# Eiropas Savienības C 37/2021

| | ISSN 1977-0952 |
| --- | --- |
| Eiropas Savienības
  Oficiālais Vēstnesis | C 37 |
| | |
| Izdevums latviešu valodā | Informācija un paziņojumi | 64. gadagājums2021. gada 2. februāris |

ISSN 1977-0952

Eiropas Savienības

Oficiālais Vēstnesis

C 37

Izdevums latviešu valodā

Informācija un paziņojumi

64. gadagājums2021. gada 2. februāris

---

| Saturs | Lappuse |
| --- | --- |
| | I   Rezolūcijas, ieteikumi un atzinumi |
| | REZOLŪCIJAS |
| | Reģionu komiteja |
| | Interactio – neklātienē – RK 141. plenārsesija, 8.12.2020.–10.12.2020. |
| 2021/C 37/01 | Eiropas Reģionu komitejas rezolūcija par Eiropas Komisijas 2021. gada darba programmu | 1 |
| | ATZINUMI |
| | Reģionu komiteja |
| | Interactio – neklātienē – RK 141. plenārsesija, 8.12.2020.–10.12.2020. |
| 2021/C 37/02 | Eiropas Reģionu komitejas atzinums Ceļā uz ilgtspējīgāku tūrismu ES pilsētās un reģionos | 8 |
| 2021/C 37/03 | Eiropas Reģionu komitejas atzinums ES lauku atdzimšanas stratēģija | 16 |
| 2021/C 37/04 | Eiropas Reģionu komitejas atzinums No lauka līdz galdam: vietējā un reģionālā dimensija | 22 |
| 2021/C 37/05 | Eiropas Reģionu komitejas atzinums Ekonomikas pārvaldības pārskats | 28 |
| 2021/C 37/06 | Eiropas Reģionu komitejas atzinums Piesardzīga pielāgošanās klimata pārmaiņām: sinerģija un iespējas veicināt ilgtspēju un dzīves kvalitāti reģionos un pašvaldībās – kādi pamatnosacījumi vajadzīgi? | 33 |
| 2021/C 37/07 | Eiropas Reģionu komitejas atzinums Klimata pārmaiņu ietekme reģionos: Eiropas zaļā kursa novērtējums | 40 |
| 2021/C 37/08 | Eiropas Reģionu komitejas atzinums Vietējā līmeņa pārvaldības un pārstāvības demokrātijas stiprināšana, izmantojot jaunus digitālo tehnoloģiju instrumentus | 47 |
| 2021/C 37/09 | Eiropas Reģionu komitejas atzinums Sabiedriskā transporta problēmas pilsētās un lielpilsētu reģionos | 51 |
| 2021/C 37/10 | Eiropas Reģionu komitejas atzinums Eiropas Komisijas ziņojums par atjaunotas stratēģiskās partnerības ar ES tālākajiem reģioniem īstenošanu | 57 |

Saturs

Lappuse

I   Rezolūcijas, ieteikumi un atzinumi

REZOLŪCIJAS

Reģionu komiteja

Interactio – neklātienē – RK 141. plenārsesija, 8.12.2020.–10.12.2020.

2021/C 37/01

Eiropas Reģionu komitejas rezolūcija par Eiropas Komisijas 2021. gada darba programmu

1

ATZINUMI

Reģionu komiteja

Interactio – neklātienē – RK 141. plenārsesija, 8.12.2020.–10.12.2020.

2021/C 37/02

Eiropas Reģionu komitejas atzinums Ceļā uz ilgtspējīgāku tūrismu ES pilsētās un reģionos

8

2021/C 37/03

Eiropas Reģionu komitejas atzinums ES lauku atdzimšanas stratēģija

16

2021/C 37/04

Eiropas Reģionu komitejas atzinums No lauka līdz galdam: vietējā un reģionālā dimensija

22

2021/C 37/05

Eiropas Reģionu komitejas atzinums Ekonomikas pārvaldības pārskats

28

2021/C 37/06

Eiropas Reģionu komitejas atzinums Piesardzīga pielāgošanās klimata pārmaiņām: sinerģija un iespējas veicināt ilgtspēju un dzīves kvalitāti reģionos un pašvaldībās – kādi pamatnosacījumi vajadzīgi?

33

2021/C 37/07

Eiropas Reģionu komitejas atzinums Klimata pārmaiņu ietekme reģionos: Eiropas zaļā kursa novērtējums

40

2021/C 37/08

Eiropas Reģionu komitejas atzinums Vietējā līmeņa pārvaldības un pārstāvības demokrātijas stiprināšana, izmantojot jaunus digitālo tehnoloģiju instrumentus

47

2021/C 37/09

Eiropas Reģionu komitejas atzinums Sabiedriskā transporta problēmas pilsētās un lielpilsētu reģionos

51

2021/C 37/10

Eiropas Reģionu komitejas atzinums Eiropas Komisijas ziņojums par atjaunotas stratēģiskās partnerības ar ES tālākajiem reģioniem īstenošanu

57

---

| LV | |
| --- | --- |

LV

---

I Rezolūcijas, ieteikumi un atzinumi

REZOLŪCIJAS

Reģionu komiteja

Interactio – neklātienē – RK 141. plenārsesija, 8.12.2020.–10.12.2020.

| 2.2.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 37/1 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 37/1

---

Eiropas Reģionu komitejas rezolūcija par Eiropas Komisijas 2021. gada darba programmu

(2021/C 37/01)

EIROPAS REĢIONU KOMITEJA (RK)

Ņemot vērā:

| — | Eiropas Komisijas 2021. gada darba programmu (1); |
| --- | --- |

—

Eiropas Komisijas 2021. gada darba programmu (1);

| — | 2012. gada februāra Protokolu par sadarbību ar Eiropas Komisiju; |
| --- | --- |

—

2012. gada februāra Protokolu par sadarbību ar Eiropas Komisiju;

| — | RK rezolūciju “Eiropas Reģionu komitejas prioritātes 2020.–2025. gadam” (2); |
| --- | --- |

—

RK rezolūciju “Eiropas Reģionu komitejas prioritātes 2020.–2025. gadam” (2);

| — | RK rezolūciju par Eiropas Reģionu komitejas priekšlikumiem attiecībā uz Eiropas Komisijas 2021. gada darba programmu (3), |
| --- | --- |

—

RK rezolūciju par Eiropas Reģionu komitejas priekšlikumiem attiecībā uz Eiropas Komisijas 2021. gada darba programmu (3),

| 1. | uzsver, ka ir steidzami jāmazina globālās pandēmijas ietekme, jo koronavīrusa krīze palielina esošās sociālās, ekonomiskās un teritoriālās atšķirības, par ko liecina RK pirmais Gadskārtējais reģionālais un vietējais barometrs; |
| --- | --- |

1.

| 2. | uzsver, ka sociālās un ekonomiskās atveseļošanas pēc Covid-19 programmas izstrādes un īstenošanas centrā jābūt vietējām un reģionālajām pašvaldībām (VRP); atbalsta ES mērķi zaļajā un digitālajā pārejā uzņemties vadošu lomu. RK apņemas cieši sadarboties ar attiecīgajām ieinteresētajām personām, lai izvērtētu līdz šim Covid-19 krīzes pārvarēšanā gūto pieredzi un pievērstos gatavībai nākotnei; |
| --- | --- |

2.

| 3. | mudina Eiropas Komisiju virzīt ātru procedūru, kuras mērķis ir panākt apmierinošu un pastāvīgu risinājumu humanitārās krīzes problēmai Vidusjūras reģionā, pirmām kārtām koncentrējoties uz migrantu dzīvības aizsardzību, bet arī uz cilvēktiesību un pamatbrīvību ievērošanas nodrošināšanu. RK un vietējās un reģionālās pašvaldības piedāvā visciešāko sadarbību; |
| --- | --- |

3.

| 4. | tādēļ atbalsta Komisijas pieeju ES politisko prioritāšu noteikšanai, izmantojot ikgadējo stratēģisko prognožu ziņojumu, kurā RK kā ieguldījumu sniegs datus no vietējām un reģionālajām pašvaldībām visā ES; |
| --- | --- |

4.

| 5. | piekrīt viedoklim, ka konference par Eiropas nākotni ir jāuzsāk pēc iespējas ātrāk. RK kā vietējo un reģionālo pašvaldību viedokļa paudējas pilnīga iesaistīšana visās konferences struktūrās ļautu tuvināt šo projektu Eiropas iedzīvotājiem un padziļināti pārdomāt nepieciešamās pārmaiņas ES politikā, procesos un institucionālajā sistēmā. RK uzstāj, ka visās sabiedriskajās apspriešanās, kas saistītas ar konferenci, ir jānodrošina pēc iespējas lielāks plurālisms; |
| --- | --- |

5.

| 6. | aicina pārējās Eiropas iestādes sadarboties ar RK, lai ar vietējo un reģionālo pašvaldību starpniecību izstrādātu izmēģinājuma modeli pastāvīgam un strukturētam dialogam ar iedzīvotājiem, tādējādi palīdzot uzlabot ES lēmumu pieņemšanas procesu; |
| --- | --- |

6.

| 7. | atkārtoti norāda, ka vietējās un reģionālās pašvaldības ir jāiesaista ES politikas izstrādē un īstenošanā, jo īpaši tajās jomās, kurās vietējās un reģionālās pašvaldības visvairāk ir vadībā, jo īpaši, pienācīgi piemērojot aktīvo subsidiaritāti un integrējot daudzlīmeņu pārvaldības principus. RK atzinīgi vērtē Komisijas lēmumu palielināt RK līdzdalību platformā “Gatavi nākotnei” un apņemas veicināt platformas mērķu sasniegšanu, izmantojot valdību grupu un īpašu RegHub apakšgrupu. uzsver, ka REFIT pārskatīšanā ir vajadzīga nozīmīgāka vietējā un reģionālā perspektīva; |
| --- | --- |

7.

| 8. | atkārtoti aicina Komisiju partnerības nolīgumu un 2021.–2027. gada programmas izstrādē cieši uzraudzīt, kā tiek piemērots Rīcības kodekss attiecībā uz partnerību, un nodrošināt, ka vietējo un reģionālo pašvaldību iesaistīšana notiek kā pilnvērtīga partnerība. Partnerības un daudzlīmeņu pārvaldības principiem vajadzētu vairāk iedvesmot Eiropas pusgada pārvaldību, jo īpaši tāpēc, ka Eiropas pusgadā ir sniegtas pamatnostādnes kohēzijas politikas programmām 2021.–2027. gadam un Atveseļošanas un noturības mehānismam; |
| --- | --- |

8.

| 9. | rūpīgi izvērtēs tiesību aktu priekšlikumus par jauniem pašu resursiem, jo īpaši attiecībā uz to iespējamo ietekmi uz vietējām un reģionālajām finansēm un iedzīvotājiem; |
| --- | --- |

9.

| 10. | uzsver, ka ir jāprecizē mijiedarbība starp Atveseļošanas un noturības mehānismu (RRF) un kohēzijas politikas finansējumu vietējā un reģionālajā līmenī, un attiecībā uz RRF un jo īpaši dalībvalstīm aicina izstrādāt gaidāmos valstu reformu un ieguldījumu plānus gan horizontāli, gan augšupēji, un mudina plašu ES iestāžu un ieinteresēto personu loku piedalīties RRF forumā, kas notiks 2021. gada oktobrī; |
| --- | --- |

10.

| 11. | atzinīgi vērtē Komisijas apņemšanos izmantot ANO programmu 2030. gadam un tās ilgtspējīgas attīstības mērķus, kā arī Parīzes 2015. gada nolīgumu kā pamatu politikas satvara veidošanai, lai Eiropas Savienībā panāktu ilgtspējīgu atveseļošanu; |
| --- | --- |

11.

| 12. | atzinīgi vērtē Komisijas tiesību aktu kopumu “Fit for 55 Package”, taču uzskata, ka ir nepieciešams un īstenojams vērienīgāks emisiju mērķis 2030. gadam saskaņā ar Eiropas Parlamenta nostāju. Šajā sakarā aicina Komisiju tās tiesību aktu kopumā “Fit for 55 Package” sniegt vērienīgu ES pielāgošanās stratēģiju, kurā būtu skaidri uzsvērta vietējo un reģionālo pašvaldību centrālā loma saistībā ar pielāgošanos klimata pārmaiņām; |
| --- | --- |

12.

| 13. | ir gatava veidot kopīgu COP26 ceļvedi pirms Apvienoto Nāciju Organizācijas Vispārējās konvencijas par klimata pārmaiņām (UNFCCC) COP26 Glāzgovā, lai parādītu ES iesaisti visos līmeņos un veicinātu vietējo un reģionālo pašvaldību lomu un ieguldījumu Parīzes nolīgumā un UNFCCC; tādējādi RK uzsvērs pilsētu un reģionu lomu klimata pasākumu īstenošanā un paātrināšanā, īstenojot praktisku sadarbību ar rūpniecības nozarēm, universitātēm, iedzīvotājiem un dažādām kopienām; |
| --- | --- |

13.

| 14. | uzsver, ka paziņotais priekšlikums par oglekļa ievedkorekcijas mehānismu ir cieši saistīts ar emisijas kvotu tirdzniecības sistēmas pārskatīšanu. Lai novērstu diskrimināciju starp trešo valstu un ES uzņēmumiem, aicina rūpīgi izvērtēt, kā bezmaksas kvotu pakāpeniska atcelšana ietekmēs ES energoietilpīgās nozares; |
| --- | --- |

14.

| 15. | rūpīgi uzraudzīs Taisnīgas pārkārtošanās mehānisma īstenošanu un ierosina 2021. gada otrajā pusē sarīkot Taisnīgas pārkārtošanās forumu, lai izdarītu sākotnējos politiskos secinājumus par tā īstenošanu; |
| --- | --- |

15.

