlogo pri sedanjih odločitvah o okviru ekonomskega upravljanja. Ker se mnogi vidiki Pakta za stabilnost in rast nanašajo le na euroobmočje, bi bila lahko za to v Evropskem parlamentu pristojna posebna skupina za ekonomsko in monetarno unijo. Odločitve Euroskupine bi morale biti preglednejše. |
| --- | --- |

4.4.2

| 4.4.3 | EESO poudarja tudi, da je treba v odločanje o ekonomskih vprašanjih na ravni EU v večji meri vključiti civilno družbo, zato opozarja tudi na pomen socialnega dialoga. Tako se lahko oblikuje uravnotežena ekonomska politika, ki usklajuje vse interese in lahko bolje upošteva temeljne potrebe. Glede na svojo ekonomsko in socialno naravnanost Evropski ekonomsko-socialni odbor meni, da je organ EU, ki je pristojen za prispevek k takšnemu pristopu od spodaj navzgor. Vendar EESO sploh ni omenjen ne v naslovu VIII PDEU o ekonomski in monetarni uniji ne v določbah o ekonomskem dialogu v pravilih „šesterčka“ in „dvojčka“. To pomanjkljivost je treba odpraviti pri vseh morebitnih spremembah določb PDEU o ekonomskem upravljanju, „šesterčka“ in „dvojčka“. |
| --- | --- |

4.4.3

| 4.4.4 | V primeru znatnih odstopanj od kazalnikov, ki predstavljajo cilje ekonomske politike, bi morali slediti podrobnejša analiza in razprava z zadevno državo članico na enakovredni podlagi o razlogih za neravnovesja in uvajanju pozitivnih spodbud. Ključno merilo v priporočilih mora biti spodbujanje vključujoče in trajnostne rasti. Obravnavanje odstopanj od, na primer, meril glede primanjkljaja tako, da se recimo predlaga okolju prijazna industrijska politika, je v lastnem interesu države in pomeni, da bodo sankcije odveč. |
| --- | --- |

4.4.4

4.5   
  Nacionalni fiskalni okviri in njihova interakcija s fiskalnim okvirom EU

| 4.5.1 | Proračunska pravila fiskalnega dogovora in zavore dolga, ki jih določajo ustave nekaterih držav, so manj prožne od ekonomskega upravljanja na ravni EU. Zaradi tega lahko prihaja do zapletenosti in razlik, pa tudi do kontraproduktivnega upoštevanja pravil fiskalne politike. Na ravni držav članic bi moralo biti uravnoteženje proračuna del ekonomske politike, usmerjene v blaginjo. |
| --- | --- |

4.5.1

4.6   Upoštevanje razsežnosti euroobmočja in agenda za poglobitev ekonomske in monetarne unije

| 4.6.1 | EESO se popolnoma strinja s stališčem Komisije, da bi poglobitev ekonomske in monetarne unije povečala učinkovitost ekonomskega upravljanja. Priporoča uravnoteženo okrepitev denarne politike oziroma finančnega, ekonomskega, socialnega in političnega stebra (11). Na splošno je potreben načrt za poglobitev euroobmočja, ki bi presegel omejitve iz Maastrichtske pogodbe. Prizadevanja je treba takoj usmeriti v ključne cilje ekonomske politike, katere glavni cilj je blaginja. Države članice, ki se še niso pridružile euroobmočju, bodo morale to storiti, in sicer bi se morale pridružiti čim prej. Glede na sedanje dogajanje je treba največjo prednost nameniti cilju gospodarskega okrevanja. |
| --- | --- |

4.6.1

| 4.6.2 | EESO ugotavlja, da Komisija večkrat omenja, da je ob odsotnosti centralnega fiskalnega instrumenta s stabilizacijskimi elementi sposobnost usmerjanja fiskalne naravnanosti še vedno omejena. EESO je v preteklosti poudaril, da je okrepljena fiskalna zmogljivost ključna za pravilno delovanje ekonomske in monetarne unije. Potrebna je skupna proticiklična ekonomska politika, ki bo podprla tovrstne politike na nacionalni ravni. Uvesti je treba stabilizacijsko funkcijo, vendar mora biti podpora vezana na pogoje v skladu s cilji trajnostnega razvoja in evropskim stebrom socialnih pravic. Če se v ta namen uporabi evropski mehanizem za stabilnost, ta podpora ne sme biti vezana na pogoje, ki škodijo trajnostni in vključujoči rasti. |
| --- | --- |

4.6.2

| 4.6.3 | Kot je navedel v resoluciji iz junija 2020, EESO močno podpira zamisel, da se okrevanje začne na podlagi solidarnosti (12). Dolgoročno bi instrument, podprt s skupnimi jamstvi držav euroobmočja, pomagal zmanjšati proračunska neravnovesja. Vendar je lahko varno sredstvo, odporno proti večjim krizam, ki prizadenejo euroobmočje kot celoto, le, če javni prihodki ne bodo več ogroženi zaradi davčnih utaj. EESO zato priporoča, da se izvajajo spremljevalni ukrepi za boj proti agresivnemu davčnemu načrtovanju in davčnim goljufijam. Takšen varen instrument bi bilo treba izdati preko mehanizma pod demokratičnim nadzorom. Usmerjen bi moral biti v podporo socialnega napredka in trajnosti. Tudi skupne državne obveznice bi zmanjšale krhkost finančnega sektorja. |
| --- | --- |

4.6.3

| 4.6.4 | Finančni trgi in javne finance so tesno medsebojno povezani. Finančne krize so pokazale, da lahko udeleženci na trgih povečajo nestabilnost, če zvišajo stroške posojil vladam v težavah. Vlade se lahko znajdejo v začaranem krogu in morajo morda povečati dolg, da bi dokapitalizirale banke, zaradi česar se zmanjša zaupanje v javne finance in vrednost obveznic, kar spet ustvarja pritisk na banke. Poskusi, da bi se ta tveganja preprečila predvsem z restriktivnimi fiskalnimi pravili, ustvarijo še več škodljivega pritiska na javne proračune. Za uspešno ublažitev tveganj na finančnih trgih je treba poglobiti tudi bančno unijo in unijo kapitalskih trgov, pri čemer je treba dati prednost učinkoviti ureditvi. Če sistemska tveganja na finančnih trgih niso pod nadzorom, je fiskalna stabilnost ogrožena. Okrepiti je treba tudi mednarodno vlogo eura na podlagi stabilne, gospodarsko močne in socialno uravnotežene ekonomske in monetarne unije. |
| --- | --- |

4.6.4

4.7   Interakcija med Paktom za stabilnost in rast ter postopkom v zvezi z makroekonomskimi neravnotežji v okviru evropskega semestra

| 4.7.1 | Tako evropski semester – skupaj s pregledom trajnostne rasti – kot ekonomsko upravljanje bi morala načeloma temeljiti na ciljih ekonomske politike, usmerjene v blaginjo. Zaradi tega bi moral evropski semester vključevati bolj demokratičen pristop in postati bolj zavezujoč. Celovit pregled z vsemi socialnimi, okoljskimi, ekonomskimi in fiskalnimi cilji bi pripomogel k uravnoteženemu pristopu. |
| --- | --- |

4.7.1

V Bruslju, 18. septembra 2020

Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Luca JAHIER

---

(1)  Mnenje EESO o prihodnosti Solidarnostnega sklada Evropske unije (UL C 181, 21.6.2012, str. 52).

1

(2)  Pogodba o Evropski uniji, člen 3(1).

2

(3)  Resolucija o predlogih EESO za obnovo in okrevanje po krizi zaradi COVID-19 (UL C 311, 18.9.2020, str. 1).

3

(4)  Doslej ta postopek še ni bil uporabljen; Komisija je bila bodisi zadovoljna z reformami, ki jih je ponudila država članica, ali pa je ocenila, da je postopek politično neizvedljiv (glej The European Semester for economic policy coordination: A reflection paper (Evropski semester za usklajevanje ekonomskih politik: dokument za razpravo), Evropski parlament, oktober 2019, PE 624.440).

4

The European Semester for economic policy coordination: A reflection paper

(5)  Glej zasnovo konkurenčnosti, kot je opisana v mnenju EESO o nacionalnih odborih za konkurenčnost (UL C 177, 18.5.2016, str. 35).

5

(6)  Glej mnenji EESO o pregledu ekonomskega upravljanja (UL C 268, 14.8.2015, str. 33) in o svežnju o ekonomski in monetarni uniji (UL C 262, 25.7.2018, str. 28).

6

(7)  Glej opombo 1.

7

(8)  Pogodba o Evropski uniji, člen 3(1).

8

(9)  COM(2019) 8 final, str. 4.

9

(10)  Negotovost glede ocenjenega strukturnega salda je dobro vidna na primeru Nemčije. Maja 2017 je Komisija ocenila, da se je saldo med letoma 2016 in 2017 skrčil za 0,25 %. Maja 2018 je revizija te ocene za isto obdobje pokazala povečanje v višini 0,35 %, zaradi česar je bil proračunski saldo prilagojen za 0,6 % potencialne gospodarske uspešnosti. To je precejšnja prilagoditev, če upoštevamo, da ima Nemčija razmeroma stabilno gospodarstvo in da leta 2017 ni bilo večjih pretresov.

10

(11)  Mnenje EESO o novi viziji za dokončanje ekonomske in monetarne unije (UL C 353, 18.10.2019, str. 32).

11

(12)  Glej opombo 3.

12

---

| 11.12.2020 | SL | Uradni list Evropske unije | C 429/236 |
| --- | --- | --- | --- |

11.12.2020

SL

Uradni list Evropske unije

C 429/236

---

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Spremenjeni predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o določitvi skupnih določb o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu plus, Kohezijskem skladu, Skladu za pravični prehod in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo in o finančnih pravilih zanje ter za Sklad za azil in migracije, Sklad za notranjo varnost in Instrument za upravljanje meja in vizume

(COM(2020) 450 final – 2018/0196 (COD))

Spremenjeni predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o Evropskem skladu za regionalni razvoj in Kohezijskem skladu

(COM(2020) 452 final – 2018/0197 (COD))

(2020/C 429/29)

| Poročevalec: | Mihai IVAŞCU |
| --- | --- |

Poročevalec:

Mihai IVAŞCU

| Zaprosilo | Svet Evropske unije, 8. 6. 2020, 10. 6. 2020
  Evropski parlament, 17. 6. 2020 |
| --- | --- |
| Pravna podlaga | členi 177, 178 in 304 Pogodbe o delovanju Evropske unije |
| Pristojnost | strokovna skupina za ekonomsko in monetarno unijo ter ekonomsko in socialno kohezijo |
| Datum sprejetja mnenja strokovne skupine | 20. 7. 2020 |
| Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju | 18. 9. 2020 |
| Plenarno zasedanje št. | 554 |
| Rezultat glasovanja
  (za/proti/vzdržani) | 217/0/2 |

Zaprosilo

Svet Evropske unije, 8. 6. 2020, 10. 6. 2020

Evropski parlament, 17. 6. 2020

Pravna podlaga

členi 177, 178 in 304 Pogodbe o delovanju Evropske unije

Pristojnost

strokovna skupina za ekonomsko in monetarno unijo ter ekonomsko in socialno kohezijo

Datum sprejetja mnenja strokovne skupine

20. 7. 2020

Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju

18. 9. 2020

Plenarno zasedanje št.

554

Rezultat glasovanja

(za/proti/vzdržani)

217/0/2

1.   Sklepi in priporočila

| 1.1 | Glede na napovedi se bosta po doslej največjem zunanjem simetričnem šoku zaradi pandemije COVID-19 zelo povečali brezposelnost in revščina, veliko število podjetij pa bo šlo v stečaj. |
| --- | --- |

1.1

| 1.2 | EESO popolnoma podpira pobudo Komisije, da uporabi proračun EU za mobilizacijo naložb in zagotavljanje finančne podpore v času okrevanja po pandemiji COVID-19. |
| --- | --- |

1.2

| 1.3 | Države članice so se na krizo zaradi COVID-19 odzvale neusklajeno ter v skladu z nacionalnimi in regionalnimi zmogljivostmi. EESO meni, da so nekatere spremembe uredbe o skupnih določbah absolutno potrebne ter pozdravlja namero, da se za sedem skladov z deljenim upravljanjem uvedeta dodatna poenostavitev in prožnost. |
| --- | --- |

1.3

| 1.4 | EESO meni, da je predlagana prožnost pravilen pristop v zapletenih gospodarskih in socialnih razmerah, ki bo državam članicam omogočil, da razpoložljiva sredstva porabijo tam, kjer so najbolj potrebna. Okrevanje po pandemiji COVID-19 mora upoštevati trajnostna načela in povezanost prizadevanj med Evropskim skladom za regionalni razvoj, Kohezijskim skladom in drugimi evropskimi programi. |
| --- | --- |

1.4

| 1.5 | EESO je po drugi strani nezadovoljen z različnostjo pristopov držav članic glede vključevanja socialnih partnerjev in organizacij civilne družbe v pripravljanje partnerskih sporazumov ter v pripravo in izvajanje programov, vključno s sodelovanjem v odborih za spremljanje programov. |
| --- | --- |

1.5

| 1.6 | EESO meni, da je treba posebno pozornost nameniti regijam, ki jih je kriza zaradi COVID-19 močno prizadela in ki se soočajo z največ težavami pri nadaljevanju trajnega gospodarskega okrevanja. Najpomembnejši prednostni nalogi kohezijskih sredstev sta in morata biti socialna vključenost in zmanjševanje razlik tako med državami članicami kot med različnimi regijami. |
| --- | --- |

1.6

| 1.7 | EESO se strinja, da je večja prožnost časovnega okvira nujno potrebna, in podpira predlog, da bi se lahko prerazporeditve sredstev opravile na začetku programskega obdobja ali v katerem koli drugem trenutku faze izvajanja. |
| --- | --- |

1.7

| 1.8 | Poleg tega bo zagotovitev začasnih ukrepov za omogočanje uporabe skladov v izjemnih okoliščinah okrepila zaupanje in popravila neravnovesja v gospodarstvu. Če pričakovani velik javni dolg ne bo učinkovito podprt z vsemi potrebnimi sredstvi, bo močno vplival na gospodarstvo. |
| --- | --- |

1.8

| 1.9 | Odbor meni, da je omogočanje večje prožnosti proračuna EU nujno potrebno pri obvladovanju negativnih pretresov, predvsem tistih, ki nimajo gospodarskega izvora. |
| --- | --- |

1.9

| 1.10 | EESO priporoča, naj EU vodi politike za izboljšanje čezmejnega sodelovanja v času krize. Boljši protokoli in poglobljeno sodelovanje bi omogočili racionaliziran in hiter evropski odziv na kakršno koli katastrofo. |
| --- | --- |

1.10

2.   Uvod in zakonodajni predlog

| 2.1 | Evropska komisija je pred več kot dvema letoma predlagala uredbo o skupnih določbah (1), ki jo sestavljajo zakonodajni standardi za uporabo sredstev kohezijske politike v obdobju 2021–2027. Predlagani zakonodajni okvir vključuje poenostavitev, prožnost pri odzivanju na nastajajoče potrebe in učinkovitost pri uporabi finančnih instrumentov. O besedilu se je razpravljalo z državami članicami in ustreznimi zainteresiranimi stranmi. |
| --- | --- |

2.1

| 2.2 | Predlagana uredba uvaja nekatere določbe, ki bi zagotovile manevrski prostor pri uporabi Evropskega sklada za regionalni razvoj, Evropskega socialnega sklada plus, Kohezijskega sklada, Sklada za pravični prehod in Evropskega sklada za pomorstvo in ribištvo. Prav tako spreminja finančna pravila za navedene sklade ter za Sklad za azil in migracije, Sklad za notranjo varnost in Instrument za upravljanje meja in vizume. EESO pozdravlja namero, da se za sedem skladov z deljenim upravljanjem uvedeta dodatna poenostavitev in prožnost. |
| --- | --- |

2.2

| 2.3 | Po doslej največjem zunanjem simetričnem šoku zaradi pandemije COVID-19 so povečanemu pritisku na evropske zdravstvene sisteme takoj sledile hude socialne in gospodarske posledice. Glede na napovedi se bosta zelo povečali brezposelnost in revščina, veliko število podjetij pa bo šlo v stečaj. |
| --- | --- |

2.3

| 2.4 | Za preostanek sedanjega finančnega okvira (do konca leta) sta bila kot takojšnji odziv na morebitne učinke pandemije nemudoma sprejeta dva zakonodajna predloga: dve spremembi Uredbe (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (2), sprejeti 30. marca 2020 in 23. aprila 2020, katerih namen je državam članicam zagotoviti prožnost pri upravljanju programov za odziv na krizo zaradi COVID-19. |
| --- | --- |

2.4

| 2.5 | Tekoče razprave o trajni izhodni strategiji so osredotočene na dva stebra: Evropski sklad za okrevanje in trden okrepljen večletni finančni okvir. Predlagana uredba je usmerjena v srednje- in dolgoročno podpiranje naložb kohezijske politike. |
| --- | --- |

2.5

| 2.6 | EESO popolnoma podpira pobudo Komisije, da uporabi proračun EU za mobilizacijo naložb in zagotavljanje finančne podpore v času okrevanja po pandemiji COVID-19. To bi moralo podpreti širše načrte za povečanje konkurenčnosti in trajnostnosti evropskega gospodarstva ter izvajanje evropskega stebra socialnih pravic. |
| --- | --- |

2.6

| 2.7 | Trenutna kriza zaradi COVID-19 nam je pokazala pomen prožnosti in hitrega usklajenega odzivanja držav članic in EU. Ta spoznanja mora odražati nov pravni in finančni okvir, ki mora dokazati svojo prožnost in sposobnost odzivanja na izjemne okoliščine v prihodnosti. |
| --- | --- |

2.7

3.   Splošne ugotovitve

| 3.1 | Države članice so se na krizo zaradi COVID-19 odzvale neusklajeno ter v skladu z nacionalnimi in regionalnimi zmogljivostmi. To bi lahko povzročilo nesimetrično okrevanje in hkrati prispevalo k poglobitvi regionalnih razlik in neenakosti, kar bi lahko dolgoročno ogrozilo enotni trg in finančno stabilnost Evropske unije. EESO meni, da sta ključnega pomena takojšnje ukrepanje za preprečitev nadaljnjega drobljenja enotnega trga in uresničevanje cilja Pogodbe glede spodbujanja konvergence in zmanjševanja razlik. |
| --- | --- |

3.1

| 3.2 | Za gospodarsko okrevanje so potrebne obsežne javne naložbe, ki pa bi lahko bile otežene zaradi velikega pritiska na javne finance, s čimer bi se upad gospodarske rasti podaljšal. Zato so za naslednji večletni finančni okvir absolutno potrebne nekatere spremembe uredbe o skupnih določbah. |
| --- | --- |

3.2

| 3.3 | Evropski semester je tesno povezan z naložbami kohezijske politike, ki so zelo primerne za izpolnjevanje potreb, opredeljenih v procesu evropskega semestra, in aktivno prispevajo h gospodarskemu okrevanju. EESO je večkrat pozval, da „je treba vzpostaviti skupni evropski okvir, podoben sporazumu o partnerstvu v okviru strukturnih skladov EU, ki bo zagotovil močno in smiselno udeležbo socialnih partnerjev in civilne družbe na splošno v vseh fazah priprave in izvajanja evropskega semestra“ (3). |
| --- | --- |

3.3

| 3.4 | Člen 6 uredbe o določitvi skupnih določb o sedmih skladih določa, kako naj vsaka država članica organizira partnerstva s pristojnimi regionalnimi in lokalnimi organi, in sicer tako, da vključujejo vsaj urbane in druge javne organe, ekonomske in socialne partnerje ter ustrezne organe, ki predstavljajo civilno družbo, okoljske partnerje in organe, ki zastopajo temeljne pravice, itd. Vse države članice bi morale te zainteresirane strani vključiti v pripravo partnerskih sporazumov ter v pripravo in izvajanje programov, vključno s sodelovanjem v odborih za spremljanje programov. |
| --- | --- |

3.4

| 3.4.1 | Čeprav je to besedilo jasno, je EESO nezadovoljen z različnostjo pristopov različnih držav članic glede vključevanja socialnih partnerjev in organizacij civilne družbe. EESO je že izpostavil, da je „[v]eč držav članic [...] v okviru letošnjih priporočil za posamezne države dobilo priporočilo, naj okrepijo socialni dialog. Za spodbuditev sodelovanja socialnih partnerjev bi bilo treba uvesti minimalne standarde v zvezi s posvetovanjem nacionalnih vlad z nacionalnimi socialnimi partnerji v različnih fazah evropskega semestra“ (4). |
| --- | --- |

3.4.1

| 3.5 | EESO v zvezi s trenutnim obdobjem izvajanja priznava, da imajo upravičenci nekaj težav pri pravočasnem zaključevanju odobrenih programov. Prožnost je ključnega pomena za omogočanje dobrih rezultatov in možnega podaljšanja obdobja izvajanja, pri čemer zagotavlja pravilno postopno izvedbo operacij. |
| --- | --- |

3.5

| 3.6 | EESO meni, da je predlagana prožnost pravilen pristop v zapletenih gospodarskih in socialnih razmerah, saj se za naslednje obdobje izvajanja pričakujejo izredne situacije. Vedno bolj jasno je, da bo imela pandemija COVID-19 dolgoročne gospodarske posledice za države članice ter da se lahko trajnosten izhod zagotovi samo z zadolževanjem. Zato je zelo koristno nemudoma vzpostaviti okvir za vse države, da bodo lahko v svojo izhodno strategijo vključile dodatno prožnost in uporabile razpoložljiva sredstva tam, kjer so najbolj potrebna. |
| --- | --- |

3.6

4.   Posebne ugotovitve

| 4.1 | EESO meni, da je treba posebno pozornost nameniti regijam, ki jih je kriza zaradi COVID-19 močno prizadela in ki se soočajo z največ težavami pri nadaljevanju trajnega gospodarskega okrevanja. |
| --- | --- |

4.1

| 4.2 | Najpomembnejši prednostni nalogi kohezijskih sredstev sta in morata biti socialna vključenost in zmanjševanje razlik tako med državami članicami kot med različnimi regijami. Ker je kriza zaradi COVID-19 močno prizadela turistični in kulturni sektor, ju je treba dodatno podpreti. Socialna vključenost pa ni omejena na navedena sektorja in načela evropskega stebra socialnih pravic morajo biti temelj katerega koli pristopa. EESO zato podpira določitev ločenega cilja v okviru politike 4 Evropskega sklada za regionalni razvoj. |
| --- | --- |

4.2

| 4.3 | EESO pozdravlja namero, da se državam članicam omogoči več prožnosti pri prerazporejanju določenih zneskov med različnimi skladi EU, ko menijo, da je to potrebno. Pravni okvir kohezijske politike je treba hitro prilagoditi novim razmeram, da bi lahko enostavno sprejeli in izvajali posebej oblikovane mehanizme. V tako težkem gospodarskem in socialnem položaju bi lahko bili prožnost in odstopanja od obstoječih pravil ključnega pomena, zato EESO podpira prenos pooblastil za sprejetje potrebnih izvedbenih aktov na Evropsko komisijo. |
| --- | --- |

4.3

| 4.4 | Predlogi sprememb uvajajo nekaj prožnosti za države članice, da lahko zahtevajo prerazporeditve sredstev med skladi ali iz skladov v kateri koli instrument v okviru neposrednega ali posrednega upravljanja. EESO se strinja, da je večja prožnost časovnega okvira nujno potrebna, in podpira predlog, da bi se lahko prerazporeditve sredstev opravile na začetku programskega obdobja ali v katerem koli drugem trenutku faze izvajanja. |
| --- | --- |

4.4

| 4.5 | Pakt za stabilnost in rast podpira usklajevanje med fiskalnimi politikami in izvajanjem zdravih javnih financ, kar je bistveno za trajnostno gospodarsko okrevanje in rast. EESO meni, da bo zagotovitev začasnih ukrepov za omogočanje uporabe skladov v izjemnih okoliščinah okrepila zaupanje in popravila neravnovesja v gospodarstvu. Če pričakovani velik javni dolg ne bo učinkovito podprt z vsemi potrebnimi sredstvi, bo močno vplival na gospodarstvo. |
| --- | --- |

4.5

| 4.6 | EESO meni, da so potrebni jasni mehanizmi dopolnjevanja med različnimi evropskimi tokovi financiranja. Kljub temu mora okrevanje po pandemiji COVID-19 upoštevati trajnostna načela in povezanost prizadevanj med Evropskim skladom za regionalni razvoj, Kohezijskim skladom in drugimi evropskimi programi. |
| --- | --- |

4.6

| 4.7 | EESO pozdravlja vključitev izjemnih in neobičajnih okoliščin v zvezi z ukrepi, povezanimi z dobrim gospodarskim upravljanjem. Glede na potrebo po večji prožnosti pri odzivanju na izjemne okoliščine, kot je kriza zaradi COVID-19, meni, da je predlagana sprememba naslova poglavja III naslova II potrebna. |
| --- | --- |

4.7

| 4.8 | EESO popolnoma podpira predlagano uvedbo člena 15a. Odbor meni, da je omogočanje večje prožnosti proračuna EU nujno potrebno pri obvladovanju negativnih pretresov, predvsem tistih, ki nimajo gospodarskega izvora. Poleg tega se s prožnostjo uvaja pravilen pristop, in sicer da bi se lahko vmesna plačila izjemoma zvišala za do 10 % nad stopnjo sofinanciranja, ki se uporablja, vendar ne bi presegla 100-odstotne kvote. |
| --- | --- |

4.8

| 4.9 | EESO meni, da je vključitev utemeljitve za prerazporeditve v členu 8(d) pomembna, saj bi to omogočilo boljši nadzor in preglednost. |
| --- | --- |

4.9

| 4.10 | Poleg tega sprememba uvodne izjave 71 zagotavlja, da bi se izvedbena pooblastila v zvezi z začasnimi ukrepi za uporabo skladov prenesla na Evropsko komisijo brez postopkov v odborih. Predlagana je dodatna prožnost pri vseh prerazporeditvah, in sicer da lahko katera koli država članica zahteva prerazporeditev v višini do 5 % skupne dodelitve za vsak sklad drugemu skladu. V okviru cilja „naložbe za delovna mesta in rast“ se lahko zahteva tudi dodatna prerazporeditev do 5 % med Evropskim skladom za regionalni razvoj, Evropskim socialnim skladom plus in Kohezijskim skladom. |
| --- | --- |

4.10

| 4.11 | EESO priznava pomen malih in srednjih podjetij (MSP) v gospodarstvu in pozdravlja dodatno pozornost, ki jim je namenjena. Poseben poudarek mora biti na MSP, ki ustvarjajo rast in visokokakovostna delovna mesta, potrebna za zmanjšanje neenakosti in razlik. |
| --- | --- |

4.11

| 4.12 | Ob pandemiji COVID-19 se je izkazalo, da digitalno izobraževanje prinaša veliko izzivov. Zgolj omogočanje dostopa učencev iz prikrajšanih okolij do informacijske in komunikacijske tehnologije in digitalne opreme ne zadostuje. EESO priporoča, naj države članice analizirajo načine za omogočanje dostopa do digitalnih platform. Poleg tega učenci iz prikrajšanih okolij in nekateri starejši učitelji nimajo potrebnih znanj in spretnosti za ustrezno delo z digitalnimi orodji in vsebinami, zato EESO poziva k takojšnjim dodatnim naložbam v izpopolnjevanje. |
| --- | --- |

4.12

| 4.13 | EESO podpira predlagano znižanje praga z 10 milijonov EUR na 5 milijonov EUR za operacije, ki se izvajajo v več fazah, če so izpolnjeni vsi drugi pogoji, navedeni v členu 111. |
| --- | --- |

4.13

| 4.14 | EESO poleg povečanja zmogljivosti za medicinsko opremo in material priporoča, naj EU vodi politike za izboljšanje čezmejnega sodelovanja v času krize. Krize in naravne nesreče se ne ustavijo na državnih mejah. Usklajevanje in skupno odzivanje držav članic je bilo med pandemijo zelo omejeno in neorganizirano, vodile pa so ga navznoter usmerjene težnje. Boljši protokoli in sodelovanje bi odpravili mnoga začetna ozka grla ter omogočili racionaliziran in hiter evropski odziv na kakršno koli katastrofo. |
| --- | --- |

4.14

V Bruslju, 18. septembra 2020

Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Luca JAHIER

---

(1)  COM(2018) 375 final, 2018/0196 (COD).

1

(2)  UL L 347, 20.12.2013, str. 320.

2

(3)  Glej mnenje EESO na lastno pobudo – Evropski semester in kohezijska politika – nova evropska strategija za obdobje po letu 2020 (UL C 353, 18.10.2019, str. 39)

3

(4)  UL C 47, 11.2.2020, str. 113.

4

---

| 11.12.2020 | SL | Uradni list Evropske unije | C 429/240 |
| --- | --- | --- | --- |

11.12.2020

SL

Uradni list Evropske unije

C 429/240

---

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o instrumentu za posojila v javnem sektorju v okviru mehanizma za pravični prehod

(COM(2020) 453 final – 2020/0100(COD))

Spremenjeni predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o ustanovitvi Sklada za pravični prehod

(COM(2020) 460 final – 2020/0006(COD))

(2020/C 429/30)

| Poročevalec: | Petr ZAHRADNÍK |
| --- | --- |

Poročevalec:

Petr ZAHRADNÍK

| Zaprosilo | Svet Evropske unije, 8. 6. 2020, 10. 6. 2020
  Evropski parlament, 17. 6. 2020 |
| --- | --- |
| Pravna podlaga | člena 175(3) in 304 Pogodbe o delovanju Evropske unije |
| Pristojnost | strokovna skupina za ekonomsko in monetarno unijo ter ekonomsko in socialno kohezijo |
| Datum sprejetja mnenja strokovne skupine | 20. 7. 2020 |
| Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju | 18. 9. 2020 |
| Plenarno zasedanje št. | 554 |
| Rezultat glasovanja
  (za/proti/vzdržani) | 219/0/1 |

Zaprosilo

Svet Evropske unije, 8. 6. 2020, 10. 6. 2020

Evropski parlament, 17. 6. 2020

Pravna podlaga

člena 175(3) in 304 Pogodbe o delovanju Evropske unije

Pristojnost

strokovna skupina za ekonomsko in monetarno unijo ter ekonomsko in socialno kohezijo

Datum sprejetja mnenja strokovne skupine

20. 7. 2020

Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju

18. 9. 2020

Plenarno zasedanje št.

554

Rezultat glasovanja

(za/proti/vzdržani)

219/0/1

1.   Sklepi in priporočila

| 1.1 | EESO odločno podpira in pozdravlja znatno povečanje dodeljenih finančnih sredstev za Sklad za pravični prehod, namenjenih lajšanju prehoda z ogljično intenzivnega k sodobnejšemu, bolj trajnostnemu in diverzificiranemu gospodarstvu in družbi. |
| --- | --- |

1.1

| 1.2 | EESO je trdno prepričan, da je za doseganje optimalnih rezultatov v procesu pravičnega prehoda poleg ustreznih sodobnih oblik finančnih virov, namenjenih natančno določenim področjem podpore, izjemnega pomena tudi prožna interpretacija pravil o državni pomoči. |
| --- | --- |

1.2

| 1.3 | EESO pozdravlja predlog o instrumentu za posojila v javnem sektorju in meni, da je inovativen in izviren, po njem pa je med subjekti javnega sektorja, ki si prizadevajo za podnebni prehod, veliko povpraševanja. |
| --- | --- |

1.3

| 1.4 | EESO poudarja, da lahko mehanizem za pravični prehod, zdaj ko sta bila predstavljena predloga v zvezi z načrtom okrevanja in instrumentom Next Generation EU, resnično postane zelo pomembno orodje naslednjega večletnega finančnega okvira 2021–2027, ki bo koristilo evropskemu zelenemu dogovoru pa tudi okrevanju in obnovi po pandemiji COVID-19. |
| --- | --- |

1.4

| 1.5 | EESO poziva ustrezne institucije EU, naj kar se da pospešijo delo v zvezi s pripravo, sprejemanjem in izvajanjem prilagojenega mehanizma za pravični prehod, da bi lahko začel čim prej delovati v praksi. Čas je namreč pri tem ključnega pomena. |
| --- | --- |

1.5

| 1.6 | EESO pozdravlja dejstvo, da se pri instrumentu za posojila v javnem sektorju posebna pozornost namenja manj razvitim regijam v okviru pravičnega prehoda. |
| --- | --- |

1.6

| 1.7 | EESO je prepričan, da lahko inovativna zamisel, na kateri temelji instrument za posojila v javnem sektorju, služi tudi kot navdih za podobne finančne proizvode na ravni držav članic. |
| --- | --- |

1.7

| 1.8 | EESO meni, da so merila za upravičenost in predlagana področja vlaganja zelo ustrezna za pravični prehod. |
| --- | --- |

1.8

| 1.9 | EESO poleg tega pozdravlja in podpira dodatno financiranje programa InvestEU in njegove namenske sheme za pravični prehod, ki povečuje potencial za uporabo finančnih instrumentov v procesu pravičnega prehoda. |
| --- | --- |

1.9

2.   Tema in kontekst

| 2.1 | EESO je na svojem plenarnem zasedanju junija 2020 sprejel mnenje o Skladu za pravični prehod (1), v katerem je podrobno razložil svoje stališče o procesu pravičnega prehoda, ki je relevantno tudi v luči okrevanja po pandemiji COVID-19. Splošni rezultati, sklepi in priporočila tega mnenja seveda še vedno veljajo. |
| --- | --- |

2.1

| 2.2 | Evropska komisija je v tem nemirnem obdobju konec maja objavila načrt okrevanja, vsi trije stebri mehanizma za pravični prehod pa so bistven del programa Next Generation EU; v primerjavi s prvotnim predlogom iz januarja 2020 bodo za mehanizem za pravični razvoj na voljo znatno višja finančna sredstva in osnova. Iz novih predlaganih dokumentov je razvidno, da so cilji evropskega zelenega dogovora in načrta za okrevanje in odpornost po pandemiji povezani in izvedljivi. |
| --- | --- |

2.2

| 2.3 | Zdaj je povezan tudi s platformo za pravični prehod, katere namen je zagotavljati tehnično podporo in svetovanje za javne in zasebne deležnike v premogovno ali drugače ogljično intenzivnih regijah, da bodo imeli na voljo dovolj informacij o možnostih financiranja. |
| --- | --- |

2.3

| 2.4 | Prilagojeni mehanizem za pravični prehod bi deloval prek treh stebrov:






  — | Sklada za pravični prehod, |
| --- | --- | --- |

2.4

—

Sklada za pravični prehod,

| — | sheme za pravični prehod v okviru programa InvestEU, |
| --- | --- |

—

sheme za pravični prehod v okviru programa InvestEU,

| — | instrumenta za posojila v javnem sektorju. |
| --- | --- |

—

instrumenta za posojila v javnem sektorju.