| 16. | uzskata, ka būtu jāturpina veicināt un paplašināt daudzlīmeņu enerģētikas un klimata dialogus, aptverot visas zaļā kursa jomas. Komiteja mudina pilnībā atzīt pilsētu un reģionu lomu klimata pārmaiņu mazināšanas un pielāgošanās politikas īstenošanā un aicina izveidot efektīvu daudzlīmeņu pārvaldības sistēmu, izmantojot Eiropas Klimata paktu. Tāpēc RK atzinīgi vērtē Komisijas apņemšanos nākt klajā ar kopīgu rīcības plānu zaļā kursa īstenošanai, kurā varētu iekļaut Eiropas reģionālo rezultātu pārskatu, lai uzraudzītu zaļā kursa īstenošanā panākto progresu vietējā un reģionālajā līmenī; |
| --- | --- |

16.

| 17. | uzsver, ka ir steidzami jāīsteno “Renovācijas viļņa” stratēģija un jāievieš mehānismi, lai šo pārkārtošanas daļu pielāgotu vietējām īpatnībām un apstākļiem un novērstu pastāvošos trūkumus attiecībā uz finanšu resursiem un tehniskajām spējām; saistībā ar Renovācijas vilni, kā arī citiem pasākumiem aicina sniegt plašas iespējas reģionu, pilsētu un pašvaldību tiešai piekļuvei Eiropas fondiem; |
| --- | --- |

17.

| 18. | atzinīgi vērtē Komisijas ieceri uzsākt Gaisa, ūdens un augsnes nulles piesārņojuma rīcības plānu kā Zaļās atveseļošanas plāna būtisku sastāvdaļu. Minētā plāna, kā arī turpmāko tiesību aktu pamatā jābūt piesardzības pieejas pamatprincipiem, ka piesārņojums jānovērš tā izcelsmes vietā un ka maksā piesārņotājs. Rīcības plāns būtu jāizstrādā un jāīsteno sadarbībā ar vietējām un reģionālajām pašvaldībām, izmantojot tādas iniciatīvas kā Zaļo pilsētu vienošanās, un tam vajadzētu būt vērstam uz mērķi noteikt vērienīgu satvaru, vienlaikus atzīstot atšķirības un atšķirīgos apstākļus dažādās ES dalībvalstīs, kā arī ļaut veikt pielāgojumus valstu un vietējā līmenī. Lai nodrošinātu, ka pasākumi tiek veikti tur, kur tas ir vislietderīgāk, plāna centrā jābūt uz risku balstītai pieejai; |
| --- | --- |

18.

| 19. | aicina Jaunā aprites ekonomikas rīcības plāna (NCEAP) īstenošanā izvirzīt konkrētus mērķus, ņemot vērā reģionālās atšķirības, jo īpaši attiecībā uz atkritumu rašanās novēršanu un publisko iepirkumu, kā arī publiskā un privātā sektora partnerību, jo tas stimulētu inovācijas tehnoloģijas un to ieviešanu tirgū, un atzīt vietējo un reģionālo pašvaldību svarīgo lomu aprites sabiedrības pilnveidē; |
| --- | --- |

19.

| 20. | apņemas atbalstīt ES Biodaudzveidības stratēģijas 2030. gadam īstenošanu, vienlaikus pievēršoties vietējo un reģionālo pašvaldību ieguldījumam apputeksnētāju iznīkšanas problēmas risināšanā un mūsu jūras vidi apdraudošās slodzes novēršanā. RK uzsver zemes un lauksaimniecības prakses, kā arī ilgtspējīgas mežu apsaimniekošanas nozīmi dzīvotņu atjaunošanā un visu Eiropas ekosistēmu un dabas teritoriju noturības un stipruma palielināšanā. RK atbalsta Eiropas Parlamenta aicinājumu Komisijai ierosināt tiesisko regulējumu attiecībā uz ES tirgū laisto meža un lauksaimniecības produktu un tādu produktu, kas rada risku ekosistēmām, obligātu pienācīgu pārbaudi visās piegādes ķēdēs, vienlaikus neradot nevajadzīgu administratīvo slogu bioproduktu piegādātājiem salīdzinājumā ar sintētisku un fosilu produktu piegādātājiem; |
| --- | --- |

20.

| 21. | aicina pilnībā iesaistīt Eiropas reģionus ES stratēģijas “No lauka līdz galdam” īstenošanā un uzraudzībā; aicina Komisiju turpmākajā kopējā lauksaimniecības politikā (KLP) un tās īstenošanā efektīvi iekļaut zaļā kursa mērķus un jo īpaši Biodaudzveidības stratēģiju un stratēģiju “No lauka līdz galdam”; |
| --- | --- |

21.

| 22. | mudina ES iestādes jauno ilgtermiņa redzējumu par lauku apvidiem iestrādāt ES Lauku attīstības programmā, kurai būtu jānodrošina, ka lauku un pilsētu līdzsvara princips tiek iekļauts visās ES politikas jomās saskaņā ar teritoriālās kohēzijas mērķiem, un jāpalielina vietējā un reģionālā līmeņa loma lauku politikas pārvaldībā; |
| --- | --- |

22.

| 23. | pauž nožēlu par to, ka Darba programmā trūkst vērienīguma jūrlietu jomā, un uzsver progresīvu jūrniecības nozaru un spēcīgu piekrastes un jūras reģionu stratēģisko ģeopolitisko nozīmi. Šajā sakarā Komiteja aicina Komisiju izstrādāt visaptverošu programmu jūras nozaru un jūras reģionu atbalstam; |
| --- | --- |

23.

| 24. | apņemas sniegt ieguldījumu likumdošanas iniciatīvā par Eiropas zaļo obligāciju standartu, jo tas būtu ļoti svarīgi ilgtspējīgu privāto un publisko ieguldījumu novirzīšanai vietējā un reģionālajā līmenī; |
| --- | --- |

24.

| 25. | uzsver: pārskatot Regulu par Eiropas transporta tīklu (TEN-T), ir jāpievēršas trūkstošajiem savienojumiem pārrobežu transporta infrastruktūrā un labākai savienojamībai ar nomaļiem un īpaši nomaļiem/tālākajiem reģioniem; |
| --- | --- |

25.

| 26. | atzinīgi vērtē Komisijas apņemšanos nākt klajā ar tiesību akta priekšlikumu, lai uzlabotu platformu darbinieku darba apstākļus. Komiteja arī cer, ka ar Digitālo pakalpojumu aktu tiks īstenoti minimālie standarti attiecībā uz taisnīgiem tāldarba nosacījumiem un digitālajām tiesībām darbā; |
| --- | --- |

26.

| 27. | pauž nožēlu, ka 2021. gadā nav plānots neviens priekšlikums par mākslīgā intelekta regulējumu kā turpinājumu nesen pieņemtajai Baltajai grāmatai; |
| --- | --- |

27.

| 28. | izstrādās digitālās pārveides rādītājus vietējā un reģionālajā līmenī, lai noteiktu mērķus un paātrināti izveidotu digitālo platformu un uzraudzības mehānismu 2030. gada Digitālajai desmitgadei, novēršot nevienlīdzību un digitālo plaisu; |
| --- | --- |

28.

| 29. | aicina īstenot visaptverošu ES pieeju 5G tīklu drošībai un noturībai, jo platjoslas savienojamības un 5G izvēršanas nodrošināšana vietējā un reģionālā līmenī gan pilsētās, gan lauku, kā arī kalnu un attālākos apvidos un mazāk attīstītos reģionos kļūst aizvien būtiskāka; |
| --- | --- |

29.

| 30. | aicina Komisiju stiprināt ES industriālās stratēģijas teritoriālo dimensiju, paplašinot tās sektorālo darbības jomu un pastiprinot tās politisko koordināciju ES līmenī, un jo īpaši iesaistot RK un reģionālās valdības Industriālajā forumā un Eiropas Izejvielu aliansē, lai reģioni un pilsētas varētu uzņemties atbildību par savu nozaru divējādo zaļo un digitālo pārkārtošanu, gūstot labumu no šīs stratēģijas ekonomiskās diversifikācijas potenciāla, tostarp arī par nozaru iesaistīšanu PIA sistēmās, lai veidotu atbilstošus prasmju kopumus jaunu profesiju nodrošināšanai; |
| --- | --- |

30.

| 31. | kopīgi ar brīvprātīgām pilsētām un reģioniem demonstrēs, kā EPT centri var palīdzēt veidot vietējiem apstākļiem pielāgotas reģionālās inovācijas ekosistēmas, un ar savu Eiropas mēroga sadarbību palīdzēs paātrināt gudru ilgtspējīgu izaugsmi un novērst inovācijas plaisu Eiropā; |
| --- | --- |

31.

| 32. | ņemot vērā, ka Covid-19 pandēmijas izraisītās ekonomiskās sekas ir smagi skārušas MVU visos ES reģionos un saasina tādas hroniskas problēmas kā nepietiekama piekļuve finansējumam un novēloti maksājumi, un ņemot vērā MVU atšķirīgās struktūras un vajadzības, kā arī atšķirīgos ekonomiskos un institucionālos apstākļus Eiropā, ierosina Komisijai stiprināt MVU stratēģijas vietējo un reģionālo pārvaldību. Savukārt RK apņemas sadarboties ar Komisiju un uzņēmēju aprindām, lai turpinātu izstrādāt un piemērot MVU testu, kas atbilst paredzētajam mērķim, jo īpaši izmantojot Eiropas reģionu, kas veicina uzņēmējdarbību, (EER) tīklu; |
| --- | --- |

32.

| 33. | aicina Komisiju ņemt vērā grūtības, ar kurām saskaras vietējās un reģionālās ieinteresētās personas un kuras liedz tām pilnībā izmantot vienotā tirgus sniegtās priekšrocības, un gaida atjaunināto ziņojumu par šķēršļiem vienotajā tirgū un pasākumus, ko Komisija plāno veikt, lai nodrošinātu Pakalpojumu direktīvas pilnīgu īstenošanu. RK arī aicina Komisiju nākt klajā ar jaunu uzlabotu priekšlikumu par pakalpojumu pasi; |
| --- | --- |

33.

| 34. | atzinīgi vērtē Komisijas uzsvaru uz Taisnīgas ekonomikas paketi un gaida Eiropas sociālo tiesību pīlāra rīcības plānu, kura pamatā vajadzētu būt sociālo rezultātu pārskata instrumenta plašākai empīriskai un politiskai izmantošanai. RK atbalstīs pīlāra vietējo un reģionālo dimensiju, aktīvi piedaloties konferencē pirms Sociālā samita, kas notiks 2021. gadā Porto. Turklāt RK sadarbosies ar Komisiju, izstrādājot iniciatīvu “Vietējie darbvietu gadatirgi”; |
| --- | --- |

34.

| 35. | gaida jauno darba aizsardzības un veselības aizsardzības darbā stratēģijas satvaru. Šajā sakarā Komiteja aicina Komisiju 2021. gadā paātrināt tempu, lai beidzot sasniegtu mērķi noteikt 50 arodekspozīcijas robežvērtības (OEL), kas sākotnēji bija paredzētas 2020. gadā; |
| --- | --- |

35.

| 36. | uzsver nepieciešamību iesaistīt vietējās un reģionālās pašvaldības sociālās ekonomikas rīcības plāna izstrādē, ņemot vērā tā spēcīgo reģionālo un vietējo dimensiju; |
| --- | --- |

36.

| 37. | atzinīgi vērtē to, ka Komisija ir atsaukusies RK aicinājumam par Garantiju bērniem, kura stiprinātu bērnu sociālo iekļaušanu un labklājību, kā arī bērnu tiesību veicināšanu; |
| --- | --- |

37.

| 38. | sagaida, ka stratēģijāattiecībā uz personām ar invaliditāti tiks noteikti vērienīgi un izmērāmi mērķi un iekļautas visas politikas jomas; atbalsta ANO Konvencijas par personu ar invaliditāti tiesībām mērķus un vēlas saņemt Eiropas Komisijas atbalstu tās īstenošanai vietējā un reģionālajā līmenī; |
| --- | --- |

38.

| 39. | norāda, ka 2021. gada darba programmā ir paredzēta valsts atbalsta noteikumu pārskatīšana deviņās dažādās jomās, kas ir ļoti būtiskas vietējām un reģionālajām pašvaldībām. Tādēļ Komiteja apņemas aktīvi piedalīties minētajā pārskatīšanā. Šajā nolūkā RK izmantos apspriešanos ar reģionālo centru tīklu politikas īstenošanas pārskatīšanai, kurš jau analizē satvaru vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumu un reģionālā atbalsta jomā; |
| --- | --- |

39.

| 40. | atzinīgi vērtē elastīgumu, kas paredzēts saistībā ar Stabilitātes un izaugsmes pakta vispārējās izņēmuma klauzulas aktivizēšanu, lai ļautu ātri un efektīvi piemērot politikas koordinācijas pasākumus. Komiteja uzsver, ka šāda apturēšana ir svarīga, kamēr publiskās iestādes saskaras ar ārkārtas izmaksām saistībā ar pandēmiju un kamēr nav pienācīgi apgūta pieredze saistībā ar pašreizējo Covid-19 krīzi, nodrošinot gatavību nākotnes krīzēm; |
| --- | --- |

40.

| 41. | pauž nožēlu par to, ka darba programmā trūkst pasākumu ar mērķi atbalstīt ilgtspējīgu atveseļošanu tūrisma nozarē, kas visā Eiropā ir reģioniem nozīmīga ekonomikas nozare un vietējās iztikas avots un ko ir smagi skārusi krīze. Komiteja atkārtoti uzsver, cik svarīgi ir piešķirt pietiekamus finanšu līdzekļus un noteikt koordinētu reģionālu pieeju nozares glābšanai, kā arī izstrādāt Eiropas ilgtermiņa tūrisma politiku; |
| --- | --- |

41.

| 42. | aicina noteikt skaidrus atskaites punktus un atbilstošus līdzekļus, lai līdz 2025. gadam pabeigtu Eiropas izglītības telpas izveidi. Komiteja atbalsta Komisijas centienus veidot mūžizglītības kultūru un atvieglot profesionālās pārmaiņas Eiropas Savienībā, kā arī aicina ieviest “minimālo kvalifikāciju un prasmju garantiju” jauniešiem, kas būtu atzīta un apstiprināta visās dalībvalstīs, un to panākt saistībā ar turpmākajiem individuālajiem mācību kontiem un Eiropas pieeju mikroapliecinājumiem (ievērojot, ka studiju princips ir augstākās izglītības primārais un pamatprincips un tas jāsaglabā arī turpmāk); |
| --- | --- |

42.

| 43. | cer pilnībā izmantot iespējas, ko sniedz kopīgi ar Komisiju veidotā zināšanu apmaiņas platforma (ZAP), kuras mērķis ir veicināt pārdomātu un ilgtspējīgu specializāciju un atbalstīt sociālo inovāciju un iekļaušanu, kā arī inovācijas ekosistēmas vietējā un reģionālā līmenī. Komiteja iesaka kopīgi ar Komisiju izmēģināt Zināšanu apmaiņas platformas (ZAP) un projekta “Zinātne reģionos” pasākumus arī makroreģionu līmenī, lai veicinātu inovācijas politiku un pārdomātu specializāciju; |
| --- | --- |

43.

| 44. | uzsver, ka ir jāatbalsta vietējās un reģionālās pašvaldības kandidātvalstīs, kas vēlas pievienoties ES, un kaimiņos esošajās ES partnervalstīs, lai tām palīdzētu īstenot ES stratēģiskās prioritātes un novērstu plaisas palielināšanos, ar galīgo mērķi panākt labāku atveseļošanu pēc Covid-19 pandēmijas un stiprināt izturētspēju kopienu līmenī; |
| --- | --- |

44.

| 45. | atzinīgi vērtē Komisijas nodomu nākt klajā ar paziņojumu par atjauninātu partnerību ar dienvidu kaimiņvalstīm un saistībā ar Barselonas procesa 25. gadadienu uzsver nepieciešamību stiprināt alianses starp Vidusjūras ziemeļu un dienvidu krastiem. Šajā sakarā Komiteja atgādina, ka Eiropas kaimiņattiecību politika ir svarīgs instruments kopīgu problēmu risināšanai, un uzsver, ka tās panākumi būs atkarīgi no reģionālo un vietējo struktūru pienācīgas iesaistes; |
| --- | --- |

45.

| 46. | stingri atbalsta Komisijas apņemšanos saglabāt savu vadošo lomu uz noteikumiem balstītas daudzpusējas sadarbības stiprināšanā un izvirzīt ilgtspējīgas attīstības mērķus PTO reformas centrā; uzskata, ka šai iniciatīvai kopā ar tirdzniecības un ilgtspējīgas attīstības sadaļu labāku īstenošanu būtu jāpalīdz uzlabot sociālos, vides un klimata aizsardzības standartus trešās valstīs; |
| --- | --- |

46.

| 47. | saprot nenoteiktību saistībā ar notiekošajām sarunām ar Apvienoto Karalisti, taču pauž dziļu vilšanos par to, ka 2021. gada darba programmā pilnībā trūkst atsauces uz turpmākajām attiecībām starp ES un Apvienoto Karalisti, ņemot vērā Brexit tiešo un dramatisko ietekmi uz daudzām vietējām un reģionālajām pašvaldībām Eiropas Savienībā. Tādēļ Komiteja gaida Komisijas priekšlikumu par Brexit pielāgošanās rezervi (BAR) un uzstāj, ka BAR ir jāveido tā, lai tā ne tikai risinātu ekonomiskos trūkumus dalībvalstu līmenī, bet arī ņemtu vērā Brexit teritoriālo dimensiju; |
| --- | --- |

47.

| 48. | atzinīgi vērtē Komisijas likto uzsvaru uz nepieciešamību aizsargāt ES uzņēmumus un vienoto tirgu no negodīgas tirdzniecības un konkurences prakses, jo īpaši saistībā ar paziņotajām likumdošanas iniciatīvām par vienlīdzīgu konkurences apstākļu nodrošināšanu, publisko iepirkumu un ilgtspējīgu korporatīvo pārvaldību. RK aicina EP un Padomi turpināt virzību sarunās par izpildes regulu, priekšlikumu par divējāda lietojuma preču eksportu un Starptautiskā publiskā iepirkuma instrumentu saistībā ar PTO plurilaterālo Nolīgumu par valsts iepirkumu (GPA); |
| --- | --- |

48.

| 49. | ierosina Komisijai uzlabot un stiprināt saikni starp kohēzijas politiku un konkurences politikas valsts atbalsta sadaļu, ņemot vērā juridiskos kritērijus, lai novērstu tehniskus šķēršļus un trūkumus, kas kavē to attiecīgo elementu pienācīgu īstenošanu, jo īpaši tos pasākumus, kuri tiek līdzfinansēti no Eiropas Sociālā fonda, Eiropas Reģionālās attīstības fonda un Kohēzijas fonda līdzekļiem un kurus ietekmē valsts atbalsta noteikumi; |
| --- | --- |

49.

| 50. | atkārtoti uzsver nepieciešamību iesaistīt vietējās un reģionālās pašvaldības veselības savienības veidošanā, jo lielākajā daļā dalībvalstu tām ir būtiska atbildība sabiedrības veselības jomā. Šajā kontekstā Komiteja atzinīgi vērtē Komisijas nodomu stiprināt ES sistēmu nopietnu pārrobežu veselības apdraudējumu atklāšanai un reaģēšanai uz tiem, tostarp stiprinot esošo aģentūru lomu un izveidojot Eiropas biomedicīnas progresīvās pētniecības un izstrādes aģentūru; šajā sakarā atzinīgi vērtē Eiropas veselības savienības tiesību aktu kopumu, kura mērķis ir stiprināt valstu koordināciju Eiropas Savienībā un esošās struktūras un mehānismus labākai ES līmeņa aizsardzībai, profilaksei, sagatavotībai un reaģēšanai uz cilvēku veselības apdraudējumiem. RK atkārtoti norāda, ka šajos jaunajos mehānismos, kam vajadzētu arī atbalstīt zāļu nodrošinājumu, medicīniskās piegādes un slimnīcu apgādi, ir jāiekļauj reģionālie un vietējie veselības aprūpes sniedzēji. RK arī stingri atbalsta priekšlikumu, kurš sasaucas ar RK priekšlikumu par Eiropas ārkārtas mehānismu veselības jomā, lai radītu iespēju ES izsludināt ārkārtas situāciju, kas veicinātu labāku koordināciju un ļautu izstrādāt, uzkrāt un iepirkt ar krīzi saistītus produktus; |
| --- | --- |

50.

| 51. | aicina Komisiju kontrolēt negodīgu valsts atbalsta praksi, ko īsteno vairāki dalībnieki, kuri izmanto Eiropas pagaidu regulējumu valsts atbalsta pasākumiem, lai gan pastāv reāls risks, ka var veidoties negatīva ietekme uz vienotā tirgus pareizu darbību, un veikt korektīvus pasākumus; |
| --- | --- |

51.

| 52. | atzinīgi vērtē Komisijas priekšlikumu par Eiropas veselības datu telpu, taču aicina veikt rūpīgu priekšlikuma ietekmes novērtējumu vietējā un reģionālajā līmenī, lai nodrošinātu sistēmu sadarbspēju, vienlaikus līdz minimumam samazinot administratīvo un finansiālo slogu; |
| --- | --- |

52.

| 53. | aicina Komisiju iesaistīties dialogā ar RK un reģioniem, kas ir ieinteresēti gaidāmajā direktīvas par pacientu tiesību piemērošanu pārrobežu veselības aprūpē izvērtēšanā; |
| --- | --- |

53.

| 54. | atkārtoti uzsver nepieciešamību nodrošināt, lai turpmākajos priekšlikumos saistībā ar jauno Migrācijas un patvēruma paktu tiktu ievērots subsidiaritātes princips un lai to pamatā būtu solidaritāte, jo īpaši attiecībā uz reģioniem, kuri ir migrācijas spiediena priekšplānā. Paktā būtu arī jāatzīst vietējo un reģionālo pašvaldību būtiskā loma migrantu uzņemšanā un integrācijā un jānodrošina tieša Eiropas atbalsta pieejamība šo uzdevumu veikšanai. Turklāt Komiteja uzskata, ka ir būtiski risināt migrācijas pamatcēloņus un cīnīties pret cilvēku tirdzniecību, sadarbojoties ar izcelsmes un tranzīta valstīm. Komiteja pauž gatavību sadarboties, sniedzot datus no vietējām un reģionālajām pašvaldībām un izveidojot pastāvīgus politiskās apmaiņas kanālus starp tām un Komisiju; |
| --- | --- |

54.

| 55. | atkārtoti pauž nodomu sadarboties ar Komisiju saistībā ar kopīgu projektu, kura mērķis ir veicināt Eiropas apņemšanos aizsargāt ES vērtības, identitāti un pilsoniskumu, izmantojot izglītību un kultūru reģionālajā un vietējā līmenī; atkārtoti aicina Eiropas Komisiju, pamatojoties uz RK prioritātēm 2020.–2025. gadam, īstenot sekmīgās Eiropas pilsoņu iniciatīvas priekšlikumus par lielāku aizsardzību minoritātēm Eiropas Savienībā (MSPI). |
| --- | --- |

55.

| 56. | aicina nodrošināt brīvu pārvietošanos Šengenas zonā, stiprinot koordināciju starp visām dalībvalstīm un reģioniem, kas iesaistīti robežu pārvaldībā. ES pilsoņi augstu vērtē savu pārvietošanās brīvību, jo īpaši, ņemot vērā ierobežojumus, ar kuriem viņi nesen saskārās Covid-19 krīzes laikā, un to, ka tā ir gan Eiropas pilsonības neatņemama sastāvdaļa, gan būtisks Eiropas identitātes veidošanas elements; |
| --- | --- |

56.

| 57. | pauž stingru atbalstu kultūras un radošajām nozarēm, kuras smagi skārusi Covid-19 krīze, un aicina atjaunošanas posmā veidot solidaritātes kultūru. Komiteja aicina veidot spēcīgu kultūras mantojuma dimensiju jaunajā Eiropas Bauhaus, par ko paziņoja Eiropas Komisijas priekšsēdētāja Ursula von der Leyen un kas ir iekļauta Renovācijas vilnī, apvienojot sniegumu ar jaunradi; |
| --- | --- |

57.

| 58. | joprojām gaida Komisijas priekšlikumu direktīvai par to, kā nostiprināt principu par vienādu darba samaksu sievietēm un vīriešiem, nodrošinot darba samaksas pārredzamību, un saistībā ar Dzimumu līdztiesības stratēģiju 2020.–2025. gadam īstenošanu atkārtoti aicina Komisiju ierosināt pieņemt Padomes lēmumu, ar ko visu veidu ar dzimumu saistīta vardarbība tiktu klasificēta kā īpaši smagas noziedzības joma saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 83. panta 1. punktu; turklāt aicina Komisiju censties panākt ES pievienošanos Eiropas Padomes Konvencijai par vardarbības pret sievietēm un vardarbības ģimenē novēršanu un apkarošanu (2011. gada Stambulas konvencijai) un atzinīgi vērtē Komisijas paziņojumus, ko tā šajā saistībā iekļāvusi savā 2021. gada darba programmā; |
| --- | --- |

58.

| 59. | ļoti atzinīgi vērtē arī Komisijas nodomu nākt klajā ar iniciatīvu, kurā paredzēts paplašināt ES noziegumu sarakstu, iekļaujot tajā naida noziegumus un naida runu pret neaizsargātām cilvēku grupām, jo īpaši, novēršot un apkarojot rasismu, antisemītismu un LGBTI+ cilvēku diskrimināciju; |
| --- | --- |

59.

| 60. | mudina Eiropas iestādes pabeigt sarunas un pieņemt ierosināto regulu par mehānismu juridisku un administratīvu šķēršļu novēršanai pārrobežu kontekstā (ECBM), kam būs ilgstoša, būtiska un pozitīva ietekme uz pārrobežu sadarbības nākotni. Turklāt uzsver, ka ir vajadzīgs atbilstošs ES tiesiskais regulējums, kas ļautu efektīvi izveidot un pārvaldīt pārrobežu sabiedriskos pakalpojumus, kuru nozīmi jo īpaši aktualizē pašreizējā krīze. Pašreizējās sistēmas bieži vien ir saistītas ar lielu administratīvo slogu un izmaksām, kas daudzām vietējām un reģionālajām pašvaldībām liek atteikties no saviem plāniem attiecībā uz šādiem pakalpojumiem, tādējādi Eiropas iedzīvotāji, kas dzīvo šajos reģionos, ir nelabvēlīgā situācijā; |
| --- | --- |

60.

| 61. | tā kā Eiropas Savienība politiskā un juridiskā līmenī jau ir atzinusi attālāko reģionu unikālo situāciju, aicina Eiropas Komisiju turpmākajās gada darba programmās kā labu praksi iekļaut pielikumu ar konkrētiem priekšlikumiem, ko tā plāno iesniegt minētajā gadā attiecībā uz īpaši nomaļiem reģioniem, identificējot tiesību aktu priekšlikumus, kas ietver īpašus pasākumus tālākajiem reģioniem. Atkarībā no tā, vai šo tiesību aktu priekšlikumu pamatā ir Līguma par Eiropas Savienības darbību 349. pants, divkāršs Līguma juridiskais pamats, vai tikai vispārējs Līguma sektorālais juridiskais pamats, kurā ir ietverta de facto diferenciācija attiecībā uz tālākajiem reģioniem, šajā pielikumā būtu jānorāda arī citi dokumenti (paziņojumi, ziņojumi), kuros Eiropas Komisija minētajā gadā plāno pievērsties īpaši nomaļiem reģioniem; |
| --- | --- |

61.

| 62. | atkārtoti norāda: ņemot vērā lielo nestabilitāti, ko Covid-19 rada Eiropas Savienības tālākajiem reģioniem, Eiropas Komisijai 2021. gada sākumā vajadzētu atjaunināt savu 2017. gada stratēģiju “Stiprāka un atjaunota stratēģiskā partnerība ar ES tālākajiem reģioniem”, COM(2017) 623 final, 24.10.2017., kurā izklāstīti jauni efektīvi atbalsta pasākumi tālākajiem reģioniem sociālajā, ekonomikas, teritoriālajā un kultūras jomā; |
| --- | --- |

62.

| 63. | uzdod Komitejas priekšsēdētājam šo rezolūciju nosūtīt Eiropas Komisijai, Eiropas Parlamentam, ES Padomes prezidentvalstīm Vācijai, Portugālei un Slovēnijai un Eiropadomes priekšsēdētājam. |
| --- | --- |

63.