Po drugi strani je pandemija pokazala smiselnost nadaljnjega izpolnjevanja ciljev zelenega dogovora in spodbujanja procesa prestrukturiranja gospodarstva, zlasti v ranljivih regijah in na ranljivih območjih. Zato je bilo predlagano, da se mehanizmu za pravični prehod znatno povečajo dodeljena finančna sredstva in osnova.

| 2.5 | Med glavnimi spremembami v primerjavi s predlogi iz januarja 2020 so:






  — | znatno povečanje dodeljenih finančnih sredstev, zlasti za Sklad za pravični prehod, osnovna dodeljena finančna sredstva so se povečala s 7,5 milijarde EUR na 40 milijard EUR (dodatne 2,5 milijarde EUR v okviru rednega večletnega finančnega okvira ter novih 30 milijard EUR v okviru programa Next Generation EU); pravilo, da se finančna osnova Sklada pomnoži (za 1,5- do 3-krat) s prerazporeditvami iz ESRR ali ESS+, se nanaša le na sredstva iz večletnega finančnega okvira 2021–2027, ne pa na tista iz instrumenta Next Generation EU, |
| --- | --- | --- |

2.5

—

znatno povečanje dodeljenih finančnih sredstev, zlasti za Sklad za pravični prehod, osnovna dodeljena finančna sredstva so se povečala s 7,5 milijarde EUR na 40 milijard EUR (dodatne 2,5 milijarde EUR v okviru rednega večletnega finančnega okvira ter novih 30 milijard EUR v okviru programa Next Generation EU); pravilo, da se finančna osnova Sklada pomnoži (za 1,5- do 3-krat) s prerazporeditvami iz ESRR ali ESS+, se nanaša le na sredstva iz večletnega finančnega okvira 2021–2027, ne pa na tista iz instrumenta Next Generation EU,

| — | povečanje sredstev za program InvestEU – znesek jamstev se podvoji; za trajnostno infrastrukturo je namenjenih 20 milijard EUR, za raziskave, inovacije in digitalizacijo 10 milijard EUR, enako tudi za mala in srednja podjetja, za socialne naložbe ter znanja in spretnosti 3,6 milijarde EUR, za novo predlagani sklop za strateške evropske naložbe pa je namenjenih 31 milijard EUR, |
| --- | --- |

—

povečanje sredstev za program InvestEU – znesek jamstev se podvoji; za trajnostno infrastrukturo je namenjenih 20 milijard EUR, za raziskave, inovacije in digitalizacijo 10 milijard EUR, enako tudi za mala in srednja podjetja, za socialne naložbe ter znanja in spretnosti 3,6 milijarde EUR, za novo predlagani sklop za strateške evropske naložbe pa je namenjenih 31 milijard EUR,

| — | instrument za posojila v javnem sektorju s tem predlogom dobiva pravno podlago ter je edinstvena in inovativna kombinacija praktičnega izvajanja finančnih instrumentov in subvencij. |
| --- | --- |

—

instrument za posojila v javnem sektorju s tem predlogom dobiva pravno podlago ter je edinstvena in inovativna kombinacija praktičnega izvajanja finančnih instrumentov in subvencij.

| 2.6 | Ostali elementi, ki jih je Komisija predlagala v svežnju iz januarja 2020, ostajajo nespremenjeni in v celoti veljavni; nanašajo se na podprte dejavnosti in področja (tudi na tista, ki so iz podpore izključena), na postopke izvajanja (različne alternativne možnosti za operativne programe), na vlogo območnih načrtov za pravični prehod kot glavnih dokumentov, odločilnih za podporo, ter na vrsto upravičencev. |
| --- | --- |

2.6

| 2.7 | Predloge, povezane s prilagojenim mehanizmom za pravični prehod, lahko razumemo kot enega izmed elementov v strukturi celostnega in notranje medsebojno povezanega mozaika, ki ga predstavlja programski sveženj Next Generation EU, pa tudi kot prilagoditev večletnega finančnega okvira 2021–2027 z namenom, da se poveča fiskalna (proračunska) osnova EU in se prilagodi trenutnim nujnim potrebam. Predlagani fiskalni ukrepi dopolnjujejo tudi izredne ukrepe, ki so bili že sprejeti v okviru denarne in strukturne politike ter v regulativnih okvirih. Treba jih je podpreti s hkratnimi prizadevanji za izboljšanje področij bančne unije in unije kapitalskih trgov. |
| --- | --- |

2.7

| 2.8 | Sveženj za vzpostavitev instrumenta za okrevanje in prilagoditev večletnega finančnega okvira za obdobje 2021–2027 stanju po pandemiji COVID-19 šteje za izreden korak v financiranju EU, vendar je potreben in nujen. Proračunska politika EU bi bila ob sedanjih okoliščinah in pravilih preprosto premalo prožna in z njo ne bi bilo mogoče sprejeti nobenega ukrepa, ki bi lahko očitno pripomogel k reševanju kriznih razmer. Sedanji predlog pa se v trenutnih političnih razmerah zdi zelo uresničljiv. |
| --- | --- |

2.8

3.   Splošne ugotovitve

| 3.1 | EESO pozdravlja ta predlog, saj ugotavlja, da so strukturne reforme in podpora gospodarski diverzifikaciji zelo pomembna dolgoročna prednostna naloga EU. |
| --- | --- |

3.1

| 3.2 | EESO ocenjuje prilagoditev mehanizma za pravični prehod z vidika celotnega evropskega instrumenta za okrevanje in meni, da je pravično, inovativno, vključujoče in učinkovito orodje za podporo regijam in območjem, ki morajo izvesti zeleni prehod od premogovno in ogljično intenzivne industrije k sodobnim in trajnostno diverzificiranim gospodarskim dejavnostim. Mehanizem zdaj ob hkratni najprožnejši možni interpretaciji pravil o državni pomoči ponuja resnično možnost za pospeševanje doseganja pravičnega prehoda na teh območjih. |
| --- | --- |

3.2

| 3.3 | EESO podpira zamisel o uporabi dodatnih finančnih sredstev Sklada za pravični prehod (30 milijard EUR) v okviru instrumenta Next Generation EU po hitrem postopku, da bi pripomogli k občutnemu povečanju naložb za zeleni prehod najpozneje do leta 2024. |
| --- | --- |

3.3

| 3.4 | EESO poziva Evropsko komisijo k vzpostavitvi ustreznega okvira, da bo povečani Sklad za pravični prehod lahko pripravljen že v začetku leta 2021, ko bi se določene regije lahko spopadale s hudimi posledicami krize tako z vidika gospodarske uspešnosti kot tudi socialnih in okoljskih razmer. EESO obenem poziva države članice, naj pospešijo delo v zvezi s območnimi načrti za pravični prehod, dokumenti strateškega načrtovanja, ki so nujno potrebni za dostopanje do financiranja v okviru vseh treh stebrov mehanizma za pravični prehod. |
| --- | --- |

3.4

| 3.5 | EESO tudi pozdravlja dodelitev dodatnih finančnih sredstev programu InvestEU, kar bo koristilo nekaterim regijam pri izpolnjevanju potreb v zvezi z zelenim prehodom. EESO pozdravlja dejstvo, da bo v okviru sheme za pravični prehod možna podpora naložbam v regije v pravičnem prehodu prek katerega koli sklopa politike programa InvestEU glede na posebne potrebe po naložbah, ki jih bodo države članice opredelile v svojih območnih načrtih za pravični prehod. EESO podpira tudi vključitev predlaganega sklopa za strateške evropske naložbe med dejavnosti v okviru mehanizma za pravični prehod. |
| --- | --- |

3.5

| 3.6 | EESO pozdravlja, da se z vključitvijo projektov InvestEU v drugi steber mehanizma za pravični prehod obravnavajo gospodarsko izvedljive in na trgu preizkušene naložbe subjektov zasebnega in javnega sektorja prek inovativnega načina financiranja. |
| --- | --- |

3.6

| 3.7 | EESO odločno podpira in ceni zamisel o instrumentu za posojila v javnem sektorju, ki je zelo inovativna rešitev za javni sektor in vključuje skupni produkt, ki sta ga razvili Evropska komisija in EIB, združuje pa posojilni del in del v nepovratnih sredstvih. Tako naj bi zagotovili javne naložbe v višini kar 30 milijard EUR v energetsko in prometno infrastrukturo, omrežja daljinskega ogrevanja, javni prevoz, ukrepe za energetsko učinkovitost, socialno infrastrukturo in druge vrste projektov v podporo prizadetih skupnosti in regij ter za izboljšanje njihove blaginje in konkurenčnosti. |
| --- | --- |

3.7

| 3.8 | EESO poudarja inovativnost in izvirnost instrumenta za posojila v javnem sektorju, ki na ravni projektov podpira izvajanje finančnih instrumentov z dopolnilnimi nepovratnimi sredstvi. EESO podpira predstavljeno zamisel, da bo ta instrument dopolnjeval Sklad za pravični prehod in medsektorsko finančno shemo InvestEU. V zvezi s tem se zdi smiselna zahteva, da projekti, ki se podprejo v okviru instrumenta za posojila v javnem sektorju, ne morejo pridobiti drugih finančnih sredstev EU. |
| --- | --- |

3.8

| 3.9 | EESO spoštuje, da bo del v nepovratnih sredstvih upravljala neposredno Evropska komisija in se bo do konca leta 2024 prerazporedil po sistemu nacionalnih ovojnic. EESO v zvezi s tem poziva Komisijo, naj hitro začne objavljati razpise, in sicer takoj, ko bo sprejetih več območnih načrtov za pravični prehod, države članice pa poziva, naj takoj začnejo pripravljati projekte. Tako bodo sredstva, namenjena državam članicam, lahko porabljena prek razpisov, objavljenih do konca leta 2024. |
| --- | --- |

3.9

| 3.10 | EESO se dobro zaveda izjemnosti in izvirnosti inovativnega instrumenta za posojila v javnem sektorju, saj bo subjekte javnega sektorja podpiral pri naložbah, ki izpolnjujejo zahteve podnebnega prehoda, ne zagotavljajo pa dovolj prihodkov. Del v nepovratnih sredstvih je torej odločilen za praktično zagotavljanje gospodarskih, socialnih in okoljskih projektov, ki niso dovolj finančno vzdržni in jih zato ni mogoče financirati zgolj s finančnimi instrumenti. |
| --- | --- |

3.10

| 3.11 | EESO poudarja velik pomen območnih načrtov za pravični prehod, ki so enako pomembni za vse tri stebre mehanizma za pravični prehod. EESO se strinja, da lahko do financiranja dostopajo samo države članice, ki so že sprejele območne načrte za pravični prehod. Ti načrti so namreč bistveni za zagotavljanje zavez držav članic, da bodo napredovale proti podnebno nevtralnemu gospodarstvu. |
| --- | --- |

3.11

| 3.12 | EESO pozdravlja koncept, da projekti iz manj razvitih regij (t.j. tistih, katerih BDP na prebivalca ne presega 75 % povprečja EU) prejmejo za pet odstotnih točk višji znesek nepovratnih sredstev na posojilo kot projekti na drugih območjih (do 20 % zneska posojila v primerjavi s 15 %). Vendar pa je EESO zaskrbljen nad dejstvom, da bi lahko dejanska stopnja nepovratnih sredstev znašala le 5–7 % celotne vrednosti projekta, saj bi to lahko bila premajhna spodbuda, da bi se projekti potegovali za financiranje. |
| --- | --- |

3.12

| 3.13 | EESO tudi meni, da bi bilo vključevanje drugih finančnih partnerjev poleg EIB koristno za izvajanje sredstev, predlaganih za ta instrument. To bi finančnim institucijam s sedežem v državah članicah omogočilo, da ta izvirni in inovativni produkt razvijejo in ga ponudijo ustreznim lastnim strankam. |
| --- | --- |

3.13

| 3.14 | EESO meni, da je platforma za pravični prehod pomembna zlasti zato, ker nudi upravičencem ustrezne in enakovredne informacije ter tehnične storitve, ki prispevajo k učinkovitosti dodeljenih finančnih sredstev. V tem smislu EESO tudi poudarja pomen tehnične pomoči, ki je na voljo državam članicam pri pripravi njihovih območnih načrtov za pravični prehod prek ustreznega razpisa in podpore, ki ju zagotovi Komisija. |
| --- | --- |

3.14

4.   Posebne ugotovitve

| 4.1 | EESO poziva Komisijo, naj natančneje opredeli obseg sheme za pravični prehod v okviru prilagojenega programa InvestEU pa tudi upravičenost projektov, ki temeljijo na evropskem zelenem dogovoru, v sklopu za strateške evropske naložbe. |
| --- | --- |

4.1

| 4.2 | Kar zadeva instrument za posojila v javnem sektorju, EESO pozdravlja predlog za podporo javnim naložbam prek preferenčnih posojilnih pogojev, namenjenih območjem, ki jih bo podnebni prehod najbolj prizadel, in skladnih z območnimi načrti za pravični prehod. |
| --- | --- |

4.2

| 4.3 | EESO spoštuje zahteve za merila za izbiro projektov in njihovo prednostno razvrščanje in se strinja s tem, da se lahko podrobneje opredelijo v razpisih na nacionalni ravni. |
| --- | --- |

4.3

| 4.4 | EESO priporoča, naj Evropska komisija opredeli in podrobneje določi področja sinergije z drugimi instrumenti v okviru Next Generation EU, da se podpre celostni pristop in obenem preprečijo prekrivanja. |
| --- | --- |

4.4

| 4.5 | EESO močno pozdravlja, da so upravičenci deležniki z vseh pomembnih področij, tako institucije javnega sektorja (države, regije, mesta in občine) kot tudi podjetja, raziskovalne institucije ter univerze, šole, izobraževalne institucije, svetovalci za trg dela in nevladne organizacije. |
| --- | --- |

4.5

| 4.6 | EESO poziva Svet in države članice EU, naj čim prej dokončajo vse potrebne priprave za izvajanje mehanizma za pravični prehod. Evropsko komisijo prosi, naj čim prej in po hitrem postopku sprejme programe držav članic v okviru mehanizma za pravični prehod. Samo tako se bo mogoče čim bolj izogniti zamudam pri izplačilih finančnih sredstev in doseči želene pozitivne učinke na gospodarske razmere v EU. |
| --- | --- |

4.6

| 4.7 | EESO poudarja, da načrtovana prerazporeditev sredstev iz ESS+ v korist Sklada za pravični prehod ne sme ogroziti izvajanja rednih projektov ESS+; njen namen je ustvariti ustrezno finančno osnovo za socialno usmerjene projekte (prekvalificiranje, izobraževanje, usposabljanje itd.) v okviru Sklada za pravični prehod. |
| --- | --- |

4.7

| 4.8 | Glede instrumenta za posojila v javnem sektorju EESO meni, da je širok nabor področij, ki jih bo instrument pokrival, ustrezen, in pozdravlja njegovo skladnost z ostalimi stebri mehanizma za pravični prehod ter z drugimi finančnimi orodji in instrumenti večletnega finančnega okvira. |
| --- | --- |

4.8

V Bruslju, 18. septembra 2020

Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Luca JAHIER

---

(1)  UL C 311, 18.9.2020, str. 55.

1

---

| 11.12.2020 | SL | Uradni list Evropske unije | C 429/245 |
| --- | --- | --- | --- |

11.12.2020

SL

Uradni list Evropske unije

C 429/245

---

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Spremenjeni predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o Evropskem socialnem skladu plus (ESS+)

(COM(2020) 447 – 2018/0206 (COD))

(2020/C 429/31)

| Glavni poročevalec: | Krzysztof BALON |
| --- | --- |
| Glavni soporočevalec: | Carlos Manuel TRINDADE |

Glavni poročevalec:

Krzysztof BALON

Glavni soporočevalec:

Carlos Manuel TRINDADE

| Zaprosilo | Evropski parlament, 17. 6. 2020
  Svet, 9. 6. 2020 |
| --- | --- |
| Pravna podlaga | člen 304 Pogodbe o delovanju Evropske unije |
| Sklep predsedstva | 9. 6. 2020 |
| Pristojnost | strokovna skupina za zaposlovanje, socialne zadeve in državljanstvo |
| Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju | 18. 9. 2020 |
| Plenarno zasedanje št. | 554 |
| Rezultat glasovanja
  (za/proti/vzdržani) | 215/0/6 |

Zaprosilo

Evropski parlament, 17. 6. 2020

Svet, 9. 6. 2020

Pravna podlaga

člen 304 Pogodbe o delovanju Evropske unije

Sklep predsedstva

9. 6. 2020

Pristojnost

strokovna skupina za zaposlovanje, socialne zadeve in državljanstvo

Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju

18. 9. 2020

Plenarno zasedanje št.

554

Rezultat glasovanja

(za/proti/vzdržani)

215/0/6

1.   Sklepi in priporočila

| 1.1 | Gospodarstvo, trg dela, sistemi socialnega varstva in zdravstveni sistemi Evropske unije se zaradi pandemije COVID-19 soočajo s hudim pretresom, kakršnega še ni bilo. Pandemija prinaša številne in ogromne socialne izzive, kot so vse večje neenakosti in hitro povečevanje revščine zaradi izgube zaposlitve, ter predvidljivo povečanje izključenosti ranljivih skupin iz družbe in s trga dela. Evropa, ki želi ostati konkurenčna v svetovnem gospodarstvu ter varovati, spoštovati in izvajati načela evropskega stebra socialnih pravic, mora ustrezno uskladiti svoje ekonomske in socialne politike, zlasti v času krize. Da bi EU te izzive premagala, bi morala ustrezno ukrepati, tudi v zvezi z večletnim finančnim okvirom, kar vključuje Evropski socialni sklad plus (ESS+). |
| --- | --- |

1.1

| 1.2 | V fazi okrevanja je treba zagotoviti doslednost pri uporabi različnih evropskih skladov, da bi se izognili razdrobljenosti ukrepov na nacionalni ravni. Zato se EESO močno zavzema, da se omogoči sofinanciranje ukrepov v okviru ESS+ iz mehanizma za okrevanje in odpornost (RRF). Poleg tega bi morala biti uporaba ESS+ za financiranje ukrepov v podporo zeleni in digitalni preobrazbi osredotočena na izpopolnjevanje in prekvalifikacijo ter dopolnjevati uporabo drugih evropskih skladov v okviru večletnega finančnega okvira in RRF. |
| --- | --- |

1.2

| 1.3 | V uredbi o ESS+ niso predvidena ustrezna finančna sredstva za izpolnjevanje potreb politike socialne kohezije, zato EESO odločno nasprotuje zmanjšanju skupnih finančnih sredstev za ESS+ za obdobje 2021–2027. Odpraviti bi bilo treba obvezen prenos sredstev iz ESS+ in/ali ESRR v sklad za pravični prehod. Ohraniti bi bilo treba stopnje sofinanciranja iz sedanjega večletnega finančnega okvira. |
| --- | --- |

1.3

| 1.4 | EESO ponavlja svoj poziv iz prejšnjega mnenja, naj se 30 % vseh sredstev, namenjenih politiki ekonomske, socialne in teritorialne kohezije, dodeli ESS+ in naj se poleg tega 30 % obstoječih sredstev v okviru ESS+ dodeli ukrepom za socialno vključevanje. Ker je v spremenjenem predlogu predvidena dodelitev 5 % sredstev za odpravljanje revščine otrok, je to absolutni minimum. EESO hkrati podpira povečanje minimalnih sredstev za vključevanje mladih, ki niso zaposleni, se ne izobražujejo ali usposabljajo, na 15 %, pri čemer je treba upoštevati, da je v nekaterih regijah EU med slednjimi veliko žensk, in nameniti posebna sredstva v ta namen. |
| --- | --- |

1.4

| 1.5 | Glede na vlogo ESS+ pri izvajanju evropskega stebra socialnih pravic EESO odločno poziva Evropsko komisijo in države članice, naj razmislijo o ustreznejšem spremljanju socialnih razmer v okviru evropskega semestra in vključijo seznam dogovorjenih kazalnikov, ki lahko zagotovijo zanesljive in ustrezne informacije o socialnem razvoju v EU. EESO bo v bližnji prihodnosti pripravil svoj predlog takšnega seznama. |
| --- | --- |

1.5

| 1.6 | Zaradi velikega pomena socialne ekonomije in ponudnikov socialnih storitev v socialni razsežnosti EU ter njene osrednje vloge v času krize in okrevanja EESO ponavlja svoj poziv iz prejšnjega mnenja (1), naj podpora ukrepom na področju socialne ekonomije, vključno z nepridobitnimi organizacijami, ki ljudem zagotavljajo podporo in storitve, postane poseben samostojen cilj v okviru ESS+. |
| --- | --- |

1.6

| 1.7 | Kar zadeva uporabo ESS+ za sofinanciranje storitev splošnega pomena na področju socialne varnosti, bi bilo treba v uredbi določiti, da morajo take storitve izpolnjevati merila splošnega dostopa, visoke kakovosti in cenovne dostopnosti. V zvezi z odstranitvijo sklopa za zdravje iz ESS+ je treba bolje opredeliti ciljno skupino, ki so ji namenjena sredstva za podpiranje zdravstvenega varstva, pa tudi dolgoročne oskrbe ranljivih oseb. Poleg tega morajo biti družine in neformalni oskrbovalci opredeljeni kot posebna ciljna skupina ESS+, da bi se jim zagotovila popolna podpora za obvladovanje prihodnjih pretresov. |
| --- | --- |

1.7

| 1.8 | Da bi spodbujali evropsko solidarnost, ki jo je sedanja kriza hudo omajala, je treba bistveno povečati sredstva za nadnacionalne in večdržavne projekte, mreže in komponente. |
| --- | --- |

1.8

| 1.9 | Čeprav ESS+ vsebuje poseben cilj glede vključevanja državljanov tretjih držav, EESO priporoča, naj se doda uvodna izjava, v kateri bi bilo pojasnjeno, da uredbe EU ne omejujejo dostopa beguncev, prosilcev za azil in migrantov iz tretjih držav do aktivnih ukrepov ali njihovega dostopa do socialne podpore, kadar dostopajo do takih ukrepov. EESO tudi poziva države članice, naj ne uporabljajo omejitev, ki še povečujejo socialno izključenost migrantov. To velja tudi za druge ranljive skupine, kot so etnične manjšine. |
| --- | --- |

1.9

| 1.10 | Poleg tega je bolj kot kdaj koli prej pomembno, da se v celoti izvaja načelo partnerstva ter vključijo socialni partnerji in druge organizacije civilne družbe. Osnovni pogoj za dosego tega cilja je ustrezno financiranje krepitve zmogljivosti socialnih partnerjev in drugih organizacij civilne družbe, zlasti njihovih mrež in zvez. |
| --- | --- |

1.10

2.   Uvod

| 2.1 | Evropska komisija je 30. maja 2018 sprejela predlog uredbe o ESS+ (2), ki izraža dodatne izzive, s katerimi se srečuje EU, kot so prenizke stopnje kvalifikacij, nezadostni rezultati aktivne politike trga dela in sistemov izobraževanja, izzivi, ki jih prinašajo nove tehnologije in nove oblike dela, nizka mobilnost delovne sile ter socialna izključenost. EESO je 17. oktobra 2018 sprejel mnenje o tem predlogu, katerega glavna vsebina je še naprej aktualna (3). V odziv na družbene in gospodarske posledice pandemije COVID-19 je Evropska komisija 28. maja 2020 sprejela spremenjeni predlog za ESS+ (4), ki je predmet tega mnenja, pripravljenega na zaprosilo Evropske komisije z dne 28. maja 2020 in zaprosilo Evropskega parlamenta z dne 9. junija 2020. |
| --- | --- |

2.1

| 2.2 | Gospodarstvo, trg dela, sistemi socialnega varstva in zdravstveni sistemi EU se zaradi pandemije COVID-19 soočajo s hudim pretresom, kakršnega še ni bilo. Neposredni in posredni učinki pandemije COVID-19 imajo in bodo imeli še naprej znaten in škodljiv vpliv na vse države članice, kar ne povzroča le velikega kratkoročnega zmanjšanja BDP, temveč tudi – zlasti srednje- in dolgoročno – povečevanje socialnih neenakosti, revščine in brezposelnosti, tudi med mladimi. Ključni izziv bo hitro naraščajoča revščina, ki je med drugim posledica izgube delovnih mest ter „nove“ socialne in delovne izključenosti ranljivih skupin, vključno z invalidi, Romi in migranti. |
| --- | --- |

2.2

| 2.3 | Po drugi strani pa ima EU težave z obvladovanjem izziva, ki ga prinaša dolga življenjska doba prebivalstva, kot je žal razvidno iz podatkov o številu starejših, ki so zaradi COVID-19 umrli v ustanovah za oskrbo v več državah članicah. Ne gre le za težave, s katerimi se srečujejo starejši, temveč tudi za pomanjkljivosti v zvezi z medgeneracijsko solidarnostjo na evropski ravni, zato so potrebni odločni ukrepi na ravni EU in nacionalni ravni. |
| --- | --- |

2.3

| 2.4 | Poleg tega so se zaradi nedavnega in trenutnega razvoja dogodkov povečali strukturni izzivi, ki izhajajo iz gospodarske globalizacije, upravljanja migracijskih tokov in večje varnostne grožnje, prehoda na čisto energijo, tehnoloških sprememb, vse starejše delovne sile ter vse večjega neskladja med ponudbo spretnosti in delovne sile ter povpraševanjem po njih v nekaterih sektorjih in regijah, zlasti v malih in srednjih podjetjih. EU mora biti pripravljena na sedanje in prihodnje izzive, tako da vlaga v relevantne spretnosti v podporo zelenemu in digitalnemu prehodu, zagotavlja bolj vključujočo rast ter izboljšuje zaposlitvene in socialne politike, hkrati pa upošteva gospodarsko in industrijsko trajnostnost. EESO pozdravlja podporo iz naslova ESS+ za ukrepe, potrebne za doseganje teh ciljev, kakor je opisano v novi uvodni izjavi 14 predloga. |
| --- | --- |

2.4

| 2.5 | Da bi EU te izzive premagala, bi morala ustrezno ukrepati, tudi s prilagoditvijo večletnega finančnega okvira, kar vključuje Evropski socialni sklad plus (ESS+), novim okvirnim pogojem. |
| --- | --- |

2.5

| 2.6 | Tudi v kriznih časih bi morali vsi deležniki na evropski, nacionalni in regionalni ravni upoštevati pravila dobrega upravljanja ter pri načrtovanju, izvajanju in ocenjevanju operacij ESS+ spoštovati načelo pravne države. Evropska komisija bi morala zagotoviti, da se vloge za sredstva iz ESS+, ki jih predložijo socialni partnerji in organizacije civilne družbe, presojajo pošteno ob upoštevanju transparentnih meril. Poleg tega je bolj kot kdaj koli prej pomembno, da se zagovarja in ustrezno izvaja načelo partnerstva na podlagi kodeksa ravnanja in v to vključijo socialni partnerji in druge organizacije civilne družbe. Osnovni pogoj za dosego tega cilja je ustrezno financiranje krepitve zmogljivosti socialnih partnerjev in drugih organizacij civilne družbe, vključno z njihovimi mrežami in zvezami. |
| --- | --- |

2.6

| 2.7 | EESO močno obžaluje odločitev, da se pri pripravi tega spremenjenega predloga uredbe ne opravijo posvetovanja z zunanjimi deležniki. Argument nujnosti ni dovolj močan, da bi upravičil nespoštovanje temeljnega načela posvetovanja z deležniki o spremembah tako pomembne uredbe. Kljub temu EESO pozdravlja, da potekajo posvetovanja z državami članicami in Evropskim parlamentom, ki bodo po možnosti privedla do bistvenih izboljšav nekaterih vidikov predloga. |
| --- | --- |

2.7

3.   Ključni vidiki spremenjenega predloga Evropske komisije

| 3.1 | Povečane zahteve glede tematske osredotočenosti za zaposlovanje mladih zaradi tveganj zelo visoke stopnje brezposelnosti mladih in vse večjega deleža mladih, ki niso zaposleni, se ne izobražujejo ali usposabljajo: države članice, v katerih stopnja mladih, ki niso zaposleni, se ne izobražujejo ali usposabljajo (starostna skupina 15–29 let), presega povprečje EU, bi morale vsaj 15 % svojih sredstev ESS+ v okviru deljenega upravljanja (v primerjavi z 10 % iz prvotnega predloga Komisije) nameniti ciljno usmerjenim ukrepom in strukturnim reformam za podporo mladim. |
| --- | --- |

3.1

| 3.2 | Odpravljanje revščine otrok: Evropska komisija predlaga, naj se vključita uvodna izjava in člen, v skladu s katerim bi morale države članice dodeliti vsaj 5 % sredstev ESS+ v okviru deljenega upravljanja za odpravljanje revščine otrok. |
| --- | --- |

3.2

| 3.3 | Spodbujanje zelenega in digitalnega prehoda v skladu z industrijsko strategijo EU (5): na podlagi domneve, da se bo po pandemiji COVID-19 vzpostavilo „novo normalno stanje“, se bodo v evropskih industrijskih ekosistemih pojavili novi modeli, vključno z novimi lokalnimi vrednostnimi verigami, za kar bodo potrebne nove spretnosti za nove vrste delovnih mest. |
| --- | --- |

3.3

| 3.4 | Dosledno spoštovanje horizontalnega načela enakosti spolov v vseh državah članicah: glede na to, da je imela pandemija COVID-19 nesorazmeren socialno-ekonomski učinek na ženske. |
| --- | --- |

3.4

| 3.5 | Odstranitev sklopa za zdravje iz ESS+, hkrati pa ohranitev določb, ki pozivajo k sinergijam ter dopolnjevanju ukrepov med ESS+ in novim programom EU za zdravje, glede na to, da je treba oba programa tesno usklajevati: povezano s predlogom Evropske komisije za vzpostavitev precej močnejšega in samostojnega programa za zdravje (6). |
| --- | --- |

3.5

| 3.6 | Zagotavljanje, da so v pravnem okviru kohezijske politike določeni mehanizmi, ki jih je mogoče hitro uporabiti, če bi se v naslednjem desetletju pojavile izjemne okoliščine: Evropska komisija predlaga začasne ukrepe za uporabo ESS+ v odziv na izjemne in neobičajne okoliščine, kar vključuje odstopanja od nekaterih pravil za olajšanje odzivanja na take okoliščine. To na primer vključuje razširitev področja uporabe ESS+ na podporo shemam skrajšanega delovnega časa, ki se ne kombinirajo z aktivnimi ukrepi, dostop do zdravstvenega varstva, tudi za ljudi, ki se niso neposredno znašli v socialno-ekonomskih težavah, in možnost sprostitve zahtev glede tematske osredotočenosti. |
| --- | --- |

3.6

4.   Predlogi EESO v zvezi s spremenjenim predlogom uredbe

| 4.1 | Evropa, ki želi ostati konkurenčna v svetovnem gospodarstvu ter varovati, spoštovati in izvajati pravice iz evropskega stebra socialnih pravic, zlasti glede visokokakovostnih delovnih mest, kakovostnega izobraževanja in usposabljanja, širokega in enakega dostopa do zdravstvenih in socialnih storitev, socialne vključenosti ter aktivne udeležbe invalidov in drugih ranljivih skupin v družbi, mora ustrezno uskladiti svoje ekonomske in socialne politike, zlasti v času krize. |
| --- | --- |

4.1

| 4.2 | V ta namen je treba socialno razsežnost EU ustrezno financirati v okviru RRF in proračuna EU za obdobje 2021–2027, vključno z ESS+. Zato se EESO močno zavzema za to, da se omogoči sofinanciranje ESS+ iz RRF. |
| --- | --- |

4.2

| 4.3 | Poleg tega bi morala biti uporaba ESS+ za financiranje ukrepov v podporo zeleni in digitalni preobrazbi osredotočena na izpopolnjevanje in prekvalifikacijo ter dopolnjevati uporabo drugih evropskih skladov v okviru večletnega finančnega okvira in RRF. V fazi okrevanja je treba zagotoviti doslednost pri uporabi različnih evropskih skladov, da bi se izognili razdrobljenosti ukrepov na nacionalni ravni. |
| --- | --- |

4.3

| 4.4 | EESO odločno nasprotuje zmanjšanju skupnih finančnih sredstev za ESS+ za obdobje 2021–2027 s predhodno načrtovanih približno 101 milijarde EUR (v tekočih cenah) na trenutno načrtovanih približno 97 milijard EUR; to zmanjšanje ni upravičeno z odstranitvijo sklopa za zdravje (za katerega je bilo prej namenjenih približno 413 milijonov EUR). |
| --- | --- |

4.4

| 4.5 | Znatno zmanjšanje sredstev ESS+ bi lahko bila posledica člena 21a uredbe o skupnih določbah, v skladu s katerim morajo države članice za vsak EUR, ki dobijo iz Sklada za pravični prehod, prerazporediti med 1,5 EUR in 3 EUR iz ESS+ in/ali ESRR (do 20 % zadevnega sklada). Zato bi bilo treba to obvezno prerazporeditev odpraviti. |
| --- | --- |

4.5

| 4.6 | Predlagana znižanja stopenj sofinanciranja EU so za obstoječe strukture financiranja nesprejemljiva in težko izvedljiva. Države članice velik del sofinanciranja prenesejo na nosilce projektov. Namesto da bi se mobilizirala dodatna sredstva na nacionalni ravni, so organizacije, ki izvajajo projekte, zaradi nižjih stopenj sofinanciranja EU v finančnih težavah. Ohraniti bi bilo treba stopnje sofinanciranja iz sedanjega finančnega obdobja. |
| --- | --- |

4.6

| 4.7 | EESO se zaveda, da je ESS+ glavni finančni instrument za izvajanje evropskega stebra socialnih pravic, zato je že v svojem prejšnjem mnenju (7) pozval, naj se 30 % vseh sredstev, namenjenih politiki ekonomske, socialne in teritorialne kohezije, dodeli ESS+ in naj se poleg tega 30 % obstoječih sredstev v okviru ESS+ dodeli ukrepom za socialno vključevanje. |
| --- | --- |

4.7

| 4.8 | Poleg tega EESO meni, da je zaradi razsežnosti gospodarskih in socialnih izzivov, s katerimi se srečujemo v socialni krizi po pandemiji COVID-19, potrebno jamstvo, da se ESS+ v Evropi uporablja uravnoteženo. Zato ponavlja, da se ne strinja z odpravo najmanjšega deleža (trenutno 23,1 %) sredstev kohezijske politike. Dodatna podpora za najbolj oddaljene regije in redko poseljena območja ter podpora mobilnosti delovne sile sta eden od ciljev ESS+, ki je tesno povezan tudi s kohezijsko politiko. |
| --- | --- |

4.8

| 4.9 | Ker je v spremenjenem predlogu predvidena dodelitev 25 % sredstev za ukrepe za socialno vključevanje in 5 % sredstev za odpravljanje revščine otrok, je poziv k dodelitvi 30 % sredstev za ukrepe za socialno vključevanje absolutni minimum. Poleg tega bi bilo treba omogočiti, da se glede na dejanske razmere na posameznem ozemlju za boj proti revščini otrok lahko nameni več kot 5 % sredstev (v okviru 30 % sredstev za socialno vključevanje). Ukrepe za odpravljanje revščine otrok bi bilo treba izvajati v skladu s priporočilom Komisije 2013/112/EU z dne 20. februarja 2013Vlaganje v otroke: prekinimo krog prikrajšanosti (8), ob tem pa upoštevati tudi dokument Feasibility Study for a Child Guarantee (Final Report) (Študija izvedljivosti za jamstvo za otroke (končno poročilo)) (9). |
| --- | --- |

4.9

| 4.10 | EESO podpira povečanje minimalnih skupnih finančnih sredstev za vključevanje mladih, ki niso zaposleni, se ne izobražujejo ali usposabljajo, na 15 %. Podpira tudi prizadevanja Komisije za spodbujanje ciljno usmerjenih ukrepov za povečanje udeležbe mladih na trgu dela, vključno z mladimi priseljenci. Ti ukrepi bi morali biti namenjeni podpiranju zaposljivosti mladih z ustreznimi znanji in spretnostmi, zagotavljanju socialne zaščite in spoštovanju kolektivnih pogajanj. V zvezi s tem EESO opozarja, da v nekaterih regijah EU ženske predstavljajo bistveno večji delež mladih, ki niso zaposleni, se ne izobražujejo ali usposabljajo, kar bi bilo treba upoštevati z dodelitvijo ustrezno višjih stopenj financiranja, namenjenega ženskam, in podpiranjem inovativnih ukrepov, namenjenih izboljšanju ravnovesja med zasebnim in poklicnim življenjem in dogovorjenih na ravni podjetij. |
| --- | --- |

4.10

| 4.11 | EESO podpira tematsko osredotočenost, saj se z njo zagotavlja, da države članice izvajajo prednostne naloge politike na ravni EU. Kljub temu poziva, da se državam članicam v zvezi s tematsko osredotočenostjo pri prilagajanju programskih sredstev omogoči nekaj prožnosti in neodvisnosti, da se preprečijo obremenitve pri upravljanju programov. Če bi to privedlo do kakršnega koli zmanjšanja zahtev glede tematske osredotočenosti za socialno vključevanje, EESO poziva k sprejetju spremljajočih ukrepov, ki bi na primer omogočali do 100-odstotno stopnjo sofinanciranja ukrepov, povezanih s temi posebnimi cilji. |
| --- | --- |

4.11

| 4.12 | Glede na to, da je ESS+ usmerjen v izvajanje evropskega stebra socialnih pravic, bi morali biti v uredbi o ESS+ upoštevani načrti za izvajanje tega stebra na ravni EU in nacionalni ravni kot temeljne smernice, s katerimi bi bilo treba uskladiti partnerske sporazume in operativne programe, te načrte pa bi bilo treba spremljati v okviru evropskega semestra. EESO zato odločno poziva Evropsko komisijo in države članice, naj razmislijo o ustreznejšem spremljanju socialnih razmer v okviru evropskega semestra in vključijo seznam dogovorjenih kazalnikov, ki lahko zagotovijo zanesljive in ustrezne informacije o socialnem razvoju v EU. EESO je o tej temi že podal mnenje (10), v katerem je pozval k uvedbi novih socialnih kazalnikov v okviru evropskega semestra za spremljanje izvajanja evropskega stebra socialnih pravic in socialnih priporočil za posamezne države, v bližnji prihodnosti pa bo pripravil svoj predlog takšnega seznama. V ta namen bi morala Evropska komisija pripraviti pravila in postopke za preverjanje povezave med, na eni strani, osnutkom nacionalnih dokumentov, s katerimi se programirajo izdatki ESS+ za obdobje 2021–2027, in drugi strani, načeli evropskega stebra socialnih pravic (politični okvir za trg dela, izobraževanje in usposabljanje, ki je določen predvsem v poglavjih I in II, medtem ko bi moral biti okvir za boj proti revščini in socialni izključenosti določen v poglavju III). |
| --- | --- |

4.12

| 4.13 | V ESS+ niso ustrezno obravnavana vprašanja, ki so del prehodnega obdobja, v katerem živimo, kot so na primer potreba po razmisleku – v okviru socialnega dialoga in kolektivnih pogajanj – o sprejetju strategij za skrajšanje delovnega časa brez znižanja plač, o boljšem usklajevanju poklicnega in družinskega življenja, spodbujanju prostovoljnega dela s krajšim delovnim časom, novih oblikah zaposlitve, zlasti v srebrnem in krožnem gospodarstvu ter socialni ekonomiji, in, splošneje, o prerazporeditvi dela, ki vsem omogoča delo in hkrati polno in zdravo življenje. ESS+ bi moral podpirati socialne partnerje in druge organizacije civilne družbe pri razvoju teh strategij ter pri razširjanju dobrih praks, hkrati pa spodbujati ukrepe, namenjene njihovemu izvajanju v državah članicah. Drugo področje, na katerem bi bil lahko ESS+ proaktiven in inovativen, je podpora družbeno koristnemu delu. |
| --- | --- |

4.13

| 4.14 | Kar zadeva uporabo ESS+ za sofinanciranje storitev splošnega pomena na področju socialne varnosti, bi bilo treba v uredbi določiti, da morajo take storitve izpolnjevati načela solidarnosti in transparentnosti ter merila splošnega dostopa, visoke kakovosti in cenovne dostopnosti v skladu s standardi, določenimi v prostovoljnem evropskem okviru kakovosti za socialne storitve (11). |
| --- | --- |

4.14

| 4.15 | V zvezi z odstranitvijo sklopa za zdravje iz ESS+ je treba bolje opredeliti ciljno skupino, ki so ji namenjena sredstva za podporo dostopa ranljivih oseb do zdravstvenega varstva, pri čemer je treba natančno določiti, da se to posebej nanaša na brezdomce, nezakonite priseljence in druge osebe brez zdravstvenega zavarovanja, pa tudi na invalide in starejše, ki so se znašli v ranljivem položaju. Poleg tega je treba pojasniti, da področje uporabe ESS+ vključuje tudi dolgoročno oskrbo ranljivih skupin, ob upoštevanju, da se bo po pandemiji več držav članic verjetno soočilo s potrebo po ponovni proučitvi, reorganizaciji in/ali razvoju storitev dolgotrajne oskrbe. |
| --- | --- |

4.15

| 4.16 | Neformalni oskrbovalci (večinoma ženske) že zagotavljajo 80 % dolgotrajne oskrbe v Evropi, zato so zaradi posledic COVID-19 čez noč postali edini podporniki svojih družinskih članov. Usklajevanje poklicnega in družinskega življenja je postalo popolnoma nemogoče, poskrbeti so morali za oskrbo in rehabilitacijo, za katero številni niso bili usposobljeni in so jo v času omejitev gibanja neprekinjeno izvajali. Družine in neformalne oskrbovalce je zato treba opredeliti kot izrecno ciljno skupino ESS+. |
| --- | --- |

4.16

| 4.17 | Zaradi velikega pomena socialne ekonomije in ponudnikov socialnih storitev v socialni razsežnosti EU ter njene osrednje vloge v času krize in okrevanja EESO ponavlja poziv, naj bo podpora ukrepom na področju socialne ekonomije poseben samostojen cilj v okviru ESS+. Socialna ekonomija ustvarja visokokakovostna delovna mesta in spodbuja socialno vključenost, nenazadnje z zagotavljanjem socialnih, zdravstvenih in izobraževalnih storitev splošnega pomena, hkrati pa prispeva k razvoju participativne demokracije in civilne družbe. Poleg tega so sektor socialne ekonomije in nepridobitne organizacije, ki ljudem zagotavljajo podporo in storitve, pokazali veliko odpornost in prispevali k blažitvi posledic krize zaradi COVID-19. To bi moralo privesti do krepitve nepridobitnih akterjev na socialnem področju in spodbuditi naložbe v nove, v duhu zagotavljanja ne samo gospodarske rasti, temveč tudi skupne blaginje. |
| --- | --- |

4.17

| 4.18 | Obsežno zbiranje podatkov, zlasti osebnih podatkov, je povzročilo velike probleme pri izvajanju projektov. Udeleženci projektov ESS so pogosto izključeni iz financiranja, če ne predložijo popolnih podatkov. Evropska komisija kljub prizadevanjem za poenostavitev ESS ni spremenila svojega predloga kazalnikov v Prilogah I in II k uredbi o ESS+. EESO zato priporoča, naj se ne zbirajo nepomembni podatki in naj se zahtevani kazalniki prilagodijo posameznemu programu. Število kazalnikov bi bilo treba še bolj zmanjšati. |
| --- | --- |

4.18

| 4.19 | Več držav je uvedlo nekakšne omejitve za begunce, prosilce za azil in druge migrante iz tretjih držav bodisi glede dostopa do aktivnih ukrepov bodisi dostopa do socialne podpore. Čeprav ESS+ vsebuje poseben cilj glede vključevanja državljanov tretjih držav, EESO poziva Evropsko komisijo, naj doda novo uvodno izjavo, v kateri bo pojasnjeno, da nobena omejitev dostopa do aktivnih ukrepov ali socialne podpore pri dostopu do teh ukrepov ne izhaja iz uredb EU, čeprav lahko države članice ta dostop omejijo z nacionalnimi predpisi. EESO tudi poziva države članice, naj ne uporabljajo omejitev, ki še povečujejo socialno izključenost migrantov. |
| --- | --- |

4.19

| 4.20 | Da bi spodbujali evropsko solidarnost, ki jo je sedanja kriza hudo omajala, EESO poziva tudi k bistvenemu povečanju sredstev za nadnacionalne projekte, mreže in komponente. To je potrebno za vzpostavitev nadnacionalnih mrež vzajemne podpore, pa tudi za spodbujanje občutka evropske identitete med državljani držav članic in povečanje prepoznavnosti finančne podpore, ki jo EU zagotavlja svojim državljanom. Zahteve za sofinanciranje teh nadnacionalnih mrež in projektov morajo biti prožnejše glede na negativne posledice COVID-19 za nadnacionalno delovanje in finančno vzdržnost. |
| --- | --- |

4.20

V Bruslju, 18. septembra 2020

Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Luca JAHIER

---

(1)  UL C 62, 15.2.2019, str. 165.