Briselē, 2020. gada 10. decembrī.

Eiropas Reģionu komitejas priekšsēdētājs

Apostolos TZITZIKOSTAS

---

(1)  COM(2020) 690 final

1

(2)  COR-2020-01392-00-00-RES-TRA (OV C 324, 1.10.2020., 8. lpp.).

2

(3)  COR-2020-02622-00-00-RES-TRA (OV C 324, 1.10.2020., 16. lpp.).

3

---

ATZINUMI

Reģionu komiteja

Interactio – neklātienē – RK 141. plenārsesija, 8.12.2020.–10.12.2020.

| 2.2.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 37/8 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 37/8

---

Eiropas Reģionu komitejas atzinums “Ceļā uz ilgtspējīgāku tūrismu ES pilsētās un reģionos”

(2021/C 37/02)

| Ziņotājs: | Manuel Alejandro CARDENTE FLORES (ES/RE), Andalūzijas apgabala tūrisma, reģenerācijas, tieslietu un vietējās pārvaldes ministra vietnieks |
| --- | --- |

Ziņotājs:

Manuel Alejandro CARDENTE FLORES (ES/RE), Andalūzijas apgabala tūrisma, reģenerācijas, tieslietu un vietējās pārvaldes ministra vietnieks

IETEIKUMI POLITIJAS JOMĀ

EIROPAS REĢIONU KOMITEJA

Ievada piezīmes

| 1. | uzsver, ka tūrisms ir stratēģiska nozare, integrācijas rīks un galvenais sociāli ekonomiskās atveseļošanas virzītājspēks, kas veido vairāk nekā 10 % no ES iekšzemes kopprodukta un nodrošina darbvietas 26 miljoniem cilvēku, kā arī veido 6 % no ES kopējā eksporta; |
| --- | --- |

1.

| 2. | uzsver transporta un mobilitātes būtisko nozīmi ES sociālās, ekonomiskās un teritoriālās kohēzijas jomā un to, ka ir jāpieņem pārdomāti un ilgtspējīgi mobilitātes risinājumi, jo īpaši reģionos, kuru ekonomisko attīstību visvairāk apdraud atkarība tikai un vienīgi no gaisa un jūras transporta; |
| --- | --- |

2.

| 3. | vērš uzmanību uz to, ka lielā daudzveidība starp ceļotājiem sociālajā, kultūras, vecuma un ienākumu ziņā rada plašas uzņēmējdarbības iespējas, sākot ar starptautiskiem uzņēmumiem un beidzot ar mikrouzņēmumiem. Tūrisma ekosistēmā ietilpst tādas jomas kā izmitināšanas pakalpojumi, transports, gastronomija, kultūra, sports un atpūta, kā arī ceļojumu organizēšanas pakalpojumi. Kopumā tie ir aptuveni 2,4 miljoni uzņēmumu, no kuriem vairāk nekā 90 % ir MVU; |
| --- | --- |

3.

| 4. | atbalsta Pasaules Tūrisma organizācijas (UNWTO) ieteikumus un norādījumus, kā arī One Planet redzējumu par ilgtspējīgu tūrisma atveseļošanos un Apvienoto Nāciju Organizācijas Programmas 2030. gadam Ilgtspējīgas attīstības mērķu (IAM) veicināšanu tūrisma un transporta jomā; |
| --- | --- |

4.

| 5. | atbalsta UNWTO noteikto ilgtspējīga tūrisma definīciju, kurā tas raksturots kā tūrisms, kurā pilnībā ņemta vērā pašreizējā un turpmākā ekonomiskā, sociālā un ar vidi saistītā ietekme, lai nodrošinātu apmeklētāju, nozares, vides un uzņēmējkopienu vajadzības; |
| --- | --- |

5.

| 6. | uzsver, ka SARS-CoV-2 izraisītā krīze ir krasi mainījusi scenāriju ar neizmērāmu zaudēto dzīvību cenu un postošām ekonomiskajām sekām, kas smagi skārušas Eiropu, radot personiskus zaudējumus, nopietnas finansiālas grūtības un daudzu uzņēmumu bankrotu, jo īpaši tūrisma un transporta nozarē; |
| --- | --- |

6.

| 7. | atzīst, ka šīs grūtības vēl smagāk skar ES tālākos reģionus, kuri ir ļoti atkarīgi no tūrisma nozares un kuru lielā atkarība no gaisa transporta un neiespējamība izmantot citus transporta veidus nopietni apdraud šo reģionu ekonomikas atveseļošanas perspektīvas; |
| --- | --- |

7.

| 8. | norāda, ka ir jāveicina ilgtspējīgi tūrisma pakalpojumi, kuros ņemts vērā Eiropas bagātais vēsturiskais un kultūras mantojums, kā arī unikālais dabas mantojums; |
| --- | --- |

8.

| 9. | atgādina par tūrisma transversālo raksturu, ko šī krīze ir atklājusi, jo tūrisma aktivitātes samazināšanās ietekmē ne tikai tādus sektorus kā izmitināšana, ēdināšana vai transports, bet arī daudzas ekonomikas jomas ar augstu pievienoto vērtību; |
| --- | --- |

9.

| 10. | norāda, ka Eiropai ir jāsaglabā aktīva nostāja un vadoša loma šajā un turpmākajās iespējamās krīzēs, savlaicīgi veicot pasākumus, kas vajadzīgi, lai novērstu tūrisma nozares sabrukumu; |
| --- | --- |

10.

| 11. | atzīst, ka pašreizējā Covid-19 veselības krīze ir parādījusi tūrisma īpašo neaizsargātību salu teritorijās, jo resursi tajās ir ierobežoti; |
| --- | --- |

11.

| 12. | atgādina dalībvalstīm un ES iestādēm, cik svarīgi ir piešķirt pietiekamus finanšu līdzekļus nozares glābšanai, kā arī izstrādāt Eiropas ilgtermiņa tūrisma politiku, lai veicinātu ilgtspējīgu tūrismu, kura pamatā ir vides saudzēšana un cīņa pret klimata pārmaiņām; |
| --- | --- |

12.

| 13. | uzskata, ka ir pienācis laiks rīkoties un pilnveidot pašreizējos tūrisma un transporta modeļus – jācenšas panākt to pilnīgu ilgtspēju no sociālās, ekonomikas un vides perspektīvas un šī krīze jāizmanto kā ierosme debatēm ar mērķi veidot pamatu tūrisma un transporta nozaru noturībai un ilgtspējai nākotnē; |
| --- | --- |

13.

Par Covid-19 ietekmi uz tūrisma un transporta nozari Eiropā un ES īstermiņa un vidējā termiņa risinājumiem atveseļošanas un noturības jomā: tūrisma un transporta pakete

| 14. | uzsver, ka saskaņā ar UNWTO aprēķiniem pandēmijas radītie zaudējumi pasaules tūrisma nozarē 2020. gada pirmajos piecos mēnešos jau vairāk nekā trīs reizes pārsniedz zaudējumus, kas reģistrēti 2009. gada starptautiskās finanšu krīzes laikā (1); |
| --- | --- |

14.

| 15. | aicina uzlabot koordināciju starp dalībvalstīm aizliegumu un ierobežojošo pasākumu noteikšanā, lai veicinātu nozares darbības atsākšanu, mazinātu neskaidrību tūristiem un mudinātu cilvēkus ceļot; atzinīgi vērtē Eiropas Komisijas un Eiropas Slimību profilakses un kontroles centra iniciatīvas, kas vērstas uz objektīvas un precīzas informācijas sniegšanu par pandēmijas norisi; |
| --- | --- |

15.

| 16. | uzsver: tūrisma atsākšanai svarīgi ir pieņemt tādu kopēju stratēģiju par cilvēku mobilitāti Eiropas Savienībā, kas palielinātu uzticēšanos ceļošanai, tostarp izmantojot Covid-19 testus izcelsmes vietā, t. i., pirms ceļojuma sākuma. Tas palielinātu ceļošanas drošību un novērstu karantīnas periodus; |
| --- | --- |

16.

| 17. | atzinīgi vērtē ES ātro reaģēšanu saistībā ar tūrisma un transporta nozares glābšanu un jo īpaši Eiropas Komisijas paziņojumu “Tūrisms un transports 2020. gadā un pēc tam” un tam pievienotos ieteikumus un norādes – tūrisma un transporta paketi –, kas palīdzēja dalībvalstīm atsākt drošu un neierobežotu brīvu pārvietošanos un no jauna atvērt iekšējās robežas, risināt likviditātes krīzi un atjaunot patērētāju uzticēšanos; |
| --- | --- |

17.

| 18. | atzinīgi vērtē arī to, ka ir apstiprināts pagaidu regulējums valsts atbalsta pasākumiem (2), kas ļāva dalībvalstīm sniegt lielāku atbalstu uzņēmumiem; ir gandarīta arī par jauno pagaidu atbalsta instrumentu bezdarba riska mazināšanai ārkārtas situācijā (SURE) (3), lai atbalstītu ģimeņu ienākumus un saglabātu uzņēmumu un ekonomikas ražošanas jaudu un cilvēkkapitālu, kā arī par REACT-EU (4), kas vadošajām iestādēm ļauj veikt izmaiņas Eiropas strukturālo un investīciju fondu piešķīrumā, lai novērstu krīzes radītās sekas, kuras prasa steidzamu risinājumu, un par Eiropas Globalizācijas pielāgošanas fondu, no kura ieguvēji ir tūrisma nozares darbinieki, kuri tika atlaisti krīzes dēļ; atzinīgi vērtē arī tādus projektus kā tiešsaistes platforma “Re-open EU” (5), kas sniedz jaunāko informāciju par ceļošanas ierobežojumiem Eiropā, sabiedrības veselību un drošības pasākumiem; |
| --- | --- |

18.

| 19. | atzinīgi vērtē Eiropas Komisijas centienus veicināt lielāku valsts atbalsta pasākumu plūsmu, lai glābtu Eiropas uzņēmumus, un ierosina dažus noteikumus (to skaitā grozīto de minimis noteikumu) saglabāt spēkā tik ilgi, cik vajadzīgs reģionos, kurus īpaši skārusi krīze; |
| --- | --- |

19.

| 20. | mudina visas dalībvalstis izmantot visu veidu atbalstu, kas uz laiku atļauts saskaņā ar regulējumu, lai nodrošinātu steidzamas likviditātes vajadzības, segtu tūlītējās apgrozāmo līdzekļu un ieguldījumu vajadzības un glābtu uzņēmumus, kuri Covid-19 uzliesmojuma (6) dēļ nonākuši dziļā krīzē, tādējādi ļaujot tiem pielāgot un attīstīt savu darbību; |
| --- | --- |

20.

| 21. | atzinīgi vērtē pasākumus, par kuriem vienojušās ES dalībvalstis un kuri saskaņā ar Reģionu komitejas priekšsēdētāja teikto ir “solidaritātes piemērs”, un norāda, ka ir svarīgi, lai ES budžets un atveseļošanas plāns būtu ātri pieejami visām Eiropas pilsētām, kā arī visu Eiropas pilsētu, reģionu un mazpilsētu uzņēmumiem, lai pārvarētu šo bezprecedenta krīzi; |
| --- | --- |

21.

| 22. | aicina nodrošināt, lai ar šo vienošanos tiktu panākta visu pārvaldības līmeņu efektīva partnerība, dodot priekšroku dalītai atbildībai un izvairoties no pārmērīgas centralizācijas; |
| --- | --- |

22.

| 23. | aicina Eiropas Komisiju sadarbībā ar dalībvalstīm pieņemt ES paredzētu norāžu un kontrolsarakstu kopumu vietējām un reģionālajām pašvaldībām, lai tām sniegtu norādījumus katastrofu pirmajās dienās, pat pirms valstu un ES pasākumu īstenošanas; norāda, ka tūrisma un transporta paketē ietvertās norādes jau ir lielisks atsauces piemērs; |
| --- | --- |

23.

| 24. | uzskata, ka tūrisma un transporta paketes pasākumi ir svarīgs pirmais solis, kura mērķis ir uzlabot vietējo tūrisma galamērķu reaģēšanas spējas, saskaroties ar jauniem pandēmijas viļņiem un ņemot vērā citas iespējamās katastrofas, kas var apdraudēt nozares atveseļošanas spēju; |
| --- | --- |

24.

| 25. | uzskata, ka pandēmijas apstākļos steidzami jāizstrādā jaunas stratēģijas, kas atbalstītu viesmīlības nozari, un jāattīsta tūrisma aktivitātes vietējā līmenī, piemēram, lauku tūrisms, vietējā gastronomija vai vietējās tradīcijas. Tendences pasaules mērogā ir mainījušās, un mazākas tūrisma vietas, izolēti galamērķi, kur ģimenes un mazākas grupas var droši ceļot, ir kļuvušas pievilcīgākas. Lai tūrisms izdzīvotu nākamajos 2-3 gados, mums jāvirza tūristi uz saviem galamērķiem. |
| --- | --- |

25.

| 26. | uzsver, ka sabiedriskajā transportā noteikto ar Covid-19 saistīto piesardzības pasākumu radītās izmaksas varētu iekļaut sabiedrisko pakalpojumu līgumos, tādējādi izvairoties no liela papildu finansiālā sloga transporta iestādēm, kas bieži ir vietējās un reģionālās pašvaldības; |
| --- | --- |

26.

| 27. | pauž atbalstu pakāpeniskai ilgtermiņa bezvīzu režīma ieviešanai, lai veicinātu apmeklētāju ierašanos no trešām valstīm un mudinātu tūristus atgriezties Eiropā; |
| --- | --- |

27.

| 28. | cer, ka nākotnē par visiem valstu iestāžu lēmumiem par ceļošanas aizliegumiem un pagaidu robežu slēgšanu iepriekš tiks informētas Eiropas iestādes, kā arī pierobežas reģioni, lai uzlabotu koordināciju un nodrošinātu savlaicīgu piekļuvi informācijai; |
| --- | --- |

28.

| 29. | stingri atbalsta Eiropas atveseļošanas plānu, lai palīdzētu novērst ekonomisko un sociālo kaitējumu, ko radījusi Covid-19 pandēmija, sāktu Eiropas atveseļošanu, kā arī saglabātu un radītu darbvietas; |
| --- | --- |

29.

Par nepieciešamību rīkoties, lai tūrismu padarītu ilgtspējīgāku

| 30. | norāda, ka tūrisms pēdējos gados ir bijusi viena no nozarēm ar visstraujāko izaugsmi; šī izaugsme ir parādījusi grūtības panākt līdzsvarotu attīstību ekonomikas, vides un sociālās ilgtspējas ziņā; |
| --- | --- |

30.

| 31. | atzinīgi vērtē Komisijas paziņojumus “Eiropa, tūristu apmeklētākā vieta pasaulē – jaunas Eiropas tūrisma nozares politiskās pamatnostādnes” (2010) un “Eiropas stratēģija lielākai izaugsmei un darbvietām piekrastes un jūras tūrisma nozarē” (2014); |
| --- | --- |

31.

| 32. | norāda, ka tūrisma nozare pašlaik saskaras ar jaunām lielas ietekmes problēmām, kas tai būs jārisina, piemēram, klimata pārmaiņām, lielākiem sastrēgumiem, pārmērīgu spiedienu uz infrastruktūru un ūdens un enerģijas patēriņu, vides degradāciju, kam jāpievēršas steidzami un vispirms, kā arī ar faktu, ka zūd vietējo kopienu identitāte un cieņa pret to autentiskumu; |
| --- | --- |

32.

| 33. | apliecina, ka tūrisms var būt zaļajā kursā paredzētās ilgtspējīgas ekoloģiskās pārejas paraugs un ir pārliecināta, ka 2050. gadā Eiropa var kļūt par pirmo klimatneitrālo kontinentu, ja tā pielāgos ekonomiku digitālajam laikmetam un veicinās līdztiesību un sociālās iekļautību; stingri mudina ES iestādes un dalībvalstis rūpēties par šo mērķu sasniegšanu; |
| --- | --- |

33.

| 34. | atzīst, ka šie mērķi tiks sasniegti tikai tad, ja tie būs balstīti uz stingra pamata, precīzi nosakot darbības jomu, pienākumus un iesaisti saistībā ar patiesi ilgtspējīga tūrisma attīstību un stingri apņemoties panākt tās īstenošanu; |
| --- | --- |

34.

Par ceļošanai piemērotiem transporta veidiem

| 35. | atgādina, ka tūrisma nozari veido daudzu ieinteresēto personu sarežģīta vērtību ķēde, kurai ir tieša saikne ar pasažieru pārvadāšanas darbībām; |
| --- | --- |

35.

| 36. | norāda, ka tūrisma nozarē ir jāvirzās uz to, lai aprites ekonomika tūrisma jomā kļūtu par realitāti; |
| --- | --- |

36.

| 37. | atzīmē, ka UNWTO un Starptautiskā Transporta foruma prognozes norāda uz oglekļa emisiju, kas saistītas ar tūrismu, pieaugumu par aptuveni 25 % līdz 2030. gadam; |
| --- | --- |

37.

| 38. | tāpēc atzīst vajadzību izpētīt un ieviest jeb īstenot Eiropas pilsētu un reģionu labāku savienojamību, dot priekšroku mazāk piesārņojošiem risinājumiem un izpētīt uzlabojumus intermodalitātē saskaņā ar zaļā kursa galīgo mērķi, un atzinīgi vērtē Eiropas Komisijas 2020. gadā izstrādāto ilgtspējīgas un viedas mobilitātes stratēģiju; |
| --- | --- |

38.

| 39. | stingri mudina ES dalībvalstis apvienot spēkus, lai steidzami novērstu ilgtspējīgu transporta alternatīvu trūkumu, un ieguldīt tālsatiksmes vilcienu, tostarp nakts vilcienu, maršrutu attīstībā un uzlabošanā, padarot pievilcīgākus mazoglekļa ceļojumus; |
| --- | --- |

39.

| 40. | atbalsta aviosabiedrībām paredzētā valsts atbalsta sasaisti ar to saistībām izpildīt piesārņojošo emisiju samazināšanas mērķus; |
| --- | --- |

40.

| 41. | apliecina, ka šāda apņemšanās būtu jāveicina dažādos transporta veidos – gan autotransportā, gan jūras transportā, īpašu uzmanību pievēršot kruīza kuģiem, ņemot vērā to lielo ietekmi uz vidi; |
| --- | --- |

41.

| 42. | pauž nožēlu par to, ka atbalsts autobusu un dzelzceļa transportam (vietējā un reģionālā transporta galvenie veidi) ir mazāks nekā aviācijai, jo šādi tiek radīts lielāks spiediens uz ilgtspējīgāku transporta veidu finansēšanu, un prasa nelokāmu apņemšanos palielināt ilgtspējīgas mobilitātes iespējas visā Eiropā, izmantojot dzelzceļa transportu, kā arī atgādina, ka Eiropas Komisija 2021. gadam ir izvirzījusi mērķi palielināt dzelzceļa nozares ieguldījumu ilgtspējīgā tūrismā Eiropas Savienībā; |
| --- | --- |

42.

| 43. | norāda, ka Eiropas zaļajā kursā un jaunajā ilgtspējīgas mobilitātes stratēģijā paredzēto turpmāko pasākumu īstenošanā saistībā ar CO2 emisijām gaisa un jūras transportā, ir svarīgi novērtēt šo pasākumu ietekmi uz ES tālākajiem reģioniem, kuru ekonomiskā un sociālā kohēzija gan iedzīvotāju mobilitātes, gan saimnieciskās darbības attīstības ziņā ir lielā mērā atkarīga no gaisa un jūras transporta; |
| --- | --- |

43.

| 44. | uzsver, ka ir vajadzīgs finansiāls atbalsts, lai sabiedriskā transporta operatori, kuru ieņēmumi ir krasi samazinājušies, varētu izveidot ilgtspējīgāku transportlīdzekļu parku ar bezemisiju un mazemisiju transportlīdzekļiem; |
| --- | --- |

44.

| 45. | pauž ieinteresētību izstrādāt iniciatīvas, kas braucienus ar vilcienu saista ar kultūras izzināšanu un tūrismu pēckrīzes apstākļos, izveidot shēmu #DiscoverEU un cieši sadarboties ar ES reģionu pārstāvjiem, lai veicinātu dzelzceļa tūrisma iespējas Eiropas dzelzceļa gada laikā un pēc tā (EYR 2021); |
| --- | --- |

45.

| 46. | norāda, ka ir svarīgi atzīt EuroVelo
   (7)
  par vēl vienu TEN-T
  (Eiropas transporta tīkls) papildus pašreizējiem ceļu, dzelzceļu un iekšzemes ūdensceļu tīkliem, jo tas radīs drošāku, tiešāku, saskaņotāku un savienotāku veloinfrastruktūru, no kuras ieguvēji būs visu kategoriju velosipēdisti un kas sniegs būtisku papildu stimulu velotūrismam; |
| --- | --- |

46.

Par ietekmi uz dabu

| 47. | pauž bažas par to, ka globālā sasilšana var mazināt dažu tūrisma galamērķu pievilcību vai pat apdraudēt to pastāvēšanu, un atkārtoti apliecina apņēmību savlaicīgi un atbilstīgi jaunākajiem zinātnes sasniegumiem cīnīties pret klimata pārmaiņām, izmantojot virkni politikas iniciatīvu un pasākumu, kas izklāstīti Eiropas Reģionu komitejas atzinumos; |
| --- | --- |

47.

| 48. | atgādina, ka šai cīņai būs būtiska nozīme attiecībā uz to, kāda nākotne gaida daudzus piekrastes un salu reģionus, jo paaugstinās jūras līmenis, slēpošanas kūrortus, kurus ietekmē sniega trūkums, kā arī reģionus, kurus skāruši mežu ugunsgrēki, plūdi vai sniegputeņi (8); |
| --- | --- |

48.

| 49. | uzskata, ka tūrisms var sniegt nozīmīgu ieguldījumu Eiropas aprites ekonomikas mērķu sasniegšanā, un uzsver, ka reģioni un pilsētas ir jāiesaista debatēs par to, kā veicināt darba kārtības izpildi uz vietas; |
| --- | --- |

49.

| 50. | iesaka tūrisma un transporta nozarei palielināt klimatneitrālu produktu piedāvājumu, izmantojot tīru enerģiju, samazinot kaitējošu ķīmisko vielu un plastmasas izmantošanu, ieviešot lietus ūdens un sadzīves notekūdeņu pārstrādes procesus (9), kas būtiski samazina pieprasījumu pēc dzeramā ūdens no ūdensapgādes tīkla, un atkritumu reciklēšanu, kā arī sistemātiskāku šo sistēmu izmantošanu; |
| --- | --- |

50.

| 51. | norāda, ka ir vajadzīgs lielāks atbalsts velotūrismam, kas sekmē vietējo ekonomiku, jo tiek apmeklētas teritorijas, kuras parasti nav iekļautas tradicionālā tūrisma maršrutos, un izmantoti vietējie uzņēmumi un pakalpojumi; turklāt no velotūrismam nepieciešamās infrastruktūras ieguvēji būs arī vietējie iedzīvotāji, ņemot vērā uzlaboto savienojamību, kas palīdzētu nodrošināt vietējo kopienu ilgtspēju ilgtermiņā; |
| --- | --- |

51.

| 52. | uzskata, ka ir jāturpina MARE ĢD un Eiropas kuģu rūpniecības darba grupas darbība attiecībā uz kuģu ekspluatācijas termiņa beigām, lai izstrādātu kopēju ES pētniecības un inovāciju ceļvedi nolūkā palielināt kuģubūvē izmantoto materiālu reciklēšanu; |
| --- | --- |

52.

| 53. | norāda, ka ir svarīgi veicināt ilgtspējīgu piekrastes jūras tūrismu, kurā pastiprinātas jūras vides interpretācijas un saglabāšanas darbības. Norāda arī uz kuģniecības, burusporta, niršanas un ūdenssporta plašākā nozīmē lielo potenciālu zinātnes, vides izpratnes, okeāna kartēšanas un vides jautājumu izpētes mērķu sasniegšanā; |
| --- | --- |

53.

| 54. | norāda uz tūrisma nozīmi lauku attīstībā, kas vairs nebūtu jāsaprot tikai un vienīgi kā lauksaimniecības attīstība, bet arī kā progresa virzītājspēks mazāk attīstītos lauku apgabalos, kuru lauksaimniecības zemes ražīgums nav īpaši nozīmīgs, bet kuri tomēr ir ļoti vērtīgi vides, ainavas un biodaudzveidības aizsardzībā, tāpēc Eiropas iestādēm tūrisms un tā iespējas būtu pienācīgi jāiekļauj Biodaudzveidības stratēģijā, stratēģijā “No lauka līdz galdam”, jaunajā kopējā lauksaimniecības politikā un Natura 2000 tīklā, kā arī ilgtermiņa redzējumā par lauku apvidiem; |
| --- | --- |

54.

| 55. | uzskata, ka ir svarīgi veicināt ilgtspējīgāku tūrismu ar lielāku pievienoto vērtību reģioniem, tūrisma piedāvājumā iekļaujot “0 km” ražojumus, un uzsvērt aizsargājamo dabas teritoriju vērtību un gaisa telpas kā tūrisma resursa potenciālu (astrotūrisms); |
| --- | --- |

55.

| 56. | norāda, ka ir svarīgi izmantot digitālās tehnoloģijas, kas balstītas uz 5G, lietisko internetu, mākslīgo intelektu un lielajiem datiem, lai sniegtu inovatīvus, ilgtspējīgus un pilnveidojamus viedā tūrisma pakalpojumus ar augstu pievienoto vērtību, kas veicinātu jaunus efektīvākus, pieejamākus un iekļaujošākus tūrisma modeļus, kas aptvertu visus reģionus, jo īpaši lauku apvidus, kā arī panākt, lai šajos apvidos būtu pieejamas tādas telekomunikāciju tehnoloģijas, kas nodrošinātu pienācīgu savienojamību; |
| --- | --- |

56.