1

(2)  COM(2018) 382.

2

(3)  Glej opombo 1.

3

(4)  COM(2020) 447.

4

(5)  COM(2020) 102.

5

(6)  COM(2020) 405.

6

(7)  Glej opombo 1.

7

(8)  UL L 59, 2.3.2013, str. 5.

8

(9)  https://ec.europa.eu/social/main.jsp?catId=1428&langId=sl

9

(10)  UL C 14, 15.1.2020, str. 1.

10

(11)  SPC/2010/10/8 final https://ec.europa.eu/social/BlobServlet?docId=6140&langId=en.

11

---

| 11.12.2020 | SL | Uradni list Evropske unije | C 429/251 |
| --- | --- | --- | --- |

11.12.2020

SL

Uradni list Evropske unije

C 429/251

---

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o vzpostavitvi programa za ukrepe Unije na področju zdravja za obdobje 2021–2027 in razveljavitvi Uredbe (EU) št. 282/2014 („Program EU za zdravje“)

(COM(2020) 405 final – 2020/0102 (COD))

(2020/C 429/32)

| Glavni poročevalec: | Antonello PEZZINI (IT-I) |
| --- | --- |
| Glavni soporočevalec: | Alain COHEUR (BE-III) |

Glavni poročevalec:

Antonello PEZZINI (IT-I)

Glavni soporočevalec:

Alain COHEUR (BE-III)

| Zaprosilo | Evropski parlament, 17. 6. 2020
  Svet, 10. 6. 2020 |
| --- | --- |
| Pravna podlaga | člen 304 Pogodbe o delovanju Evropske unije |
| Sklep plenarne skupščine | 9. 6. 2020 |
| Pristojnost | strokovna skupina za zaposlovanje, socialne zadeve in državljanstvo |
| Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju | 18. 9. 2020 |
| Plenarno zasedanje št. | 554 |
| Rezultat glasovanja
  (za/proti/vzdržani) | 218/0/2 |

Zaprosilo

Evropski parlament, 17. 6. 2020

Svet, 10. 6. 2020

Pravna podlaga

člen 304 Pogodbe o delovanju Evropske unije

Sklep plenarne skupščine

9. 6. 2020

Pristojnost

strokovna skupina za zaposlovanje, socialne zadeve in državljanstvo

Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju

18. 9. 2020

Plenarno zasedanje št.

554

Rezultat glasovanja

(za/proti/vzdržani)

218/0/2

1.   Sklepi in priporočila

| 1.1 | Evropski ekonomsko-socialni odbor (EESO) poudarja, da je pandemija koronavirusa bolj kot kdajkoli poudarila pomen krepitve vloge Evropske unije na področju zdravja, njene zmožnosti odzivanja, upravljanja in usklajevanja ter njenih pristojnosti v okviru „Evropske unije zdravja“, da bi se odzvali na stisko državljanov in deležnikov na področju zdravja, v prvi vrsti medicinskega in paramedicinskega osebja, ter na njihova pričakovanja glede učinkovite evropske politike javnega zdravja, ob upoštevanju povezanosti evropske, nacionalnih in regionalnih ravni preko upravljanja na več ravneh (1). |
| --- | --- |

1.1

| 1.2 | EESO pozdravlja predlog „Program EU za zdravje“ Evropske komisije iz maja 2020, za katerega bi uporabili namenska sredstva tako iz Instrumenta Evropske unije za okrevanje kot iz večletnega proračuna oziroma finančnega okvira za obdobje 2021–2027, ter obžaluje proračunske reze, ki jih je julija 2020 sprejel Evropski svet, medtem ko se javno zdravje kratko- in dolgoročno sooča z zapletenimi političnimi, socialnimi, gospodarskimi, digitalnimi in okoljskimi izzivi, za katere so potrebni inovativni, medsektorski in povezani ukrepi ter velike strateške naložbe (na področju socialnega in zdravstvenega varstva). |
| --- | --- |

1.2

| 1.2.1 | EESO meni, da „Evropa à la carte“ (2) (t. i. „Evropa več hitrosti“) ne more biti način, s katerim bi se lahko odzvali na sedanje izzive, ki segajo prek nacionalnih meja, in ne omogoča, da bi si prizadevali za ambiciozen in solidaren evropski projekt povezovanja, ki temelji na „združevanju v različnosti“ in ki ga vodijo skupni cilji sodelovanja. |
| --- | --- |

1.2.1

| 1.3 | EESO poziva evropske institucije in države članice, naj pokažejo politično voljo za „zdravstveni pakt za prihodnost Evrope“ v skladu s temeljnimi vrednotami Evropske unije, vključno z evropsko solidarnostjo, in zavezami, sprejetimi na mednarodni ravni (cilji trajnostnega razvoja, spodbujanje človekovih pravic in izvajanje mednarodnih konvencij) in na evropski ravni (prednostne naloge nemškega predsedstva Sveta Evropske unije, uresničevanje evropskega stebra socialnih pravic). |
| --- | --- |

1.3

| 1.4 | EESO poziva Evropski parlament, naj kot „sozakonodajalec“ vodi pogajanja s Svetom za povečanje finančnih sredstev za zdravstveni program in za druge instrumente, ki jih je v sinergiji treba uporabljati na področju zdravja (raziskave, kohezija in čezmejno sodelovanje), pa tudi za posebno uporabo sredstev evropskega mehanizma za stabilnost, da bi lahko ukinili varčevalne ukrepe. |
| --- | --- |

1.4

| 1.5 | EESO vztraja, da se pri izvajanju programa posebna pozornost nameni boju proti socialnim neenakostim na področju zdravja, dostopu do kakovostnega zdravstvenega varstva, stalnosti oskrbe (vključno s čezmejno) v vseh okoliščinah, podpori in utrjevanju zdravstvenih sistemov z univerzalno pokritostjo in razvoju večdimenzionalnega evropskega ukrepanja na področju javnega zdravja, v povezavi z načeli evropskega stebra socialnih pravic, vključno z „zdravstvenim varstvom“, „vključevanjem invalidov“ in „dolgotrajno oskrbo“. |
| --- | --- |

1.5

| 1.5.1 | EESO poziva zlasti k sprejetju evropskih smernic, da bi se odzvali na potrebe najbolj ranljivih med nami – ljudi, ki trpijo pomanjkanje, starejših in invalidov, zlasti tistih, ki morajo živeti v ustanovah, v katerih je nastanjenih veliko ljudi, ki so jih po vsej Evropi močno prizadele pandemija in njene posledice. |
| --- | --- |

1.5.1

| 1.5.2 | Posebno pozornost je treba nameniti krepitvi pravic starejših in invalidov ter zlasti opredelitvi skupnega okvira za ocenjevanje, ki vključuje individualno načrtovanje, prednostno pomoč na domu ali v majhnih domovih za starejše ter merila kakovosti in dostopnosti za oskrbo v domu in dolgotrajno oskrbo, ki jo potrebujejo. Zelo visoke stopnje umrljivosti v številnih ustanovah za starejše in invalide bi morale usmerjati pozornost v izboljšanje njihovega upravljanja, ki je v številnih državah EU sporno. Na splošno bi morala Evropska komisija celotno politiko podpore starejšim revidirati med drugim tudi v sklopu svojega dela v zvezi s posledicami demografskih sprememb v Evropi. Podobno kot v zvezi s posebnimi dejavniki zdravja EESO poziva k jasnim in inovativnim smernicam, ki bodo med glavne prednostne naloge postavile človeka ter človekove pravice starejših in najranljivejših. |
| --- | --- |

1.5.2

| 1.6 | EESO meni, da mora biti prednostna naloga usklajeno evropsko upravljanje na področju zdravstva, ki vključuje tudi izvajanje programa za zdravje, z ustreznim financiranjem in pobudami, ki utelešajo „Evropo zdravja“, ter poziva k operativnemu pristopu k „zdravju v vseh politikah“. |
| --- | --- |

1.6

| 1.7 | EESO predlaga, da se glede na izredne razmere, s katerimi se soočamo, nevarnostjo ponovnega izbruha pandemij in navdihujoče izkušnje v okviru „Evrope na področju energije“ ter sistemov obrambe in civilne zaščite čim prej uvede mehanizem za usklajevanje in hitro posredovanje na evropski ravni. |
| --- | --- |

1.7

| 1.8 | Čim prej je treba ustanoviti projektno skupino strokovnjakov, ki bi usklajevala znanja in vire ter v mrežo povezala najboljše centre za virologijo in epidemiologijo ter najboljše diagnostične sposobnosti. |
| --- | --- |

1.8

| 1.9 | EESO meni, da bi morala ta projektna skupina, v sodelovanju z „enotami za hitro odzivanje v izrednih razmerah“, pripraviti popis razpoložljivih virov, ki jih je mogoče brez težav dodeliti, vključno z urgentnimi oddelki, in predvideti razporejanje mobilnih enot. Za razvoj simulacij in strategij mora v mrežo povezati najboljše razpoložljive vire na področju umetne inteligence in računalniške podpore. |
| --- | --- |

1.9

| 1.9.1 | Skupina bi se morala poleg tega poglobiti v vidike, ki se nanašajo na zdravstveno stanje vseh zaposlenih v zdravstvu, ki je bistveno ne le za pravico do zdravja, temveč tudi za učinkovit odziv na morebitno novo krizo. Poleg tega bi lahko skupina postavila temelje za evropsko specializacijo na področju medicine v kriznih in izrednih razmerah, kakor je predlagano v dokumentu Komisije. |
| --- | --- |

1.9.1

| 1.9.2 | Stroški te ključne dejavnosti se zdijo zelo nizki, saj večina članov skupine že deluje v okviru univerz, raziskovalnih ustanov ali vojaškega zdravstva. |
| --- | --- |

1.9.2

| 1.9.3 | EESO meni, da je izjemno pomembno, da ta projektna skupina lahko začne delovati takoj. |
| --- | --- |

1.9.3

| 1.9.4 | EESO obžaluje, da je med pandemijo, ki še vedno traja, umanjkala vodilna beseda Evropske komisije. Ta bi se lahko oprla na evropske strokovnjake na najvišji ravni ter osvetlila uporabo sanitarnih kordonov in vpliv virusa na prebivalstvo, kakor tudi razjasnila pogosto nasprotujoča si stališča o posameznih vidikih in razvoju bolezni. Evropske institucije so se na pretekle epidemije odzvale z oprijemljivimi ukrepi, kot sta ustanovitev Generalnega direktorata za zdravje (GD SANTE) in vzpostavitev Evropskega centra za preprečevanje in obvladovanje bolezni (ECDC). EESO meni, da se mora ta razvoj nadaljevati. |
| --- | --- |

1.9.4

| 1.10 | EESO meni, da program za zdravje lahko prinese oprijemljive rezultate le z vključujočim pristopom, ki bi povezal mednarodne organizacije (vključno s Svetovno zdravstveno organizacijo, s katero je treba poglobiti sodelovanje in sinergije), Konvencijo o pravicah invalidov in deležnike na področju zdravja, ki najbolj poznajo realnost državljanov, ter z rednim ocenjevanjem ciljev. |
| --- | --- |

1.10

| 1.11 | EESO poudarja pomen zdravstvenih delavcev, ki delujejo v posebej občutljivem in težavnem sektorju, in poziva, naj se mu namenja stalna pozornost, da bo mogoče predvideti njegove potrebe glede usposabljanja, struktur, zaščitne opreme ter gospodarske in družbene blaginje. |
| --- | --- |

1.11

| 1.12 | EESO odločno podpira evropska javno-zasebna partnerstva na področju zdravja po vzoru skupne pobude IMI 2, kakor tudi skupna prizadevanja za nadgradnjo evropske tehnološke in proizvodne razsežnosti z močnejšo zavezanostjo evropskih znanstvenih in zdravstvenih skupnosti k vzpostavitvi resničnega evropskega zdravstvenega prostora. |
| --- | --- |

1.12

2.   Nauki večdimenzionalne krize, ki jo je povzročila pandemija koronavirusa

| 2.1 | Pandemija koronavirusa je razkrila krhkost zdravstvenih sistemov v številnih državah po svetu, vključno s tistimi v državah članicah EU, ki imajo nizke ravni javnih naložb in neposredno izvajajo zahteve EU glede ekonomskega upravljanja, ki nalagajo ukrepe za omejevanje proračuna. Financiranje zdravstvenih sistemov se zato med državami članicami močno razlikuje, razlikujejo pa se tudi vsote, ki jih države članice namenjajo za boj proti pandemiji koronavirusa. |
| --- | --- |

2.1

| 2.2 | Evropa se sooča s trojno grožnjo – nenadzorovanimi pandemijami in povečevanjem socialnih neenakosti na področju zdravja, nezadostnim arzenalom ekonomske politike in geopolitičnimi „črnimi labodi“ – ki lahko pred resno preizkušnjo postavi zdravje in dobro počutje njenih državljanov, svetovno gospodarstvo pa pahne v dolgotrajno recesijo ter povzroči zlom in beg s finančnega trga. |
| --- | --- |

2.2

| 2.3 | Kriza zaradi koronavirusa je spet poudarila pomen ponovne vzpostavitve ravnotežja med človekovimi dejavnostmi in naravo. Vplivov okolja na zdravje (s podnebnimi spremembami, kakovostjo zraka, biotsko raznovrstnostjo, prehranskimi sistemi itd.) ni treba več dokazovati. |
| --- | --- |

2.3

| 2.3.1 | Zelo dobro bi bilo, da bi Komisija in Evropski parlament, ki se veliko ukvarjata z vprašanji trajnostnega razvoja, okolja in biotske raznovrstnosti, odločneje izrazila svoje mnenje in predvsem s pomočjo glavnih evropskih strokovnjakov dala evropskim državljanom napotke in znanstveno utemeljene možne rešitve, da bi se varneje spopadali s težkimi zdravstvenimi razmerami, ki v teh težkih trenutkih povzročajo zmedenost in bolečino. |
| --- | --- |

2.3.1

| 2.4 | V Evropi je vse več nenalezljivih bolezni, ki so glavni vzroki invalidnosti in smrti: 77 % vseh bolezni predstavljajo bolezni srca in ožilja, sladkorna bolezen, rak in bolezni dihal, v 86 % so prav te vzrok prerane smrti. Številne bolezni so povezane s kombinacijo različnih dejavnikov, tudi okoljskih. |
| --- | --- |

2.4

| 2.5 | Zeleni dogovor, ki ga je predstavila Evropska komisija, je temelj za novo strategijo za trajnostno in vključujočo rast, da bi izboljšali zdravje in kakovost življenj ljudi, ohranili naravo in poskrbeli, da nihče ne bo zapostavljen. |
| --- | --- |

2.5

| 2.6 | Mejna območja so še posebej primerna za ukrepe evropske politike na področju zdravja. V večini primerov gre za geografska območja z visoko stopnjo mobilnosti. Ta so bila med prvimi, ki so imela koristi od sporazumov ali pogodb med sosednjimi državami za izboljšanje dostopa do zdravstvenega varstva. |
| --- | --- |

2.6

| 2.7 | Čezmejno sodelovanje na področju zdravja, ki se je začelo pred več kot 20 leti v okviru programov Interreg in zajema usklajevanje, gradnjo, organizacijo in včasih zapletene rešitve med različnimi akterji, je poniknilo v nekaj urah po izbruhu COVID-19 in enostranskem zaprtju meja, brez kakršnega koli upoštevanja čezmejnih situacij in brez vsake želje po ohranitvi duha sodelovanja. |
| --- | --- |

2.7

3.   Krepitev zdravstvenih sistemov Evropske unije in njene zmožnosti ukrepanja

| 3.1 | Pandemija COVID-19 je imela in še ima velik vpliv na svetovno, evropsko in čezmejno raven, zlasti na državljane in družbo ter gospodarske, socialne in zdravstvene strukture, kar jasno kaže na potrebo po krepitvi zdravstvenih sistemov in kriznega upravljanja. |
| --- | --- |

3.1

| 3.2 | Cilji zdravstvene politike EU so: spodbujanje zdravja, zaščita pred zdravstvenimi tveganji in usklajevanje strategij med državami članicami. Pandemija COVID-19 je pokazala, da je sodelovanje in usklajevanje med državami EU nujno za reševanje krize. |
| --- | --- |

3.2

| 3.3 | Da bi se učinkovito odzvali na morebitne nove čezmejne nevarnosti za zdravje, je treba okrepiti zmogljivosti EU za odzivanje v izrednih razmerah. Na splošno bi to lahko dosegli v okviru izvajanja evropskega stebra socialnih pravic (zlasti načela 16) in z razširitvijo pristojnosti EU na področju zdravja, tudi z revizijo evropskih pogodb. |
| --- | --- |

3.3

| 3.4 | Čeprav lahko EU na področju javnega zdravja trenutno nudi le podporo, zaradi česar je njeno ukrepanje omejeno, pa deluje na področju javnega zdravja v okviru drugih svojih politik, zlasti pri usklajevanju gospodarske politike in notranjega trga. |
| --- | --- |

3.4

| 3.5 | V okviru „prihodnosti Evrope“ mora biti prednostna naloga Evropa zdravja: Program EU za zdravje je prvi korak v to smer. |
| --- | --- |

3.5

| 3.6 | EU je v zvezi s tem sprejela številne pobude, ki jih je zdaj treba nadaljevati in utrditi, pri čemer si dve od njih zaslužita posebno omembo: evropske referenčne mreže in evropski načrti. |
| --- | --- |

3.6

| 3.7 | Evropske referenčne mreže delujejo od leta 2017 in so bile zasnovane za povezovanje evropskih strokovnjakov za redke bolezni. Te zagotavljajo, da krožijo bolj informacije kot pacienti, s čimer se zagotovi najboljša možna pomoč brez neprijetnosti, ki bi jih imeli pacienti zaradi premikov. Trenutno je vanje vključenih več kot 900 visoko specializiranih enot za oskrbo iz več kot 300 bolnišnic. Ta model bi lahko uporabili tudi pri drugih boleznih. |
| --- | --- |

3.7

| 3.8 | Kar zadeva upravljanje in način delovanja, ima EU za hitrejše odzivanje na izredne razmere na voljo pet agencij, poleg drugih instrumentov, kot so „evropska zdravniška enota“ in „bele čelade“. |
| --- | --- |

3.8

| 3.9 | Dve agenciji podpirata nacionalne vlade na področju zdravstva. Evropski center za preprečevanje in obvladovanje bolezni (3) ocenjuje in spremlja nova zdravstvena tveganja in omogoča usklajeno odzivanje nanje. Evropska agencija za zdravila (4) pa upravlja znanstveno ocenjevanje kakovosti, varnosti in učinkovitosti vseh zdravil v EU. Ostale agencije opravljajo pomembne stranske naloge. |
| --- | --- |

3.9

| 3.10 | Sedanja kriza zaradi COVID-19 je pokazala, da bi bilo treba v prihodnjem večletnem finančnem okviru bolj kot kdaj koli prej dati prednost dodelitvi sredstev za zdravstvo. |
| --- | --- |

3.10

| 3.11 | Izkušnje, pridobljene med krizo, so pokazale, da je treba storiti več za vzpostavitev zdravstvenih sistemov, ki bodo lahko zagotavljali najsodobnejše storitve, zdravila, medicinske izdelke in tehnologije ter bodo pripravljeni na soočanje z epidemijami in drugimi nepredvidljivimi krizami ali izzivi. |
| --- | --- |

3.11

| 3.12 | Za pravočasen dostop do varnih, kakovostnih in učinkovitih zdravil v vseh okoliščinah ter za odpravo pomanjkanja in odvisnosti od uvoza zdravil in aktivnih farmacevtskih snovi, ki se proizvajajo zunaj EU, predvsem pa za okrepitev sodelovanja in usklajevanja med regulatorji v primeru nastajajočih nevarnosti za zdravje, je treba vzpostaviti sistem, ki bo ustrezal potrebam v prihodnosti in bo odporen na krize. |
| --- | --- |

3.12

| 3.13 | Treba je vlagati na lokalni ravni, okrepiti lokalno oskrbo in oskrbo na domu, da bi se ljudem približali s tehnologijami za daljinsko spremljanje, medicino na daljavo, aplikacijami ali osebnimi medicinskimi pripomočki, ki izhajajo iz t. i. „medicine 4P“ (predvidevajoča, preventivna, personalizirana in participativna), vlagati pa je treba tudi v krepitev obveznega zdravstvenega zavarovanja, najprej na nacionalni ravni in nato v okviru usklajevanja na ravni EU (5). |
| --- | --- |

3.13

4.   Evropi je treba dati sredstva, primerna njenim ambicijam

| 4.1 | Naložbe v zdravje in različni finančni programi morajo biti v skladu s transverzalnim pristopom med seboj povezani. Treba je upoštevati tako vidike zdravstvene oskrbe kot zdravstvene preventive ter spodbujanja zdravja. |
| --- | --- |

4.1

| 4.2 | Program Obzorje Evropa vključuje tudi vrsto „misij“, kar je novost v primerjavi s preteklostjo. Gre za raziskovalna partnerstva z ambicioznimi cilji, katerih namen je obravnavati pereča vprašanja, ki vplivajo na vsakdanje življenje državljanov. |
| --- | --- |

4.2

| 4.3 | Pomembno področje politike financiranja EU je digitalizacija zdravstvenega sektorja. Zato je spet v okviru programa Obzorje Evropa, v sklopu za zdravje, predvidena milijarda EUR zgolj za razvoj rešitev informacijskih in komunikacijskih tehnologij (IKT) za preprečevanje, diagnosticiranje, zdravljenje in oskrbo. |
| --- | --- |

4.3

| 4.4 | Približno 80 milijonov EUR je v okviru Instrumenta za povezovanje Evrope dodeljenih za razvoj in interoperabilnost sistemov e-zdravja. Tudi prihodnji program Digitalna Evropa bo predvidoma podpiral oblikovanje in utrjevanje skupnega evropskega prostora za zdravstvene podatke, vključno s standardizacijo vrst podatkov v skupni rabi, sporazumom o skupnih kazalnikih in dejavnim sodelovanjem Eurostata pri tem. |
| --- | --- |

4.4

| 4.5 | Okrepljen je bil instrument za nujno pomoč v Uniji za zdravstveni sektor. Rezerva „RescEU“, ki je del mehanizma Unije na področju civilne zaščite (6), je osredotočena na hitre in neposredne odzive na zdravstveno krizo. |
| --- | --- |

4.5

| 4.6 | Zdravje bi bilo treba prednostno spodbujati v okviru programov za čezmejno sodelovanje Interreg, ki imajo delegirano upravljanje. |
| --- | --- |

4.6

5.   Ambiciozen in enoten evropski odziv na področju okrevanja

| 5.1 | Evropski parlament je v resoluciji z dne 17. aprila 2020 (7) pozval k posebnemu proračunu za podporo nacionalnim zdravstvenim sistemom v času krize z več naložbami za povečanje odpornosti evropskega zdravstva in pomoč državam v težavah ter k oblikovanju novega avtonomnega evropskega programa na področju zdravja. |
| --- | --- |

5.1

| 5.2 | Odbor je podal že več mnenj o evropski zdravstveni politiki (8). EESO in njegovi člani so že 17. marca 2020 pozvali k več solidarnosti in skupnim ukrepom na evropski ravni za učinkovito odpravo posledic pandemije. |
| --- | --- |

5.2

| 5.3 | Enako kot pri gospodarskem okrevanju, morajo biti različni ukrepi, ki jih sprejmejo institucije EU v okviru Programa EU za zdravje, vključujoči in vključevati vse deležnike v zdravstvu (zdravstvene zavarovalnice, vzajemne družbe itd.). |
| --- | --- |

5.3

6.   Izvajanje celostnega in medsektorskega zdravstvenega programa

| 6.1 | EESO pozdravlja pobudo Evropske komisije za usklajen in celovit evropski odziv na zdravstvene krize zaradi pandemij, s polno evropsko razsežnostjo na področju zdravstvene politike, mrež za preprečevanje in zgodnje opozarjanje, krepitve inovacij in zdravstvenih raziskav ter spodbujanja digitalnih zdravstvenih tehnologij. |
| --- | --- |

6.1

| 6.2 | Odbor poudarja tudi potrebo po boljšem evropskem usklajevanju glede ciljev za nenalezljive in kronične bolezni, ki povzročajo invalidnost, ter poudarja zaščito ranljivih skupin, duševno zdravje in boj proti izgubi samostojnosti starejših. |
| --- | --- |

6.2

| 6.3 | EESO poudarja pomen načela „eno zdravje“, ki je bilo sprejeto, ter se zaveda, da na splošno ni možen odziv, ki bi se osredotočil na en sam sektor in da je rešitev le izboljšanje zdravljenja; vendar je jasno, da je treba vprašanja javnega zdravja obravnavati celostno in skupaj. |
| --- | --- |

6.3

| 6.4 | Odbor meni, da je vidik usklajevanja bistvenega pomena in ga ni mogoče potisniti med več kot 70 možnih ukrepov z morebitnim oblikovanjem in upravljanjem medsektorskega usklajevalnega mehanizma po načelu „eno zdravje“. EESO meni, da bi ta vidik moral biti prednostna naloga, saj je upravljanje medsektorskega usklajevalnega mehanizma ključni element pri reševanju kriz. |
| --- | --- |

6.4

| 6.5 | Po mnenju Odbora je pomembno, da predlagani pristop omogoča, da se ne spregledajo ravnotežje med zdravjem ljudi in živali (glej vlogo možnih živalskih rezervoarjev pri nalezljivih boleznih) in ekosistemski vidiki (pozor na primer na vpliv odlaganja občutljivih odpadkov med krizo), in da je zaščita ranljivih skupin v strategijah za odpornost v kriznih razmerah osrednjega pomena. |
| --- | --- |

6.5

| 6.6 | EESO izraža zaskrbljenost, da je takšen usklajen pristop k preprečevanju resnih čezmejnih nevarnosti za zdravje in pandemij in zaščiti red njimi zaupan usklajevanju med več agencijami (9) s specifičnimi ozadji, poslanstvi in strokovnim znanjem, ki se ne zdijo sposobne samodejnega in učinkovitega usklajevanja v primeru mobilizacije ter hitrega in celostnega odziva. |
| --- | --- |

6.6

| 6.7 | EESO poudarja, da bi morale agencije delovati usklajeno na podlagi medsektorskega mehanizma za usklajevanje ter skupaj delovati kot gonilna sila predlogov EU. |
| --- | --- |

6.7

| 6.8 | V zvezi z upravljanjem in vlogo agencij bi bilo treba okrepiti zmogljivosti za ukrepanje Generalnega direktorata Evropske komisije za zdravje in varnost hrane (GD SANTE), njegove povezave z Generalnim direktoratom za zaposlovanje, socialne zadeve in vključevanje (GD EMPL) ter njuno horizontalno spremljanje zdravstvenih in socialnih vprašanj v vseh evropskih politikah. |
| --- | --- |

6.8

| 6.9 | EESO je prepričan, da bi bilo treba ustrezno pozornost nameniti dejstvu, da so tri zaporedne epidemije koronavirusa, v zadnjem primeru tudi v Evropi, svetu pokazale, kako so pomanjkljivosti pri zagotavljanju takojšnjih in celostnih odzivov, pomanjkanje zmogljivosti za upravljanje informacij, nesposobnost ter pomanjkanje volje za usklajevanje odzivov, pomanjkanje virov, še bolj pa resne pomanjkljivosti pri uporabi in strateškem upravljanju potencialno razpoložljivih virov pripomogli k širjenju epidemije, čeprav bi njihov vpliv lahko bil manjši. |
| --- | --- |

6.9

| 6.10 | Odbor poudarja, da je najpomembnejši element odziva na COVID-19 v številnih državah po svetu in vsaj delno tudi v Evropi pomanjkanje zmogljivosti za zgodnje opozarjanje in celostno odzivanje. Ker so bili potrebni hitri ukrepi, se je stanje poslabšalo zaradi pomanjkanja pravne zmogljivosti za hitro izvajanje prehodnih izrednih predpisov. Zato bi bilo treba preučiti možnosti za evropski mehanizem za zgodnje opozarjanje. |
| --- | --- |

6.10

| 6.11 | EESO poudarja, da je zdravje treba izključiti iz vseh ukrepov za zaprtje meja. „Za zdravje ne sme biti mej.“ To načelo bi morali biti zapisano v evropskih pogodbah. V zvezi s tem EESO priporoča, da se zagotovi mobilnost zdravstvenih delavcev in pacientov. |
| --- | --- |

6.11

| 6.12 | Računsko sodišče je večkrat poudarilo, da je treba okrepiti evropsko prisotnost in ukrepanje na področju zdravstvenih sistemov, da bodo ti bližje evropskim državljanom onkraj meja in da se izboljšajo zdravstvene storitve, zlasti za najbolj ranljive in ekonomsko najšibkejše. EESO tudi poziva Komisijo, naj poudari družbene vrednote, ki so jasno opredeljene v Pogodbah in morajo dejansko postati del kulture in ukrepov za Evropsko unijo zdravja. |
| --- | --- |

6.12

| 6.13 | EESO podpira Računsko sodišče, ki je že večkrat presodilo, da je treba izboljšati ukrepe EU na področju zdravja, si v korist evropskih državljanov prizadevati za zbliževanje zdravstvenih sistemov preko meja in povečati dostopnost zdravstvenih storitev zlasti za najranljivejše in ekonomsko najšibkejše. |
| --- | --- |

6.13

7.   Prilagajanje operativnih, funkcionalnih in strateških ukrepov

| 7.1 | Prav gotovo je koristno povečati človeške in finančne vire, vendar bi s celostnim pristopom in močnejšim duhom sodelovanja lahko že s tedanjimi sredstvi premogli dovolj opreme in sposobnosti za zaustavitev epidemije. |
| --- | --- |

7.1

| 7.2 | Usklajevanje in sodelovanje sta zato bistvena za izpolnjevanje potreb v izrednih zdravstvenih razmerah, podpiranje gospodarske dejavnosti in pripravo temeljev za okrevanje. |
| --- | --- |

7.2

| 7.3 | EESO meni, da je treba nujno predvideti organ za analizo, preprečevanje v okviru Evropskega centra za preprečevanje in obvladovanje bolezni (ECDC), simulacijo odzivov, ki bi nudil temeljne podatke za načrtovanje strategij in omogočal, da bi v zelo kratkem času uporabili najboljše razpoložljive vire. |
| --- | --- |

7.3

| 7.4 | Z uporabo izkušenj evropskih referenčnih mrež (10) v drugih sektorjih bi lahko ustanovili konzorcije, ki bi lahko zaposlili najboljše talente v Evropi na področjih, ki so med krizo pomembna, in postavili temelje za delo, ki temelji na sinergijah. |
| --- | --- |

7.4

| 7.5 | Vendar pa EESO meni, da so te izkušnje nezadostne, saj je dejansko problem, kdo bo odgovoren za usklajevanje in dokončanje dela teh mrež (vzpostavljanje in vodenje omrežij mrež). |
| --- | --- |

7.5

| 7.6 | Pripraviti je treba evropske kampanje in načrte in v njih nameniti več pozornosti najbolj ranljivim skupinam. Te pobude bi morale obravnavati zlasti spodbujanje zdravega življenja, varovanje zdravja in presejalne teste, vzpostavitev celostnih sistemov oskrbe in dobrega počutja, boj proti socialnim neenakostim itd. |
| --- | --- |

7.6

8.   Doseganje ciljev s stalnim spremljanjem in vključujočim pristopom

| 8.1 | EESO poudarja, da je treba pri ciljih programa posebno pozornost nameniti kazalnikom za nadzor in preverjanje kakovosti. Splošni „makro“ kazalniki programa so bistvenega pomena, vendar je za cilj spodbujanja in uporabe evropskih sredstev v času krize oziroma kriz potreben prožen sistem, ki mora biti zaradi točno določenih in spreminjajočih se potreb sposoben nenehno ustvarjati ad hoc„mikrokazalnike“ za odzivanje na stalne izredne razmere, za katere je bil zasnovan. |
| --- | --- |

8.1

| 8.2 | Odbor meni, da bi bilo treba ustanoviti skupino zdravstvenih delavcev iz držav članic in strokovnjakov za različne discipline, med katerimi bi morali vsaj nekateri imeti posebno strokovno znanje na področju boja proti izrednim zdravstvenim razmeram, nekateri od teh pa izkušnje z integriranim delom, tako kot na področju evropskih raziskav, civilne zaščite in vojaškega zdravstva. |
| --- | --- |

8.2

| 8.3 | EESO pozdravlja program Komisije, ki poudarja potrebo po mehanizmu za nadzorovanje kriz. V zvezi s tem EESO, poleg predlaganih ukrepov, ki se osredotočajo na proizvodnjo opreme in tehnologije, opozarja na pomen vzpostavitve sistema usklajevanja, načrtovanja, spremljanja in strateškega usmerjanja za preprečevanje in zgodnje posredovanje. |
| --- | --- |

8.3

| 8.4 | Če je na področju zdravja vloga Unije zagotavljati podporo državam, ima v primeru usposabljanja Unija osrednjo vlogo. S tega vidika bi morali okrepiti nadzorno vlogo organov EU v segmentu zdravstva, ki se nanaša na usposabljanje (univerzitetne klinike so področje, na katerem mora imeti Unija osrednjo vlogo na področju usposabljanja, vključno z zdravstvenim usposabljanjem). |
| --- | --- |

8.4

| 8.5 | EESO podpira enakopravno sodelovanje in uravnoteženo zastopanost spolov pri odločanju: poleg ustreznih regulativnih okvirov je uravnoteženo zastopanost spolov pri odločanju ter političnem, gospodarskem in socialnem življenju mogoče doseči tudi z vključevanjem načela enakosti spolov na socialni in družinski ravni. |
| --- | --- |

8.5

| 8.6 | Odbor meni, da bi bilo zaželeno, da bi Unija nenehno spremljala kakovost teh zdravstvenih segmentov; osredotočiti bi se morala tudi na to, da države članice zagotovijo ustrezne zmogljivosti za zdravstveno varstvo in usposabljanje v skladu z zahtevami EU. |
| --- | --- |

8.6

| 8.7 | EESO ponavlja, da digitalizacija prinaša koristi za enakopraven dostop do storitev zdravstvenega varstva, če so izpolnjeni različni pogoji:






  — | enako geografsko pokritje, |
| --- | --- | --- |

8.7

—

enako geografsko pokritje,

| — | zmanjševanje digitalne vrzeli, |
| --- | --- |

—

zmanjševanje digitalne vrzeli,

| — | interoperabilnost celotne digitalne arhitekture, |
| --- | --- |

—

interoperabilnost celotne digitalne arhitekture,

| — | skladnost s splošno uredbo o varstvu zdravstvenih podatkov (11). |
| --- | --- |

—

skladnost s splošno uredbo o varstvu zdravstvenih podatkov (11).

9.   Podpora zdravstvenim delavcem

| 9.1 | EESO je prepričan, da je treba poudariti neposredno prisotnost EU pri usposabljanju zdravstvenega osebja, tudi glede na to, da okrepitev sistemov civilne zaščite ustvarja potrebo po novem strokovnem profilu: strokovnjak za krizno usklajevanje in spremljanje. Takega strokovnjaka bi morale imeti vse lokalne veje civilne zaščite. |
| --- | --- |

9.1

| 9.2 | Lahko bi predvideli pilotni ukrep za vzpostavitev evropske šole za usposabljanje na tretji stopnji, ki bi ga organizirali v sodelovanju z evropskimi univerzami. |
| --- | --- |

9.2

| 9.3 | EESO priznava, da si mora EU poleg usposabljanja prizadevati za dostojne delovne pogoje za zdravstvene delavce, ki so „heroji“ te krize. |
| --- | --- |

9.3

10.   EU naj ima pionirsko vlogo na področju raziskav

| 10.1 | Kar zadeva politiko podpore raziskavam zdravil, ki so potencialno uporabna v krizah, je treba opozoriti, da se del teh, zlasti raziskave zdravil, ki se že uporabljajo v podobnih razmerah, nanaša na zdravila, za katera je na trgu majhno zanimanje, ker niso patentirana. Zato bi bilo treba okrepiti tudi neodvisne raziskave, tudi glede kritičnega vprašanja, kot so cepiva, tudi zaradi evropske tehnološke in proizvodne suverenosti. |
| --- | --- |

10.1

| 10.2 | Najnovejša študija je pokazala, da so glavne univerze izgubile položaj na lestvici znanstvenih rezultatov (2015–2019), pri čemer se je trend precej bolj poslabšal v Evropi (samo ena evropska univerza med najboljšimi tridesetimi), medtem ko podjetja, specializirana za storitve na področju interneta, tehnologije in analize podatkov, dobivajo vse večji pomen na področju raziskav. |
| --- | --- |

10.2

| 10.3 | EESO meni, da bi bilo treba poiskati sinergije med Programom EU za zdravje v obdobju 2021–2027 ter vsemi drugimi programi in skladi, usmerjenimi v raziskave in tehnološke inovacije v zdravstvenem sektorju, ter spodbujati inovacije in patente, ki lahko spremljajo in podpirajo vrhunsko biomedicinsko proizvodnjo. |
| --- | --- |

10.3

V Bruslju, 18. septembra 2020

Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Luca JAHIER

---

(1)  Odbor regij, „Listina o upravljanju na več ravneh“.

1

(2)  EUR-Lex.

2

(3)  https://www.ecdc.europa.eu/en.

3

(4)  https://www.ema.europa.eu/en.

4

(5)  UL C 434, 15.12.2017, str. 1.

5

(6)  https://what-europe-does-for-me.eu/sl/portal/2/X07_26001.

6

(7)  https://www.europarl.europa.eu/doceo/document/TA-9-2020-04-17-TOC_SL.html.

7

(8)  Uredba o naložbeni pobudi v odziv na izbruh COVID-19, EESC-2020-01536-00-01-PAC-TRA (ECO/515, v pripravi); UL C 227, 28.6.2018, str. 11; UL C 240, 16.7.2019, str. 10; UL C 271, 19.9.2013, str. 122; UL C 14, 15.1.2020, str. 52; UL C 434, 15.12.2017, str. 1; UL C 242, 23.7.2015, str. 48; UL C 116, 20.4.2001, str. 75; UL C 255, 22.9.2010, str. 76; UL C 143, 22.5.2012, str. 102; UL C 234, 30.9.2003, str. 36; UL C 18, 19.1.2011, str. 74; UL C 120, 20.5.2005, str. 54; UL C 44, 15.2.2013, str. 36; UL C 218, 11.9.2009, str. 91; UL C 242, 23.7.2015, str. 48; UL C 44, 11.2.2011, str. 10; UL C 13, 15.1.2016, str. 14; UL C 440, 6.12.2018, str. 150; UL C 283, 10.8.2018, str. 28; UL C 440, 6.12.2018, str. 57.

8

(9)  Glej točko 2.6.

9

(10)  UL L 88, 4.4.2011, str. 45.

10

(11)  Glej opombo 5.