Par sociālo un ekonomisko ietekmi un vajadzību novērst to, ka tūrisms tiek uzskatīts par problēmu

| 57. | atgādina, ka tūrisms un jo īpaši pārmērīgs tūrisms (pārsniedzot galamērķu fizisko, ekoloģisko, sociālo, ekonomisko, psiholoģisko vai politisko spēju robežvērtības (10)), tāpat kā visas cilvēku darbības ietekmē sociālo vidi tur, kur šādas darbības tiek veiktas; |
| --- | --- |

57.

| 58. | uzsver, ka ir jāizvairās no pārmērīga tūrisma nelabvēlīgās ietekmes, kas izraisa vairāk sastrēgumu, lielāku spiedienu uz infrastruktūru, pieaugošu enerģijas un ūdens pieprasījumu, vides degradāciju, vēsturisko vietu un pieminekļu postījumus, identitātes un autentiskuma zudumu, arvien lielākas dzīvošanas izmaksas vietējiem iedzīvotājiem, kā arī pieaugošu nevienlīdzību viņu starpā; uzskata, ka ES iestādēm un dalībvalstīm steidzami jāapsver pasākumi un iniciatīvas, lai novērstu pārmērīga tūrisma negatīvo ietekmi; |
| --- | --- |

58.

| 59. | uzsver, ka tūrisma veicināšana un attīstīšana lauku apvidos var būt ekonomikas attīstības un labklājības radīšanas avots, kas palīdz piesaistīt iedzīvotājus vai apturēt iedzīvotāju skaita samazināšanos reģionos, kurus skārusi depopulācija; |
| --- | --- |

59.

| 60. | iesaka īstenot veicināšanas politiku, kas virzīta uz iespēju nodrošināšanu sievietēm. Sievietēm ir būtiska loma tūrisma nozares uzņēmumu saglabāšanā, jo viņas ir galvenās dalībnieces cīņā pret iedzīvotāju skaita samazināšanos. Garantēt sieviešu nodarbināmību nozīmē garantēt iedzīvotāju piesaisti konkrētai vietai. Ir jāizvērtē viņu vajadzības un ar mērķtiecīgas apmācības palīdzību jānodrošina rīki viņu spēju veidošanai un konkurētspējas uzlabošanai. |
| --- | --- |

60.

| 61. | norāda, ka daži tūrisma modeļi, kuru pamatā ir intensīva lētu transporta līdzekļu izmantošana un ceļotāju masveida pārvietošanās, sekmē pārmērīgu tūrismu, savukārt sociālie plašsaziņas līdzekļi un vienādranga darījumu platformas var arī pārspīlēti reklamēt galamērķus; tāpēc aicina rīkot apspriedes par tūrisma attīstību un kvalitāti; |
| --- | --- |

61.

| 62. | norāda, ka
  NECSTouR Barselonas deklarācija “Labākas dzīvesvietas, labāki galamērķi” ir atsauce par to, ka tūrisma un materiālā un nemateriālā kultūras mantojuma nozares var cieši sadarboties Eiropas iedzīvotāju un kultūras mantojuma labā; |
| --- | --- |

62.

| 63. | norāda, ka tūrisms ir jāuzskata par daļu no risinājuma, nevis par problēmu, tāpēc ir jāparedz priekšlikumi jaunām darbībām, kas atšķiras no pašlaik īstenotajām darbībām, un jārada būtiskāks stimuls pašreiz izmantotajām, lai norādītu uz vajadzību no jauna reglamentēt jaunus tūrisma piedāvājuma veidus un sadarbīgās ekonomikas platformas saskaņā ar godīgas konkurences kritērijiem, uzlabot kontroles un pārbaudes sistēmas un garantēt sniegto pakalpojumu kvalitāti un likumību kopējā darījumdarbības brīvas konkurences sistēmā, vienlaikus saglabājot pastāvīgo iedzīvotāju mantojumu, kultūru, identitāti un dzīves kvalitāti; |
| --- | --- |

63.

| 64. | šajā saistībā norāda uz ieguvumu no ilgtspējīga tūrisma paraugprakses, stratēģiju un metodiku izplatīšanas, kas izstrādātas dažādās Eiropas programmās, piemēram, PANORAMED, MED Horizontal projects, MITOMED+ un WINTERMED, lai veicinātu to kapitalizāciju un atkārtojamību; |
| --- | --- |

64.

| 65. | tādēļ ierosina turpināt piešķirt Eiropas vieda tūrisma galvaspilsētas balvu; |
| --- | --- |

65.

Par digitalizāciju un datiem, kā arī to priekšrocībām darbību uzraudzības un izsekojamības sistēmas izveidē

| 66. | uzsver būtiskās izmaiņas izplatīšanas kanālos un tūrisma patēriņa veidos, kas daudziem uzņēmumiem ir ļāvušas tieši sasniegt klientus – šo iespēju mazie uzņēmumi nav pietiekami izmantojuši; |
| --- | --- |

66.

| 67. | uzsver, ka informācija ir tūrisma galvenais elements, ko izmanto visprogresīvākajās šīs nozares iniciatīvās; |
| --- | --- |

67.

| 68. | norāda, cik svarīga ir UNWTO iniciatīva “Ceļā uz statistikas sistēmu ilgtspējīga tūrisma novērtēšanai” (11), kurā iekļauta ekonomikas, sociālā un vides dimensija; |
| --- | --- |

68.

| 69. | uzsver, ka detalizācijas pakāpei, datu kvalitātei, to interpretācijai un pareizai izmantošanai būs tieša ietekme uz politisko darbību efektivitāti Covid-19 krīzes pārvarēšanā un ceļā uz klimatneitrālu Eiropu; |
| --- | --- |

69.

| 70. | pauž bažas par datu saskaņotības trūkumu un sadrumstalotību attiecībā uz tūrisma ekonomisko ietekmi – apstākli, kas kavē sistēmisku lēmumu pieņemšanu attiecībā uz atbalstu tūrisma un transporta nozarei; |
| --- | --- |

70.

| 71. | uzsver, ka ar oficiālajiem datiem nevar pietiekami ātri nodrošināt informāciju, lai reaģētu uz pašreizējo stāvokli, tāpēc reģioniem un pilsētām bija jāievieš citi novērtēšanas mehānismi, kuru sniegtie rezultāti vēl nav iekļauti oficiālajos datos; |
| --- | --- |

71.

| 72. | atzinīgi vērtē 2020. gada martā Eiropas Komisijas panākto vienošanos ar sadarbīgās ekonomikas platformām (12) attiecībā uz galveno datu par tūristu izmitināšanu publicēšanu un mudina Eiropas Komisiju kopā ar tām izpētīt rādītājus, lai noteiktu atveseļošanas stratēģijas, kas sekmēs tūrisma nozares darbību; |
| --- | --- |

72.

| 73. | atgādina, ka sadarbīgās ekonomikas platformas palielina vietējo mājokļu izmaksas, mainot mājokļu izmantošanas galamērķi no vietējo iedzīvotāju apkalpošanas uz ceļotāju apkalpošanu. Neraugoties uz Eiropas Tiesas lēmumu, sadarbīgās ekonomikas platformas nav vienkāršs informācijas sniedzējs. Tāpēc aicina Eiropas Komisiju pieņemt tiesību aktus, dodot iespēju reģionālajām un vietējām pašvaldībām reglamentēt šādu platformu darbību savās teritorijās, lai nodrošinātu to, ka šāds regulējums atbilst tiem pašiem administratīvajiem noteikumiem attiecībā uz vasaras īri, kāds attiecas uz ierastākām ieinteresētajām personām; |
| --- | --- |

73.

| 74. | norāda, ka ir jāizstrādā standartizēti rīki, kas var palīdzēt pilsētām, reģioniem un uzņēmējdarbības nozarei rast ilgtspējīgākas politikas un kas ir iekļauti jaunajā Eiropas statistikas programmā, kā arī pastiprina tūrisma ekonomisko, sociālo un vides uzraudzību; uzsver, ka ir jāatvieglo datu pieejamība, jāuzlabo to atjaunināšana un savienojamība un jānodrošina saskaņota kartēšanas sistēma; |
| --- | --- |

74.

| 75. | iesaka noteikt tiesisko regulējumu tūrisma satelītkontu izveidei un publicēšanai visās ES dalībvalstīs; |
| --- | --- |

75.

| 76. | atbalsta uzlabotu datu apkopošanu
  NUTS 3. līmenī par tūristu un ekskursiju dalībnieku skaitu, par citiem jauniem izmitināšanas veidiem un par transporta veidiem, kā arī datu sniegšanu par reģionālo sadalījumu un par galvenajiem vietējiem galamērķiem; |
| --- | --- |

76.

| 77. | iesaka ūdens, gaisa un enerģijas statistiskajā uzskaitē ieviest novērtēšanas sistēmu, lai uzraudzītu ūdens patēriņu un emisijas, ko rada tūrisma nozare, tostarp tūrisma industrija un tai raksturīgie produkti; |
| --- | --- |

77.

| 78. | mudina Eurostat turpināt pētīt lielos datus kā tūrisma statistikas datu avotu, ņemot vērā problēmas, kas saistītas ar to iegūšanu, neatkarību, ticamību, piekļuvi, kvalitāti un pieejamību laika gaitā; |
| --- | --- |

78.

| 79. | prasa analizēt pārmērīga tūrisma problēmu, iekļaujot kvalitatīvus datus par iedzīvotāju attieksmi pret tūrismu ienākumu un dzīves apstākļu pētījumos, tūrisma ietekmes īsos novērtējumos un Eiropas Komisijas sagatavotajā ziņojumā “Dzīves kvalitāte Eiropas pilsētās”; |
| --- | --- |

79.

| 80. | iesaka turpināt darbības, kurās tiek izmantots un optimizēts Eiropas Komisijas pēdējos gados paveiktais lielais darbs, piemēram, ETIS
  rādītāju sistēma vai Pārdomātas specializācijas platforma (13) tūrisma digitalizēšanai un drošībai, kā arī
  Tourism of Tomorrow Lab
  ; |
| --- | --- |

80.

| 81. | mudina Eiropas Komisiju un Eiropas Parlamentu nākamajā Eiropas statistikas programmā iekļaut uzraudzības sistēmas un instrumentus, kas vairāk vērsti uz reģionu un pilsētu īpašo vajadzību nodrošināšanu, ļaujot pienācīgi izsekot īstenotajai tūrisma politikai; |
| --- | --- |

81.

Par vajadzību no jauna atzīt tūrismu kā ES pamatpolitiku atbilstīgi tā ieguldījumam un izaugsmes potenciālam, kā arī ņemot vērā apņemšanos īstenot ilgtspējīgu attīstību

| 82. | vēlas, lai pašreizējā krīze būtu brīdinājuma signāls, kas mudinātu Eiropas Komisiju ieinteresētāk īstenot Eiropas tūrisma politiku vides, ekonomikas un sociālā līmenī; |
| --- | --- |

82.

| 83. | atzinīgi vērtē Eiropas Komisijas iniciatīvu organizēt Eiropas tūrisma konventu, lai izstrādātu ceļvedi ilgtspējīgas, inovatīvas un noturīgas Eiropas tūrisma ekosistēmas izveidei līdz 2050. gadam (“Eiropas tūrisma nozares programma 2050. gadam”), kurā aktīvi piedalītos reģioni; |
| --- | --- |

83.

| 84. | vēlas organizēt ieinteresēto personu konferenci, iesaistot publiskās un privātās struktūras, lai dalītos pieredzē, kas saistīta ar dažādu galamērķu izvēlētajiem atveseļošanas veidiem un ES tūrisma veidolu nākotnē; |
| --- | --- |

84.

| 85. | pauž cerību, ka Eiropas Parlamenta Transporta un tūrisma komiteja apvienos spēkus ar Reģionu komiteju, lai veidotu stabilu ES tūrisma politiku; |
| --- | --- |

85.

| 86. | ierosina rīkot Eiropas Parlamenta Transporta un tūrisma komitejas un RK NAT komisijas kopīgu sēdi, lai apspriestu ES tūrisma politikas nākotni pēc Covid-19 krīzes, saistībā ar debatēm par daudzgadu finanšu shēmu 2021.–2027. gadam; |
| --- | --- |

86.

| 87. | cer cieši sadarboties ar Eiropas Parlamenta tūrisma darba grupu un prasa nodrošināt pilnīgu RK iesaisti šajā grupā, lai grupas apspriedēs paustu vietējo un reģionālo pašvaldību viedokli; |
| --- | --- |

87.

| 88. | atkārtoti uzsver, ka ir būtiski, lai dalībvalstis un to reģionālās pašvaldības iekļautu tūrisma prioritātes savās darbības programmās laikposmam pēc 2020. gada, ar mērķi sekmēt Eiropas finansējuma pieejamību tūrisma projektiem; |
| --- | --- |

88.

| 89. | norāda, ka MVU un galamērķu piekļuve pašreizējam finansēšanas mehānismam ir apgrūtināta, un ierosina izveidot īpašus mehānismus (vienas pieturas aģentūru vai tiešsaistes mehānismu), kas būtu saistīti ar Eiropas fondu pārvaldības iestādēm, lai atvieglotu pieteikšanos un pieprasījumu izskatīšanu; |
| --- | --- |

89.

| 90. | iesaka Eiropas Reģionu komitejai stiprināt sadarbību ar UNWTO
  , īstenojot saprašanās memorandu un izstrādājot kopīgus rīcības plānus; |
| --- | --- |

90.

| 91. | aicina Padomi iekļaut Eiropas Reģionu komiteju un tajā pārstāvētās vietējās un reģionālās pašvaldības Padomes darba grupās un sanāksmēs, kas saistītas ar tūrismu; |
| --- | --- |

91.

| 92. | ierosina noteikt jaunu Eiropas ilgtspējīga tūrisma satvaru, kas būtu saskaņots ar zaļo kursu un Apvienoto Nāciju Organizācijas Programmu 2030. gadam un kurā būtu ņemtas vērā stratēģijas, kas šajā nolūkā tiek īstenotas reģionos, un kas ietvertu dažādas politikas jomas, kuras ES izstrādā un attīsta šajā jomā, piemēram, atbalsts nozares digitalizācijai, viedu tūrisma galamērķu veicināšana, darbību dekarbonizācija, aprites ekonomikas veicināšana, iekļaujoša un pieejama tūrisma veicināšana, lauku apvidu iedzīvotāju skaita samazināšanās apturēšana, līdzdalīgas pārvaldības, kā arī publiskā un privātā sektora partnerības uzlabošana; |
| --- | --- |

92.

| 93. | aicina Eiropas Komisiju apsvērt iespēju izveidot īpašu ilgtspējīga tūrisma ģenerāldirektorātu, kā arī rosina Eiropas Parlamentu apsvērt iespēju izveidot īpašu parlamentāro komiteju, kuras uzmanības centrā būtu tūrisma ilgtspēja. |
| --- | --- |

93.

Briselē, 2020. gada 10. decembrī.