11

---

| 11.12.2020 | SL | Uradni list Evropske unije | C 429/259 |
| --- | --- | --- | --- |

11.12.2020

SL

Uradni list Evropske unije

C 429/259

---

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij – Strategija EU za biotsko raznovrstnost do leta 2030 – Vračanje narave v naša življenja

(COM(2020) 380 final)

(2020/C 429/33)

| Poročevalec: | Antonello PEZZINI (IT-I) |
| --- | --- |
| Soporočevalec: | Lutz RIBBE (DE-III) |

Poročevalec:

Antonello PEZZINI (IT-I)

Soporočevalec:

Lutz RIBBE (DE-III)

| Zaprosilo | Evropska komisija, 17. 6. 2020 |
| --- | --- |
| Pravna podlaga | člen 304 Pogodbe o delovanju Evropske unije |
| Sklep predsedstva | 21. 1. 2020 |
| Pristojnost | strokovna skupina za kmetijstvo, razvoj podeželja in okolje |
| Datum sprejetja mnenja strokovne skupine | 31. 8. 2020 |
| Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju | 18. 9. 2020 |
| Plenarno zasedanje št. | 554 |
| Rezultat glasovanja
  (za/proti/vzdržani) | 209/5/4 |

Zaprosilo

Evropska komisija, 17. 6. 2020

Pravna podlaga

člen 304 Pogodbe o delovanju Evropske unije

Sklep predsedstva

21. 1. 2020

Pristojnost

strokovna skupina za kmetijstvo, razvoj podeželja in okolje

Datum sprejetja mnenja strokovne skupine

31. 8. 2020

Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju

18. 9. 2020

Plenarno zasedanje št.

554

Rezultat glasovanja

(za/proti/vzdržani)

209/5/4

1.   Sklepi in priporočila

| 1.1 | EESO pozdravlja prizadevanja Evropske komisije za razvoj strategije za biotsko raznovrstnost do leta 2030 kot ene od poti do evropskega zelenega dogovora in svetovnega okvira za biotsko raznovrstnost, ki je predlagan v Konvenciji o biološki raznovrstnosti. |
| --- | --- |

1.1

| 1.1.1 | Obenem obžaluje, da več priporočil Evropskega računskega sodišča glede doslednejše uporabe politike s področja biotske raznovrstnosti ni bilo upoštevanih. |
| --- | --- |

1.1.1

| 1.2 | Po mnenju EESO strategija za biotsko raznovrstnost postavlja biotsko raznovrstnost v središče okrevanja po pandemiji COVID-19 v korist ljudi, podnebja in planeta. |
| --- | --- |

1.2

| 1.3 | V EU je treba znatno okrepiti prizadevanja za zavarovanje preostalih naravnih virov, in sicer s stalnim ozaveščanjem in obveščanjem družbe, zlasti mladih, in izpostavljanjem pozitivnih vidikov zaščitnih ukrepov. |
| --- | --- |

1.3

| 1.4 | EESO meni, da je treba za doseganje tega cilja v dogovoru z Evropsko komisijo razširiti površino zavarovanih območij, zlasti strogo zavarovanih območij, in pri tem čim bolj omejiti učinke na kmetijstvo in gozdarstvo, čeprav to samo po sebi ne zadostuje za zaustavitev zmanjševanja biotske raznovrstnosti. |
| --- | --- |

1.4

| 1.5 | Po mnenju EESO je treba zato znatno povečati prizadevanja za obnovo habitatov in boj proti zmanjševanju vrst, ki je zlasti posledica neustreznega izvajanja pravnega okvira in nezadostnega financiranja potrebnih ukrepov. |
| --- | --- |

1.5

| 1.6 | EESO meni, da je treba izpostaviti pomen ekološke povezljivosti in v zvezi s tem vzpostaviti vseevropsko omrežje za varstvo narave, s čimer bi se odpravile metodološke pomanjkljivosti direktive o habitatih. |
| --- | --- |

1.6

| 1.7 | EESO ugotavlja, da so za uresničitev ciljev obnove potrebni novi, pravno zavezujoči cilji ter da je treba zagotoviti ustrezno in neodvisno financiranje. Spodbujati pa je treba tudi prostovoljne ukrepe. |
| --- | --- |

1.7

| 1.8 | EESO obžaluje, da biotska raznovrstnost v novem finančnem okviru 2021–2027 ni obravnavana celovito, učinkovito in skladno, ter meni, da je to zaskrbljujoč znak, da so med besedami in dejanji še vedno znatna razhajanja. To dokazujejo tudi različna poročila Evropskega računskega sodišča, ki so bila objavljena v zadnjih dveh letih in se nanašajo na neskladnosti med politikami s področja kmetijstva, podnebja in biotske raznovrstnosti. |
| --- | --- |

1.8

| 1.9 | EESO poudarja, da varstvo biotske raznovrstnosti v ekonomskem smislu ne sme pomeniti bremena za kmete in lastnike gozdov, temveč mora zagotavljanje te javne dobrine in vrednote zanje postati zanimiva priložnost za zaslužek. Poleg tega meni, da bi bilo mogoče to vprašanje konkretno obravnavati v novem načrtu za oživitev gospodarstva, in sicer z naložbami, namenjenimi izpolnjevanju ciljev strategije z uporabo človeških in drugih virov. |
| --- | --- |

1.9

| 1.10 | EESO meni, da je treba del zavarovanih območij strogo zaščititi (brez posegov). Samo tako lahko omogočimo resnične naravne procese (ki niso „vodeni“). |
| --- | --- |

1.10

| 1.11 | EESO ugotavlja, da se cilj 10 % prednostnih območij v kmetijstvu ne odraža v predlogu reforme skupne kmetijske politike, o katerem se trenutno razpravlja. V njem je namreč predviden le minimalni odstotek in ni določeno konkretno število. EESO priporoča, da bi bili vsi sprejeti cilji uresničljivi in skupni. |
| --- | --- |

1.11

| 1.12 | EESO toplo pozdravlja krepitev zelene infrastrukture ter poziva Evropsko komisijo in države članice, naj pripravijo in izvajajo celostno strategijo v zvezi s tem. |
| --- | --- |

1.12

| 1.13 | EU bi morala prednostno vlagati v omrežje zelene infrastrukture (TEN-G) in temu nameniti ustrezna namenska finančna sredstva. |
| --- | --- |

1.13

| 1.14 | EESO poziva Komisijo, naj pripravi temeljito in celovito strategijo za gozdove in gozdarstvo. |
| --- | --- |

1.14

2.   Ozadje

| 2.1 | Strategija za biotsko raznovrstnost, ki jo razumemo kot raznovrstnost življenja na Zemlji in ki vključuje ekosisteme, skupnosti, vrste in genetske vire, je osnovni pogoj za trajnostno blaginjo in dobro počutje ljudi. Je vir sama po sebi in družbi zagotavlja široko paleto bistvenih ekosistemskih storitev, od preskrbe s hrano in svežo vodo, do opraševanja in preprečevanja poplav. Poleg povsem materialnih razlogov za varstvo biotske raznovrstnosti obstajajo tudi etično-moralni razlogi. |
| --- | --- |

2.1

| 2.2 | Podlaga za ukrepe EU na področju biotske raznovrstnosti so različni členi PDEU:






  — | 4(2)(e), ki določa, da si EU deli pristojnost z državami članicami na področju okolja, |
| --- | --- | --- |

2.2

—

4(2)(e), ki določa, da si EU deli pristojnost z državami članicami na področju okolja,

| — | člen 11, ki vključuje zahteve glede varstva okolja, |
| --- | --- |

—

člen 11, ki vključuje zahteve glede varstva okolja,

| — | člen 191, ki ureja okoljsko politiko EU. |
| --- | --- |

—

člen 191, ki ureja okoljsko politiko EU.

Poleg tega EU zavezuje Konvencija Združenih narodov o biološki raznovrstnosti, podpisana v Riu de Janeiru leta 1992 (1).

| 2.3 | Na ravni sekundarne zakonodaje ima EU različne pravne akte, namenjene varstvu in trajnostnemu upravljanju naravnih habitatov in ogroženih vrst ter vključevanju biotske raznovrstnosti v politike in ukrepe EU. |
| --- | --- |

2.3

| 2.4 | Poseben pomen ima mreža Natura 2000, sistem zavarovanih območij po vsej EU, vzpostavljen z direktivo o habitatih (2), ki med drugim vključuje posebna območja varstva (POV), ustanovljena z direktivo o pticah (3), okvirno direktivo o morski strategiji (4) in uredbo o invazivnih tujerodnih vrstah (5). |
| --- | --- |

2.4

| 2.5 | Kljub obstoječim pravnim instrumentom in številnim političnim obljubam glede zaustavitve izgube biotske raznovrstnosti je biotska raznovrstnost resno ogrožena:






  — | že leta 1998 je bila predstavljena strategija EU na področju biotske raznovrstnosti. Leta 2001 so se voditelji držav in vlad držav članic EU v okviru Göteborške strategije zavezali k zaustavitvi izgube biotske raznovrstnosti, ki je v Evropi že do takrat močno napredovala, ter obnovi naravnih habitatov in sistemov do leta 2010, |
| --- | --- | --- |

2.5

—

že leta 1998 je bila predstavljena strategija EU na področju biotske raznovrstnosti. Leta 2001 so se voditelji držav in vlad držav članic EU v okviru Göteborške strategije zavezali k zaustavitvi izgube biotske raznovrstnosti, ki je v Evropi že do takrat močno napredovala, ter obnovi naravnih habitatov in sistemov do leta 2010,

| — | leta 2006 je Evropska komisija predstavila akcijski načrt za biotsko raznovrstnost (6) s 160 ukrepi, da bi dosegli cilj, določen za leto 2010, vendar ta cilj ni bil dosežen, razlog za to pa je bilo in ostaja dejstvo, da med težnjami in resničnostjo prihaja do očitnih razhajanj, kar je EESO kritiziral že v več mnenjih, |
| --- | --- |

—

leta 2006 je Evropska komisija predstavila akcijski načrt za biotsko raznovrstnost (6) s 160 ukrepi, da bi dosegli cilj, določen za leto 2010, vendar ta cilj ni bil dosežen, razlog za to pa je bilo in ostaja dejstvo, da med težnjami in resničnostjo prihaja do očitnih razhajanj, kar je EESO kritiziral že v več mnenjih,

| — | maja 2011, po Konvenciji o biološki raznovrstnosti, ki izpostavlja potrebo po vse večjem ozaveščanju javnosti o prednostih ohranjanja biotske raznovrstnosti (člen 13), je EU predstavila novo strategijo na področju biotske raznovrstnosti, ki zajema ukrepe, zelo podobne ukrepom iz preteklih strategij in različnih akcijskih programov EU na področju okolja, sprejetih do tedaj. S to strategijo naj bi se do njenega izteka leta 2020 zaustavili izguba biotske raznovrstnosti in degradacija ekosistemskih storitev v Evropski uniji, |
| --- | --- |

—

maja 2011, po Konvenciji o biološki raznovrstnosti, ki izpostavlja potrebo po vse večjem ozaveščanju javnosti o prednostih ohranjanja biotske raznovrstnosti (člen 13), je EU predstavila novo strategijo na področju biotske raznovrstnosti, ki zajema ukrepe, zelo podobne ukrepom iz preteklih strategij in različnih akcijskih programov EU na področju okolja, sprejetih do tedaj. S to strategijo naj bi se do njenega izteka leta 2020 zaustavili izguba biotske raznovrstnosti in degradacija ekosistemskih storitev v Evropski uniji,

| — | leta 2017 je Evropska komisija sprejela akcijski načrt, s katerim je želela podpreti države članice pri ohranjanju vrst in habitatov. Vseboval je 15 ukrepov, ki naj bi jih uresničili do leta 2019, za izvajanje direktiv o varstvu narave. |
| --- | --- |

—

leta 2017 je Evropska komisija sprejela akcijski načrt, s katerim je želela podpreti države članice pri ohranjanju vrst in habitatov. Vseboval je 15 ukrepov, ki naj bi jih uresničili do leta 2019, za izvajanje direktiv o varstvu narave.

| 2.6 | V vseh programih EU na področju biotske raznovrstnosti so bili določeni zelo ambiciozni cilji, ki jih je EESO vedno podpiral, uresničenega pa je bilo zelo malo. Posledično trenutno skoraj četrtini divjih živalskih in rastlinskih vrst v Evropi grozi izumrtje, priča smo hitremu upadu števila žuželk in opraševalcev, razmere v ekosistemih pa so se poslabšale do te mere, da ti ne morejo več v celoti zagotavljati svojih dragocenih storitev. Posledice tako velike degradacije so ogromne socialno-ekonomske izgube v državah EU. |
| --- | --- |

2.6

| 2.7 | Glavni vzroki za izgubo biotske raznovrstnosti, tj. spremembe v rabi tal in morja, prekomerno izkoriščanje naravnih virov, onesnaževanje, podnebne spremembe ter vnos in širjenje tujerodnih invazivnih vrst, so se še stopnjevali in izničili pozitivne učinke ukrepov, izvedenih z namenom reševanja problema. |
| --- | --- |

2.7

| 2.8 | EU ima veliko odgovornost za to, zlasti prek svoje kmetijske in ribiške politike, v okviru katerih določa svoj strateški okvir in za kateri namenja več milijard eurov. Čeprav se že dvajset let nenehno poudarja in ugotavlja, da je potrebna reforma teh dveh panog, doslej ni bilo storjeno skoraj nič. EESO v zvezi s tem opozarja na več poročil Evropskega računskega sodišča (7), med njimi tudi na nekatera zelo nedavna, in ugotavlja, da so ta v dokumentih Evropske komisije, Sveta in Parlamenta žal skoraj povsem prezrta. |
| --- | --- |

2.8

| 2.9 | V poročilu Medvladne platforme o biotski raznovrstnosti in ekosistemskih storitvah iz leta 2019 sta bila napovedana pospešeno izumiranje vrst in upad zdravja ekosistemov na svetovni ravni. Iz poročila je tudi razvidno, da izgube biotske raznovrstnosti ni mogoče upočasniti ali zaustaviti brez bistvenih in strukturnih sprememb v družbi. Avtorji poročila pričakujejo, da bodo potrebne spremembe naletele na velik odpor tistih, ki imajo koristi od obstoječega stanja. Vendar je izboljšanje sedanjega položaja mogoče in potrebno z vidika javnega interesa (8). Raziskava Eurobarometer, ki je bila v državah članicah EU izvedena decembra 2018 in ki je zajela več kot 27 000 anketirancev, je pokazala, da se državljani EU vse bolj zavedajo pomena biotske raznovrstnosti. |
| --- | --- |

2.9

| 2.10 | Zagotoviti bi bilo torej treba, da je v Teritorialni agendi EU, omenjeni tudi v programu nemškega predsedovanja Svetu (9), močno prisotna zaščita biotske raznovrstnosti. |
| --- | --- |

2.10

3.   Strategija EU za biotsko raznovrstnost do leta 2030

| 3.1 | Evropska strategija za biotsko raznovrstnost do leta 2030 v veliki meri sledi ciljem iz predhodnih strategij. |
| --- | --- |

3.1

| 3.2 | Temelji na priporočilih Sveta, da morajo biti države članice zgled ter okrepiti prizadevanja v boju proti izgubi biotske raznovrstnosti in za obnovo ekosistemov. Svet je decembra 2019 pripravil strateške smernice za biotsko raznovrstnost do leta 2030 v skladu z evropskim zelenim dogovorom. Poudaril je, da je treba na vseh ravneh, tudi na svetovni ravni, sprejeti ukrepe za zaustavitev izgube biotske raznovrstnosti, in sprejel zaveze za:






  — | vključitev biotske raznovrstnosti v vse ustrezne politike EU, zlasti v novo skupno kmetijsko politiko, |
| --- | --- | --- |

3.2

—

vključitev biotske raznovrstnosti v vse ustrezne politike EU, zlasti v novo skupno kmetijsko politiko,

| — | odpravo subvencij, ki škodujejo biotski raznovrstnosti, |
| --- | --- |

—

odpravo subvencij, ki škodujejo biotski raznovrstnosti,

| — | izboljšanje postopkov pregleda in izvajanja politik ter poročanja v zvezi z njimi, ukrepov in prizadevanj na področju biotske raznovrstnosti, |
| --- | --- |

—

izboljšanje postopkov pregleda in izvajanja politik ter poročanja v zvezi z njimi, ukrepov in prizadevanj na področju biotske raznovrstnosti,

| — | polno, učinkovito in celostno vključitev biotske raznovrstnosti v pripravo in izvajanje večletnega finančnega okvira EU za obdobje 2021–2027, |
| --- | --- |

—

polno, učinkovito in celostno vključitev biotske raznovrstnosti v pripravo in izvajanje večletnega finančnega okvira EU za obdobje 2021–2027,

| — | pospešitev prehoda na varno, krožno in podnebno nevtralno gospodarstvo, gospodarno z viri, ki bo tudi ščitilo in obnavljalo biotsko raznovrstnost in ekosistemske storitve, |
| --- | --- |

—

pospešitev prehoda na varno, krožno in podnebno nevtralno gospodarstvo, gospodarno z viri, ki bo tudi ščitilo in obnavljalo biotsko raznovrstnost in ekosistemske storitve,

| — | uskladitev nacionalnih in mednarodnih finančnih tokov, zlasti na področju javnih naročil, s svetovnim okvirom na področju biotske raznovrstnosti. |
| --- | --- |

—

uskladitev nacionalnih in mednarodnih finančnih tokov, zlasti na področju javnih naročil, s svetovnim okvirom na področju biotske raznovrstnosti.

| 3.3 | EESO je že večkrat izrazil svoje mnenje o politiki na področju biotske raznovrstnosti (10) in ponovno ugotavlja, da problem ni v tem, da ne bi bilo zadostne pravne podlage, temveč primanjkuje politične volje. To, kar je Svet sprejel decembra 2019 in se deloma odraža tudi v tej strategiji, namreč ni novost in obstaja nevarnost, da ponovno ne bo uresničeno. |
| --- | --- |

3.3

| 3.4 | Namen nove strategije EU za biotsko raznovrstnost ni le zaščititi in obnoviti naravo v Evropi, temveč se odločneje kot prejšnje strategije loteva tudi vprašanj ekosistemskih storitev. Poleg tega je veliko jasnejša glede ciljev obnove izgubljenih habitatov in opredeljuje okvir ciljev EU na področju biotske raznovrstnosti za 15. zasedanje konference pogodbenic Konvencije o biološki raznovrstnosti, ki bo potekala leta 2021in bo odločilna. |
| --- | --- |

3.4

| 3.5 | Strategija za biotsko raznovrstnost do leta 2030 določa tri cilje za skladno omrežje zavarovanih območij:






  — | pravno zavarovati vsaj 30 % kopnega in 30 % morja v EU ter povezati ekološke koridorje kot del resnično vseevropskega omrežja narave, |
| --- | --- | --- |

3.5

—

pravno zavarovati vsaj 30 % kopnega in 30 % morja v EU ter povezati ekološke koridorje kot del resnično vseevropskega omrežja narave,

| — | strogo zavarovati vsaj tretjino zavarovanih območij v EU oziroma 10 % kopnega in 10 % morja v EU, |
| --- | --- |

—

strogo zavarovati vsaj tretjino zavarovanih območij v EU oziroma 10 % kopnega in 10 % morja v EU,

| — | učinkovito upravljanje vseh zavarovanih območij, opredelitev jasnih ohranitvenih ciljev in ukrepov ter ustrezno spremljanje zavarovanih območij. |
| --- | --- |

—

učinkovito upravljanje vseh zavarovanih območij, opredelitev jasnih ohranitvenih ciljev in ukrepov ter ustrezno spremljanje zavarovanih območij.

| 3.6 | Za obnovo degradiranih in krhkih ekosistemov, za katere še ni učinkovitega pravnega okvira, in zmanjšanje pritiska na biotsko raznovrstnost so predvideni številni ukrepi, katerih namen je med drugim:






  — | pripraviti predlog glede novega pravnega okvira za obnovo narave, |
| --- | --- | --- |

3.6

—

pripraviti predlog glede novega pravnega okvira za obnovo narave,

| — | do leta 2030 obnoviti obsežne površine degradiranih in z ogljikom bogatih ekosistemov, preprečiti, da bi se trendi in stanje ohranjenosti habitatov in vrst poslabšali, ter zagotoviti, da bo vsaj 30 % habitatov in vrst doseglo ugodno stanje ohranjenosti ali vsaj pokazalo pozitiven trend, |
| --- | --- |

—

do leta 2030 obnoviti obsežne površine degradiranih in z ogljikom bogatih ekosistemov, preprečiti, da bi se trendi in stanje ohranjenosti habitatov in vrst poslabšali, ter zagotoviti, da bo vsaj 30 % habitatov in vrst doseglo ugodno stanje ohranjenosti ali vsaj pokazalo pozitiven trend,

| — | zaustaviti upadanje števila ptic in žuželk na kmetijskih površinah, zlasti opraševalcev, |
| --- | --- |

—

zaustaviti upadanje števila ptic in žuželk na kmetijskih površinah, zlasti opraševalcev,

| — | uporabo in tveganje kemičnih pesticidov zmanjšati za 50 % ter za enak odstotek zmanjšati tudi uporabo nevarnejših pesticidov, |
| --- | --- |

—

uporabo in tveganje kemičnih pesticidov zmanjšati za 50 % ter za enak odstotek zmanjšati tudi uporabo nevarnejših pesticidov,

| — | vsaj 10 % kmetijskih zemljišč vključiti med območja ekološkega interesa, ki vključujejo visokoraznovrstne značilnosti pokrajine, |
| --- | --- |

—

vsaj 10 % kmetijskih zemljišč vključiti med območja ekološkega interesa, ki vključujejo visokoraznovrstne značilnosti pokrajine,

| — | vsaj 25 % kmetijskih zemljišč nameniti ekološkemu kmetijstvu in znatno povečati agroekološke prakse, |
| --- | --- |

—

vsaj 25 % kmetijskih zemljišč nameniti ekološkemu kmetijstvu in znatno povečati agroekološke prakse,

| — | posaditi najmanj 3 milijarde dreves, in sicer ob polnem upoštevanju ekoloških načel, ter zaščititi preostale pragozdove in starorasle gozdove, |
| --- | --- |

—

posaditi najmanj 3 milijarde dreves, in sicer ob polnem upoštevanju ekoloških načel, ter zaščititi preostale pragozdove in starorasle gozdove,

| — | doseči znaten napredek pri sanaciji površin z onesnaženimi tlemi, |
| --- | --- |

—

doseči znaten napredek pri sanaciji površin z onesnaženimi tlemi,

| — | vsaj 25 000 km rek v EU vrniti v stanje, da bodo spet prostotekoče, |
| --- | --- |

—

vsaj 25 000 km rek v EU vrniti v stanje, da bodo spet prostotekoče,

| — | število vrst z rdečega seznama, ki jih ogrožajo tujerodne invazivne vrste, zmanjšati za 50 %, izgubo hranil zaradi gnojil za vsaj 50 %, uporabo gnojil pa za vsaj 20 %, |
| --- | --- |

—

število vrst z rdečega seznama, ki jih ogrožajo tujerodne invazivne vrste, zmanjšati za 50 %, izgubo hranil zaradi gnojil za vsaj 50 %, uporabo gnojil pa za vsaj 20 %,

| — | zagotoviti, da mesta z vsaj 20 000 prebivalci sprejmejo ambiciozne načrte ozelenitve mestnih območij, |
| --- | --- |

—

zagotoviti, da mesta z vsaj 20 000 prebivalci sprejmejo ambiciozne načrte ozelenitve mestnih območij,

| — | odpraviti uporabo kemičnih pesticidov na občutljivih območjih, kot so mestne zelene površine v EU, |
| --- | --- |

—

odpraviti uporabo kemičnih pesticidov na občutljivih območjih, kot so mestne zelene površine v EU,

| — | znatno zmanjšati negativne vplive na občutljive vrste in habitate, vključno z vplivi ribolova in ekstrakcije na morskem dnu, z namenom zagotovitve dobrega okoljskega stanja, |
| --- | --- |

—

znatno zmanjšati negativne vplive na občutljive vrste in habitate, vključno z vplivi ribolova in ekstrakcije na morskem dnu, z namenom zagotovitve dobrega okoljskega stanja,

| — | odpraviti prilov vrst oziroma ga zmanjšati na raven, ki omogoča popolno okrevanje vrst in ne ogroža njihovega ohranjanja. |
| --- | --- |

—

odpraviti prilov vrst oziroma ga zmanjšati na raven, ki omogoča popolno okrevanje vrst in ne ogroža njihovega ohranjanja.

| 3.7 | Ti cilji bodo med drugim doseženi z uresničevanjem naslednjih ukrepov:






  — | omogočanje temeljitih sprememb z uporabo novega postopka, da se izboljša upravljanje biotske raznovrstnosti in zagotovi, da bodo države članice v nacionalne politike vključile prizadevanja, opredeljena v strategiji, |
| --- | --- | --- |

3.7

—

omogočanje temeljitih sprememb z uporabo novega postopka, da se izboljša upravljanje biotske raznovrstnosti in zagotovi, da bodo države članice v nacionalne politike vključile prizadevanja, opredeljena v strategiji,

| — | krepitev prizadevanj za izvajanje in izvrševanje okoljske zakonodaje EU, |
| --- | --- |

—

krepitev prizadevanj za izvajanje in izvrševanje okoljske zakonodaje EU,

| — | biotski raznovrstnosti letno nameniti 20 milijard EUR iz različnih virov, med drugim iz skladov EU ter z nacionalnim in zasebnim financiranjem, z vključevanjem vidikov, povezanih z naravnim kapitalom in biotsko raznovrstnostjo, v trgovinske prakse, |
| --- | --- |

—

biotski raznovrstnosti letno nameniti 20 milijard EUR iz različnih virov, med drugim iz skladov EU ter z nacionalnim in zasebnim financiranjem, z vključevanjem vidikov, povezanih z naravnim kapitalom in biotsko raznovrstnostjo, v trgovinske prakse,

| — | zagotoviti, da bo imela EU vodilno vlogo pri reševanju svetovne krize biotske raznovrstnosti, in sicer z uporabo vseh orodij za zunanje delovanje in mednarodnih partnerstev za oblikovanje novega ambicioznega svetovnega okvira ZN za biotsko raznovrstnost, |
| --- | --- |

—

zagotoviti, da bo imela EU vodilno vlogo pri reševanju svetovne krize biotske raznovrstnosti, in sicer z uporabo vseh orodij za zunanje delovanje in mednarodnih partnerstev za oblikovanje novega ambicioznega svetovnega okvira ZN za biotsko raznovrstnost,

| — | okrepiti civilno zaščito z oblikovanjem politike EU, namenjene izboljšanju možnosti takojšnjega odziva v primeru gozdnih požarov po vsej Evropi, |
| --- | --- |

—

okrepiti civilno zaščito z oblikovanjem politike EU, namenjene izboljšanju možnosti takojšnjega odziva v primeru gozdnih požarov po vsej Evropi,

| — | ustanoviti regionalne gasilske ekipe v posameznih državah članicah, da se poveča prožnost ukrepanja v primeru gozdnih požarov, |
| --- | --- |

—

ustanoviti regionalne gasilske ekipe v posameznih državah članicah, da se poveča prožnost ukrepanja v primeru gozdnih požarov,

| — | olajšati usposabljanje civilne družbe v vseh državah članicah na regionalni osnovi z oblikovanjem majhnih ekip, ki omogočajo hiter odziv. |
| --- | --- |

—

olajšati usposabljanje civilne družbe v vseh državah članicah na regionalni osnovi z oblikovanjem majhnih ekip, ki omogočajo hiter odziv.

| 3.8 | Da bi omogočili to potrebno in temeljito spremembo, namerava Evropska komisija oblikovati nov evropski okvir za upravljanje biotske raznovrstnosti. V zvezi s tem bo vzpostavljen mehanizem spremljanja in pregleda, ki temelji na sklopu jasnih in usklajenih kazalnikov. Leta 2023 bo ocenjeno, ali je treba v zvezi z upravljanjem uporabiti pravno zavezujoč pristop. |
| --- | --- |

3.8

| 3.9 | Evropska komisija v središče svoje strategije postavlja izvajanje in uporabo okoljskega prava EU. Izboljšati namerava sodelovanje z državami članicami, evropskimi omrežji, inšpekcijskimi in policijskimi organi ter tožilstvi, poleg tega pa okrepiti vlogo civilne družbe. |
| --- | --- |

3.9

| 3.10 | Predstavljena strategija se sicer nanaša na EU, a Evropska komisija poudarja, da se bo zaščiti biotske raznovrstnosti več pozornosti namenjalo tudi na dvo- in večstranski ravni, in dodaja, da je EU na 15. zasedanju konference pogodbenic Konvencije o biološki raznovrstnosti pripravljena prevzeti vodilno vlogo v koaliciji, ki ima na področju biotske raznovrstnosti velike ambicije. |
| --- | --- |

3.10

| 3.11 | Akcijski načrt iz nove strategije do leta 2030 vključuje približno štirideset ukrepov, ki jih je treba sprejeti v naslednjih štirih letih, kakor je navedeno v okvirnem časovnem razporedu, priloženem predlogu nove strategije. |
| --- | --- |

3.11

4.   Splošne ugotovitve

| 4.1 | EESO pozdravlja prizadevanja Evropske komisije za razvoj strategije za biotsko raznovrstnost do leta 2030 kot ene izmed poti k evropskemu zelenemu dogovoru in svetovnemu okviru za biotsko raznovrstnost, predlaganemu v Konvenciji o biološki raznovrstnosti. |
| --- | --- |

4.1

| 4.2 | Izguba biotske raznovrstnosti brez primere in širjenje uničujočih pandemij nam jasno sporočata, da moramo pretehtati svoj odnos do narave. Po mnenju EESO strategija za biotsko raznovrstnost postavlja biotsko raznovrstnost v središče okrevanja po pandemiji COVID-19 v korist ljudi, podnebja in planeta. Izguba biotske raznovrstnosti in podnebna kriza sta med seboj odvisni ter vplivata druga na drugo. Celovita zaščita in obnova gozdov, tal in mokrišč ter vzpostavitev zelenih površin v mestih so zato pomembni za doseganje ublažitve podnebnih sprememb do leta 2030. |
| --- | --- |

4.2

| 4.3 | V okviru strategije za biotsko raznovrstnost se priznava, da je treba v EU znatno okrepiti prizadevanja za zaščito preostalih naravnih virov, zato je treba (a) razširiti zavarovana območja, zlasti strogo zavarovana območja. Vse to sicer nikakor ne zadošča za zaustavitev upada biotske raznovrstnosti (ne samo v smislu števila vrst, temveč tudi stabilnosti posameznih populacij, pri katerih se beleži drastičen upad, kakor se je izkazalo ob množičnem poginu žuželk na velikih območjih). Zato so potrebna tudi (b) znatna prizadevanja za obnovo habitatov. EESO odločno podpira oba cilja. |
| --- | --- |

4.3

| 4.4 | EESO se strinja z oceno Evropske komisije, da je zmanjševanje števila vrst in habitatov predvsem posledica neustreznega izvajanja pravnega okvira in nezadostnega financiranja. Obstoječi pravni okvir (zlasti direktivi o pticah in habitatih) se osredotoča na ogrožene vrste in habitate, čeprav je varstvo biotske raznovrstnosti veliko širše. Direktivi na primer ne zajemata žuželk ali opraševalcev, kot tudi ne ekosistemskih storitev ali zelene infrastrukture. |
| --- | --- |

4.4

| 4.5 | Zato EESO podpira predlog Evropske komisije, da se v primeru, da države članice v prihodnjih letih ne bodo pospešeno izvajale novih ciljev, razmisli o možnosti uvedbe novih pravnih instrumentov. Poleg tega poudarja, naj se priznajo in spodbujajo kakovost varstva in primeri dobre prakse na ravni držav članic, kot so prostovoljni varstveni ukrepi. |
| --- | --- |

4.5

| 4.6 | EESO ugotavlja, da so poleg že navedenih dejavnikov za zmanjševanje števila vrst in habitatov krivi tudi drugi dejavniki, med drugim ravnanje ljudi. |
| --- | --- |

4.6

| 4.7 | EESO se strinja z analizo Komisije, da je treba zaradi nadaljnjega velikega zmanjšanja biotske raznovrstnosti znatno razširiti mrežo zavarovanih območij. Zlasti varstvu naravnih procesov se doslej ni namenila ustrezna pozornost. Z novim ciljem, da mora biti 10 % območij strogo zavarovanih, se bo ta položaj spremenil. Ti ukrepi bi pozitivno vplivali na podnebje, zaščito opraševalcev in žuželk ter izboljšanje zadrževanja vode v regiji. Evropska komisija želi z vzpostavitvijo vseevropskega omrežja za varstvo narave odpraviti metodološke pomanjkljivosti direktive o habitatih in poudariti pomen ekološke povezljivosti. S tem se vrača tudi k vprašanju zelene infrastrukture, ki se po sporočilu Komisije COM(2013) 249 final žal ni obravnavalo z ustrezno odločnostjo. |
| --- | --- |

4.7

| 4.8 | EESO ugotavlja, da so za doseganje ciljev obnove potrebni novi, pravno zavezujoči cilji. Cilj strategije za biotsko raznovrstnost do leta 2020 je obnoviti 15 % degradiranih ekosistemov. Doseganje tega cilja je bilo povsem neustrezno, zlasti zato, ker cilj ni pravno zavezujoč. |
| --- | --- |

4.8

| 4.9 | EESO pozdravlja dejstvo, da nova strategija bolj jasno obravnava vprašanje finančnih potreb. Že nekaj časa je znano, da ni zagotovljeno ustrezno financiranje. Trenutno je pokritih le 20 % potreb naravnih zavarovanih območij, vključno z območji Natura 2000 (11), pri čemer so bile finančne ocene EESO vedno višje od ocen Evropske komisije. |
| --- | --- |

4.9

| 4.10 | EESO se je tudi jasno zavzel za posebno proračunsko postavko, ločeno od proračuna za kmetijstvo, kar je predlagalo tudi Evropsko računsko sodišče. |
| --- | --- |

4.10

| 4.11 | Sodišče je v svojem mnenju opozorilo, da ni jasno, kolikšen delež izdatkov v okviru skupne kmetijske politike je namenjen za biotsko raznovrstnost. Po mnenju Komisije naj bi se približno 8 % proračuna EU porabilo za varstvo biotske raznovrstnosti, kar bi v obdobju 2014–2020 znašalo 86 milijard EUR. Računsko sodišče opozarja, da kljub temu ni merljivih pozitivnih učinkov. |
| --- | --- |

4.11

| 4.12 | K temu prispeva tudi dejstvo, da so programi drugega stebra, ki so posebej namenjeni ciljem biotske raznovrstnosti, nezadostno financirani in na splošno oblikovani tako, da za kmete v številnih državah članicah niso zanimivi.
  EESO že več let podpira tudi rešitve, ki bi kmetom na primer olajšale sprejemanje ukrepov, namenjenih spodbujanju biotske raznovrstnosti, in ki med drugim vključujejo zadosten element spodbude. EESO poudarja, da morajo za varstvo biotske raznovrstnosti skrbeti tudi kmetje in lastniki gozdov, vendar jih to ne sme bremeniti v ekonomskem smislu, temveč mora skrb za to javno dobrino zanje postati zanimiva priložnost za zaslužek. |
| --- | --- |

4.12

EESO že več let podpira tudi rešitve, ki bi kmetom na primer olajšale sprejemanje ukrepov, namenjenih spodbujanju biotske raznovrstnosti, in ki med drugim vključujejo zadosten element spodbude. EESO poudarja, da morajo za varstvo biotske raznovrstnosti skrbeti tudi kmetje in lastniki gozdov, vendar jih to ne sme bremeniti v ekonomskem smislu, temveč mora skrb za to javno dobrino zanje postati zanimiva priložnost za zaslužek.

| 4.13 | Po navedbah Evropske komisije je treba na leto sprostiti 20 milijard EUR. Dejstvo, da ni natančno pojasnjeno, (a) kako je bil znesek 20 milijard EUR izračunan in (b) kako naj bi se ta potreba pokrila, je ena od glavnih šibkih točk strategije za biotsko raznovrstnost. |
| --- | --- |

4.13

| 4.14 | Novi večletni finančni okvir ne odraža tega zneska, kar je presenetljivo, saj je Svet decembra 2019 pozval k polni, učinkoviti in celostni vključitvi biotske raznovrstnosti v pripravo in izvajanje novega večletnega finančnega okvira za obdobje 2021–2027 (glej točko 3.2). EESO ugotavlja, da se to ni zgodilo, ter meni, da je to zaskrbljujoč znak razhajanja med besedami in dejanji. |
| --- | --- |

4.14

| 4.15 | EESO je kritičen do dejstva, da Evropska komisija v novo strategijo za biotsko raznovrstnost ponovno ni vključila priporočil Sveta iz decembra 2019 o finančni podpori ukrepom za zaščito biotske raznovrstnosti ter ni predlagala učinkovitih ukrepov za odpravo subvencij, škodljivih za biotsko raznovrstnost. Tudi v zvezi s pozivom Sveta glede izboljšanja postopkov pregledovanja izvajanja politik, ukrepov in prizadevanj na področju varstva narave in ohranjanja biotske raznovrstnosti ter poročanja v zvezi z njimi Komisija še ni predlagala ustreznih instrumentov. |
| --- | --- |

4.15

| 4.16 | EESO se strinja z oceno Evropske komisije, da so za večino zavarovanih območij trajnostne prakse upravljanja ustrezna rešitev za ohranjanje ali spodbujanje visoke vrednosti biotske raznovrstnosti. Vendar meni, da je treba za del zavarovanih območij določiti strogo varstvo, ki pomeni upravljanje brez poseganja, saj je samo tako mogoče učinkovito zavarovati naravne procese. |
| --- | --- |

4.16

| 4.17 | EESO se zato strinja, da je treba znatno povečati odstotek strogo zavarovanih območij, in poudarja, da je varstvo naravnih procesov bistveno za zaščito biotske raznovrstnosti, zlasti v času ekstremnih podnebnih sprememb. Razveseljivo je dejstvo, da se posebej poudarja stroga zaščita (brez posegov) pragozdov in staroraslih gozdov. Vendar EESO poudarja, da bo brez znatnih finančnih nadomestil težko zaščititi zlasti pragozdove in starorasle gozdove v zasebni lasti. EESO v zvezi s tem izpostavlja pohvalne dejavnosti okoljskih nevladnih organizacij, ki delujejo kot varuhi okolja, in nenehna posredovanja gasilcev, ki si prizadevajo za varstvo območij, za katera je pogosto značilna velika biotska raznovrstnost. EESO v zvezi s pragozdovi in staroraslimi gozdovi v državni lasti poziva Evropsko komisijo, naj sprejme priporočilo o zaustavitvi sečnje. Sedanja nesoglasja glede varstva gozdov v več državah članicah kažejo, da je ekonomski pritisk velik tudi na območjih v državni lasti. |
| --- | --- |

4.17

| 4.18 | EESO poudarja, da je treba skupno kmetijsko politiko prilagoditi strateškim ciljem na področju biotske raznovrstnosti (12), evropski podnebni zakonodaji, strategiji „od vil do vilic“ in ciljem evropskega zelenega dogovora. |
| --- | --- |

4.18

| 4.19 | EESO obžaluje, da tako zadnji predlog večletnega finančnega okvira kot tudi načrt okrevanja za Evropo ne predvidevata dodatnih izdatkov za varstvo biotske raznovrstnosti. |
| --- | --- |

4.19

| 4.20 | Po mnenju EESO je potrebna temeljita in celovita strategija za gozdove in gozdarstvo. To je zlasti pomembno zato, ker EU nima skupne gozdarske politike in zakonodaje. |
| --- | --- |

4.20

| 4.21 | EESO ugotavlja, da se cilj 10 % prednostnih območij v kmetijstvu ne odraža v predlogu reforme drugega stebra skupne kmetijske politike, o katerem se trenutno razpravlja, saj je v njem predviden le minimalni odstotek in ni določeno konkretno število. Zelo slab znak je dejstvo, da Evropska komisija to potrebo sicer prepoznava, ne upošteva pa je v procesu reforme. |
| --- | --- |

4.21

| 4.22 | EESO toplo pozdravlja krepitev zelene infrastrukture ter poziva Evropsko komisijo in države članice, naj pripravijo in izvajajo celostno strategijo v zvezi s tem. EU bi morala prednostno vlagati v omrežje zelene infrastrukture (TEN-G) in temu nameniti ustrezna namenska finančna sredstva. |
| --- | --- |

4.22

| 4.23 | Poleg pravno zavezujočih ciljev glede obnove je v primeru, da države članice ne zagotovijo skladnosti z določbami in priporočili Evropske komisije, predvidena nova regulativna pobuda za razširitev zavarovanih območij. EESO meni, da bodo v primeru, da države članice ne bodo izvedle radikalnega preobrata v varstvu biotske raznovrstnosti, potrebni zakonodajni ukrepi. V okviru zakonodajne pobude, napovedane za leto 2024, bi torej morala biti oblikovana celovita direktiva o biotski raznovrstnosti, ki bi obravnavala tudi preostale vrzeli, omenjene v tem mnenju, spremljati pa bi jo morala ocena učinka, ki omogoča boljšo analizo trgovinskih vidikov. |
| --- | --- |

4.23

V Bruslju, 18. septembra 2020

Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Luca JAHIER

---

(1)  Konvencija o biološki raznovrstnosti.