Eiropas Reģionu komitejas priekšsēdētājs

Apostolos TZITZIKOSTAS

---

(1)  https://www.e-unwto.org/doi/epdf/10.18111/wtobarometereng.2020.18.1.4

1

(2)  https://ec.europa.eu/competition/state_aid/what_is_new/sa_covid19_temporary-framework.pdf

2

(3)  https://eur-lex.europa.eu/legal-content/LV/TXT/?uri=CELEX%3A52020PC0139

3

(4)  https://ec.europa.eu/regional_policy/sources/docgener/factsheet/2020_mff_reacteu_en.pdf

4

(5)  https://reopen.europa.eu/en

5

(6)  https://eur-lex.europa.eu/legal-content/LV/TXT/?qid=1587137448000&uri=CELEX:52020DC0112

6

(7)  Eiropas tīkls, ko veido 17 tālsatiksmes velomaršruti, kas šķērso un savieno visu kontinentu.

7

(8)  https://www.europarl.europa.eu/thinktank/en/document.html?reference=EPRS_BRI(2017)603932

8

(9)  https://ec.europa.eu/environment/emas/takeagreenstep/pdf/BEMP-5.7-FINAL.pdf

9

(10)  Nesen veiktā Eiropas Parlamenta pētījumā noskaidrots, ka 105 galamērķiem Eiropas Savienībā draud pārmērīga tūrisma risks; sk. https://www.europarl.europa.eu/RegData/etudes/STUD/2018/629184/IPOL_STU(2018)629184_EN.pdf

10

(11)  https://www.unwto.org/Measuring-Sustainability-Tourism

11

(12)  https://ec.europa.eu/commission/presscorner/detail/en/IP_20_194

12

(13)  https://s3platform.jrc.ec.europa.eu/tourism

13

---

| 2.2.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 37/16 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 37/16

---

Eiropas Reģionu komitejas atzinums “ES lauku atdzimšanas stratēģija”

(2021/C 37/03)

| Ziņotājs: | Enda STENSON (IE/EA), Lītrimas grāfistes padomes loceklis |
| --- | --- |

Ziņotājs:

Enda STENSON (IE/EA), Lītrimas grāfistes padomes loceklis

IETEIKUMI POLITIKAS JOMĀ

EIROPAS REĢIONU KOMITEJA

Ievada piezīmes

| 1. | atzīmē, ka lauku apvidi un vidēji apdzīvoti apgabali veido 88 % no ES teritorijas, tajos dzīvo 55 % ES iedzīvotāju, tur tiek radīti 43 % no ES bruto pievienotās vērtības un nodrošināti 56 % darbvietu. Atzīmē arī to, ka lauku rajoni nav viendabīgi: dažus no tiem ietekmē būtiskas demogrāfiskas problēmas (iedzīvotāju skaita samazināšanās, novecošanas problēmas utt.), kas kavē to ekonomisko un sociālo attīstību. Tāpēc lauku attīstība ir ļoti svarīga Reģionu komitejai un būtisks instruments Lisabonas līgumā izvirzītā teritoriālās kohēzijas mērķa sasniegšanai; |
| --- | --- |

1.

| 2. | uzsver, ka jaunais ilgtermiņa redzējums attiecībā uz lauku apvidiem būtu jāpārveido par konkrētu politikas satvaru – lauku attīstības programmu. Tajā būtu jāierosina virkne integrētu politikas pasākumu, kas lauku kopienām ļautu un palīdzētu izaicinājumus pārvērst priekšrocībās; šie izaicinājumi ir dekarbonizācija, klimata pārmaiņas, digitalizācija, aktīva dabas resursu pārvaldība, ilgtspējīga mobilitāte, taisnīga darba un ienākumu iespējas, paaudžu maiņa, jauno migrantu integrācija un sociālā inovācija; |
| --- | --- |

2.

| 3. | uzsver, ka ar lauku attīstības programmu būtu






  — | jānodrošina, ka savstarpēji izdevīgas lauku apvidu un pilsētu teritoriju saiknes tiek integrētas visās ES politikas jomās saskaņā ar teritoriālās kohēzijas mērķiem, maksimāli izmantojot lauku apvidu un pilsētu teritoriju ciešo savstarpējo atkarību, |
| --- | --- | --- |

3.

—

jānodrošina, ka savstarpēji izdevīgas lauku apvidu un pilsētu teritoriju saiknes tiek integrētas visās ES politikas jomās saskaņā ar teritoriālās kohēzijas mērķiem, maksimāli izmantojot lauku apvidu un pilsētu teritoriju ciešo savstarpējo atkarību,

| — | jādažādo risinājumi un jāintegrē lauku jautājumi visās ES politikas jomās. Lauku apvidu vajadzības ievērojami pārsniedz to, ko var panākt ar lauku attīstības politiku, bet pašlaik paredzētajam ES finansējumam trūkst gan kvantitātes, gan kvalitātes, |
| --- | --- |

—

jādažādo risinājumi un jāintegrē lauku jautājumi visās ES politikas jomās. Lauku apvidu vajadzības ievērojami pārsniedz to, ko var panākt ar lauku attīstības politiku, bet pašlaik paredzētajam ES finansējumam trūkst gan kvantitātes, gan kvalitātes,

| — | jāsaskaņo dažādie noteikumi un Kopīgo noteikumu regulā atkārtoti jāiekļauj Eiropas Lauksaimniecības fonds lauku attīstībai, lai sekmētu un veicinātu vairāku fondu finansētu projektu īstenošanu lauku apvidos, ne vienmēr saistībā ar lauksaimniecību, |
| --- | --- |

—

jāsaskaņo dažādie noteikumi un Kopīgo noteikumu regulā atkārtoti jāiekļauj Eiropas Lauksaimniecības fonds lauku attīstībai, lai sekmētu un veicinātu vairāku fondu finansētu projektu īstenošanu lauku apvidos, ne vienmēr saistībā ar lauksaimniecību,

| — | jāuzrauga ES izdevumi, pastāvīgi pārbaudot to ietekmi uz lauku apvidiem, |
| --- | --- |

—

jāuzrauga ES izdevumi, pastāvīgi pārbaudot to ietekmi uz lauku apvidiem,

| — | jāpārskata pilsētu teritoriju un lauku apvidu tipoloģija, lai uzlabotu atbalsta mērķtiecīgumu, |
| --- | --- |

—

jāpārskata pilsētu teritoriju un lauku apvidu tipoloģija, lai uzlabotu atbalsta mērķtiecīgumu,

| — | jāpalielina vietējā un reģionālā līmeņa loma lauku politikas izstrādē un pārvaldībā. Ir jāpalielina vietējo rīcības grupu iesaiste šāda veida pārvaldības izvēršanā, jo tās spēj pārstāvēt vietējos apgabalus un īstenot attīstības politiku, kas pielāgota to reģionu prasībām un vajadzībām, kuros iedzīvotāju skaits samazinās vai kurus apdraud demogrāfisks risks, un jāiesaista lauku teritoriju ieinteresētās personas un iedzīvotāji, izmantojot tādas augšupējas iniciatīvas kā LEADER/SVVA (sabiedrības virzīta vietējā attīstība), |
| --- | --- |

—

jāpalielina vietējā un reģionālā līmeņa loma lauku politikas izstrādē un pārvaldībā. Ir jāpalielina vietējo rīcības grupu iesaiste šāda veida pārvaldības izvēršanā, jo tās spēj pārstāvēt vietējos apgabalus un īstenot attīstības politiku, kas pielāgota to reģionu prasībām un vajadzībām, kuros iedzīvotāju skaits samazinās vai kurus apdraud demogrāfisks risks, un jāiesaista lauku teritoriju ieinteresētās personas un iedzīvotāji, izmantojot tādas augšupējas iniciatīvas kā LEADER/SVVA (sabiedrības virzīta vietējā attīstība),

| — | jācenšas novērst iedzīvotāju skaita samazināšanos un sociālo atstumtību, piemēram, atbalstot viedo ciematu iniciatīvu, bioekonomiku un sociālo inovāciju, kā arī mazinot digitālo plaisu; |
| --- | --- |

—

jācenšas novērst iedzīvotāju skaita samazināšanos un sociālo atstumtību, piemēram, atbalstot viedo ciematu iniciatīvu, bioekonomiku un sociālo inovāciju, kā arī mazinot digitālo plaisu;

| 4. | norāda, ka svarīgs mērķis ir formulēt reālu lauku atdzimšanas programmu, kurā ir jāparedz vairāki elementi: atbalsts lauku kopienu ilgtspējai un dinamismam, atbalsts uzņēmumiem, izglītībai, apmācībai, nodarbinātībai un darbvietu radīšanai, tāda pilsētattīstība, kas pielāgota vietējai demogrāfiskajai realitātei, digitālās savienojamības, sabiedrisko pakalpojumu (veselības aprūpes, izglītības, tieslietu utt.) un infrastruktūras savienojamības uzlabošana, ilgtspējīga resursu izmantošana, lauku tūrisma potenciāla atraisīšana veselīgā un daudzveidīgā dabas ainavā, kā arī lauku apvidu jaunrades un kultūras potenciāla izmantošana; |
| --- | --- |

4.

| 5. | uzsver, ka kultūras un bioloģiskā daudzveidība ir cieši saistīta visā Eiropā un kopā veido unikālu reģionu identitāti; veicinot ciešākas reģionu saiknes, tā var ievērojami sekmēt virzību uz Eiropas Savienības ilgtspējas mērķu sasniegšanu. Ir vajadzīga dziļāka izpratne, jo tradicionālās ekoloģiskās zināšanas nav iekļautas lauku attīstības stratēģijās un dabas direktīvās. Ir nepieciešams attīstīt saikni starp cilvēku un dabu, izmantojot biokulturālās daudzveidības koncepciju, kas ir būtisks identitātes elements. Eiropas reģionu bagātīgais dabas kapitāls ir ļoti svarīgs ekonomikai, un tas būtiski veicina ES ilgtspējīgas attīstības un bioloģiskās daudzveidības mērķu sasniegšanu. Pastāv dažādas saiknes starp vietējām kopienām un to zemi, bagātīgajām tradicionālajām ekoloģiskajām zināšanām un videi nekaitīgām tehnoloģijām. Šie elementi ir sastopami visā Eiropā arī mūsdienās, tomēr tie ir vairāk jāsaista un jāatzīst visos sabiedrības līmeņos; |
| --- | --- |

5.

| 6. | norāda, ka pašreizējā pandēmijas izraisītā krīze ir atklājusi un saasinājusi vairākas problēmas, ar kurām lauku apvidi saskaras jau ilgi, un vēl steidzamāku padarījusi nepieciešamību nodrošināt lauku atdzimšanu visos Eiropas Savienības reģionos. Lauku apvidus, lauku pilsētas un ciematus smagi skāruši arī šādi faktori: mazāks pieprasījums pēc lauksaimniecības produktiem, jo darbība pārtraukta tūrisma un viesmīlības nozarē; nespēja piesaistīt sistēmiski nozīmīgos sezonālos darba ņēmējus; izteikta sociālā izolācija un salīdzinoši lielāka neaizsargātība pret pandēmiju, jo mazo reģionālo slimnīcu iespējas sniegt pakalpojumus ir ierobežotas; |
| --- | --- |

6.

| 7. | atzīmē, ka ilgākā laikposmā pandēmija var mainīt patēriņa un ražošanas modeļus, tāldarba ieradumus, dzīves kvalitātes nozīmību un mobilitātes veidus un tādā veidā nodrošināt jaunas iespējas ilgtspējīgai izaugsmei lauku reģionos, īpaši tajos, kas atrodas tuvu lielpilsētu centriem un ir labi savienoti ar tiem. Arī ražošanas ķēžu pārvietošanas pārvērtēšana varētu pavērt jaunas iespējas dažos lauku apvidos; |
| --- | --- |

7.

| 8. | atzīmē, ka ES lauku reģioniem ir liels potenciāls rast risinājumus pašreizējām un jaunām problēmām. Lauku reģioni, reaģējot uz klimata pārmaiņām, bioloģiskās daudzveidības zudumu un ekonomisko depresiju, sniedz būtisku ieguldījumu ilgtspējīgas attīstības mērķu sasniegšanā un Eiropas zaļā kursa īstenošanā, paredzot pasākumus attiecībā uz siltumnīcefekta gāzu mazināšanu un uztveršanu (piesaistīšanu), biotopiem un ekonomiskajām iespējām, kā arī izmantojot ilgtspējīgu pārtikas ražošanu un atjaunojamos energoresursus, tomēr apzinoties, ka tieši pilsētu teritorijās lielāks uzsvars jāliek uz SEG emisiju radītā piesārņojuma mazināšanu; |
| --- | --- |

8.

| 9. | iesaka: lai panāktu teritoriālo kohēziju un nodrošinātu līdzsvaru starp pilsētu teritorijām un lauku apvidiem, ir svarīgi ar visiem Eiropas politikas pasākumiem un ar visiem resursiem gādāt par šādu trīs principu ievērošanu:






  — | lauku apvidos un pilsētu teritorijās nodrošināti līdzvērtīgi dzīves apstākļi, kas būtu jāiekļauj kā pamatprincips visās Eiropas politikas jomās, |
| --- | --- | --- |

9.