1

(2)  Direktiva Sveta 92/43/EGS (UL L 206, 22.7.1992, str. 7).

2

(3)  Direktiva Sveta 79/409/EGS (UL L 103, 25.4.1979, str. 1) (direktiva o pticah) in Direktiva 2009/147/ES Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 20, 26.1.2010, str. 7).

3

(4)  Direktiva 2008/56/ES Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 164, 25.6.2008, str. 19).

4

(5)  Uredba (EU) št. 1143/2014 Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 317, 4.11.2014, str. 35).

5

(6)  COM(2006) 216 final.

6

(7)  Glej na primer Mnenje št. 7/2018 o predlogih Komisije za uredbe v zvezi s skupno kmetijsko politiko za obdobje po letu 2020 (UL C 41, 1.2.2019, str. 1) in Posebno poročilo 13/2020: Biotska raznovrstnost na kmetijskih zemljiščih: s prispevkom SKP se upad ni ustavil.

7

(8)  IPBES, Summary for policymakers of the global assessment report on biodiversity and ecosystem services (Povzetek za oblikovalce politik o globalnem poročilu o oceni biotske raznovrstnosti in ekosistemskih storitev), 2018.

8

Summary for policymakers of the global assessment report on biodiversity and ecosystem services

(9)  Leipziška listina in agenda EU za mesta.

9

(10)  UL C 195, 18.8.2006, str. 96; UL C 97, 28.4.2007, str. 6; UL C 161, 13.7.2007, str. 48; UL C 317, 23.12.2009, str. 75; UL C 306, 16.12.2009, str. 42; UL C 48, 15.2.2011, str. 150; UL C 24, 28.1.2012, str. 111; UL C 67, 6.3.2014, str. 153; UL C 487, 28.12.2016, str. 14; UL C 129, 11.4.2018, str. 90; UL C 62, 15.2.2019, str. 226 in UL C 47, 11.2.2020, str. 87.

10

(11)  Glej COM(2010) 548 final, str. 13.

11

(12)  Evropsko računsko sodišče je novembra 2018 ostro kritiziralo predlog komisarja Hogana za reformo kmetijske politike po letu 2020, ker naj ne bi bil v skladu z okoljskimi cilji.

12

---

PRILOGA

Naslednji amandma, ki je bil med razpravo zavrnjen, je prejel vsaj četrtino glasov:

Točka 4.18

Spremeni se tako:

EESO poudarja, da je treba skupno kmetijsko politiko prilagoditi strateškim ciljem na področju biotske raznovrstnosti, evropski podnebni zakonodaji, strategiji „od vil do vilic“ in ciljem evropskega zelenega dogovora. Pomembno je, da izvajanje strategije za biotsko raznovrstnost ne ogrozi prehranske varnosti ali preživetja na podeželju EU.

Rezultat glasovanja

| Za: | 59 |
| --- | --- |
| Proti: | 106 |
| Vzdržani: | 8 |

Za:

59

Proti:

106

Vzdržani:

8

---

| 11.12.2020 | SL | Uradni list Evropske unije | C 429/268 |
| --- | --- | --- | --- |

11.12.2020

SL

Uradni list Evropske unije

C 429/268

---

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij – Strategija „od vil do vilic“ za pravičen, zdrav in okolju prijazen prehranski sistem

(COM(2020) 381)

(2020/C 429/34)

| Poročevalec: | Peter SCHMIDT (DE-II) |
| --- | --- |
| Soporočevalka: | Jarmila DUBRAVSKÁ (SK-I) |

Poročevalec:

Peter SCHMIDT (DE-II)

Soporočevalka:

Jarmila DUBRAVSKÁ (SK-I)

| Zaprosilo | Komisija, 17. 6. 2020 |
| --- | --- |
| Pravna podlaga | člen 304 Pogodbe o delovanju Evropske unije |
| Pristojnost | strokovna skupina za kmetijstvo, razvoj podeželja in okolje |
| Datum sprejetja mnenja strokovne skupine | 8. 7. 2020 |
| Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju | 16. 9. 2020 |
| Plenarno zasedanje št. | 554 |
| Rezultat glasovanja
  (za/proti/vzdržani) | 208/4/7 |

Zaprosilo

Komisija, 17. 6. 2020

Pravna podlaga

člen 304 Pogodbe o delovanju Evropske unije

Pristojnost

strokovna skupina za kmetijstvo, razvoj podeželja in okolje

Datum sprejetja mnenja strokovne skupine

8. 7. 2020

Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju

16. 9. 2020

Plenarno zasedanje št.

554

Rezultat glasovanja

(za/proti/vzdržani)

208/4/7

1.   Sklepi in priporočila

| 1.1 | Namen sporočila Komisije z naslovom Strategija „od vil do vilic“ za pravičen, zdrav in okolju prijazen prehranski sistem je povečati ekonomsko, okoljsko in socialno trajnostnost prehranskih sistemov. Med krizo zaradi COVID-19 sta bili uspešno preizkušeni trdnost in odpornost evropskega agroživilskega sistema, s tem pa potrjena zanesljivost preskrbe s hrano v EU. Hkrati se je pokazalo, da prenosa hrane „od vil do vilic“ ni mogoče jemati za nekaj samoumevnega. To je treba izkoristiti kot priložnost za preoblikovanje dinamike dobavnih verig ter dosego trajnega izboljšanja za pridelovalce, predelovalce in trgovce na drobno. |
| --- | --- |

1.1

| 1.2 | Po mnenju EESO bi morala celostna prehranska politika EU zagotoviti: (i) ekonomsko, okoljsko in socialno-kulturno trajnostnost, (ii) povezovanje sektorjev, področij politike in ravni upravljanja, (iii) vključujoče postopke odločanja in (iv) mešanico obveznih ukrepov (predpisov in obdavčitev) in spodbud (cenovnih premij, dostopa do posojil, virov in zavarovanja), da se pospeši prehod na trajnostne prehranske sisteme. Predlagana strategija teh ciljev ne odraža v zadostni meri. |
| --- | --- |

1.2

| 1.3 | Proračun skupne kmetijske politike se ne sme zmanjšati ali ostati na enaki ravni, ampak se mora v skladu s temi cilji povečati. Krčenje financiranja za razvoj podeželja bi lahko imelo negativen vpliv, zlasti ker zajema nekaj najpomembnejših orodij za podporo prehodu. Dodatna sredstva v višini 15 milijard EUR, predlagana v svežnju za okrevanje po pandemiji COVID-19, so dobrodošla in potrebna, vendar ne morejo nadomestiti dolgoročnih zavez. |
| --- | --- |

1.3

| 1.4 | Pogoj za odobritev strateških načrtov skupne kmetijske politike bi moral biti, da države članice sprejmejo izčrpne načrte za preoblikovanje prehranskega okolja, v katerih so pobude za proizvodnjo zdrave in trajnostne hrane povezane z oblikovanjem novih trgov za te proizvode. |
| --- | --- |

1.4

| 1.5 | Poštene cene hrane (ki odražajo dejansko ceno proizvodnje za okolje in družbo) so edini način, da se na dolgi rok vzpostavijo trajnostni prehranski sistemi. EU in države članice bi morale z ukrepi zagotoviti, da cene na pragu kmetije ostanejo nad ravnjo stroškov proizvodnje in da zdrava prehrana postane bolj enostavno dostopna. V ta namen bo treba uporabiti ves nabor orodij javnega upravljanja, od trdih fiskalnih ukrepov do pristopov na podlagi informacij, da se pokažejo dejanski stroški. |
| --- | --- |

1.5

| 1.6 | Poceni uvoz pogosto pomeni visoke socialne in okoljske stroške v tretjih državah. Ciljev strategije ni mogoče doseči brez sprememb trgovinskih politik EU. Evropski ekonomsko-socialni odbor (EESO) poziva EU, naj zagotovi resnično vzajemnost standardov v preferencialnih trgovinskih sporazumih. |
| --- | --- |

1.6

| 1.7 | Strategija ne obravnava trajnostnega upravljanja zemljišč in dostopa do zemljišč, kar je velika pomanjkljivost, saj je to ena velikih ovir za obnovitev kmečkega prebivalstva, brez katerega bo osnova EU za trajnostno in produktivno kmetovanje izgubljena. |
| --- | --- |

1.7

| 1.8 | Treba bi bilo izvesti oceno učinka za različne načine doseganja vsakega cilja, določenega v strategiji, pri čemer bi bilo treba upoštevati trenutno stanje v vsaki državi članici. |
| --- | --- |

1.8

| 1.9 | Preučiti bi bilo treba možnost ustanovitve evropskega sveta za politiko na področju hrane (vključno z njegovo finančno izvedljivostjo), kot je EESO predlagal v prejšnjih mnenjih. Sveti za politiko na področju hrane že obstajajo na lokalni ravni, kjer združujejo različne akterje prehranskih sistemov na določenem območju ter rešujejo izzive, ponovno vzpostavljajo povezave med mesti in proizvodnjo hrane v okoliških regijah ter zagotavljajo učinkovito upravljanje lokalnih in regionalnih prehranskih politik. |
| --- | --- |

1.9

2.   Uvod

| 2.1 | Sporočilo Evropske komisije z naslovom Strategija „od vil do vilic“ za pravičen, zdrav in okolju prijazen prehranski sistem je eden ključnih elementov evropskega zelenega dogovora. Njegov namen je prispevati k programu Evrope na področju podnebnih sprememb, k varstvu okolja in ohranjanju biotske raznovrstnosti, zagotavljanju položaja kmetov in ribičev v vrednostni verigi, podpiranju trajnostne porabe hrane ter spodbujanju cenovno dostopne in zdrave hrane za vse brez ogrožanja varnosti, kakovosti in cenovne dostopnosti hrane. To je prva strategija EU, za katero naj bi veljalo, da zajema celotno prehransko verigo. |
| --- | --- |

2.1

| 2.2 | Zaradi krize, ki jo je povzročila pandemija COVID-19, je še bolj nujno povečati odpornost evropskih in svetovnih prehranskih sistemov, saj bodo nanje vplivali tudi prihodnji pretresi, od podnebnih sprememb do izbruhov novih bolezni in pomanjkanja delovne sile (1). Med krizo je postalo jasno, da prenos hrane od vil do vilic ne sme veljati za samoumevnega, pokazala pa se je tudi medsebojna povezanost akterjev in dejavnosti v kmetijstvu in celotnem prehranskem sistemu. Potrebni so krizni podporni ukrepi in koraki za zagotavljanje dolgoročnega okrevanja in obnove. V sporočilu o strategiji „od vil do vilic“ in v strategiji EU za biotsko raznovrstnost je upravičeno prepoznana potreba po krepitvi odpornosti po pandemiji COVID-19, in sicer z izboljšanjem ekonomske, okoljske in socialne trajnostnosti prehranskih sistemov. Zdaj je ključno, da ti strategiji pretvorimo v smiselne in pravočasne ukrepe. |
| --- | --- |

2.2

| 2.3 | Kmetje v EU so že sprejeli ukrepe za povečanje trajnostnosti in nadaljnji razvoj standardov. Kmetje in delavci v prehranskem sistemu (v kmetijstvu, predelavi in distribuciji) so med krizo zaradi pandemije COVID-19 v prvih bojnih vrstah in zagotavljajo neprekinjeno preskrbo s hrano za vse evropske državljane; sistematično prevzemajo tveganje, obenem pa imajo majhen delež dodane vrednosti v prehranskem sistemu. Vendar je treba od kmetov tudi v prihodnje pričakovati, da bodo veliko bolj kot doslej prispevali h krepitvi trajnostnosti in odpornosti. Glede na težke gospodarske razmere, s katerimi se zdaj sooča velika večina kmetov, pa lahko do teh potrebnih bistvenih sprememb pride le, če bodo sprejete prave politične in gospodarske spodbude. EESO meni, da predlogi za reformo skupne kmetijske politike ne vključujejo pravih korakov v to smer. Zato je bistveno zagotoviti občutno boljše pogoje, da bi bila živila, ki so lokalno in trajnostno proizvedena v EU (2), konkurenčna živilom iz uvoza, pri čemer ne gre le za to, da morajo biti stroški in koristi prehoda pravično porazdeljeni (med različnimi socialnimi skupinami, sektorji in regijami, pa tudi med sedanjimi in prihodnjimi generacijami), ampak se morajo sredstva tudi ciljno namenjati za podporo trajnostnemu kmetovanju. Strategijo „od vil do vilic“ je treba izkoristiti kot priložnost za temeljito preoblikovanje dinamike dobavnih verig ter trajno izboljšanje prihodkov in preživetja kmetov. Odbor ponovno poudarja, da morajo biti vsi sestavni deli evropskega zelenega dogovora zeleni in socialni. |
| --- | --- |

2.3

| 2.4 | Kar zadeva uvoz kmetijskih surovin in živil, bi EESO pričakoval, da bi strategija „od vil do vilic“ vsebovala podobno jasno izjavo, kot jo je podala Komisija pri napovedi ogljične prilagoditve na mejah za industrijske proizvode, saj je treba naše kmete (in potrošnike) zaščititi pred uvozom, ki ne izpolnjuje evropskih trajnostnih meril. To velja še toliko bolj, ker je jasno, da je treba naše sedanje standarde dvigniti. V zvezi s tem je strategija „od vil do vilic“ popolnoma nezadostna. |
| --- | --- |

2.4

| 2.5 | EESO pozdravlja objavo strategije „od vil do vilic“, ki ponuja ključno priložnost za doseganje zgoraj opisanih ciljev. V tem mnenju navaja nekaj vrzeli v sporočilu o strategiji „od vil do vilic“ in akcijskem načrtu (v primerjavi z ambicijami evropskega zelenega dogovora in predlogi Odbora za celostno prehransko politiko (3)) ter daje smernice za doseganje napredka pri tej strategiji in njeno preobrazbo v učinkovit časovni načrt za prehod. |
| --- | --- |

2.5

3.   Temelji učinkovite strategije „od vil do vilic“: upravljanje, odgovornost, cilji in viri

| 3.1 | EESO od leta 2016 poziva k oblikovanju celostne prehranske politike v EU, da bi zagotovili zdrave načine prehranjevanja iz trajnostnih prehranskih sistemov, povezali kmetijstvo s prehranskimi in ekosistemskimi storitvami ter vzpostavili dobavne verige, ki bodo varovale javno zdravje celotne evropske družbe (4). Povezala se je tudi široka koalicija civilne družbe, da bi v triletnem postopku pod vodstvom mednarodne skupine strokovnjakov za trajnostne prehranske sisteme (IPES Food) skupaj razvili podroben načrt skupne prehranske politike za EU (5). |
| --- | --- |

3.1

| 3.2 | Celostna prehranska politika EU bi morala v skladu s priporočili v zgoraj omenjenih besedilih zagotoviti: (i) ekonomsko, okoljsko in socialno-kulturno trajnostnost, (ii) povezovanje sektorjev, področij politike in ravni upravljanja, (iii) vključujoče postopke odločanja in (iv) mešanico obveznih ukrepov (predpisov in obdavčitev) in spodbud (cenovnih premij, dostopa do posojil, virov in zavarovanja), da se pospeši prehod na trajnostne prehranske sisteme. Poleg tega bi morala z ukrepi na področjih prometa, shranjevanja, pakiranja in živilskih odpadkov pospešiti razvoj krožnega gospodarstva in zmanjšati vpliv sektorjev predelave in maloprodaje živil na okolje, obravnavati pa bi morala tudi nove razmere po pandemiji COVID-19, zlasti potrebo po boljšem kriznem upravljanju ter okrepitvi varnih in pravičnih delovnih pogojev v verigi. |
| --- | --- |

3.2

| 3.3 | V sporočilu o strategiji „od vil do vilic“ in akcijskem načrtu je opredeljenih veliko pomembnih orodij, ni pa učinkovitih mehanizmov upravljanja. Ukrepe je treba najprej združiti v sklopu krovnih, namenskih ciljev, ki opisujejo prehranske sisteme, kakršne želi EU uvesti na srednji in dolgi rok (6). Ti cilji ne smejo obravnavati posameznih delov verige, ampak morajo biti medsektorski (7). To je ključno, da se: (i) poudari potreba po pristopih, ki pokrivajo celotno verigo, in pošteni delitvi stroškov za soočanje z izzivi v kmetijstvu, (ii) omogoči dajanje prednosti različnim rešitvam in prepreči pristop à la carte, ki vključuje nezdružljive rešitve, (iii) zagotovi uvedba nadomestnih ukrepov (z enakimi učinki), če pri prvotno načrtovanih ukrepih pride do zamud ali ovir, (iv) zagotovi, da kvantitativne in kvalitativne cilje spremlja celoten nabor ukrepov, potrebnih za njihovo doseganje (zaradi česar so ti izvedljivi), in da se dodajo nadaljnji cilji, če so potrebni za doseganje končnega cilja, ter v) vzpostavi trdna podlaga za zagotavljanje usklajenosti različnih sektorskih politik (npr. skupne kmetijske politike ter politik o trgovini, okolju, razvoju zdravstva in varnosti hrane) s strategijo „od vil do vilic“. |
| --- | --- |

3.3

| 3.4 | Da bi bila strategija „od vil do vilic“ učinkovita, mora imeti jasen okvir s cilji, kazalniki in zanesljivim mehanizmom spremljanja, ne da bi se zaradi tega povečala birokracija. EESO je že priporočil oblikovanje preglednice EU o trajnostnih živilih, na podlagi katere bi lahko izzive v zvezi s prehranskim sistemom obravnavali v okviru večletnega pristopa in s tem spodbujali usklajevanje politik na različnih ravneh upravljanja. Preglednica bi zagotovila kazalnike, s katerimi bi se spodbujal in spremljal napredek pri doseganju zastavljenih ciljev (8). |
| --- | --- |

3.4

| 3.5 | Učinkovita strategija „od vil do vilic“ bi morala zmanjšati drage zunanje dejavnike kmetijstva in vsem kmetom zagotoviti pošteno plačilo na trgu, zato bo na daljši rok izjemno stroškovno učinkovita, vseeno pa so za prehod na trajnostne in konkurenčne prehranske sisteme nujno potrebne naložbe. Zlasti so potrebna velika prizadevanja in kapitalske naložbe, da bi dosegli raven podnebnega in okoljskega ukrepanja iz evropskega zelenega dogovora ter pomagali kmetom pri izvajanju trajnostnih pristopov. Teh ciljev ni mogoče doseči, če so prekinjeni ključni tokovi financiranja. Krčenje financiranja za razvoj podeželja bi lahko imelo negativen vpliv, zlasti ker zajema nekaj najpomembnejših orodij za podporo prehodu, kot je navedeno v sporočilu o strategiji „od vil do vilic“. Poleg tega EESO ponovno poudarja, da je treba nameniti 10 milijard EUR za raziskave o kmetijstvu, razvoju podeželja in biogospodarstvu, kot je Evropska komisija predvidela v predlogih za večletni finančni okvir za obdobje 2021–2027. Dodatna sredstva v višini 15 milijard EUR za razvoj podeželja in agroživilske raziskave, predlagana v svežnju za okrevanje po pandemiji COVID-19, so dobrodošla in potrebna, vendar ne morejo nadomestiti dolgoročnih zavez. |
| --- | --- |

3.5

| 3.6 | Pri nadziranju razvoja in izvajanja strategije „od vil do vilic“ ima vlogo širok krog deležnikov. Prednost je treba dati boljšemu sodelovanju med obstoječimi organi, vendar bo potrebna tudi namenska večdeležniška struktura upravljanja. Pri preučevanju možnosti bi bilo treba v zvezi z novo strukturo upravljanja zagotoviti, da: (i) sprejema demokratične in vključujoče pristope v skladu z dobrimi praksami v sedanjih organih, zlasti večdeležniški platformi za izvajanje ciljev trajnostnega razvoja, (ii) ima jasen mandat, ki vključuje razmislek o tem, kako so sektorske politike, kot je skupna kmetijska politika, usklajene s strategijo „od vil do vilic“, in (iii) so v njej dobro in raznoliko zastopane skupine kmetov, civilna družba (vključno z organizacijami na ravni EU ter nacionalni in lokalni ravni) in akterji dobavnih verig. Preprečiti je treba, da bi se kmetijski interesi posvečali samo skupni kmetijski politiki, civilna družba pa samo strategiji „od vil do vilic“. Akterji morajo odpraviti napetosti in se dogovoriti o poti do prehoda. |
| --- | --- |

3.6

| 3.7 | Preučiti bi bilo treba možnost ustanovitve evropskega sveta za politiko na področju hrane (9) (vključno z njegovo finančno izvedljivostjo), kot je EESO predlagal v prejšnjih mnenjih. Evropski svet za politiko na področju hrane bi moral svetovati o izvajanju strategije „od vil do vilic“. Ustanoviti bi ga bilo treba čim prej. Sveti za politiko na področju hrane že obstajajo na lokalni ravni, kjer združujejo različne akterje prehranskih sistemov na posameznem ozemlju ter rešujejo izzive, ponovno vzpostavljajo povezave med mesti in proizvodnjo hrane v okoliških regijah ter zagotavljajo učinkovito upravljanje lokalnih in regionalnih prehranskih politik (10). Kot je pokazala kriza zaradi pandemije COVID-19, so odporne dobavne verige odvisne od učinkovitih ukrepov na lokalni ravni, kjer lahko civilna družba sodeluje z državnimi in komercialnimi partnerji, da se premostijo vrzeli v zagotavljanju hrane (11). Evropski svet za politiko na področju hrane bi pospešil usklajevanje politik na ravni EU ter nacionalni in lokalni ravni (upravljanje na več ravneh). Povezal bi predstavnike lokalnih svetov za politiko na področju hrane ter deležnikov iz civilne družbe in dobavne verige (vključno s kmeti, delavci in potrošniki), ponudil platformo, prek katere si lahko deležniki izmenjujejo dobre prakse in se tako učijo drug od drugega, zagotovil upoštevanje vseh stališč iz različnih sektorjev ter opredelil ovire za spodbujanje trajnostne prehrane na lokalni ravni. |
| --- | --- |

3.7

4.   Ključna področja, kjer so potrebni nadaljnji ukrepi

4.1   Zdravi in trajnostni načini prehranjevanja

| 4.1.1 | Zdravi in trajnostni načini prehranjevanja so eden ključnih stebrov celostne prehranske politike, saj moramo svojo prehrano nujno spremeniti, da bo prispevala k boljšemu zdravju ekosistemov in prebivalcev. Prispevati mora tudi k vitalnosti podeželja (12). Komisija se v sporočilu o strategiji „od vil do vilic“ zaveda, da je treba zagotoviti, da so zdrave in trajnostne možnosti tiste, ki so za potrošnike najlažje (tj. splošno dostopne in vsem cenovno dosegljive), ter priznava, da na odločitve ljudi vpliva „prehransko okolje“. |
| --- | --- |

4.1.1

| 4.1.2 | Strategija „od vil do vilic“ bi lahko ponudila edinstveno priložnost za preoblikovanje prehranskih okolij, za kar je potrebna usklajenost več različnih politik na strani ponudbe in povpraševanja ter na ravni EU in nacionalni in lokalni ravni, vključno z ukrepi za: (i) preprečevanje trženja in oglaševanja nezdrave hrane z regulativnimi ukrepi, (ii) zagotavljanje informacij o hranilni vrednosti za potrošnike, ki so enostavne za uporabo, zanesljive in neodvisne, (iii) uvedbo politik zdravega oblikovanja cen, (iv) podpiranje trajnostnega javnega naročanja hrane, (v) spodbujanje spremembe sestave proizvodov, (vi) oblikovanje zdravih maloprodajnih, gostinskih, mestnih in šolskih okolij ter (vii) vlaganje v izobraževanje potrošnikov. Te ukrepe je treba dopolniti s socialnimi politikami za boljši dostop skupin z nizkimi dohodki in prikrajšanih skupin do zdrave in trajnostne prehrane. |
| --- | --- |

4.1.2

| 4.1.3 | Vendar v sporočilu o strategiji „od vil do vilic“ in akcijskem načrtu niso opredeljeni celostni ukrepi na teh področjih politike, zanašata pa se na kodekse ravnanja, obljube in druga orodja za samourejanje (13), ki so se doslej pokazala za neučinkovita. EESO pozdravlja načrtovana priporočila Evropske komisije državam članicam (v okviru strateških načrtov skupne kmetijske politike) za doseganje ciljev skupne kmetijske politike in strategije „od vil do vilic“, vključno z zdravstvenimi cilji, vendar ukrepi v zvezi s prehranjevanjem ne smejo biti neobvezni. Pogoj za odobritev strateških načrtov skupne kmetijske politike bi moral biti, da države članice sprejmejo celostne načrte za preoblikovanje prehranskega okolja, v katerih so pobude za proizvodnjo zdrave in trajnostne hrane povezane z oblikovanjem novih trgov za te proizvode. To bi bilo tudi v skladu z zavezo Komisije o spodbujanju proizvodnje in uživanja ekološke hrane. |
| --- | --- |

4.1.3

| 4.1.4 | V zvezi z zagotavljanjem zanesljivih informacij in navodil o hranilni vrednosti je EESO pozval k pripravi novih smernic za trajnostno prehrano, ki upoštevajo kulturne in geografske razlike med državami članicami in znotraj posameznih držav. Smernice za trajnostno prehrano bi prispevale k oblikovanju jasnejše usmeritve za kmetijske in predelovalne obrate, trgovino na drobno in gostinstvo. Nov okvir bi agroživilskemu sistemu koristil pri proizvodnji, predelavi, distribuciji in prodaji bolj zdravih in trajnostnih živil po pravičnejših cenah (14). |
| --- | --- |

4.1.4

4.2   Poštena veriga preskrbe s hrano s poštenimi cenami

| 4.2.1 | EESO je že pozval k prepovedi vseh nepoštenih trgovinskih praks (15). Veriga preskrbe s hrano jim je še zlasti izpostavljena zaradi močnih neravnotežij med majhnimi in velikimi udeleženci v njej ter med proizvajalci z dolgoročnimi obveznostmi in prožnejšimi trgovci. Nepoštene trgovinske prakse je mogoče na ravni EU učinkovito obravnavati z regulativnim pristopom in zakonodajnim okvirom, ki vključuje učinkovite in zanesljive mehanizme izvrševanja. |
| --- | --- |

4.2.1

| 4.2.2 | Sporočilo o strategiji „od vil do vilic“ upravičeno priznava, da kmetje in delavci vzdolž prehranske verige (vključno s tistimi, ki delajo pod prekarnimi pogoji) opravljajo ključno delo ter da jim je treba zagotoviti zdravje in varnost v skladu z zavezami v okviru evropskega stebra socialnih pravic, vendar EESO obžaluje, da tega ne spremljajo konkretni koraki v akcijskem načrtu. Poleg tega obžaluje, da pošteni pogoji niso povezani s poštenimi cenami hrane, in meni, da so poštene cene hrane (ki odražajo dejansko ceno proizvodnje za okolje in družbo) edini način, da se na dolgi rok vzpostavijo trajnostni in pravični prehranski sistemi. Trenutno veliki trgovci na drobno in multinacionalni predelovalci žanjejo največje dobičke, cene na pragu kmetije pa so prenizke, da bi kmetom zagotavljale preživetje in dostojne delovne pogoje, in pogosto ne pokrijejo niti stroškov proizvodnje. Delež vrednosti prehranske verige EU, ki ga prejmejo kmetje, se je z 31 % leta 1995 zmanjšal na 24 % leta 2005 (16), pred kratkim pa je bil ocenjen na približno 21 % (17). Nižanje cen na pragu kmetije je bilo dopuščeno na podlagi ozke razlage konkurenčnega prava EU, po kateri se blaginja potrošnikov enači z najnižjo možno ceno. To je treba spremeniti, tudi v Pogodbah EU. |
| --- | --- |

4.2.2

| 4.2.3 | EU in države članice bi morale v okviru strategije od vil do vilic celostno ukrepati, da bi cene na pragu kmetije ostale nad ravnjo stroškov proizvodnje ter da bi zagotovile boljšo cenovno dosegljivost in dostopnost zdrave in trajnostne prehrane. V ta namen bo treba uporabiti ves nabor orodij javnega upravljanja, od trdih fiskalnih ukrepov do pristopov na podlagi informacij, da se pokažejo dejanski stroški, pri čemer se uporabijo najboljše nastajajoče metodologije za računovodstvo na podlagi dejanskih stroškov (18). EESO ponovno poudarja, kako pomembne so naložbe v ozaveščanje o trajnostni prehrani od otroštva dalje, da bi se mladi zavedali vrednosti hrane in poštenih cen. Posebno pozornost je treba nameniti ranljivim skupinam, zlasti starejšim in prebivalcem z nizkimi dohodki. Preučiti bi bilo treba tudi nove oblike označevanja, ki kažejo delež vrednosti, namenjen kmetom. Vse korake, ki vplivajo na cene, bi bilo treba skrbno razvrstiti, da se preprečijo nagle spremembe, ter jih dopolniti s spremljanjem učinka na družine z nizkimi dohodki (19), da bi zagotovili, da se jim dostop do zdrave prehrane zaradi posegov politike izboljša, ne pa poslabša. |
| --- | --- |

4.2.3

| 4.2.4 | Kmečke tržnice, skupnostno podprto kmetijstvo, potrošniške zadruge in druge pobude za kratke verige preskrbe s hrano kmetom dajejo ključno možnost, da povečajo dodano vrednost in prejmejo pošteno plačilo, zlasti v primeru kmetov, ki se ukvarjajo z ekološkim kmetovanjem ali uporabljajo druge okolju prijazne metode, ki jih oznake ne pokrivajo. Pri tem pogosto sodelujejo lokalne in regionalne oblasti, ki vzpostavljajo sisteme lokalnega upravljanja preskrbe s hrano, ki združujejo različne vpletene akterje, in zlasti spodbujajo uporabo lokalnih proizvodov v obratih javne prehrane. EESO obžaluje, da Komisija pri tem vprašanju ni upoštevala njegovih prejšnjih mnenj. |
| --- | --- |

4.2.4

| 4.2.5 | Vrnitev na lokalno preskrbo s hrano ustvarja delovna mesta in lokalno dinamiko, povečuje pa tudi odpornost, kot kažejo odzivi na COVID-19 v vseh členih dobavne verige (proizvajalci, predelovalci in trgovci na drobno). Podeželje je na primer eno od področij, kjer so zadnji preživeli nosilci dejavnosti običajno potrošniške zadruge. Za potrošnike so kratke dobavne verige vir svežih in kakovostnih proizvodov, prežetih s preteklostjo in človeškimi odnosi, hkrati pa jih spodbujajo, da se začnejo zanimati za vrednost prehrane in se o njej izobražujejo, ter v njih ponovno vzbujajo zaupanje v prehranske sisteme (20). Solidarnostne, zadružne pobude imajo tudi ključno vlogo pri pripravi izobraževalnega gradiva za šole in intenzivnega ozaveščanja za preprečevanje nastajanja živilskih odpadkov in debelosti, zlasti med otroki. V sporočilu o strategiji „od vil do vilic“ so sicer prepoznane koristi kratkih dobavnih verig, vendar so za njihov nadaljnji razvoj in odstranitev vseh ovir, ki preprečujejo njihov razvoj v EU, potrebni konkretni ukrepi in dodelitve financiranja (med drugim v strateških načrtih skupne kmetijske politike). |
| --- | --- |

4.2.5

4.3   Krepitev zunanje razsežnosti strategije „od vil do vilic“

| 4.3.1 | Ciljev strategije „od vil do vilic“ ni mogoče doseči brez sprememb trgovinskih politik EU. Sporočilo o strategiji „od vil do vilic“ in akcijski načrt vključujeta pomembne korake za okrepitev trajnostnih določb dvostranskih prostotrgovinskih sporazumov EU in njihovo izvrševanje. Kot so opozorili francoski in nizozemski organi (21), pa bi lahko naredili več za zagotavljanje skladnosti z mednarodnimi sporazumi ter racionalizacijo postopkov za uradno obveščanje o kršitvah trajnostnih zavez in ukrepanje v zvezi z njimi. Poleg tega EESO poziva EU, naj zagotovi resnično vzajemnost standardov v preferencialnih trgovinskih sporazumih, zlasti na področjih dobrobiti, trajnostnosti in sledljivosti od vil do vilic, tako da nadgradi dosežke iz nekaterih nedavnih dvostranskih določb in jih vključi v splošno uporabo (22). Kot je navedeno v poslanici kandidatu za izvršnega podpredsednika za evropski zeleni dogovor (23), je davek na meji na ogljik ključen, da se kmetom in živilskim podjetjem iz EU ne bi bilo treba soočati z nelojalno nizkimi cenami proizvodov iz držav, ki blaženja podnebnih sprememb ne jemljejo resno. Zato je molk o tem davku, oblikovanju cen ogljika in spremljanju emisij toplogrednih plinov uvoza vreden obžalovanja in resno ogroža ambicije strategije „od vil do vilic“ in zelenega dogovora. |
| --- | --- |

4.3.1

| 4.3.2 | V sporočilu o strategiji „od vil do vilic“ nista upoštevana učinek izvoza EU na male proizvajalce v državah v razvoju in prispevek multinacionalnih družb v EU k netrajnostnim praksam po svetu. Nove zmogljivosti za izvrševanje je treba usmeriti predvsem v družbe v EU, ki morajo biti odgovorne za zagotavljanje, da njihove dobavne verige niso povezane z deforestacijo, prilaščanjem zemlje in kršitvami pravic. EESO zato pozdravlja zavezo komisarja za pravosodje Didierja Reyndersa o uvedbi zavezujočih zahtev glede potrebne skrbnosti na področjih človekovih pravic in okolja za družbe v EU ter poziva k razmisleku o dodatnih sektorskih ukrepih v okviru strategije „od vil do vilic“. Kot meni Evropski parlament (24), so obveze glede potrebne skrbnosti nujno potrebne zlasti za operaterje v dobavnih verigah blaga, ki pomeni tveganje za gozdove (npr. govedina, soja, palmovo olje). |
| --- | --- |

4.3.2

| 4.3.3 | Najpomembneje je, da strategija „od vil do vilic“ ne upošteva krožnosti svetovnih kmetijskih trgov in vzajemnega vpliva obsega trgovine tako na države uvoznice kot tudi izvoznice. Strategija je ključna priložnost za ponastavitev zunanjih ciljev EU v skladu z ambicijami sporočila Evropske komisije „Trgovina za vse“ (25). Ta dolgoročni razmislek v sporočilo o strategiji „od vil do vilic“ ni vključen. Prostotrgovinski sporazumi še naprej spodbujajo netrajnostno rast potrošnje, kar ima v tretjih državah izjemno velik vpliv na okolje, zlasti v obliki deforestacije (26). Izpodbijati je treba stalno širjenje obsega trgovine kot končni cilj politike EU (zlasti v sektorjih z visokimi izpusti toplogrednih plinov in v strateških sektorjih, v katerih so zaradi pandemije COVID-19 potrebne raznolike odporne verige). Poleg tega je treba nujno najti nove načine za višanje standardov, spodbujanje trajnostnih praks in zagotavljanje, da lahko mali kmetje v EU in državah v razvoju izkoristijo nove priložnosti za trajnostno proizvodnjo. Te razmisleke bi bilo treba obravnavati v večstranskih forumih, kot sta Odbor OZN za svetovno prehransko varnost in Codex Alimentarius, namesto da so omejeni na dvostranska pogajanja, v katerih je sodelovanje kmetov in civilne družbe majhno, neravnovesja moči velika, končni cilj pa je liberalizacija trgovine. Izhodišče je lahko načrtovani zakonodajni okvir o trajnostnih prehranskih sistemih, najpomembneje pa je, da se z njim vzpostavi jasna opredelitev takih sistemov v skladu z opredelitvami okoljske trajnosti, ki v EU že obstajajo (27). |
| --- | --- |

4.3.3

4.4   Podpiranje kmetov pri prehodu na odporne, raznolike agroekološke sisteme

| 4.4.1 | Sporočilo o strategiji „od vil do vilic“ in strategija za biotsko raznovrstnost vključujeta ključne korake za obnovo in zaščito tal in kmetijskih ekosistemov, zlasti cilje za kmetijska območja z zelo raznolikimi krajinskimi značilnostmi (10 %) in zemljišča z ekološkim kmetijstvom (25 %). Vendar je treba upoštevati izhodiščni položaj različnih držav članic. Sporočilo ne obravnava trajnostnega upravljanja zemljišč in dostopa do zemljišč, kar je velika pomanjkljivost, saj je to ena velikih ovir za obnovitev kmečkega prebivalstva, brez katerega bo osnova EU za trajnostno in produktivno kmetovanje izgubljena. EESO je predlagal okvir EU, namenjen zaščiti kmetijskih zemljišč v državah članicah, ki so pomembna za proizvodnjo hrane (28). Vendar pa bi bila za te hvalevredne cilje potrebna ustrezna finančna podpora, ki je v sedanjih proračunskih predlogih ni. Prav tako sporočilo ne daje navodil o tem, kako bi dodatno povečali povpraševanje po ekoloških proizvodih. Doseganje cilja glede krajinskih značilnosti bo za nekatere kmete zelo drago. EESO poziva k oceni učinka izvajanja tega cilja. |
| --- | --- |

4.4.1

| 4.4.2 | EESO meni, da bi si bilo treba v evropskem kmetijstvu prizadevati za agroekologijo (29), za kar je potrebna sprememba paradigme za okrepitev raznolikosti na vseh ravneh (na ravni vrst, kmetij, krajin in preživetja). Agroekologija kot znanstvena in tehnološka veda ter družbeno gibanje obravnava sistem preskrbe s hrano celostno in si prizadeva približati proizvajalca njegovemu okolju ter pri tem ohraniti ali povrniti kompleksen in bogat agroekološki družbeni sistem. V sporočilu o strategiji „od vil do vilic“ pa je še vedno obravnavana kot nišna možnost, ki jo je treba skupaj z drugimi možnostmi podpirati z raziskovalnimi politikami in ekološkimi shemami skupne kmetijske politike. V sporočilu zato ni prepoznana potreba po preoblikovanju in ponovni diverzifikaciji kmetijstva v EU, čeprav je taka sprememba potrebna za doseganje ciljev strategije „od vil do vilic“ in strategije za biotsko raznovrstnost (vključno s cilji glede zmanjšanja uporabe pesticidov, gnojil in antibiotikov). |
| --- | --- |

4.4.2

| 4.4.3 | EESO vztraja, da se poleg opisanega razvoja ekološkega kmetovanja v večji meri preučijo in spodbujajo tudi drugi načini kmetovanja, ki krepijo biotsko raznovrstnost in zmanjšujejo uporabo vloženih virov. To lahko zajema tudi precizno kmetovanje, kar pa pomeni visoke investicijske stroške; mnoga mala in srednje velika kmetijska gospodarstva teh stroškov ne morejo kriti sama. Potencial načinov kmetovanja, prijaznih virom, tlom in okolju, je mogoče izkoristiti s povezovanjem podatkov o tleh, gnojilih, pesticidih in pridelku, za kar so potrebni boljši dostop do podatkov v nacionalnih zbirkah podatkov, večja mobilnost, večja prijaznost do uporabnikov itd. Uporabo informacijskih in komunikacijskih tehnologij bi bilo treba spodbujati. |
| --- | --- |

4.4.3

| 4.4.4 | Zaradi pandemije COVID-19 je treba živinorejski sektor še bolj nujno prestrukturirati, da se zmanjšata njegova ranljivost in učinek na delavce, okolje in dobrobit živali. Vendar pa tega izziva strategija „od vil do vilic“ nikakor ne obravnava ustrezno. Pripraviti in zajemati bi morala na primer ukrepe za zmanjšanje odvisnosti od uvožene beljakovinske krme in ponovno vključitev živine v mešane agroekološke sisteme. V Evropi se na političnem področju že leta razglablja o evropski strategiji za beljakovine, vendar se ni zgodilo še nič. Strategija „od vil do vilic“ se tudi temu ne posveča dovolj in vsebuje premalo zavezujoče formulacije. Poleg tega sploh ne obravnava, kaj naj bi pogosto hvaljeno načelo krožnega gospodarstva pomenilo za evropsko kmetijstvo. EESO se sprašuje, kako so na primer velike količine uvožene krme, na primer iz Južne Amerike, ki prispevajo k hudemu krčenju deževnega gozda, združljive z načelom krožnosti. |
| --- | --- |

4.4.4

| 4.4.5 | V sporočilu o strategiji „od vil do vilic“ ni dovolj podrobnosti o tem, kakšno podporo bodo imeli kmetje na voljo pri prevzemanju novih praks. Da bi s plačili za izvajanje prehoda v okviru ekoloških shem dosegli nove cilje, bi bilo potrebno obsežno financiranje, funkcija dohodkovne podpore v okviru plačil skupne kmetijske politike pa je in bo še leta ostala ključna, čeprav se sprejemajo ukrepi za zagotavljanje, da cene hrane odražajo dejanske stroške (glej točko 4.2). Za pomoč kmetom pri velikih spremembah proizvodnje bo potrebnih dovolj virov za svetovalne storitve. Če želimo doseči cilje evropskega zelenega dogovora in strategije „od vil do vilic“, se proračun skupne kmetijske politike ne sme zmanjšati ali ostati na enaki ravni, ampak se mora v skladu s temi cilji povečati. Stroški, povezani s cilji evropskega zelenega dogovora, daleč presegajo trenutno programsko obdobje. Razjasniti je treba, kakšne bodo finančne zahteve v zvezi s prihodnjimi nacionalnimi proračuni, da se izvedejo ukrepi evropskega zelenega dogovora in dosežejo njegovi cilji oziroma kazalniki. |
| --- | --- |

4.4.5

| 4.4.6 | V sporočilu o strategiji „od vil do vilic“ je upravičeno poudarjeno, da je treba upoštevati različna izhodišča držav članic, saj se prakse glede kmetijske intenzivnosti na hektar, gostote živine na hektar, uporabe pesticidov, gnojil in antibiotikov na hektar in na glavo živine ter dobrobiti živali močno razlikujejo. Za vsak cilj iz evropskega zelenega dogovora in strategije „od vil do vilic“ bi bilo treba izvesti oceno učinka, pri tem pa upoštevati različna stanja v državah članicah. Poleg tega EESO poudarja, da je treba vsem državam članicam zagotoviti enake konkurenčne pogoje, in prosi za dodatno pojasnilo, kako in v kakšnih časovnih okvirih bo z izvajanjem strategije „od vil do vilic“ in strateških načrtov skupne kmetijske politike obravnavano tveganje različnih standardov. Odbor meni, da bi morali prilagojeni pristopi veljati za hitrost prehoda, ne pa tudi za končne cilje, ki jih je treba doseči. |
| --- | --- |

4.4.6

V Bruslju, 16. septembra 2020

Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Luca JAHIER

---

(1)  COVID-19 and the crisis in food systems: Symptoms, causes, and potential solutions (COVID-19 in kriza v prehranskih sistemih: simptomi, vzroki in potencialne rešitve), sporočilo skupine IPES Food, april 2020.

1

COVID-19 and the crisis in food systems: Symptoms, causes, and potential solutions

(2)  „[Da] bi bila celostna evropska prehranska politika dejansko relevantna za evropske potrošnike, morajo biti živila, trajnostno proizvedena v EU, konkurenčna. To pomeni, da mora biti evropski agroživilski sektor zmožen potrošnikom ponuditi živila po cenah, ki že vključujejo dodatne stroške, povezane z merili, kot so trajnost, dobrobit živali, varnost hrane in prehrana, in ki hkrati zagotavljajo pošteno plačilo kmetom, pri vsem tem pa ostati prva izbira za veliko večino potrošnikov.“ Mnenje Prispevek civilne družbe k oblikovanju celostne prehranske politike v EU, točka 5.8 (UL C 129, 11.4.2018, str. 18).

2

Prispevek civilne družbe k oblikovanju celostne prehranske politike v EU

(3)  UL C 129, 11.4.2018, str. 18.

3

(4)  Glej opombo 3.

4

(5)  IPES-Food, Towards a Common Food Policy for the European Union (Za skupno prehransko politiko Evropske unije), Bruselj, IPES Food, 2019.

5

Towards a Common Food Policy for the European Union

(6)  Posebni cilji, ki so pomembni za celostno strategijo, in vrste ukrepov, potrebnih za njihovo doseganje, so podrobno navedeni v nadaljevanju na podlagi mnenj, ki jih je pripravil EESO.

6

(7)  Izjema v strategiji „od vil do vilic“ je omemba zdravih in trajnostnih načinov prehranjevanja; ta cilj je namenski, vendar je oblikovan kot obveznost potrošnikov, namesto da bi bilo poudarjeno, da si je treba zanj prizadevati vzdolž celotne verige.

7

(8)  Glej opombo 3.

8

(9)  Ta novi organ bi deloval kot platforma, ki jo gostijo obstoječe institucije.

9

(10)  Postopki za ponovno povezovanje mest z njihovimi bližnjimi območji proizvodnje hrane se že izvajajo v številnih krajih (kot so Milano v Italiji, Montpellier v Franciji, Gent, Bruselj in Liège v Belgiji ter Toronto v Kanadi), zaradi pandemije COVID-19 pa se bodo verjetno še pospešili.

10

(11)  COVID-19 and the crisis in food systems: Symptoms, causes, and potential solutions (COVID-19 in kriza v prehranskih sistemih: simptomi, vzroki in potencialne rešitve), sporočilo skupine IPES Food, april 2020.

11

COVID-19 and the crisis in food systems: Symptoms, causes, and potential solutions

(12)  UL C 190, 5.6.2019, str. 9.

12

(13)  V sporočilu o strategiji „od vil do vilic“ je navedeno, da bo Evropska komisija „od živilskih podjetij in organizacij zahtevala, da sprejmejo zaveze za konkretne ukrepe na področju zdravja in trajnostnosti“.

13

(14)  Glej opombo 12.

14

(15)  UL C 440, 6.12.2018, str. 165.

15

(16)  Evropski parlament, Poročilo o poštenih prihodkih za kmete: bolje delujoča veriga preskrbe s hrano v Evropi (2009/2237(INI)), 2009, https://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?pubRef=-//EP//TEXT+REPORT+A7-2010-0225+0+DOC+XML+V0//SL.

16

(17)  Evropski parlament, parlamentarna vprašanja – odgovor Phila Hogana v imenu Komisije, 27. februar 2015, http://www.europarl.europa.eu/doceo/document/E-8-2015-000521-ASW_EN.html?redirect.

17

(18)  http://www.fao.org/nr/sustainability/full-cost-accounting/.

18

(19)  Glej opombo 12.

19

(20)  UL C 353, 18.10.2019, str. 65.

20

(21)  Neformalni dokument organov Nizozemske in Francije o trgovini, socialno-ekonomskih učinkih in trajnostnem razvoju.

21

(22)  Npr. dajatev prost dostop do trgov EU za jajca je bil v prostotrgovinskem sporazumu EU-Mercosur prvič pogojen z uskladitvijo s standardi EU za dobro počutje kokoši: https://www.theguardian.com/environment/2019/oct/02/eu-imposes-hen-welfare-standards-on-egg-imports-for-first-time.

22

(23)  https://ec.europa.eu/commission/sites/beta-political/files/mission-letter-frans-timmermans-2019_en.pdf?fbclid=IwAR3MP8zmxW1jBVJhtBUtP2PKkEct5ibFjKVJTCoaxgRX6thxcdsylXhTPIk.

23

(24)  Evropski parlament, Resolucija Evropskega parlamenta z dne 11. septembra 2018 o preglednem in odgovornem upravljanju naravnih virov v državah v razvoju: gozdovi (2018/2003(INI)).

24

(25)  https://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2015/october/tradoc_153846.pdf.

25

(26)  https://ec.europa.eu/environment/forests/impact_deforestation.htm.

26

(27)  Ta opredelitev je lahko usklajena z opredelitvijo okoljskega trajnostnega razvoja v akcijskem načrtu Evropske komisije za financiranje trajnostne rasti in jo lahko nadgradi.

27

(28)  Raba zemljišč za trajnostno proizvodnjo hrane in trajnostne ekosistemske storitve (UL C 81, 2.3.2018, str. 72).

28

(29)  Glej opombo 20.

29

---

| 11.12.2020 | SL | Uradni list Evropske unije | C 429/276 |
| --- | --- | --- | --- |

11.12.2020

SL

Uradni list Evropske unije

C 429/276

---

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Predlog sklepa Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Odločbe Sveta 2003/17/ES glede enakovrednosti poljskih pregledov semenskih posevkov žit, ki se izvajajo v Ukrajini, in enakovrednosti semena žit, ki se prideluje v Ukrajini

(COM(2020) 137 final – 2020/0053 (COD))

(2020/C 429/35)

| Samostojni poročevalec: | Arnold PUECH D'ALISSAC |
| --- | --- |

Samostojni poročevalec:

Arnold PUECH D'ALISSAC

| Zaprosilo | Svet Evropske unije, 17. 4. 2020
  Evropski parlament, 16. 4. 2020 |
| --- | --- |
| Pravna podlaga | člen 43(2) Pogodbe o delovanju Evropske unije |
| Pristojnost | strokovna skupina za kmetijstvo, razvoj podeželja in okolje |
| Datum sprejetja mnenja strokovne skupine | 29. 6. 2020 |
| Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju | 18. 9. 2020 |
| Plenarno zasedanje št. | 554 |
| Rezultat glasovanja
  (za/proti/vzdržani) | 213/1/4 |

Zaprosilo

Svet Evropske unije, 17. 4. 2020

Evropski parlament, 16. 4. 2020

Pravna podlaga

člen 43(2) Pogodbe o delovanju Evropske unije

Pristojnost

strokovna skupina za kmetijstvo, razvoj podeželja in okolje

Datum sprejetja mnenja strokovne skupine

29. 6. 2020

Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju

18. 9. 2020

Plenarno zasedanje št.

554

Rezultat glasovanja

(za/proti/vzdržani)

213/1/4

1.   Ozadje in predlog Komisije

| 1.1 | Odločba Sveta 2003/17/ES (1) priznava enakovrednost nekaterim tretjim državam glede poljskih pregledov in pridelave semena nekaterih vrst (2). |
| --- | --- |

1.1

| 1.2 | Določbe, ki urejajo seme, požeto in kontrolirano v navedenih državah, dajejo glede lastnosti semena in ureditev njegovega pregledovanja, zagotavljanja identifikacije semena, označevanja in kontrole ista zagotovila kot določbe, ki se uporabljajo za seme, požeto in kontrolirano v Evropski uniji. |
| --- | --- |

1.2

| 1.3 | Ker Ukrajine ni med tretjimi državami, navedenimi na seznamu iz Odločbe Sveta 2003/17/ES, uvoz semen žit, požetih v tej državi, v Evropsko unijo trenutno ni mogoč. Ukrajina je Komisijo zaprosila, da se njeno seme žit vključi v Odločbo Sveta 2003/17/ES kot enakovredno. |
| --- | --- |

1.3

| 1.4 | Komisija je na podlagi tega zaprosila izvedla pregled veljavne zakonodaje Ukrajine in revizijo poljskih pregledov in sistema potrjevanja semena za seme žit v Ukrajini. Ugotovljeno je bilo, da so obstoječe ukrajinske zahteve in sistem enakovredni zahtevam in sistemu Unije ter nudijo ista zagotovila kot sistem Unije. |
| --- | --- |

1.4

| 1.5 | Komisija zato predlaga, da se s sklepom, ki ga sprejmeta Evropski parlament in Svet, ukrajinsko seme prizna kot enakovredno semenu žit, požetemu, pridelanemu in kontroliranemu v Evropski uniji. |
| --- | --- |

1.5

2.   Ugotovitve in priporočila

| 2.1 | EESO se je seznanil s pozitivnimi izsledki revizije, ki jo je Komisija izvedla v Ukrajini v skladu z zahtevami iz Priloge II Odločbe 2003/17/ES. Revizija je bila potrebna, da se prizna enakovrednost pravnih zahtev in uradnih kontrol za potrjevanje semena žit. Vendar EESO na podlagi poročila o reviziji ugotavlja, da nekateri standardi niso v celoti usklajeni z zahtevami Evropske unije, zlasti glede izolacijske razdalje potrjenega semenskega sirka, ki je manjša, ravni sortne čistosti starševskih linij, ki se uporabljajo za pridelavo semen hibridne koruze, in deleža semen drugih vrst pri potrjenih semenih koruze. |
| --- | --- |

2.1

| 2.2 | EESO v skladu s svojimi prejšnjimi mnenji (3) odobrava obravnavani zakonodajni predlog, vendar predlaga, da se začetek njegove uporabe odloži do trenutka, ko bo EU z naknadnim preverjanjem prejela jamstva, da so bile pomanjkljivosti, navedene v poročilu o reviziji, dokazano odpravljene, da so standardi pridelave v Ukrajini zdaj popolnoma skladni z evropskimi zahtevami, da zajamčeno ne bo nobene nelojalne konkurence in da so izključene vsakršne škodljive posledice za okolje. |
| --- | --- |

2.2

| 2.3 | EESO se strinja, da utegne priznanje enakovrednosti koristiti semenskim podjetjem iz EU, ki delujejo v Ukrajini, podjetjem EU, ki bi morebiti uvažala seme iz te države, in kmetom v EU, ki bodo tako imeli dostop do večje izbire semena, vendar meni, da je treba vzpostaviti enak sistem za nadzor uvoza in da mora biti varstvo potrošnikov enako na obeh straneh.
  Nadzor nad konkurenco bi bilo treba izvajati v obeh smereh, da ne bi prišlo do izkrivljanja trgovinskih pogojev za evropske organizacije, ki poslujejo na ozemlju EU. |
| --- | --- |

2.3

Nadzor nad konkurenco bi bilo treba izvajati v obeh smereh, da ne bi prišlo do izkrivljanja trgovinskih pogojev za evropske organizacije, ki poslujejo na ozemlju EU.

| 2.4 | Kljub temu želi poudariti nekatere tehnične vidike, povezane z načinom pridelave semen, ki so v Ukrajini in Evropski uniji različni, zlasti kar zadeva dostop do fitofarmacevtskih sredstev. Dejansko imajo ukrajinski pridelovalci dostop do širšega izbora fitofarmacevtskih sredstev kot pridelovalci v EU in dostop do nekaterih snovi, ki so v EU prepovedane. Takšna odstopanja povzročajo izkrivljanje konkurence in posledično bi vstop na ozemlje Evropske unije omogočili proizvodom, ki ne izpolnjujejo zdravstvenih in okoljskih standardov Evropske unije. Med najpomembnejšimi razlikami je dostop do aktivnih snovi, ki se uporabljajo za zatiranje plevela na zemljiščih, kot sta atrazin (v EU prepovedan od leta 2003) in acetoklor (v EU prepovedan od leta 2012). Poleg zdravstvenih posledic prinaša uporaba teh snovi, ki imajo širok spekter delovanja, trajni značaj, veliko tehnično učinkovitost delovanja proti plevelu in nizko ceno, tudi konkurenčno prednost ukrajinskim pridelovalcem. Kar zadeva varstvo pred škodljivci, lahko ukrajinski pridelovalci še vedno uporabljajo aktivne snovi iz družine neonikotinoidov, od katerih so nekatere v EU prepovedane, kot so klotianidin, tiametoksam in zelo kmalu tudi tiakloprid. |
| --- | --- |

2.4

| 2.5 | V skladu z evropskim zelenim dogovorom je treba zaščititi, ohraniti in okrepiti naravni kapital Evropske unije ter obvarovati zdravje in blaginjo državljanov pred okoljskimi tveganji; tudi Ukrajina mora pri pridelavi semena nujno prenehati uporabljati kemikalije, katerih uporabo je EU prepovedala na svojem ozemlju. Ukrajina mora spoštovati iste zahteve kot Unija, se zavezati k doslednemu spoštovanju vseh pogojev iz Pariškega sporazuma in omogočati vsakoletne preglede sklenjenih dogovorov. Nepojmljivo je, da razlike še vedno obstajajo ali se celo povečujejo. Če zgornje ne bo izpolnjeno, ni mogoče dovoliti vnosa semena na trg EU. |
| --- | --- |

2.5

| 2.6 | EESO se je seznanil s stališčem Komisije, ki ocenjuje, da je priznavanje postopkov potrjevanja za zadevne proizvode tehnični ukrep. Glede na navedeno in glede na to, da bo imelo odprtje trga EU za proizvode iz tretjih držav gospodarski in socialni učinek, Odbor priporoča Komisiji, naj pred sprejetjem odločitve izvede oceno učinka, s katero bo preverila, da ta ukrep ne bo prizadel evropskih proizvajalcev (tj. pridelovalcev semen in semenskih podjetij) ter zlasti mikro in malih podjetij. |
| --- | --- |

2.6

| 2.7 | Na podlagi te ocene učinka in ker sedanji sporazum o prosti trgovini z Ukrajino ne zagotavlja pravične trgovine s primerljivimi davčnimi, socialnimi in okoljskimi standardi, je treba najprej pregledati ta sporazum o prosti trgovini in splošno evropsko trgovinsko politiko, da se prepreči nepoštena konkurenca. Evropska komisija sicer že načrtuje to revizijo, ki jo je napovedala v sporočilu z dne 16. junija in bo obsegala celovit pregled trgovinske politike EU in začetek javnega posvetovanja. |
| --- | --- |

2.7

| 2.8 | Med Ukrajino in EU je to zlasti pomembno pri sektorju semen koruze, saj so stroški proizvodnje v Ukrajini precej nižji (razlika v primerjavi s francoskimi stroški proizvodnje je bila leta 2019 ocenjena na 26 %). Kombinacija teh odločitev bi ogrozila evropski sektor razmnoževanja semen koruze. |
| --- | --- |

2.8

| 2.9 | V času, ko ugotavljamo, kaj nas je naučila kriza zaradi COVID-19, ni mogoče dopustiti odvisnosti od tretjih držav v strateškem sektorju za samopreskrbo s hrano, zato je treba to vprašanje obravnavati že v zgodnji fazi. |
| --- | --- |

2.9

V Bruslju, 18. septembra 2020

Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Luca JAHIER

---

(1)  UL L 8, 14.1.2003, str. 10.

1

(2)  V skladu z direktivami Sveta 66/401/EGS (UL 125, 11.7.1966, str. 2298), 66/402/EGS (UL 125, 11.7.1966, str. 2309), 2002/54/ES (UL L 193, 20.7.2002, str. 12) in 2002/57/ES (UL L 193, 20.7.2002, str. 74).

2

(3)  UL C 74, 23.3.2005, str. 55, UL C 351, 15.11.2012, str. 92.

3

---

| 11.12.2020 | SL | Uradni list Evropske unije | C 429/279 |
| --- | --- | --- | --- |

11.12.2020

SL

Uradni list Evropske unije

C 429/279

---

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Uredbe (EU) 2019/833 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. maja 2019 o določitvi ukrepov za ohranjanje in izvrševanje, ki se uporabljajo na upravnem območju Organizacije za ribištvo severozahodnega Atlantika

(COM(2020) 215 final – 2020/95 (COD))

(2020/C 429/36)

| Poročevalec: | Gabriel SARRÓ IPARRAGUIRRE |
| --- | --- |

Poročevalec:

Gabriel SARRÓ IPARRAGUIRRE

| Zaprosilo | Evropski parlament, 17. 6. 2020
  Svet, 8. 6. 2020 |
| --- | --- |
| Pravna podlaga | člena 43(2) in 304 Pogodbe o delovanju Evropske unije |
| Pristojnost | strokovna skupina za kmetijstvo, razvoj podeželja in okolje |
| Datum sprejetja mnenja strokovne skupine | 8. 7. 2020 |
| Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju | 18. 9. 2020 |
| Plenarno zasedanje št. | 554 |
| Rezultat glasovanja
  (za/proti/vzdržani) | 215/0/4 |

Zaprosilo

Evropski parlament, 17. 6. 2020

Svet, 8. 6. 2020

Pravna podlaga

člena 43(2) in 304 Pogodbe o delovanju Evropske unije

Pristojnost

strokovna skupina za kmetijstvo, razvoj podeželja in okolje

Datum sprejetja mnenja strokovne skupine

8. 7. 2020

Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju

18. 9. 2020

Plenarno zasedanje št.

554

Rezultat glasovanja

(za/proti/vzdržani)

215/0/4

1.   Sklepi in priporočila

| 1.1 | Evropski ekonomsko-socialni odbor (EESO) v zvezi z obravnavanim predlogom uredbe ponavlja svoje stališče iz mnenja št. 2018/05155 (1), katerega ugotovitve in priporočila so navedena v nadaljevanju. |
| --- | --- |

1.1

| 1.2 | EESO meni, da je treba v pravni red EU prenesti ohranitvene in nadzorne ukrepe, ki jih je sprejela Organizacija za ribištvo severozahodnega Atlantika (NAFO), da bi dosegli njihovo enotno in učinkovito izvajanje znotraj EU. |
| --- | --- |

1.2

| 1.3 | EESO kljub temu meni, da predlog ne uvaja učinkovitega mehanizma za prenos predpisov, sprejetih v okviru NAFO, in se ne odziva na potrebo, da se jih vsako leto posodablja. |
| --- | --- |

1.3

| 1.4 | EESO se zavzema za učinkovitejši in enostavnejši mehanizem, zato predlaga uredbo z enim samim členom, ki bi določal, da morajo za flote v Evropski uniji obvezno veljati predpisi NAFO. |
| --- | --- |

1.4

| 1.5 | EESO opozarja na nevarnost, ki jo prinaša uvedba sistema delegiranih aktov, s katerim se Komisiji podeljuje pooblastilo za sprejemanje zakonodaje mimo rednih postopkov. |
| --- | --- |

1.5

2.   Povzetek predloga Komisije

| 2.1 | Glavni namen obravnavanega predloga je, da se v pravo Unije prenesejo ukrepi za ohranjanje in izvrševanje, ki jih je sprejela Organizacija za ribištvo severozahodnega Atlantika (NAFO) na svojem 41. letnem zasedanju septembra 2019. |
| --- | --- |

2.1

| 2.2 | Predlagane so tehnične spremembe glede besedila v zvezi z omejitvami ulova in ribolovnega napora, prepovedjo ribolova, ulovom, obdržanem na krovu, velikostjo mrežnih očes ter ribolovnimi in proizvodnimi ladijskimi dnevniki, vključno z dodatnimi inšpekcijskimi pregledi in poenostavitvijo mesečnih poročil o ulovu. |
| --- | --- |

2.2

| 2.3 | Predlagana je tudi vrsta redakcijskih sprememb v zvezi z nekaterimi določbami glede grenlandske morske plošče, proizvodnega ladijskega dnevnika in postopkov za ugotavljanje kršitev, uvaja pa se še sklicevanje na spletišče NAFO za spremljanje, nadzor in sledenje ribiških plovil. |
| --- | --- |

2.3

| 2.4 | Drugi predlagani ukrepi so povezani s pojasnitvijo uporabe meril ter ohranjanjem in upravljanjem morskih psov. Predlagano je, da se prepove izvajanje usmerjenega ribolova grenlandskega morskega psa in zmanjša njegov prilov. Pojasnjene so tudi določbe o sporazumih o zakupu. |
| --- | --- |

2.4

| 2.5 | Predlog na Komisijo prenaša pooblastilo za spremembo določb za ohranjanje in izvrševanje glede tehničnih vprašanj, kot so velikost mrežnih očes, izločevalnih mrež ali rešetk in zatičnih verig pri ribolovu severne kozice ter območnih omejitev dejavnosti pridnenega ribolova. Namen tega je, da bi v pravo EU hitro in enostavno vključili morebitne prihodnje spremembe v okviru NAFO, ki se nanašajo na ukrepe ohranjanja in izvrševanja. |
| --- | --- |

2.5

| 2.6 | Predlog spreminja Uredbo (EU) 2019/833 Evropskega parlamenta in Sveta (2) z dne 20. maja 2019. |
| --- | --- |

2.6

3.   Splošne ugotovitve

| 3.1 | EESO meni, da je ukrepe za ohranjanje in izvrševanje, ki jih je sprejel NAFO na svojem zadnjem letnem zasedanju, treba prenesti v pravo Unije, da bi zagotovili enotno izvajanje v EU. |
| --- | --- |

3.1

| 3.2 | Odbor kljub temu meni, da postopek prenosa še vedno ne temelji na učinkovitem mehanizmu, saj se ti ukrepi vsako leto spreminjajo, birokratski postopki EU pa so zelo počasni, zaradi česar stalno prihaja do neskladja med predpisi NAFO in zakonodajo EU. |
| --- | --- |

3.2

| 3.3 | EESO poudarja, da predlog uredbe analizira ravno zato, ker ni bil sprejet učinkovitejši postopek, kakršnega je predlagal leta 2019 in ki so ga podprle uprave držav članic in zadevni sektorji. To bi bila preprosta uredba z enim samim členom, ki bi vključevala zavezo Evropske unije, da bo za svoje flote obvezno izvajala predpise, ki jih vsako leto sprejme NAFO. |
| --- | --- |

3.3

| 3.4 | Odbor opozarja, da sedanji postopek zaradi kolizije zakonov povzroča pravno negotovost ne le za podjetja, ampak tudi za uprave; poleg tega povzroča izkrivljanja pri izvajanju ukrepov za flote iz držav zunaj EU. |
| --- | --- |

3.4

| 3.5 | EESO meni, da bo z uvedbo sistema delegiranih aktov olajšano edino to, da lahko Komisija določa pravila mimo rednih postopkov. |
| --- | --- |

3.5

V Bruslju, 18. septembra 2020

Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Luca JAHIER

---

(1)  Mnenje EESO o ohranitvenih in nadzornih ukrepih, ki se uporabljajo na upravnem območju Organizacije za ribištvo severozahodnega Atlantika (UL C 159, 10.5.2019, str. 60).

1

(2)  UL L 141, 28.5.2019, str. 1.

2

---

| 11.12.2020 | SL | Uradni list Evropske unije | C 429/281 |
| --- | --- | --- | --- |

11.12.2020

SL

Uradni list Evropske unije

C 429/281

---

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij – Varna uvedba tehnologije 5G v EU – izvajanje nabora orodij EU

(COM(2020) 50 final)

(2020/C 429/37)

| Poročevalec: | Alberto MAZZOLA |
| --- | --- |
| Soporočevalec: | Dumitru FORNEA |

Poročevalec:

Alberto MAZZOLA

Soporočevalec:

Dumitru FORNEA

| Zaprosilo | Evropska komisija, 9. 3. 2020 |
| --- | --- |
| Pravna podlaga | člen 304 Pogodbe o delovanju Evropske unije |
| Pristojnost | strokovna skupina za promet, energijo, infrastrukturo in informacijsko družbo |
| Datum sprejetja mnenja strokovne skupine | 3. 9. 2020 |
| Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju | 16. 9. 2020 |
| Plenarno zasedanje št. | 554 |
| Rezultat glasovanja
  (za/proti/vzdržani) | 217/0/2 |

Zaprosilo

Evropska komisija, 9. 3. 2020

Pravna podlaga

člen 304 Pogodbe o delovanju Evropske unije

Pristojnost

strokovna skupina za promet, energijo, infrastrukturo in informacijsko družbo

Datum sprejetja mnenja strokovne skupine

3. 9. 2020

Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju

16. 9. 2020

Plenarno zasedanje št.

554

Rezultat glasovanja

(za/proti/vzdržani)

217/0/2

1.   Sklepi in priporočila

| 1.1 | Evropski ekonomsko-socialni odbor (EESO) pozdravlja pobudo držav članic in Evropske komisije, da se pregleda izvajanje niza ukrepov, priporočenih v sklepnih ugotovitvah iz nabora orodij, ki vključuje strateške, tehnične in ključne ukrepe na področju varnosti pri uvajanju ekosistema 5G v državah članicah. |
| --- | --- |

1.1

| 1.2 | EESO meni, da mora ob vse večji kompleksnosti in raznolikosti aplikacij, ki lahko uporabljajo tehnologijo 5G (Evropska komisija je opredelila naslednje cilje povezljivosti za leto 2025: šole, univerze, raziskovalna središča, bolnišnice, glavni izvajalci javnih storitev in digitalno intenzivna podjetja bi morali imeti dostop do prenosa podatkov s hitrostjo 1 Gb/s; gospodinjstva v mestih in na podeželju bi morala imeti dostop do prenosa podatkov s hitrostjo vsaj 100 Mb/s; za vsa mestna območja ter vse glavne ceste in železnice bi morala biti zagotovljena neprekinjena pokritost z omrežji 5G), tovrsten pregled ekosistema 5G, pa tudi ukrepi Evropske komisije za ohranjanje kibernetske varnosti omrežij 5G in raznolike vrednostne verige 5G, tehnične standardizacije in certifikacije, neposrednih tujih naložb ter trgovinske zaščite in varstva konkurence, obveznosti javnih služb, javnih naročil in kibernetske diplomacije, zajemati geopolitično varnost, varnost infrastrukture in podatkov ter zdravstveno varnost, med drugim v smislu člena 168(1) PDEU. |
| --- | --- |

1.2

| 1.3 | Po mnenju EESO mora evropski ekosistem omrežja 5G zagotavljati nedotaknjenost, zaupnost, vodstveno in operativno odgovornost, varnost, zamenljivost dobavitelja, interoperabilnost strojne in programske opreme, skupne tehnične in normativne standarde, neprekinjenost storitve, zanesljiv pretok in varstvo podatkov, pokritost vseh območij, tudi redko naseljenih, jasno komunikacijo z uporabnikom kot akterjem na digitalnem trgu ter proaktivno upoštevanje smernic Mednarodne komisije za varstvo pred neionizirajočimi sevanji, da bi zaščitili zdravje prebivalstva in obenem čim bolj zmanjšali sevanje. Zato je Mednarodna komisija za varstvo pred neionizirajočimi sevanji posodobila del smernic iz leta 1998, ki se nanaša na elektromagneta polja radijskih frekvenc. V tem dokumentu (Health Phys. 118(5), 483–524; 2020 – marec 2020) so predstavljene posodobljene smernice, katerih cilj je zaščititi ljudi pred elektromagnetnim sevanjem od 100 kHz do 300 GHz. Mednarodna komisija za varstvo pred neionizirajočimi sevanji (2020) je uvedla vrsto sprememb, da bi zagotovila, da nove tehnologije, kot je 5G, ne glede na naša sedanja pričakovanja ne bi povzročale škode. |
| --- | --- |

1.3

| 1.4 | EESO poziva Komisijo, naj skrbno spremlja napredek pri vzpostavljanju in dejanski uporabi omrežja 5G, države članice pa, naj proces še pospešijo, zagotovijo odgovorno izvajanje ter spremljajo vse vidike zanesljivosti in varnosti, med drugim učinke tehnologije 5G na zdravje ljudi in živih ekosistemov, socialno-ekonomske učinke ter učinke na konkurenčnost, vzgojo in izobraževanje, kakor tudi spoštovanje temeljnih pravic. |
| --- | --- |

1.4

| 1.5 | EESO meni, da bi morala biti Evropska unija vodilna v svetu na področju naslednje generacije mobilne telefonije 5G in bi morala imeti na voljo varno digitalno infrastrukturo, na kateri bi temeljila nova, sodobna evropska industrijska strategija, ki bi prinesla korenite spremembe na področju mobilne povezljivosti ter bi imela velik potencial za dvig produktivnosti, rast gospodarstva in razvoj storitev za državljane. |
| --- | --- |

1.5

| 1.6 | EESO meni, da je zlasti nujno treba zagotoviti ocene profilov tveganja posameznih dobaviteljev in nato uvesti ustrezne omejitve za dobavitelje, ki se štejejo za visoko tvegane, vključno s potrebnimi izključitvami, da bi učinkovito zmanjšali tveganje in določili obveznosti za ključna sredstva, ki so bila opredeljena kot kritična in občutljiva v usklajeni oceni tveganja v EU. |
| --- | --- |

1.6

| 1.7 | EESO meni, da si mora Evropa srednjeročno prizadevati za neodvisnost in samozadostnost na tem področju ter odločno podpirati raziskave in različna evropska podjetja. Meni, da je treba povečati sredstva Unije za digitalne raziskave in inovacije ter podpreti naložbe operaterjev in dobaviteljev v nove tehnične in varnostne funkcije. Tovrstne naložbe morajo biti v skladu s sposobnostjo trga, da prepozna in nagradi pobude za povečevanje varnosti in odpornosti sistemov. |
| --- | --- |

1.7

| 1.8 | Varnost je treba vsem državam zagotoviti tudi z ohranjanjem raziskovalnih središč na različnih območjih v EU; poleg tega EESO priporoča, da ima vsaka država najmanj dva dobavitelja, od katerih naj bo vsaj eden evropski, kar bi zagotovilo politično varnost podatkov ter spoštovanje zahtev glede zdravstvene ustreznosti. |
| --- | --- |

1.8

| 1.9 | Po mnenju EESO je treba poleg ustreznih ukrepov v zvezi s pooblastili nacionalnih regulatorjev in vlogo telekomunikacijskih operaterjev večjo pozornosti nameniti orodjem za uporabnike, državljane in zadevne organizacije civilne družbe, ki so omejena in premalo učinkovita, da bi tako spodbujali opolnomočenje potrošnikov in krepili njihovo vlogo proaktivnih akterjev na trgu. |
| --- | --- |

1.9

| 1.10 | Evropska komisija, Evropski parlament, Svet ter vlade in parlamenti držav članic morajo oblikovati demokratičen okvir za posvetovanje, v katerem bi javnosti lahko predstavili znanstvena in tehnična vprašanja, pravna jamstva in odgovore pristojnih institucij na vprašanja civilne družbe. |
| --- | --- |

1.10

| 1.11 | EESO priporoča, da se okrepi evropska tehnološka diplomacija, da bi EU omogočila bolj uravnotežene in vzajemne pogoje za trgovino in naložbe, zlasti na področju dostopa podjetij do trga, subvencij, javnih razpisov, prenosa tehnologij, pravic industrijske lastnine ter socialnih in okoljskih predpisov. |
| --- | --- |

1.11

2.   Uvod

| 2.1 | Varnost omrežij 5G je strateškega pomena za državljane in podjetja ter za celoten enotni trg in tehnološko suverenost EU. Komisija je že leta 2013 začela vodilno pobudo EU, v okviru katere je ustanovila javno-zasebno partnerstvo za 5G, da bi pospešila raziskave in inovacije na področju tehnologije 5G. |
| --- | --- |

2.1

| 2.2 | Ocenjuje se, da bodo leta 2025 prihodki od omrežij 5G na svetovni ravni znašali več kot 100 milijard EUR, zato je to področje bistvenega pomena za konkurenčnost Evrope na svetovnem trgu, njegova kibernetska varnost pa ključna za zagotavljanje strateške avtonomije Unije. |
| --- | --- |

2.2

| 2.3 | Omrežja 5G temeljijo na sedanji četrti generaciji (4G) omrežnih tehnologij in na infrastrukturi optičnega kabla, zagotavljajo nove zmogljivosti ter tako postajajo osrednja infrastruktura in omogočitveni dejavnik za velik del evropskega gospodarstva, ki bo temelj za široko paleto storitev, bistvenih za delovanje notranjega trga ter vzdrževanje in upravljanje ključnih socialnih in ekonomskih dejavnosti, kot so energetika, promet, bančne in zdravstvene storitve ter kmetijski in industrijski procesi proizvodnje, distribucije in potrošnje. |
| --- | --- |

2.3

| 2.4 | Zaradi osrednje vloge omrežij 5G pri digitalnem preoblikovanju gospodarstva in družbe EU, medsebojne povezanosti in nadnacionalnosti infrastrukture na podlagi digitalnega ekosistema ter čezmejnosti groženj na tem področju bi morebitne šibke točke in/ali veliki kibernetski incidenti v zvezi z omrežji 5G v eni državi članici vplivali na celotno Unijo. Zato bi bilo treba predvideti ukrepe, ki bodo podlaga za visoko raven skupne kibernetske varnosti omrežij 5G. |
| --- | --- |

2.4

| 2.5 | Evropska komisija je leta 2016 v okviru svežnja pobud, ki je vključeval sporočilo o gigabitni povezljivosti za konkurenčen enotni digitalni trg (1) (2), prenovitev regulativnega okvira za elektronske komunikacije (3) in delovanja Organa evropskih regulatorjev za elektronske komunikacije (BEREC) (4), prednostne naloge na področju standardizacije IKT za enotni digitalni trg (5) ter ukrepe za spodbujanje internetne povezljivosti v lokalnih skupnostih (6), sprejela akcijski načrt EU za 5G (7), ki ga je EESO pozdravil (8). Njegov namen je bil okrepiti prizadevanja EU za vzpostavitev infrastrukture in storitev 5G na enotnem digitalnem trgu s časovnim načrtom za javne in zasebne naložbe v infrastrukturo 5G v EU ter s ciljem zagona komercialnih omrežij 5G do leta 2020. |
| --- | --- |

2.5

| 2.6 | V skladu z opredelitvijo iz priporočila Evropske komisije (9)„omrežja 5G“ pomenijo „sklop vseh relevantnih elementov omrežne infrastrukture za mobilno in brezžično komunikacijsko tehnologijo, ki se uporabljajo za povezljivost in storitve dodane vrednosti, z značilnostmi naprednega delovanja, kot so zelo velika hitrost prenosa podatkov in zmogljivost, komunikacije z nizko stopnjo zakasnitve, ultravisoka stopnja zanesljivosti ali podpiranje številnih povezanih naprav“. |
| --- | --- |

2.6

| 2.7 | V priporočilu je navedeno, da bo Komisija podprla izvajanje pristopa EU h kibernetski varnosti omrežij 5G in si bo v skladu z zahtevo držav članic prizadevala za zagotovitev varnosti infrastrukture 5G in dobavne verige, pri čemer bo po potrebi uporabila vsa orodja, ki jih ima na voljo:






  — | pravila s področja telekomunikacij, multimedijskih storitev in kibernetske varnosti, |
| --- | --- | --- |

2.7

—

pravila s področja telekomunikacij, multimedijskih storitev in kibernetske varnosti,

| — | usklajevanje glede standardizacije in certifikacije na ravni EU, |
| --- | --- |

—

usklajevanje glede standardizacije in certifikacije na ravni EU,

| — | okvir za pregledovanje neposrednih tujih naložb za zaščito dobavne verige evropskega 5G, |
| --- | --- |

—

okvir za pregledovanje neposrednih tujih naložb za zaščito dobavne verige evropskega 5G,

| — | instrumente trgovinske zaščite, |
| --- | --- |

—

instrumente trgovinske zaščite,

| — | pravila konkurence, |
| --- | --- |

—

pravila konkurence,

| — | javna naročila, pri čemer si bo prizadevala zagotoviti ustrezno upoštevanje varnostnih vidikov, |
| --- | --- |

—

javna naročila, pri čemer si bo prizadevala zagotoviti ustrezno upoštevanje varnostnih vidikov,

| — | programe financiranja EU, pri čemer bo zagotavljala, da bodo upravičenci izpolnjevali ustrezne varnostne zahteve. |
| --- | --- |

—

programe financiranja EU, pri čemer bo zagotavljala, da bodo upravičenci izpolnjevali ustrezne varnostne zahteve.

| 2.8 | Države članice so julija 2019 skupini za sodelovanje, ki je bila ustanovljena v skladu z direktivo o omrežjih in informacijskih sistemih (10) in jo sestavljajo predstavniki iz vseh držav članic, Evropski komisiji in Agenciji Evropske unije za kibernetsko varnost (ENISA) predstavile rezultate svojih nacionalnih ocen tveganja, ki so vsebovali informacije o glavnih dejavnostih, grožnjah in šibkih točkah v skladu s standardom ISO/IEC 27005 v povezavi z infrastrukturo 5G in z glavnimi scenariji tveganja ter opis možnih načinov, na katere bi akterji groženj lahko izkoristili šibke točke posameznih dejavnosti. Te nacionalne ocene tveganja so bile podlaga za nadaljnjo usklajeno oceno in za skupen nabor orodij z možnimi ukrepi za zmanjševanje tveganja. |
| --- | --- |

2.8

| 2.9 | Skupina za sodelovanje na področju varnosti omrežij in informacij je oktobra 2019 ob podpori Evropske komisije in agencije ENISA predstavila poročilo o usklajeni oceni tveganja v EU za kibernetsko varnost omrežij 5G, v kateri so bili opredeljeni številni pomembni varnostni izzivi, povezani s ključnimi tehnološkimi inovacijami na področju programske opreme, aplikacij in storitev, z vlogo dobaviteljev pri vzpostavitvi in uporabi omrežij 5G ter s stopnjo odvisnosti od posameznih dobaviteljev:






  — | večja izpostavljenost napadom in večje število možnih vstopnih točk za napadalce, |
| --- | --- | --- |

2.9

—

večja izpostavljenost napadom in večje število možnih vstopnih točk za napadalce,

| — | večja občutljivost zaradi novih lastnosti arhitekture omrežij 5G in njihovih funkcij, |
| --- | --- |

—

večja občutljivost zaradi novih lastnosti arhitekture omrežij 5G in njihovih funkcij,

| — | odvisnost omrežnih operaterjev mobilne telefonije od dobaviteljev in povečano število napadnih poti, ki bi jih lahko izkoristili akterji groženj, |
| --- | --- |

—

odvisnost omrežnih operaterjev mobilne telefonije od dobaviteljev in povečano število napadnih poti, ki bi jih lahko izkoristili akterji groženj,

| — | pomen profila tveganja posameznih dobaviteljev zaradi možnosti vmešavanja akterjev iz tretjih držav, |
| --- | --- |

—

pomen profila tveganja posameznih dobaviteljev zaradi možnosti vmešavanja akterjev iz tretjih držav,

| — | povečano tveganje za morebitne prekinitve dobave zaradi napetosti na področju trgovine ali drugih razlogov, ki izhaja iz velike odvisnosti od dobaviteljev, |
| --- | --- |

—

povečano tveganje za morebitne prekinitve dobave zaradi napetosti na področju trgovine ali drugih razlogov, ki izhaja iz velike odvisnosti od dobaviteljev,

| — | nevarnost za razpoložljivost in nedotaknjenost omrežij z vidika varnosti, zaupnosti in zasebnosti. |
| --- | --- |

—

nevarnost za razpoložljivost in nedotaknjenost omrežij z vidika varnosti, zaupnosti in zasebnosti.

| 2.10 | Vsi ti izzivi ustvarjajo novo varnostno paradigmo, saj je treba zaradi njih ponovno oceniti sedanji politični in varnostni okvir, ki se uporablja za ta sektor in njegov ekosistem, države članice pa morajo sprejeti ustrezne ukrepe za zmanjšanje tveganja. |
| --- | --- |

2.10

| 2.11 | Agencija ENISA je 21. novembra 2019 objavila poročilo o pregledu groženj, povezanih z omrežji 5G, v katerem je ocenila grožnje, povezane s peto generacijo omrežij za mobilne telekomunikacije, in vanj vključila tudi poročilo držav članic EU. |
| --- | --- |

2.11

| 2.12 | Skupina za sodelovanje na področju varnosti omrežij in informacij je 29. januarja 2020 objavila dokument z naslovom Cybersecurity of 5G networks – EU toolbox of risk mitigating measures (11) (Kibernetska varnost omrežij 5G – nabor orodij EU za zmanjševanje tveganja), v katerem so navedeni nabor možnih skupnih ukrepov za zmanjševanje glavnih tveganj na področju kibernetske varnosti omrežij 5G ter smernice za izbor prednostnih ukrepov v načrtih za zmanjšanje tveganja na nacionalni ravni in na ravni EU. Istega dne je Evropska komisija sprejela sporočilo v podporo naboru orodij (12), ki je predmet tega mnenja. |
| --- | --- |

2.12

| 2.13 | Glavni deležniki v infrastrukturi omrežij 5G so:






  — | državljani, potrošniki in končni uporabniki 5G, |
| --- | --- | --- |

2.13

—

državljani, potrošniki in končni uporabniki 5G,

| — | operaterji mobilnih omrežij: subjekti, ki zagotavljajo storitve mobilnega omrežja uporabnikom in pri tem upravljajo svoje omrežje s pomočjo tretjih oseb, |
| --- | --- |

—

operaterji mobilnih omrežij: subjekti, ki zagotavljajo storitve mobilnega omrežja uporabnikom in pri tem upravljajo svoje omrežje s pomočjo tretjih oseb,

| — | dobavitelji operaterjev mobilnih omrežij: subjekti, ki operaterjem mobilnih omrežij zagotavljajo storitve ali infrastrukturo za izgradnjo ali upravljanje njihovih lastnih omrežij. Ta kategorija zajema proizvajalce telekomunikacijske opreme in druge tretje ponudnike, kot so ponudniki storitev v oblaku, sistemski integratorji, podizvajalci za varnost in vzdrževanje ter proizvajalci opreme za prenos, |
| --- | --- |

—

dobavitelji operaterjev mobilnih omrežij: subjekti, ki operaterjem mobilnih omrežij zagotavljajo storitve ali infrastrukturo za izgradnjo ali upravljanje njihovih lastnih omrežij. Ta kategorija zajema proizvajalce telekomunikacijske opreme in druge tretje ponudnike, kot so ponudniki storitev v oblaku, sistemski integratorji, podizvajalci za varnost in vzdrževanje ter proizvajalci opreme za prenos,

| — | proizvajalci povezanih naprav in zadevni dobavitelji storitev: subjekti, ki dobavljajo predmete ali storitve, ki se bodo povezale z omrežji 5G (npr. pametni telefoni, povezana vozila, e-zdravje), in ustrezne storitve iz nadzorne ravnine 5G, kot je opredeljena z arhitekturo, temelječo na storitvah ali mobilnem računalništvu na robu, |
| --- | --- |

—

proizvajalci povezanih naprav in zadevni dobavitelji storitev: subjekti, ki dobavljajo predmete ali storitve, ki se bodo povezale z omrežji 5G (npr. pametni telefoni, povezana vozila, e-zdravje), in ustrezne storitve iz nadzorne ravnine 5G, kot je opredeljena z arhitekturo, temelječo na storitvah ali mobilnem računalništvu na robu,

| — | drugi deležniki, med drugim dobavitelji storitev in vsebin. |
| --- | --- |

—

drugi deležniki, med drugim dobavitelji storitev in vsebin.

Vsi ti deležniki so pomembno povezani z varnostjo, z vidika prispevanja k informacijski varnosti omrežij 5G ali kot morebitne vstopne točke oziroma napadni vektorji. Zato je treba oceniti tveganja, povezana z njihovim položajem v ekosistemu 5G.

| 2.14 | Glavne klasične kategorije nevarnosti so povezane z ogrožanjem zaupnosti, nedotaknjenosti in razpoložljivosti. Natančneje je bilo ugotovljeno, da vrsta scenarijev nevarnosti za omrežja 5G zadeva zlasti:






  — | prekinitve v lokalnem ali globalnem omrežju 5G (razpoložljivost), |
| --- | --- | --- |

2.14

—

prekinitve v lokalnem ali globalnem omrežju 5G (razpoložljivost),

| — | vohunjenje pri podatkovnem prometu v infrastrukturi omrežja 5G (zaupnost), |
| --- | --- |

—

vohunjenje pri podatkovnem prometu v infrastrukturi omrežja 5G (zaupnost),

| — | spreminjanje ali preusmeritev podatkovnega prometa v infrastrukturi omrežja 5G (nedotaknjenost in/ali zaupnost), |
| --- | --- |

—

spreminjanje ali preusmeritev podatkovnega prometa v infrastrukturi omrežja 5G (nedotaknjenost in/ali zaupnost),

| — | uničenje ali spreminjanje druge digitalne informacijske infrastrukture ali sistemov prek omrežij 5G (nedotaknjenost in/ali razpoložljivost). |
| --- | --- |

—

uničenje ali spreminjanje druge digitalne informacijske infrastrukture ali sistemov prek omrežij 5G (nedotaknjenost in/ali razpoložljivost).

| 2.15 | Grožnje, ki jih predstavljajo države ali akterji s podporo držav, veljajo za zelo pomembne, saj so to najresnejši in najverjetnejši akterji groženj, ki imajo lahko motiv, namen in zlasti sposobnost za izvajanje ponavljajočih se in izpopolnjenih napadov na varnost omrežij 5G.
  Čeprav mnoge izmed teh šibkih točk niso značilne le za omrežja 5G, je verjetno, da se bosta z uvedbo 5G njihovo število in pomen povečala zaradi večje kompleksnosti tehnologije in zaradi večje odvisnosti gospodarstev in družb od te infrastrukture v prihodnosti. |
| --- | --- |

2.15

Čeprav mnoge izmed teh šibkih točk niso značilne le za omrežja 5G, je verjetno, da se bosta z uvedbo 5G njihovo število in pomen povečala zaradi večje kompleksnosti tehnologije in zaradi večje odvisnosti gospodarstev in družb od te infrastrukture v prihodnosti.

| 2.16 | Ker bodo omrežja 5G v veliki meri temeljila na programski opremi, bi glavne pomanjkljivosti glede varnosti, na primer tiste, ki izhajajo iz slabih procesov pri razvoju programske opreme pri dobaviteljih naprav, akterjem lahko olajšale namerno vgraditev stranskih vrat, zaradi česar bi jih bilo še teže odkriti. Tako se lahko poveča možnost, da bi imelo njihovo izkoriščanje posebno resne in razširjene negativne učinke. Medtem ko problemi kibernetske varnosti pri 4G še vedno niso rešeni, bodo problemi pri 5G lahko eksponentno naraščali. |
| --- | --- |

2.16

| 2.17 | Upoštevati je treba šibke točke, povezane s procesom, in tiste, povezane s konfiguracijo:






  — | pomanjkanje specializiranega kadra, usposobljenega za varovanje, spremljanje in vzdrževanje omrežij 5G, |
| --- | --- | --- |

2.17

—

pomanjkanje specializiranega kadra, usposobljenega za varovanje, spremljanje in vzdrževanje omrežij 5G,

| — | pomanjkljivosti v ustreznih notranjih varnostnih kontrolah, spremljanju, sistemih za upravljanje varnosti ter upravljanju tveganj, |
| --- | --- |

—

pomanjkljivosti v ustreznih notranjih varnostnih kontrolah, spremljanju, sistemih za upravljanje varnosti ter upravljanju tveganj,

| — | neustreznost varnostnih postopkov ali postopkov operativnega vzdrževanja, kot so posodabljanje programske opreme ali upravljanje popravkov v omrežjih 5G, |
| --- | --- |

—

neustreznost varnostnih postopkov ali postopkov operativnega vzdrževanja, kot so posodabljanje programske opreme ali upravljanje popravkov v omrežjih 5G,

| — | neskladnost s standardi 3GPP ali napačno izvajanje standardov, |
| --- | --- |

—

neskladnost s standardi 3GPP ali napačno izvajanje standardov,

| — | pomanjkljivosti v zasnovi ali arhitekturi omrežja, med drugim pomanjkanje učinkovitih mehanizmov za izredne razmere in neprekinjeno delovanje, neustrezna ali napačna konfiguracija, na primer pri virtualizaciji ali pri pravicah za upravljanje ali dostop, |
| --- | --- |

—

pomanjkljivosti v zasnovi ali arhitekturi omrežja, med drugim pomanjkanje učinkovitih mehanizmov za izredne razmere in neprekinjeno delovanje, neustrezna ali napačna konfiguracija, na primer pri virtualizaciji ali pri pravicah za upravljanje ali dostop,

| — | neustrezna merila za lokalni dostop in dostop na daljavo do sestavnih delov omrežja, |
| --- | --- |

—

neustrezna merila za lokalni dostop in dostop na daljavo do sestavnih delov omrežja,

| — | neustreznost varnostnih zahtev v postopku dobave; pri tej šibki točki gre lahko za neustrezne strategije pri izbiri dobaviteljev ali za dajanje prednosti drugim vidikom pred varnostjo. |
| --- | --- |

—

neustreznost varnostnih zahtev v postopku dobave; pri tej šibki točki gre lahko za neustrezne strategije pri izbiri dobaviteljev ali za dajanje prednosti drugim vidikom pred varnostjo.

| 2.18 | Pri ocenjevanju profilov tveganja posameznih dobaviteljev je treba upoštevati več dejavnikov, zlasti: možnost, da je dobavitelj pod vplivom tretje države zaradi močnih povezav med njim in vlado tretje države; zakonodajo tretje države, zlasti če niso v veljavi zakonodajni ali demokratični mehanizmi za nadzor in ravnotežje in če posledično hčerinske družbe, ki delujejo v EU, ne spoštujejo zakonodaje EU, ali če med EU in zadevno tretjo državo ni podpisan sporazum o varnosti ali varstvu podatkov; značilnosti lastništva dobavitelja; sposobnost tretje države, da izvaja kakršno koli obliko pritiska, med drugim v povezavi s krajem proizvodnje opreme; splošno kakovost proizvodov in dobaviteljevo ravnanje na področju kibernetske varnosti, vključno s stopnjo nadzora nad lastno dobavno verigo in ustreznim prednostnim obravnavanjem varnosti. |
| --- | --- |

2.18

| 2.19 | Države članice so se strinjale, da bodo zagotovile ukrepe, ki bodo omogočali ustrezen in sorazmeren odziv na že ugotovljena tveganja ter na morebitna prihodnja tveganja. Zlasti so se strinjale, da morajo zagotoviti, da bodo s pristopom na podlagi tveganja sposobne omejiti, prepovedati in/ali naložiti posebne zahteve in pogoje za dobavo, uvedbo in delovanje opreme za omrežje 5G. |
| --- | --- |

2.19

| 2.20 | V tem smislu bi države članice morale zagotoviti:






  — | krepitev varnostnih zahtev za omrežne operaterje mobilne telefonije, kot so strog nadzor nad pristopom, pravila za varno delovanje in spremljanje, omejitve zunanjega izvajanja določenih funkcij itd., |
| --- | --- | --- |

2.20

—

krepitev varnostnih zahtev za omrežne operaterje mobilne telefonije, kot so strog nadzor nad pristopom, pravila za varno delovanje in spremljanje, omejitve zunanjega izvajanja določenih funkcij itd.,

| — | ocene profilov tveganja dobaviteljev na podlagi objektivnih in jasnih meril; posledično uvedba ustreznih omejitev v skladu z načeli sorazmernosti in pravne varnosti za dobavitelje, ki štejejo za visoko tvegane, vključno s potrebnimi izključitvami, da bi učinkovito zmanjšali tveganje za ključna sredstva, opredeljena kot kritična in občutljiva v usklajeni oceni tveganja v EU, |
| --- | --- |

—

ocene profilov tveganja dobaviteljev na podlagi objektivnih in jasnih meril; posledično uvedba ustreznih omejitev v skladu z načeli sorazmernosti in pravne varnosti za dobavitelje, ki štejejo za visoko tvegane, vključno s potrebnimi izključitvami, da bi učinkovito zmanjšali tveganje za ključna sredstva, opredeljena kot kritična in občutljiva v usklajeni oceni tveganja v EU,

| — | izvajanje splošno priznanih in uveljavljenih varnostnih standardov in najboljših praks, ki temeljijo na soglasju, |
| --- | --- |

—

izvajanje splošno priznanih in uveljavljenih varnostnih standardov in najboljših praks, ki temeljijo na soglasju,

| — | da bo imel vsak operater ustrezno večdobaviteljsko strategijo, da se bo izognil preveliki odvisnosti od enega samega dobavitelja ali dobaviteljev s podobnim profilom tveganja, |
| --- | --- |

—

da bo imel vsak operater ustrezno večdobaviteljsko strategijo, da se bo izognil preveliki odvisnosti od enega samega dobavitelja ali dobaviteljev s podobnim profilom tveganja,

| — | strog nadzor nad varnim dostopom, upravljanjem, delovanjem in spremljanjem omrežja ter nad uporabo certificiranja za opremo in/ali postopke za omrežje 5G. Ta strategija mora temeljiti na analizi tveganja, ki jo izvedejo države članice in operaterji, tako da se z izbiro strategije več prodajalcev ne poveča raven tveganja za operaterjevo omrežje, |
| --- | --- |

—

strog nadzor nad varnim dostopom, upravljanjem, delovanjem in spremljanjem omrežja ter nad uporabo certificiranja za opremo in/ali postopke za omrežje 5G. Ta strategija mora temeljiti na analizi tveganja, ki jo izvedejo države članice in operaterji, tako da se z izbiro strategije več prodajalcev ne poveča raven tveganja za operaterjevo omrežje,

| — | primerno ravnotežje dobaviteljev na nacionalni ravni in preprečevanje odvisnosti od dobaviteljev, ki se štejejo za visoko tvegane, tudi s spodbujanem večje interoperabilnosti opreme, |
| --- | --- |

—

primerno ravnotežje dobaviteljev na nacionalni ravni in preprečevanje odvisnosti od dobaviteljev, ki se štejejo za visoko tvegane, tudi s spodbujanem večje interoperabilnosti opreme,

| — | vzdrževanje raznolike in trajnostne dobavne verige 5G, da bi preprečile dolgoročno odvisnost, tako da bodo v celoti izkoristile obstoječa orodja in instrumente EU za nadzor neposrednih tujih naložb, instrumente trgovinske zaščite ter pravila konkurence in pravila EU na področju javnih naročil, |
| --- | --- |

—

vzdrževanje raznolike in trajnostne dobavne verige 5G, da bi preprečile dolgoročno odvisnost, tako da bodo v celoti izkoristile obstoječa orodja in instrumente EU za nadzor neposrednih tujih naložb, instrumente trgovinske zaščite ter pravila konkurence in pravila EU na področju javnih naročil,

| — | krepitev notranjih zmogljivosti EU na področju tehnologij 5G in tehnologij naslednic 5G z uporabo ustreznih programov in sredstev EU, usklajevanjem med državami članicami glede standardizacije s krepitvijo zmogljivosti za preizkušanje in nadzor, da bi dosegle določene varnostne cilje in razvile ustrezne certifikacijske sheme za vso EU v skladu z zakonodajo na področju informacijske varnosti in spodbujanjem interoperabilnosti. |
| --- | --- |

—

krepitev notranjih zmogljivosti EU na področju tehnologij 5G in tehnologij naslednic 5G z uporabo ustreznih programov in sredstev EU, usklajevanjem med državami članicami glede standardizacije s krepitvijo zmogljivosti za preizkušanje in nadzor, da bi dosegle določene varnostne cilje in razvile ustrezne certifikacijske sheme za vso EU v skladu z zakonodajo na področju informacijske varnosti in spodbujanjem interoperabilnosti.

| 2.21 | Evropska komisija je ob več priložnostih poudarila, da je notranji evropski trg vedno odprt za tiste, ki želijo vstopiti v Evropo, pod pogojem, da izpolnjujejo jasna in zahtevna pravila na podlagi objektivnih meril. |
| --- | --- |

2.21

| 2.22 | Svet je 6. junija 2020 poudaril pomen krepitve suverenosti in sodelovanja na področju digitalne tehnologije v EU ter ustvarjanja sinergij s programi EU, kot sta Instrument za povezovanje Evrope ter program za digitalno Evropo, z razvojem digitalnih kompetenc, gospodarstva podatkov, pomena umetne inteligence in informacijske varnosti ter z aktivno vlogo digitalne tehnologije pri doseganju ciljev zelenega dogovora. |
| --- | --- |

2.22

3.   Sporočilo Evropske komisije

| 3.1 | Komisija v odgovor na dokument skupine za sodelovanje na področju varnosti omrežij in informacij o naboru orodij EU za kibernetsko varnost 5G:






  — | si v skladu z zahtevami držav članic prizadeva za zagotavljanje varnosti infrastrukture 5G in dobavne verige, pri čemer po potrebi uporablja vsa razpoložljiva orodja, |
| --- | --- | --- |

3.1

—

si v skladu z zahtevami držav članic prizadeva za zagotavljanje varnosti infrastrukture 5G in dobavne verige, pri čemer po potrebi uporablja vsa razpoložljiva orodja,

| — | poziva države članice in institucije, naj zagotovijo izvajanje učinkovitih strategij za zmanjševanje tveganj ter sprejmejo dodatne ukrepe za usklajevanje na ravni EU in s tem oblikujejo skupen pristop h kibernetski varnosti 5G, |
| --- | --- |

—

poziva države članice in institucije, naj zagotovijo izvajanje učinkovitih strategij za zmanjševanje tveganj ter sprejmejo dodatne ukrepe za usklajevanje na ravni EU in s tem oblikujejo skupen pristop h kibernetski varnosti 5G,

| — | poziva države članice, naj nadaljujejo izvajanje ukrepov, priporočenih v sklepnih ugotovitvah v naboru orodij, ter pripravijo skupno poročilo o izvajanju, skupina za sodelovanje na področju varnosti omrežij in informacij pa bo nadaljevala z delom v podporo izvajanju tega nabora, |
| --- | --- |

—

poziva države članice, naj nadaljujejo izvajanje ukrepov, priporočenih v sklepnih ugotovitvah v naboru orodij, ter pripravijo skupno poročilo o izvajanju, skupina za sodelovanje na področju varnosti omrežij in informacij pa bo nadaljevala z delom v podporo izvajanju tega nabora,

| — | na področjih, za katera je pristojna, predvideva dejavnosti ohranjanja kibernetske varnosti omrežij 5G in raznolike vrednostne verige 5G, tehnične standardizacije in certifikacije, neposrednih tujih naložb, trgovinske zaščite in konkurence, javnih naročil in kibernetske diplomacije, pa tudi lastne programe in z njimi povezana sredstva, zlasti za raziskave in inovacije, kohezijo ter razvoj. |
| --- | --- |

—

na področjih, za katera je pristojna, predvideva dejavnosti ohranjanja kibernetske varnosti omrežij 5G in raznolike vrednostne verige 5G, tehnične standardizacije in certifikacije, neposrednih tujih naložb, trgovinske zaščite in konkurence, javnih naročil in kibernetske diplomacije, pa tudi lastne programe in z njimi povezana sredstva, zlasti za raziskave in inovacije, kohezijo ter razvoj.

4.   Splošne ugotovitve

| 4.1 | EESO je prepričan, da lahko nove tehnologije 5G spremenijo naš način povezovanja s svetom in ponudijo možnosti za nove aplikacije, poslovne modele, nove življenjske sloge, pametne tovarne, večjo produktivnost in nove kakovostne storitve za državljane ter lahko odprejo vrata revolucionarnim tehnologijam, kot so avtomatizirani avtomobili ter napredni sistemi za proizvodnjo in distribucijo, poleg tega pa lahko omogočijo medsebojno povezovanje na tisoče naprav, ki bodo kot elementi interneta stvari postale del našega vsakdana. Kljub vsemu pa EESO pričakuje, da bo Evropska komisija okrepila študije izvedljivosti ter analize stroškov in koristi 5G v primerjavi z uporabo tehnologije 4G ali telekomunikacij preko optičnega kabla. EESO meni, da je bistveno, da je 5G usmerjen k boljši krožni rabi virov, da se zmanjša velik delež ogljičnega odtisa, ki je povezan z energijo. EESO poudarja, da je treba socialne strukturne spremembe obravnavati s spodbujanjem pravičnega in nemotenega prehoda ter odpravljanjem vrzeli v znanju in spretnostih, da bi dosegli boljše plačane, prožnejše in visokokvalificirane zaposlitve. |
| --- | --- |

4.1

| 4.2 | Sedanja trojna grožnja – nenadzorovana pandemija, nezadostni instrumenti ekonomske politike in geopolitični „črni labodi“ – bi lahko svetovno gospodarstvo pahnila v dolgotrajno recesijo ter povzročila zlom finančnega trga in beg z njega ravno v trenutku, ko se vsi segmenti evropske družbe začenjajo vse bolj zavedati, da so za trajnostni gospodarski razvoj in za digitalno revolucijo, ki se je že začela in katere bistveno orodje je 5G, potrebni tehnološka suverenost, rast produktivnosti in učinkovitejša raba razpoložljivih virov. Zanje pa je potrebna podpora ustreznega pravno-regulativnega in ekonomsko-finančnega okvira. |
| --- | --- |

4.2

| 4.3 | EESO poziva institucije EU in države članice, naj dokončajo evropski enotni digitalni trg, vključno z razvojem zmogljivosti za vključitev in uporabo storitev 5G, da bi zaščitili in izboljšali konkurenčnost evropske industrije. Evropsko komisijo poziva, naj strogo nadzoruje napredek pri vzpostavljanju in dejanski uporabi 5G, države članice pa, naj dodatno pospešijo ta proces, pri čemer naj upoštevajo vse vidike zanesljivosti in varnosti, med drugim učinke tehnologij 5G na zdravje ljudi in živih ekosistemov, socialno-ekonomske učinke, učinke na konkurenčnost, izobraževanje in usposabljanje ter zagotavljanje spoštovanja temeljnih pravic, kot so pravice do lastnine, zasebnosti in varnosti osebnih podatkov. |
| --- | --- |

4.3

| 4.4 | EESO meni, da bi morala biti Evropska unija vodilna v svetu na področju naslednje generacije mobilne telefonije 5G in bi morala imeti na voljo varno digitalno infrastrukturo, na kateri bi temeljila nova, sodobna evropska industrijska strategija. Ta bi prinesla korenite spremembe na področju mobilne povezljivosti in velik potencial za dvig produktivnosti, rast gospodarstva in razvoj storitev za državljane, njihovo blaginjo, varstvo podnebja in okolja ter bi EU postavila na čelo revolucije 5G. |
| --- | --- |

4.4

| 4.5 | Ker sta kibernetska varnost in državna varnost med seboj neločljivo povezani, EESO meni, da mora biti vsaka odločitev države članice EU glede državne varnosti sprejeta ob upoštevanju okoliščin v EU, ocene, ki niso tehnične narave, pa je treba objektivno izvesti na podlagi meril za oceno tveganja, opredeljenih na evropski ravni, s čimer bi zagotovili predvidljivo in po vsej Evropi usklajeno regulativno okolje, ki bi omogočalo polno interoperabilnost. |
| --- | --- |

4.5

| 4.6 | EESO meni, da kakovost informacij in sredstva komunikacije – t. i. uokvirjanje (učinek konteksta ali postavljanja na pomembno mesto ali opaznost) – znatno vplivajo na vedenje naslovnikov. Zato je za izpolnitev cilja opolnomočenja potrošnikov treba opredeliti orodja za njihovo izobraževanje in krepitev njihovih sposobnosti, da bodo imeli aktivno vlogo na digitalnem trgu. EESO ugotavlja, da je treba državljanom zagotavljati ažurne in točne informacije o koristih in tveganjih 5G, ki bodo temeljile na soglasju velike večine znanstvene skupnosti in bodo nakazovale tudi vidike, glede katerih ni jasnega soglasja. |
| --- | --- |

4.6

| 4.7 | EESO je prepričan, da mora biti dostop do evropskega digitalnega trga še naprej prost za vsa podjetja, brez diskriminacije, vendar ob upoštevanju evropskega okvira neomajnih in jasnih pravil, standardov in meril za ocenjevanje in varnost, ki bi v središče evropske strategije postavljala ponovno vzpostavitev evropske tehnološke suverenosti. |
| --- | --- |

4.7

| 4.8 | Med petimi glavnimi dobavitelji infrastrukture sta dve evropski podjetji, dve kitajski in eno korejsko (13). Nobenega evropskega podjetja pa ni med glavnimi proizvajalci naprav in sistemskih naborov čipov 5G. EESO je prepričan, da je treba zagotoviti prisotnost več dobaviteljev, od katerih mora najmanj eden imeti matično družbo v Evropi, ter okvir za interoperabilnost in polno zamenljivost strojne in programske opreme, tudi zato, da se zagotovi polna tehnološka suverenost Evrope v okviru tesnega mednarodnega sodelovanja in polne vzajemne odprtosti, dostopnosti in delovanja na trgih. Takšna raznolikost je možna, dokler je mogoča interoperabilnost storitev in se tveganja za kibernetsko varnost zaradi nje ne večajo. |
| --- | --- |

4.8

| 4.9 | EESO meni, da si mora Evropa srednjeročno prizadevati za neodvisnost in samozadostnost na tem področju ter odločno podpirati raziskave in različna evropska podjetja. EESO pozdravlja sveženj ukrepov, dogovorjen med državami članicami za obravnavanje varnostnih tveganj, povezanih z uvedbo tehnologije 5G, ki so bila opredeljena v evropski oceni tveganja. Vendar meni, da je treba za vse frekvenčne pasove, predvidene za 5G (14), uporabljati stroge in varne omejitve izpostavljenosti elektromagnetnim poljem, kot so bile priporočene na ravni EU na podlagi posodobljenih smernic Mednarodne komisije za varstvo pred neionizirajočimi sevanji, ki jih priznava tudi Svetovna zdravstvena organizacija. Omejitve, ki jih je predlagala Mednarodna komisija za varstvo pred neionizirajočimi sevanji, temeljijo na previdnostnem načelu, saj so 50-krat nižje od vrednosti, ki so bile ugotovljene kot škodljive za zdravje ljudi na podlagi razpoložljivih znanstvenih dokazov. |
| --- | --- |

4.9

| 4.10 | Vendar EESO ugotavlja, da smernic Mednarodne komisije za varstvo pred neionizirajočimi sevanji ne priznava celotna znanstvena skupnost, saj se nekateri znanstveniki zavzemajo za veliko strožje omejitve izpostavljenosti ljudi sevanju v skladu z načelom „tako nizko, kakor je to mogoče doseči z uporabo razumnih ukrepov“ . Rešitve, ki bi jih lahko predlagali za dopolnitev komunikacijske infrastrukture 5G zajemajo uporabo fiksnih podatkovnih priključkov z uporabo obstoječih tehnologij brez sevanja (ethernetni kabli, optična vlakna itd.) za neprenosno uporabo (npr. pri bankomatih, v bančnih poslovalnicah, za industrijske robote, za medicinske robote, ki se upravljajo na daljavo itd.) ter v sektorjih, kjer operaterji prenašajo velike količine podatkov (ponudniki digitalnih storitev, podjetja/družbe itd.); in uporabo interneta stvari na fiksnih, neprenosnih mestih (pametne hiše, pametna mesta, senzorji na infrastrukturi javnih storitev itd.). |
| --- | --- |

4.10

| 4.11 | Evropska komisija, Evropski parlament, Svet ter vlade in parlamenti držav članic morajo oblikovati demokratičen okvir za posvetovanje, v katerem bi javnosti lahko predstavili znanstvena in tehnična vprašanja, pravna jamstva in odgovore pristojnih institucij na vprašanja civilne družbe. |
| --- | --- |

4.11

| 4.12 | Po mnenju EESO je treba poleg ustreznih ukrepov v zvezi s pooblastili nacionalnih regulatorjev in vlogo telekomunikacijskih operaterjev večjo pozornost nameniti orodjem za uporabnike, državljane in zadevne organizacije civilne družbe, ki so omejena in premalo učinkovita. |
| --- | --- |

4.12

| 4.13 | EESO je priznal (15) obstoj problema preobčutljivosti na elektromagnetna sevanja in navedel razloge za svojo zaskrbljenost. Obenem je kot spodbudno ocenil, da potekajo nadaljnje poglobljene raziskave, da bi razumeli problem in njegove vzroke, ter pozval Komisijo, naj nadaljuje in posodobi prizadevanja na tem področju. |
| --- | --- |

4.13

| 4.14 | Verodostojnost dobaviteljev telekomunikacijskih in aplikacijskih storitev 5G je po mnenju EESO bistvena, saj je upravljanje informacij na internetu temelj storitev zbirnih podatkov, ki se zbirajo pri uporabnikih in obdelujejo v skladu s tehnološkimi, pravnimi in fiskalnimi mehanizmi in ob neposredni medsebojni povezanosti predmetov, strojev in algoritmov. |
| --- | --- |

4.14

| 4.15 | EESO je predlagal (16) prehod od koncepta lastništva podatkov k opredelitvi pravic do podatkov za fizične osebe in pravne osebe. Potrošniki bi morali imeti pravico do podatkov, ki jih proizvedejo povezane naprave, tako, da bi bila zagotovljena zasebnost potrošnikov pri dostopu, interoperabilnosti in prenosu podatkov, obenem pa tudi ustrezna varnost in zaupnost podatkov, lojalna konkurenca ter večja izbira za potrošnike. |
| --- | --- |

4.15

| 4.16 | Splošno uredbo o varstvu podatkov bi bilo treba dopolniti z jasnimi smernicami za uporabo, da bi ob medsebojni povezanosti naprav in predmetov zagotovili enotno uporabo ter visoko raven varstva podatkov in potrošnikov. Poleg tega bi bilo treba pregledati pravila o civilni odgovornosti in zavarovanju proizvodov ter jih prilagoditi položaju, v katerem bo vse več odločitev sprejemala programska oprema v popolnoma varnem okolju. |
| --- | --- |

4.16

| 4.17 | EESO meni, da morajo države članice upoštevati strateška in tehnična priporočila iz nabora orodij EU in se izogibati oblikovanju posebnih nacionalnih pristopov, na primer dodatnih preskusov in certificiranj, ki bi povzročili drobitev trga, zamude pri uvajanju tehnologij in neskladnosti med trgi, to pa bi lahko ogrozilo zaupanje v sisteme preskušanja in certificiranja. |
| --- | --- |

4.17

| 4.18 | EESO meni, da je pomembno uporabiti svetovne standarde, ki imajo v Evropi vse večjo podporo, ter skupne in priznane primere dobre prakse, da bi omogočili učinkovito obvladovanje groženj, vzpostavitev ekonomije obsega, izogibanje razdrobljenosti in zagotavljanje interoperabilnosti evropskih sistemov. Razjasniti je treba nekatere vidike tehničnih standardov, saj bo to podjetjem omogočilo konkurenčnost in opravljanje teh temeljnih dejavnosti, ki omogočajo uporabo naprednih tehnologij, kot sta 5G in umetna inteligenca, na vseh trgih. |
| --- | --- |

4.18

| 4.19 | EESO meni, da je zlasti nujno treba zagotoviti ocene profilov tveganja posameznih dobaviteljev in nato uvesti ustrezne omejitve za dobavitelje, ki se štejejo za visoko tvegane, vključno s potrebnimi izključitvami, da bi učinkovito zmanjšali tveganje za ključna sredstva, opredeljena kot kritična in občutljiva v usklajeni oceni tveganja v EU. |
| --- | --- |

4.19

| 4.20 | EESO meni, da je treba povečati naložbe operaterjev in dobaviteljev v nove tehnične in varnostne funkcije. Tovrstne naložbe morajo biti v skladu s sposobnostjo trga, da prepozna in nagradi vse pobude, namenjene povečevanju varnosti in odpornosti sistemov. Večja vidnost naložb v varnost bi lahko omogočila nove oblike nagrajevanja na trgu. |
| --- | --- |

4.20

| 4.21 | EESO odločno podpira skupne ukrepe v podporo industrijskemu razvoju in uvajanju tehnologije 5G, kot so ocenjevanje možnih tržnih vrzeli vzdolž vrednostne verige 5G, ki bi upravičile ciljno usmerjene intervencije v okviru naslednjega dolgoročnega proračuna ali morda pomembnih projektov skupnega evropskega interesa na področju kibernetske varnosti 5G (zanesljivost in varnost). |
| --- | --- |

4.21

| 4.22 | EESO poudarja, da se je digitalna infrastruktura med krizo zaradi COVID-19 sicer izkazala kot odporna in stabilna, kljub temu pa so potrebne nadaljnje naložbe v infrastrukturo 5G, da bi presegli še vedno obstoječi digitalni razkorak, ki lahko omejuje dostop državljanov do e-zdravja, e-učenja in dela na daljavo. |
| --- | --- |

4.22

| 4.23 | V povezavi s tehnološko diplomacijo EESO meni, da mora EU, zlasti zaradi prisotnosti sistemskih konkurentov, ki spodbujajo drugačne oblike upravljanja, zagotoviti bolj uravnotežene in vzajemne pogoje za trgovino in naložbe, predvsem na področju dostopa podjetij do trga, subvencij, javnih naročil, prenosa tehnologij, pravic industrijske lastnine ter socialnih in okoljskih predpisov, obenem pa mora spodbujati popolno konkurenco in tehnične inovacije na trgu. |
| --- | --- |

4.23

| 4.24 | EESO odločno podpira potrebo po vzdrževanju raznolike in trajnostne dobavne verige 5G, da bi preprečili dolgoročno odvisnost, za kar je treba zagotoviti prisotnost več dobaviteljev ter zamenljivost in interoperabilnost, v večletnem finančnem okviru 2021–2027 pa dodatno okrepiti programe in pobude za krepitev zmogljivosti in suverenosti EU na področju tehnologij 5G in tehnologij naslednic 5G. |
| --- | --- |

4.24

| 4.25 | V okviru načrta okrevanja za Evropo, ki je bil sprejet 27. maja 2020, bodo na podlagi indeksa digitalnega gospodarstva in družbe (DESI) za leto 2020 opravljene posebne analize za posamezne države v podporo priporočilom evropskega semestra za digitalno preobrazbo. To bo državam članicam v pomoč pri opredelitvi in prednostnem razvrščanju njihovih potreb po reformah in naložbah ter jim tako olajšalo dostop do mehanizma za okrevanje in odpornost v vrednosti 560 milijard EUR. S sredstvi iz tega mehanizma bodo države članice okrepile svoja gospodarstva ter zagotovile, da bodo naložbe in reforme podpirale zeleni in digitalni prehod. Ker je pandemija znatno vplivala na vseh pet razsežnosti indeksa DESI, bi bilo treba sklepe za leto 2020 glede 5G obravnavati v povezavi s številnimi ukrepi, ki so jih sprejele Evropska komisija in države članice za upravljanje krize in v podporo okrevanju. |
| --- | --- |

4.25

V Bruslju, 16. septembra 2020

Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Luca JAHIER

---

(1)  Člen 168(1) PDEU: „Dejavnost Unije, ki dopolnjuje nacionalne politike, [...]“

1

(2)  COM(2016) 587.

2

(3)  COM(2016) 590.

3

(4)  COM(2016) 591.

4

(5)  COM(2016) 176.

5

(6)  COM(2016) 589.

6

(7)  COM(2016) 588.

7

(8)  UL C 125, 21.4.2017, str. 74.

8

(9)  Priporočilo Komisije (EU) 2019/534 z dne 26. marca 2019, Kibernetska varnost omrežij 5G (UL L 88, 29.3.2019, str. 42).

9

Kibernetska varnost omrežij 5G

(10)  Direktiva (EU) 2016/1148 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. julija 2016 o ukrepih za visoko skupno raven varnosti omrežij in informacijskih sistemov v Uniji (UL L 194, 19.7.2016, str. 1).

10

(11)  https://ec.europa.eu/digital-single-market/en/news/cybersecurity-5 g-networks-eu-toolbox-risk-mitigating-measures.

11

(12)  https://ec.europa.eu/digital-single-market/en/news/secure-5 g-deployment-eu-implementing-eu-toolbox-communication-commission.

12

(13)  Glavni svetovni dobavitelji so trenutno Ericsson, Nokia, Huawei, ZTE in Samsung.

13

(14)  EP – E-003040/2019 – Odgovor je podala Stela Kiriakides v imenu Evropske komisije (17. 1. 2020).

14

(15)  UL C 242, 2.7.2015, str. 31.

15

(16)  UL C 353, 18.10.2019, str. 79.

16

---

| 11.12.2020 | SL | Uradni list Evropske unije | C 429/290 |
| --- | --- | --- | --- |

11.12.2020

SL

Uradni list Evropske unije

C 429/290

---

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij – Evropska strategija za podatke

(COM(2020) 66 final)

(2020/C 429/38)

| Poročevalec: | Antonio GARCÍA DEL RIEGO |
| --- | --- |

Poročevalec:

Antonio GARCÍA DEL RIEGO

| Zaprosilo | Evropska komisija, 22. 4. 2020 |
| --- | --- |
| Pravna podlaga | člen 304 Pogodbe o delovanju Evropske unije |
| Sklep predsedstva | 18. 2. 2020 |
| Pristojnost | strokovna skupina za promet, energijo, infrastrukturo in informacijsko družbo |
| Datum sprejetja mnenja strokovne skupine | 23. 7. 2020 |
| Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju | 18. 9. 2020 |
| Plenarno zasedanje št. | 554 |
| Rezultat glasovanja
  (za/proti/vzdržani) | 216/0/2 |

Zaprosilo

Evropska komisija, 22. 4. 2020

Pravna podlaga

člen 304 Pogodbe o delovanju Evropske unije

Sklep predsedstva

18. 2. 2020

Pristojnost

strokovna skupina za promet, energijo, infrastrukturo in informacijsko družbo

Datum sprejetja mnenja strokovne skupine

23. 7. 2020

Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju

18. 9. 2020

Plenarno zasedanje št.

554

Rezultat glasovanja

(za/proti/vzdržani)

216/0/2

1.   Sklepi in priporočila

| 1.1 | Evropski ekonomsko-socialni odbor (EESO) pozdravlja predlog Komisije o strategiji za podatke, ki določa medsektorsko souporabo podatkov kot prednostno nalogo, njen cilj pa je izboljšanje uporabe, souporabe in upravljanja podatkov ter dostopa do njih z zakonodajnimi ukrepi za posamezne sektorje. Z ambiciozno strategijo za podatke se je mogoče posvetiti nujni potrebi po okrepitvi podatkovnih zmogljivosti EU. |
| --- | --- |

1.1

| 1.2 | EESO podpira predlog Komisije, naj bo podatkovna arhitektura EU na splošno zasnovana za nadaljnje izvrševanje pravic posameznikov glede uporabe in varstva njihovih podatkov ter nadzora nad njimi, pa tudi za njihovo ozaveščanje in opolnomočenje z „osebnimi podatkovnimi prostori“, jasnejšimi zaščitnimi ukrepi ter izboljšanjem pravice posameznikov do prenosljivosti v skladu s členom 20 Splošne uredbe o varstvu podatkov (1). |
| --- | --- |

1.2

| 1.3 | EESO poziva Komisijo, naj uporabi jasnejšo strategijo za uveljavitev svojega podatkovnega okvira. Sestavljena bi morala biti tako, da bi združevala visoke standarde varstva podatkov, medsektorsko in odgovorno souporabo podatkov, jasna merila za upravljanje in kakovost podatkov po posameznih sektorjih ter večji nadzor posameznikov nad podatki. EESO predlaga tudi, da se dodatno pojasni pristop financiranja iz strategije, ter priporoča načine za odpravo pomanjkanja znanj in spretnosti. |
| --- | --- |

1.3

| 1.4 | Meni, da bi moral razvoj podatkovnih platform v Evropi odražati evropske vrednote, tudi osredotočenost na posameznike. Poleg tega meni, da bi bilo treba sedanji na potrošnika osredotočeni pristop razširiti na pristop, pri katerem človek ohrani nadzor, ki vključuje etično razsežnost v uporabo podatkov. |
| --- | --- |

1.4

| 1.5 | EESO obžaluje, da se Splošna uredba o varstvu podatkov dve leti po začetku njene veljavnosti ne izvaja pravilno in da še vedno obstajajo neskladja. Komisija bi morala rešiti te težave, tudi s spodbujanjem držav članic k zagotavljanju, da lahko vsi posamezniki v EU v celoti uveljavljajo svoje pravice. |
| --- | --- |

1.5

| 1.6 | EESO meni, da je dokončanje enotnega trga ključna prednostna naloga za delovanje skupnih podatkovnih prostorov. |
| --- | --- |

1.6

| 1.7 | Glede na občutljivost podatkov v souporabi EESO vztraja, da je treba zagotoviti zaščitne ukrepe za zasebnost podatkov posameznikov, in sicer z mehanizmi za doseganje soglasja, nadzor, sankcioniranje in spremljanje, ter poskrbeti za anonimizacijo podatkov (brez možnosti deanonimizacije). |
| --- | --- |

1.7

| 1.8 | EESO priporoča Komisiji, naj v strategiji opredeli možnost, ki jo predlaga za koncept lastništva podatkov. Sedanje pravne razprave ustvarjajo negotovost glede tega, katere zahteve lahko postavijo posamezniki. |
| --- | --- |

1.8

| 1.9 | EESO se zavzema za intenzivnejši dialog s civilno družbo in ponovno opozarja na potrebo po zagotovitvi jasnih smernic za mala in srednja podjetja o mehanizmih souporabe podatkov, saj bo oboje ključno za široko sodelovanje v podatkovnih prostorih. |
| --- | --- |

1.9

| 1.10 | EESO ponovno poudarja, da bi moral enotni trg za podatke zagotavljati, da pravila, ki se uporabljajo za osebne podatke, niso enaka pravilom, ki urejajo blago in storitve, tj. da se osebni podatki postopoma ne bodo začeli šteti za neosebne podatke (2). |
| --- | --- |

1.10

| 1.11 | Komisija bi morala zagotoviti, da pravni okvir omogoča enak dostop do podatkov vsem podjetjem, velikim in malim, ter obravnava tržno moč prevladujočih platform. Na splošno bi moral biti njen predlog precej bolj jasen in konkreten glede nadzora in upravljanja podatkovnih prostorov ter tudi glede tega, kako bodo deležniki souporabljali podatke. |
| --- | --- |

1.11

| 1.12 | EESO poudarja, da je bistveno obravnavati vpliv prilagojenih proizvodov na posameznike (kot je diskriminacija) in souporabe podatkov na podjetja. Okvir bi moral upoštevati visoke varnostne standarde in pravice intelektualne lastnine. Izpeljani podatki bi morali biti zaščiteni, dostop do njih in njihov prenos pa ne bi smela pomeniti obveze. |
| --- | --- |

1.12

| 1.13 | EESO vztraja, da je nujno treba izboljšati digitalne spretnosti in znanja ter pismenost z izobraževanjem in usposabljanjem, tudi z opiranjem na okvir digitalnih kompetenc in spodbujanjem držav članic, naj izboljšajo vseživljenjsko učenje za pridobitev znanj in spretnosti, po katerih bo največ povpraševanja, na vseh ravneh izobraževanja (3). Tako se bo zagotovilo, da bodo posamezniki postali dobro podkovani akterji, ki bodo bolj ozaveščeni o svojih podatkih, aplikacijah za masovne podatke in upravljanju podatkov, imeli večji nadzor nad njimi ter razumeli svoje digitalno okolje in z njim povezana tveganja (npr. personalizacija) (4). |
| --- | --- |

1.13

| 1.14 | EESO poziva Komisijo, naj pojasni in okrepi vlogo pristojnih organov, potrošniških organizacij in neodvisnih organov, ki je pomembna pri upravljanju sektorskih pobud, ter poskrbi, da bodo podjetja spoštovala predpise, uporabnikom pa zagotovi smernice, nasvete in usposabljanje. |
| --- | --- |

1.14

2.   Splošne pripombe: ustrezna strategija za podatke

| 2.1 | EESO se strinja s poudarkom Komisije na podatkih, ki so ključni za življenje posameznikov in poslovno dejavnost. Z digitalizacijo in tehnološkimi izboljšavami sta se povečala obseg in pogostost ustvarjanja podatkov ter olajšali hramba, obdelava, analiza in prenos podatkov. Podatkovne storitve izboljšujejo priročnost za potrošnike in izpolnjujejo njihova pričakovanja ter izboljšujejo obstoječe industrijske procese. |
| --- | --- |

2.1

| 2.2 | EESO se strinja, da so podatkovne inovacije ključna gonilna sila evropske gospodarske rasti in konkurenčnosti ter da njihovo vlogo omejuje nezadostna razpoložljivost industrijskih in uporabniških podatkov za EU. Strinja se tudi s predlogom Komisije, da je treba to odpraviti ter izboljšati medsektorsko uporabo in souporabo podatkov ter dostop do njih s skupnimi podatkovnimi prostori, ob strogem upoštevanju standardov iz Splošne uredbe o varstvu podatkov, skupnega nabora tehničnih in pravnih pravil ter standardov in z dopolnilnimi ukrepi. |
| --- | --- |

2.2

| 2.3 | EESO meni, da bo strategija za podatke ključna za podporo tehnološke suverenosti EU, če želimo zagotoviti varno in zanesljivo souporabo podatkov in dostop do njih, okrepiti nadzor Evropejcev nad njihovimi podatki ter omogočiti koristi za posameznike in podjetja. |
| --- | --- |

2.3

| 2.4 | EESO se strinja, da je sektorski pristop najustreznejši za osredotočanje na točno določene rešitve, s katerimi bo mogoče obravnavati posebnosti posameznih sektorjev in nedelovanje trga, obenem pa zagotoviti najstrožje zaščitne ukrepe za varstvo potrošnikov (5). |
| --- | --- |

2.4

| 2.5 | EESO ima tako kot Komisija pomisleke, da je zmožnost EU za izkoriščanje in souporabo podatkov omejena z velikimi težavami informacijskih sistemov z interoperabilnostjo. V krizi zaradi COVID-19 sta se pokazali potreba po popolnem podatkovnem ekosistemu in njegova koristnost, saj podatki niso omejeni na posamezne sektorje, tudi ko gre za razvoj rešitev za varnost posameznikov (npr. geolokacijski in zdravstveni podatki) ter preprečevanje podatkovnih silosov. V zdravstvu bi lahko raziskovalci uporabljali podatke, pomembne za javno zdravje, ki jih zberejo različni sektorji, da bi pospešili razvoj zdravil in bolje razumeli bolezni. |
| --- | --- |

2.5

| 2.6 | EESO se strinja, da so podatkovne inovacije omejene zaradi vrzeli v znanju in spretnostih, pomanjkanja podatkovno pismenih delavcev v EU in nizke stopnje digitalne pismenosti. EESO pozdravlja cilj strategije, da se oblikuje „skupni evropski podatkovni prostor“, in prihodnjo posodobitev akcijskega načrta Komisije za digitalno izobraževanje. |
| --- | --- |

2.6

3.   Uveljavljanje podatkovnega okvira: splošne pripombe

V zvezi z nadaljnjim razvojem podatkovnega okvira EU EESO izpostavlja bistveno vprašanje etike. To vprašanje je obravnavano v študiji z naslovom Ethics of Big Data (Etika pri obdelavi masovnih podatkov) (6), ki jo je EESO naročil leta 2016, pri čemer so upoštevane potrebe posameznika po zasebnosti in samostojnem odločanju, in sicer z različnih vidikov: ozaveščenost, nadzor, zaupanje, lastništvo, nadzor in varnost, digitalna identiteta, prilagojena resničnost, deanonimizacija, digitalni razkorak in zasebnost. EESO priporoča upoštevanje teh vidikov kot vodilnih načel za vse politike.

3.1   Standardi varstva podatkov

| 3.1.1 | EESO poziva Komisijo, naj poudari, da bi morali podatki ostati pod nadzorom posameznikov, saj imata zbiranje in souporaba podatkov posledice za njihovo zasebnost in enakost. Medsektorska uporaba podatkov podjetjem omogočata dopolnjevanje in izboljšanje obstoječih procesov, učinkovitejše podajanje spoznanj ter ponujanje novih, bolj prilagojenih proizvodov in izkušenj potrošnikom. Zlasti uporabniški podatki omogočajo vpogled v njihove lastnosti, potrebe in vedenje, ki niso zajeti v anonimiziranih podatkih, kar ima pozitivne učinke tudi zunaj sektorja, v katerem so bili podatki prvotno ustvarjeni. V finančnem sektorju bi lahko na primer z medsektorsko souporabo podatkov izboljšali analize tveganj in napovedi denarnih tokov, obravnavali vprašanje odkrivanja goljufij, izboljšali sposobnost posameznikov za obvladovanje prezadolženosti ter spodbujali finančno vključenost in finančno izobraževanje. Personalizacija pa lahko privede do tveganj za ranljive potrošnike, na primer do diskriminacije, zlorab in manipulacije. |
| --- | --- |

3.1.1

| 3.1.2 | Komisija bi morala obravnavati nezadostno in razdrobljeno izvajanje Splošne uredbe o varstvu podatkov, različne pravne razlage in pomanjkanje sredstev organov za varstvo podatkov. Splošna uredba o varstvu podatkov, ki je bila pripravljena leta 2012, o kateri se je glasovalo leta 2016 in ki je bila uzakonjena leta 2018, ni primerna za obravnavanje predlaganega okvira. EESO predlaga, naj Komisija ustrezno posodobi Splošno uredbo o varstvu podatkov in izvede oceno učinka, saj mora biti skladna z novim pristopom skupnih podatkovnih prostorov. EESO poziva Komisijo, naj obravnava omejitve pravic do prenosljivosti podatkov iz Splošne uredbe o varstvu podatkov. Te so bile določene, ko je do zamenjave storitev prišlo samo enkrat, medtem ko se danes podatki večkrat ponovno uporabijo in so koristni v realnem času. |
| --- | --- |

3.1.2

| 3.1.3 | Čeprav EESO meni, da bi predlagana orodja lahko pomagala posameznikom pri odločanju o tem, „kako se ravna z njihovimi podatki,“ (7) da bi se zmanjšala pravna negotovost, bi morala Komisija v strategiji opredeliti možnost, ki jo priporoča za koncept lastništva podatkov, da se na splošno pojasni, kdo ima podatke v lasti, in, na primer, kaj je in kaj se zgodi s temi podatki v primerih, ko podatke ustvarjajo domače naprave potrošnikov, povezane v internet stvari. |
| --- | --- |

3.1.3

| 3.1.3.1 | Obstaja razlika med pravicami posameznikov do podatkov in lastništvom podatkov, ki jo treba pojasniti. |
| --- | --- |

3.1.3.1

| 3.1.4 | Ker je zagotavljanje podatkov v zameno za brezplačne storitve oblika plačila, EESO poziva Komisijo, naj navede, na katero besedilo ali merila se sklicuje, ko govori o „javnem interesu“, in pojasni, kaj je njen namen na tem področju. Odbor tudi predlaga, naj Komisija opredeli pojem darovanje podatkov brez neposredne nagrade (ali „podatkovni altruizem“) in zagotovi ustrezne ukrepe za preprečitev, da zbiratelji podatkov ne bi izpolnjevali svojih obveznosti. |
| --- | --- |

3.1.4

3.2   Odgovoren okvir za souporabo podatkov

| 3.2.1 | Komisija bi morala pojasniti, kako namerava posameznike usmerjati, da bodo razumeli, kako delujejo „osebni podatkovni prostori“. Brez tega razumevanja bo pravica posameznikov do dostopa do teh prostorov nesmiselna, izvrševanje predloga pa ne bo učinkovito in bo ogrozilo cilje, za katere si prizadeva strategija. |
| --- | --- |

3.2.1

| 3.2.2 | EU je priznala potrebo po pravici do souporabe in vzpostavila praktične mehanizme v okviru posameznih sektorskih pobud, na primer za ponudnike storitev obdelave podatkov (FFDR (8)) in podatke, shranjene v plačilnih računih (PSD2 (9)). Vendar razen v nekaterih posebnih primerih posamezniki (uporabniki podatkov, potrošniki in državljani) nimajo dovolj znanj in spretnosti ter pismenosti in orodij, da bi lahko zahtevali dostop do svojih osebnih in neosebnih podatkov ali jih enostavno in učinkovito souporabljali. |
| --- | --- |

3.2.2

| 3.2.3 | Da bi izboljšali prenosljivost s „strožjimi zahtevami glede vmesnikov za dostop do podatkov v realnem času“ in zagotavljali osebne podatkovne prostore ter da bi ponudniki delovali kot „nevtralni posredniki“ (10), EESO opominja Komisijo na primere mehanizmov za varno souporabo, kot so sheme digitalne osebne identifikacije, ki bi jih zasebne in javne organizacije lahko prevzele in razširile za pospešeno medsektorsko souporabo podatkov. Aplikacije za elektronsko identifikacijo v finančnem sektorju, kot je Itsme (mobilna identiteta za digitalne transakcije), so primeri uspešne uporabe z vzajemnimi koristmi, tudi med bankami in mobilnimi operaterji. Z njimi podjetja ustvarjajo precejšnjo vrednost (prihranke pri stroških, večjo prodajo, manj goljufij in kraj identitete), omogočajo pa tudi večjo izbiro, ohranjajo zasebnost uporabnikov, povečujejo zaupanje potrošnikov, posameznikom zagotavljajo ukrepe in orodja za močno avtentikacijo, da lahko upravljajo svoje pravice in izvajajo nadzor, ter omogočajo varne, priročne in časovno učinkovite digitalne procese, kot je digitalno vstopanje. |
| --- | --- |

3.2.3

| 3.2.4 | EESO opozarja Komisijo na izkušnje z revidirano direktivo o plačilnih storitvah (ki tretjim ponudnikom omogoča, da podatke bank o potrošnikih s privolitvijo potrošnikov uporabljajo za inovacije) in druge primere uporabe (kot je uporaba geolokacijskih podatkov in podatkov o transakcijah), iz katerih lahko črpa navdih za širši okvir souporabe podatkov. Ta načela bi bilo treba uporabljati v vseh sektorjih enako in v podobnem časovnem okviru, da bi zagotovili enake konkurenčne pogoje za različne udeležence na trgu. |
| --- | --- |

3.2.4

| 3.2.5 | EU bi morala graditi na Splošni uredbi o varstvu podatkov, da bi omogočila medsektorsko souporabo podatkov o uporabnikih, in posnemati obstoječe pobude iz različnih sektorjev, da bi olajšala varno souporabo podatkov, zagotovila koristi posameznikom in vrednost podjetjem. S tem bi bila končnim uporabnikom zajamčena pravica zahtevati, da se njihovi dani (vpisani, npr. ime, naslov) in ugotovljeni osebni podatki (npr. geolokacija) neposredno prenesejo od enega imetnika podatkov k drugemu na standardiziran način z uporabo API v realnem času (11). Na primer, oseba bi lahko prosila ponudnika pretočne glasbe Spotify, naj ponudniku pretočne glasbe Deezer zagotovi dostop do seznama predvajanih skladb, ki jih posluša. S tem bi zagotovili varnost in uporabo načel zasebnosti iz Splošne uredbe o varstvu podatkov, omogočili uporabnikom, da ohranijo popoln nadzor nad procesom in izkoristijo vrednost svojih podatkov, ter zagotovili, da bi bila pravica do prenosljivosti osebnih podatkov resnično učinkovita, dinamična, pravočasna in pregledna, obenem pa bi ista načela uporabljali tudi za nekatere neosebne podatke. |
| --- | --- |

3.2.5

| 3.2.6 | Podjetja in uporabniki bi morali imeti možnost, da svoje podatke varno dajejo v souporabo, ne glede na to, kdo jih je zbral, ter izbirajo in upravljajo, komu jih bodo dali v souporabo in kako se bodo ti podatki uporabljali. |
| --- | --- |

3.2.6

| 3.2.7 | Sistem in delovanje skupnih podatkovnih prostorov bi morala biti na kakovostni ravni javnega registra; ponudniki podatkov bi morali zagotavljati stalno kakovost samih podatkov in kontinuiteto te infrastrukture. Ti „nadzorniki podatkov“ ne bi smeli povzročiti učinkov ozkega grla za souporabo podatkov, temveč bi jo morali spodbuditi. To je ključno za trdno in nemoteno upravljanje podatkov ter razpoložljivost visokokakovostnih podatkov. EESO meni, da kakovost podatkov v strategiji ni dovolj poudarjena in da bi jo bilo treba pojasniti. Poleg tega priporoča, da se za podjetja vseh velikosti določi minimalen prag za obveznosti, s čimer bi zagotavljali kakovost podatkov in pravice posameznikov. Ker je kakovost podatkov lahko draga, vsi deležniki pa tudi ne morejo dostopati do potrebnih tehnologij, bi morala biti ta merila glede praga uresničljiva za vsa podjetja, zlasti MSP, ki utegnejo imeti zaradi omejenih sredstev težave z izpolnjevanjem teh meril in bi jih bilo treba podpreti, da jim ne bi bili naloženi pretirani stroški (12). |
| --- | --- |

3.2.7

| 3.2.8 | Podatkovne platforme so podjetja z največjo vrednostjo, ker so strateško pomembne za digitalne trge in imajo oligopolni nadzor nad posebnimi nabori podatkov. Ker so podatki podjetjem iz EU le deloma dostopni, je omejen tudi obseg možnega izkoriščanja podatkov kot gonilne sile inovacij. Osredotočanje na „zmagovalca, ki pobere vse“, ki je značilno za digitalne trge, pomeni, da velika podjetja obvladujejo križišča spletnega pretoka podatkov, zaradi česar imajo informacije, ki drugim ponudnikom niso na voljo. Tudi če so podatkovna sredstva razporejena širše, so redko na voljo prek panožnih meja, zaradi česar je manj priložnosti za medsektorske inovacije v industriji in pri drugih subjektih. Ker nobena platforma nima obveznosti, da vzpostavi zbirko podatkov, končni uporabniki ne morejo povezovati in zbirati podatkov, ki jih ustvarjajo v različnih panogah. EESO poziva Komisijo, naj prouči, kako bi izboljšali nadzor, ki ga imajo poslovni uporabniki in posamezniki nad podatki, pri čemer bi se morali prednostno posvetiti sistemskim platformam (velikim tehnološkim podjetjem). EESO predlaga tudi vzpostavitev platforme s podporo EU, na kateri bi bili za vsa podjetja, ki zahtevajo to storitev, centralizirani in zbrani vsi javni podatki EU, ki so na voljo na trgu. |
| --- | --- |

3.2.8

3.3   Upravljanje podatkovnih prostorov

| 3.3.1 | EESO predlaga, naj za sektorske podatkovne prostore veljajo naslednja merila. Prvič, poseg v obliki dostopa do podatkov bi moral biti namenjen odpravi nedelovanja trga, ki povzroča višje cene in manj izbire za potrošnike ter manj inovacij. Drugič, dostop do podatkov mora spodbuditi razvoj inovacij, osredotočenih na potrošnika. Tretjič, za subjekte, ki bi obravnavali osebne podatke, bi morali veljati visoki standardi varnosti in zanesljivosti podatkov. Četrtič, posameznikom bi bilo treba ponuditi tehnične rešitve za nadzor in upravljanje pretoka osebnih informacij. Petič, omogočiti bi jim bilo treba ugovarjanje souporabi njihovih osebnih podatkov in dostop do povračila škode v primeru nespoštovanja načel (EESO podpira načelo, da mora biti „nadzor v rokah človeka“). |
| --- | --- |

3.3.1

| 3.3.2 | Vsi podatki ne bi smeli biti odprto dostopni ali javno objavljeni. Za souporabo podatkov med podjetji, med podjetji in potrošniki, med podjetji in državnimi upravami ter med posamezniki in podjetji bi se morala uporabljati različna pravila. Izpeljani podatki bi morali biti zaščiteni, dostop do njih in njihov prenos pa ne bi smela pomeniti obveze. |
| --- | --- |

3.3.2

| 3.3.3 | Souporaba podatkov med podatkovnimi prostori bo vključevala mešane nabore podatkov (osebne in neosebne podatke), na primer v prostorih na področju zdravstva in financ. Privolitev posameznika bi morala biti pogoj za zbiranje in uporabo občutljivih in osebnih podatkov za namene nadzora ali lokalizacije. Zaščitni ukrepi bi morali zagotavljati, da povezovanje osebnih podatkovnih točk (npr. finančnih in zdravstvenih informacij) ne bi privedlo do učinkov vezave, zlorabe ali diskriminacije, na primer pri dostopu posameznika do zaposlitve. |
| --- | --- |

3.3.3

| 3.3.4 | Deležniki (podjetja in posamezniki) nimajo dostopa do mehanizmov identifikacije, avtentikacije in avtorizacije, ki omogočajo prenose podatkov ob spoštovanju varstva zasebnosti, in znanja o njih, zlasti na področju zdravstva, kar ovira souporabo podatkov. EESO priporoča uporabo in izvajanje skupnega nabora zdravstvenih podatkov, podobnega enotni elektronski obliki poročanja. |
| --- | --- |

3.3.4

| 3.3.5 | Za dostop tretjih strani do podatkov za namene raziskav in razvoja bi morali veljati pogoji. Če na primer raziskovalci v zdravstvu in občinske službe uporabljajo proste podatke, bi morala to urejati Splošna uredba o varstvu podatkov. |
| --- | --- |

3.3.5

| 3.3.6 | EESO poudarja, da niso vsa podjetja digitalizirana (tj. v tradicionalnih industrijah ter številna mala in srednja podjetja v Evropi) in da ne morejo vsa podjetja izkoriščati vrednosti podatkov, kar povzroča neenake konkurenčne pogoje na enotnem trgu. Prostovoljna souporaba podatkov je dobro, vendar nezadostno orodje za zagotovitev enakega dostopa do podatkov. Komisija bi morala odpraviti to neravnovesje med digitaliziranimi in nedigitaliziranimi podjetji ter med velikimi in malimi podjetji. Strategija EU za MSP in industrijska strategija sta dober začetek. |
| --- | --- |

3.3.6

| 3.3.7 | EESO poudarja, da evropski enotni digitalni trg kljub napredku EU pri doseganju konvergence še zdaleč ni enoten, njegova pravila pa ostajajo razdrobljena. Zato podjetja težko oziroma neuspešno pridobivajo večji obseg in konkurirajo podobnim podjetjem iz ZDA in Kitajske, ki delujejo v resnično enotnem regulativnem okviru in ki prevzemajo svoje konkurente iz EU, kar se je zgodilo v primerih podjetij Skype in Booking.com. Ustanovitelji zagonskih podjetij iz EU se nazadnje preselijo v ZDA ali na poslovno ugodnejše trge, da bi imeli koristi od večjih enotnih trgov in več tveganega kapitala. Da bi bila skupna infrastruktura, ki podpira podatkovne prostore, učinkovita, bi morala odražati tudi večjezičnost enotnega trga (13). |
| --- | --- |

3.3.7

3.4   Financiranje

| 3.4.1 | V strategiji je predvidenih 4 do 6 milijard EUR finančnih sredstev, ki naj bi jih skupaj vložile države članice EU in industrija. Komisija bi morala pojasniti, kako namerava mobilizirati finančna sredstva ter določiti jasna merila za zagotovitev in oceno njihovega pravičnega dodeljevanja. |
| --- | --- |

3.4.1

| 3.4.2 | EESO meni, da je za zagotovitev zadostnih zasebnih naložb in neprekinjenost obstoječih storitev, ki se zagotavljajo številnim podjetjem EU, bistveno ohraniti delež tujih ponudnikov v projektu (v skladu s pravili EU). Ključno je tudi javno financiranje, na primer prek programa Obzorje Evropa in programa za digitalno Evropo. Proračun EU pa bo odvisen od proračunskih prednostnih nalog v zvezi z okrevanjem in glede na prvi predlog, ki je bil predložen maja, se je že zmanjšal. Čeprav so se skupna sredstva, namenjena ključnim strateškim digitalnim zmogljivostim Evrope, v primerjavi s predhodnim večletnim finančnim okvirom povečala, se je proračun programa za digitalno Evropo z 8,2 milijarde EUR zmanjšal na 6,76 milijarde EUR. |
| --- | --- |

3.4.2

3.5   Odpravljanje pomanjkanja znanj in spretnosti

| 3.5.1 | Gospodarska kriza lahko pripelje do sprememb v hierarhiji delovnih mest, ki se štejejo za koristna za skupnost, vendar se potrebe po tehničnih znanjih in spretnostih verjetno ne bodo zmanjšale. Avtomatizacija lahko povzroči ponovno opredelitev delovnih mest in nalog (potrebe po več mehkih veščinah) ter množično prerazporeditev poklicev, ne množične brezposelnosti (14). |
| --- | --- |

3.5.1

| 3.5.2 | Zdi se, da so pri delovnih mestih, povezanih z masovnimi podatki, najbolj iskana naslednja znanja in spretnosti (15): analitična znanja in spretnosti, vizualizacija podatkov, poznavanje poslovnih orodij in orodij za masovne podatke, programiranje, reševanje problemov, strukturirani jezik za poizvedovanje (SQL), rudarjenje podatkov, poznavanje tehnologij, javni oblak in hibridni oblaki ter praktične izkušnje. Nekatere od teh znanj in spretnosti se je mogoče naučiti v šolah, nekatere pa je treba pridobiti in razviti skozi življenje, s pristopom vseživljenjskega učenja na vseh področjih, prek nenehnega, neformalnega in priložnostnega učenja (16). |
| --- | --- |

3.5.2

| 3.5.3 | Da bi izkoristili to priložnost, ker izobraževanje ostaja v nacionalni pristojnosti, EESO poziva Komisijo, naj države članice spodbudi k izvajanju odločnejših politik za krepitev digitalne pismenosti, da se odpravi pomanjkanje znanj in spretnosti v zvezi s podatki, ter k osredotočenosti na odpravljanje neenakosti v EU in zmanjšanje izgube znanja. |
| --- | --- |

3.5.3

| 3.5.4 | EU bi morala temeljito prenoviti programe izobraževanja in usposabljanja. Naravoslovje, tehnologija, inženirstvo in matematika (17) pogosto niso dovolj vključeni v učne načrte na vseh ravneh izobraževanja. To zlasti vpliva na ženske, česar Komisija ne poudarja, kljub priporočilom predsednice o enakosti spolov (18). Na tem področju je okvir digitalnih kompetenc za državljane (19) po mnenju EESO koristno orodje, ki bi ga bilo treba širše promovirati in uvajati. Odbor poziva Komisijo, naj države članice spodbudi k proaktivnemu uvajanju in pospeševanju pobud v tem okviru. |
| --- | --- |

3.5.4

| 3.5.5 | EESO predlaga, naj Komisija okrepi vlogo potrošniških organizacij, ki so pomembne za zagotavljanje usposabljanja uporabnikov, izobraževanje in neodvisno svetovanje v zvezi z orodji, ki jih lahko posamezniki uporabljajo (npr. za pridobitev informacij o uporabi in souporabi podatkov ter o tem, kdo ima njihove podatke ter kako vložiti ugovor ali pritožbo). Za izboljšanje digitalne pismenosti bi lahko pobude, kot je finski spletni tečaj Elementi umetne inteligence (zdaj brezplačno dostopen vsem, v vseh jezikih EU), razširili na različne izobraževalne module. |
| --- | --- |

3.5.5

V Bruslju, 18. septembra 2020

Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Luca JAHIER

---

(1)  https://eur-lex.europa.eu/legal-content/SL/TXT/PDF/?uri=CELEX:52020DC0066&qid=1592552494265&from=EN, str. 20.

1

(2)  UL C 14, 15.1.2020, str. 122.

2

(3)  Glej opombo 2.

3

(4)  Čeprav se svojih pravic vse bolj zavedajo, še vedno težko izvedo, kako se njihovi podatki uporabljajo in delijo med organizacijami: 81 % Evropejcev meni, da nad tem nimajo nadzora ali imajo le delni nadzor. Glej Eurobarometer (junij 2019), https://ec.europa.eu/commfrontoffice/publicopinion/index.cfm/survey/getsurveydetail/instruments/special/surveyky/2222.

4

(5)  Glej https://eur-lex.europa.eu/legal-content/SL/TXT/PDF/?uri=CELEX:52020DC0456&qid=1592553489484&from=EN (str. 9 in 10).

5

(6)  Glej študijo EESO z naslovom The ethics of Big Data: Balancing economic benefits and ethical questions of Big Data in EU policy context (Etika pri obdelavi masovnih podatkov: doseganje ravnovesja med gospodarskimi koristmi in etičnimi vprašanji pri obdelavi masovnih podatkov v okviru politik EU) (2017).

6

The ethics of Big Data: Balancing economic benefits and ethical questions of Big Data in EU policy context

(7)  Orodja, kot so „orodja za upravljanje soglasij, aplikacije za upravljanje osebnih informacij, vključno s povsem decentraliziranimi rešitvami,“ so pravi instrumenti. https://eur-lex.europa.eu/legal-content/SL/TXT/PDF/?uri=CELEX:52020DC0066&qid=1592552494265&from=EN, str. 10.

7

(8)  Uredba o prostem pretoku podatkov: https://ec.europa.eu/knowledge4policy/publication/regulation-free-flow-non-personal-data_en.

8

(9)  Revidirana direktiva o plačilnih storitvah: https://ec.europa.eu/info/law/payment-services-psd-2-directive-eu-2015-2366_en.

9

(10)  https://eur-lex.europa.eu/legal-content/SL/TXT/PDF/?uri=CELEX:52020DC0066&qid=1592552494265&from=EN, str. 20.

10

(11)  UL C 62, 15.2.2019, str. 238.

11

(12)  Glej opombo 11.

12

(13)  UL C 75, 10.3.2017, str. 119.

13

(14)  Za vsako delovno mesto, ki bo v prihodnosti izgubljeno zaradi digitalizacije, bi lahko ustvarili 3,7 novega delovnega mesta. Glej https://www.agoria.be/en/Agoria-Without-a-suitable-policy-there-will-be-584-000-unfilled-vacancies-in-2030; https://newsroom.ibm.com/2019-10-30-MIT-IBM-Watson-AI-Lab-Releases-Groundbreaking-Research-on-AI-and-the-Future-of-Work; glej mnenji EESO TEN/705 (glej stran 77 tega Uradnega lista) in UL C 13, 15.1.2016, str. 161.

14

(15)  Utkarsh Singh, Top 10 In-Demand Big Data Skills To Land ‘Big’ Data Jobs in 2020 (10 najbolj iskanih znanj in spretnosti na področju masovnih podatkov za pridobitev zaposlitve na področju masovnih podatkov v letu 2020) (upGrad blog, 24. december 2019), https://www.upgrad.com/blog/big-data-skills/.

15

Top 10 In-Demand Big Data Skills To Land ‘Big’ Data Jobs in 2020

(16)  Glej opombo 2.

16

(17)  V angleščini je ta skupina področij označena s kratico STEM.

17

(18)  Mnenje EESO TEN/705 (glej stran 77 tega Uradnega lista).

18

(19)  Znanstveno središče EU, DigComp: Digital Competence Framework for Citizens (DigComp: okvir digitalnih kompetenc za državljane) (Evropska komisija), https://ec.europa.eu/jrc/en/digcomp.

19

DigComp: Digital Competence Framework for Citizens

---

| 11.12.2020 | SL | Uradni list Evropske unije | C 429/296 |
| --- | --- | --- | --- |

11.12.2020

SL

Uradni list Evropske unije

C 429/296

---

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Predlog sklepa Evropskega parlamenta in Sveta o pooblastilu Franciji, da izpogaja sporazum o dopolnitvi obstoječe dvostranske pogodbe z Združenim kraljestvom o gradnji in upravljanju stalne povezave pod Rokavskim prelivom s strani zasebnih koncesionarjev

(COM(2020) 622 final – 2020/0160 (COD))

(2020/C 429/39)

| Zaprosilo | Evropski parlament, 14. 9. 2020
  Svet, 27. 7. 2020 |
| --- | --- |
| Pravna podlaga | člena 2(1) in 91(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije |
| Pristojnost | strokovna skupina za promet, energijo, infrastrukturo in informacijsko družbo |
| Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju | 16. 9. 2020 |
| Plenarno zasedanje št. | 554 |
| Rezultat glasovanja
  (za/proti/vzdržani) | mnenje sprejeto soglasno |

Zaprosilo

Evropski parlament, 14. 9. 2020

Svet, 27. 7. 2020

Pravna podlaga

člena 2(1) in 91(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije

Pristojnost

strokovna skupina za promet, energijo, infrastrukturo in informacijsko družbo

Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju

16. 9. 2020

Plenarno zasedanje št.

554

Rezultat glasovanja

(za/proti/vzdržani)

mnenje sprejeto soglasno

Odbor se v celoti strinja z vsebino predloga in nima nobenih pripomb, zato je na 554. plenarnem zasedanju 16., 17. in 18. septembra 2020 (seja z dne 16. septembra) soglasno sklenil o tem predlogu podati pozitivno mnenje.

V Bruslju, 16. septembra 2020

Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Luca JAHIER

---

| 11.12.2020 | SL | Uradni list Evropske unije | C 429/297 |
| --- | --- | --- | --- |

11.12.2020

SL

Uradni list Evropske unije

C 429/297

---

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Direktive (EU) 2016/798 glede uporabe pravil o varnosti na železnici in interoperabilnosti železniškega sistema na stalni povezavi pod Rokavskim prelivom

(COM(2020) 623 final – 2020/0161 (COD))

(2020/C 429/40)

| Zaprosilo | Evropski parlament, 14. 9. 2020
  Svet, 4. 8. 2020 |
| --- | --- |
| Pravna podlaga | člen 91(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije |
| Pristojnost | strokovna skupina za promet, energijo, infrastrukturo in informacijsko družbo |
| Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju | 16. 9. 2020 |
| Plenarno zasedanje št. | 554 |
| Rezultat glasovanja
  (za/proti/vzdržani) | mnenje sprejeto soglasno |

Zaprosilo

Evropski parlament, 14. 9. 2020

Svet, 4. 8. 2020

Pravna podlaga

člen 91(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije

Pristojnost

strokovna skupina za promet, energijo, infrastrukturo in informacijsko družbo

Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju

16. 9. 2020

Plenarno zasedanje št.

554

Rezultat glasovanja

(za/proti/vzdržani)

mnenje sprejeto soglasno

Odbor se v celoti strinja z vsebino predloga in nima nobenih pripomb, zato je na 554. plenarnem zasedanju 16., 17. in 18. septembra 2020 (seja z dne 16. septembra) soglasno sklenil o tem predlogu podati pozitivno mnenje.

V Bruslju, 16. septembra 2020

Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Luca JAHIER

---