—

lauku apvidos un pilsētu teritorijās nodrošināti līdzvērtīgi dzīves apstākļi, kas būtu jāiekļauj kā pamatprincips visās Eiropas politikas jomās,

| — | visu iedzīvotāju tiesību vienlīdzība neatkarīgi no tā, vai viņi dzīvo pilsētās vai lauku apvidos (sk. Pamattiesību hartu), |
| --- | --- |

—

visu iedzīvotāju tiesību vienlīdzība neatkarīgi no tā, vai viņi dzīvo pilsētās vai lauku apvidos (sk. Pamattiesību hartu),

| — | līdzekļu un metožu jomā iedibināts taisnīgums attiecībā pret visām iesaistītajām personām un teritorijām, īpašu uzsvaru liekot uz apmaiņu un dalīto kompetenci, lai apmierinātu lauku apvidu īpašās vajadzības; |
| --- | --- |

—

līdzekļu un metožu jomā iedibināts taisnīgums attiecībā pret visām iesaistītajām personām un teritorijām, īpašu uzsvaru liekot uz apmaiņu un dalīto kompetenci, lai apmierinātu lauku apvidu īpašās vajadzības;

Lauku attīstības politikas finansēšana

| 10. | aicina nākamajā plānošanas periodā vairāk ņemt vērā lauku apvidus, paaugstinot ELFLA izdevumu līmeni un pārliecinoties, ka visās ES politikas jomās lauku attīstībai tiek pievērsta pienācīga uzmanība plašā mērogā, nevis koncentrējoties tikai uz lauksaimniecības jomas jautājumiem; |
| --- | --- |

10.

| 11. | aicina apzināties Eiropas lauku apvidu nozīmību un palielināt lauku attīstībai paredzēto Eiropas budžetu. Satraukumu rada tas, ka jaunais DFS piešķīrums ir ievērojami mazāks nekā pašreizējā plānošanas periodā, tāpēc RK aicina to mainīt un palielināt lauku attīstībai paredzēto finansējumu, it īpaši laikposmam no 2023. līdz 2027. gadam; vienlaikus aicina plašā mērogā izmantot jaunus atveseļošanas un noturības fondus un programmas, lai sekmētu lauku attīstību, jo lauku apvidi pieder pie visneaizsargātākajiem; |
| --- | --- |

11.

| 12. | neatbalsta ieceri palielināt līdzfinansējumu KLP otrajam pīlāram, jo tas visnegatīvāk ietekmētu trūcīgākos lauksaimniekus, mazāk attīstītos reģionus un lauku apvidus; |
| --- | --- |

12.

| 13. | ierosina pārvietot līdz 15 % līdzekļu no KLP 1. pīlāra uz 2. pīlāru bez līdzfinansējuma, kā arī papildu 15 % vides un klimata pasākumiem un 2 % jaunajiem lauksaimniekiem; |
| --- | --- |

13.

| 14. | uzsver, ka risinājumi ir jādažādo un lauku jautājumi ir jāintegrē visās ES politikas jomās. Visos struktūrpolitikas pasākumos būtu jāparedz, ka viens no to prioritārajiem mērķiem ir lauku attīstība saskaņā ar Lisabonas līgumā nostiprināto teritoriālās kohēzijas mērķi; |
| --- | --- |

14.

| 15. | aicina jaunajā DFS izveidot lauku attīstības fondu, kas paredzēts tieši lauku apvidiem; |
| --- | --- |

15.

| 16. | uzsver, ka jāpilnveido finanšu instrumenti un ka tie jāpielāgo maza mēroga projektiem, iespējams, izveidojot “lauku attīstības bankas”, kas varētu darboties kā starpnieki starp aizdevējiestādēm un aizdevumu saņēmējiem; |
| --- | --- |

16.

| 17. | aicina vairāk saskaņot Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai (ELFLA) un citus Eiropas fondus, piemēram, Eiropas Reģionālās attīstības fondu (ERAF) un programmu “Apvārsnis Eiropa”, lai veicinātu lauku apvidu ilgtspējīgu attīstību. Šī sinerģija lauku apvidu dalībniekiem dotu iespēju labāk risināt transversālus jautājumus, uzlabot sadarbību un paaugstināt dzīves kvalitāti lauku apvidos; |
| --- | --- |

17.

| 18. | mudina vienkāršot strukturālos un investīciju fondus un aicina vienkāršot arī ziņošanu un programmu uzraudzību, piemēram, izmantojot jaunās informācijas un saziņas tehnoloģijas; |
| --- | --- |

18.

Lielāka vietējā un reģionālā līmeņa loma lauku politikas pārvaldībā

| 19. | norāda, ka tiesību akta priekšlikumā par KLP stratēģiskajiem plāniem ir vērojama vēlme mazināt vai pat apšaubīt Eiropas reģionu lomu un autonomiju KLP pārvaldībā, uzticot tiem tikai valsts līmenī apstiprinātu pasākumu īstenošanu; |
| --- | --- |

19.

| 20. | iestājas par tādu turpmāko KLP, kas saglabātu tiešu saikni ar lauku teritorijām, aktīvi iesaistot ES reģionus, kuriem ir izšķiroša nozīme lauku attīstības politikas pasākumu noteikšanā un īstenošanā vietējā līmenī; |
| --- | --- |

20.

| 21. | aicina nodrošināt valsts atbalsta noteikumu elastību un ieviest lauku un ciematu atjaunošanas shēmas, kas sekmētu lauku apvidu attīstību. Turklāt vairāk ir jāatzīst vietējo un reģionālo lauku attīstības stratēģiju nozīmība, un šīs stratēģijas ir jāintegrē valstu plānošanas sistēmās. Vietējās un reģionālās pašvaldības var darboties kā inovācijas starpnieki vietējās kopienās; |
| --- | --- |

21.

Iedzīvotāju skaita samazināšanās

| 22. | ar satraukumu norāda uz lauku iedzīvotāju skaita pastāvīgo samazināšanos, ko paātrina primārā sektora attīstība un jauno darbvietu koncentrēšanās galvenokārt pilsētu tuvumā. Tādēļ sarūk pakalpojumu sniegšana lauku apvidos; |
| --- | --- |

22.

| 23. | mudina noteikt kritērijus, kas ļautu identificēt zem NUTS3 robežlīnijas esošus lauku apvidus, kuros ir iedzīvotāju skaita samazināšanās problēma, lai novērstu iedzīvotāju skaita samazināšanos šajos apvidos un mazinātu esošo nelīdzsvarotību; |
| --- | --- |

23.

| 24. | tomēr uzskata, ka iedzīvotāju skaita samazināšanās dēļ ir vajadzīgi jauni veidi, kā domāt par lauku attīstību, un ka uz šo samazināšanos nebūtu jāraugās kā uz problēmu, bet varbūt kā uz pozitīvu iespēju; |
| --- | --- |

24.

| 25. | uzskata, ka iedzīvotāju skaita samazināšanās akceptēšana var sekmēt lauku politikas pasākumu un investīciju lēmumu virzības maiņu tā, lai samazinātu izaugsmes mērogu un ietekmi uz vidi, nodrošināt jaunas iespējas būt radošiem un modernizēt pārvaldību un sabiedriskos pakalpojumus, izmantojot holistiskākas, proaktīvākas un konkrētai vietai pielāgotas stratēģijas; |
| --- | --- |

25.

| 26. | mudina izmantot tāldarbu un digitalizāciju, digitālo izglītību un apmācību. Komiteja uzskata, ka mobilais darbs un tāldarbs, kā arī attālināta izglītība un apmācība pašreizējās pandēmijas laikā liecina par potenciālu, kādu varētu realizēt lauku apvidos, ja pakalpojumi būtu pieejami; |
| --- | --- |

26.

| 27. | uzskata, ka attiecībā uz lauku iedzīvotāju skaita samazināšanās un lauku saimniecību pamešanas tendenci ir jāizstrādā lauku politika un stratēģijas, kuru mērķis ir palielināt pamesto teritoriju noturību pret klimata pārmaiņu sekām, piemēram, eroziju, plūdiem vai lieliem ugunsgrēkiem, veicināt oglekļa pēdas samazināšanu un sekmēt dabas un ainavu saglabāšanu. Tādēļ uzskata, ka mežsaimniecības nozares veicināšana un atbalsts kopienām, kurām pieder meži, sniedz lielas iespējas; |
| --- | --- |

27.

| 28. | norāda: lai novērstu stereotipus, ir jānovērtē lauku dzīvesveids un jāneitralizē pilsētas dzīvesveida kultūras un sociālā hegemonija, tādējādi palīdzot uzlabot tēlu un reputāciju tām teritorijām, ko demogrāfiskais risks skar visvairāk, un radot teritoriālo solidaritāti, kā arī aicina veikt “teritoriālās tirgvedības” pasākumus: lauku apvidiem ir jāuzlabo savs tēls un jāpopularizē augsta dzīves kvalitāte, kas būs pieejama cilvēkiem, kuri nolems tur apmesties uz dzīvi. To var paveikt, attīstot reģionālo pārstāvību, paredzot jaunpienācēju uzņemšanas pasākumus un uzlabojot informēšanu par reģionā pieejamajiem darba piedāvājumiem, tostarp tāldarba un attālinātas apmācības iespējām; |
| --- | --- |

28.

| 29. | uzskata, ka īpaša uzmanība būtu jāpievērš jauniešu vajadzībām un jāmudina viņi palikt lauku apvidos. Tāpēc ir jāpaver viņiem vajadzīgās izglītības, prasmju apguves / pārkvalifikācijas un apmācības iespējas, kas ir jānodrošina vietējā līmenī (vajadzības gadījumā arī ar tālmācības palīdzību), lai viņiem mācību dēļ nebūtu jāpamet lauku apvidi, kā arī jāveic pasākumi, lai pēc apmācības viņi varētu atgriezties savā izcelsmes vietā; |
| --- | --- |

29.

| 30. | aicina modernizēt profesionālās izglītības, prasmju apguves / pārkvalifikācijas piedāvājumu lauku teritorijās un nodrošināt tā atbilstību globālās konkurences apstākļiem un vietējo uzņēmēju vajadzībām, turklāt daļu Eiropas Sociālā fonda (ESF) līdzekļu novirzīt profesionālajai apmācībai lauku teritorijās; |
| --- | --- |

30.

| 31. | atkārtoti aicina Eiropas Komisiju un dalībvalstis, lai tās, popularizējot pasākumus, kas palīdz vieglāk panākt darba un privātās dzīves līdzsvaru (1), proaktīvāk veicinātu un sekmētu sieviešu uzņēmējdarbību lauku apvidos, paplašinot aprūpes un palīdzības pakalpojumu piedāvājumu attiecībā uz bērniem un apgādājamiem ģimenes locekļiem; |
| --- | --- |

31.

Zaļa izaugsme

| 32. | atzīmē, ka lauku apvidiem ir jāizmanto iespējas attīstīt vietējās enerģētikas un pārtikas ekosistēmas un stiprināt lauku/pilsētu integrāciju; |
| --- | --- |

32.

| 33. | uzskata, ka ir svarīgi pastiprināt sieviešu līdzdalību un atrašanos vadībā vietējās rīcības grupās un lauku attīstības tīklos, atzīstot sieviešu veikuma būtisko nozīmi lauku apgabalu teritoriālajā, ekonomiskajā un sociālajā strukturēšanā; |
| --- | --- |

33.

| 34. | atzinīgi vērtē Eiropas zaļo kursu un stratēģiju Farm2Fork un uzskata, ka šīs iniciatīvas var radīt darbvietas un novērst saimnieciskās darbības aizplūšanu no lauku apvidiem. Ir vajadzīgi ieguldījumi, lai gūtu labumu no sabiedrības virzītiem, ilgtspējīgiem projektiem, kas būtu orientēti uz tādiem aprites ekonomikas modeļiem, kuros tiktu paaugstināta ražošanas ķēžu vērtība, radot darbvietas un samazinot oglekļa dioksīda pēdu; |
| --- | --- |

34.

| 35. | atbalsta trīskārši – ekonomiski, sociāli un ekoloģiski – ilgtspējīgu KLP, kas ar savu vides standartu starpniecību būtu vēl viens instruments, ar ko īstenot stratēģiju “No lauka līdz galdam” un Biodaudzveidības stratēģiju, kā arī sasniegt Eiropas zaļā kursa mērķus; |
| --- | --- |

35.

| 36. | iesaka apmācīt un finansēt lauksaimniekus, lopkopjus un mežsaimniekus, tādējādi arī ilgtspējīgas dabiskās vides pārvaldības un viņu ražojumu tirgvedības jomā paverot jaunas iespējas līdzās ražojumiem enerģētikas, tūrisma un oglekļa dioksīda uzglabāšanas nozarē un vietējās ekosistēmās. Lielāks atbalsts būtu jāsniedz kooperatīvo uzņēmumu izveidei, lai apvienotu mazos ražotājus visās nozarēs; |
| --- | --- |

36.

Digitālā savienojamība

| 37. | atzīmē, ka liela daļa šo ieguldījumu ir koncentrēta uz teritorijām ar augstu iedzīvotāju blīvumu, taču prioritāriem vajadzētu būt ieguldījumiem lauku apvidos, lai nodrošinātu, ka lauku apvidiem ir atbilstoša digitālās savienojamības infrastruktūra, piemēram, digitālie un inovācijas centri, kas paver attālinātas izglītības un tāldarba iespējas, nodrošina telpu uzņēmējdarbībai un apmāca cilvēkus izmantot jaunās tehnoloģijas, kuras palīdzēs, piemēram, popularizēt un laist tirgū vietējos produktus; |
| --- | --- |

37.

| 38. | uzsver, ka lauku konkurētspējai un ekonomikas izaugsmei ļoti svarīgi ir ātrdarbīgi telesakaru tīkli un ka ir jācenšas nodrošināt vienādas spējas visiem reģioniem saskaņā ar mērķiem, kas izvirzīti Eiropas digitalizācijas programmā 2020. gadam; |
| --- | --- |

38.

| 39. | uzsver, ka Atveseļošanas un noturības mehānismam, kura budžets ir 560 miljardi euro, līdzekļi būtu jāiegulda savienojamības paplašināšanā un uzlabošanā un uzsvars jāliek uz lauku un pilsētu teritoriju digitālās plaisas mazināšanu; |
| --- | --- |

39.

| 40. | aicina






  — | atzīt ES līmenī, ka sabiedrībai ir tiesības uz interneta pieejamību un ka ir jāpaātrina ātrgaitas interneta nodrošināšana lauku apvidos, |
| --- | --- | --- |

40.

—

atzīt ES līmenī, ka sabiedrībai ir tiesības uz interneta pieejamību un ka ir jāpaātrina ātrgaitas interneta nodrošināšana lauku apvidos,

| — | atbalstīt maza mēroga projektu iespējas piekļūt finansējumam, ko ieguldīt platjoslas tīklos, |
| --- | --- |

—

atbalstīt maza mēroga projektu iespējas piekļūt finansējumam, ko ieguldīt platjoslas tīklos,

| — | atzīt nepieciešamību digitalizēt sabiedriskos pakalpojumus, izvērst apmācību dažādām iedzīvotāju vecuma grupām digitālo tehnoloģiju izmantošanā un pielāgot apmācību mērķauditorijai, |
| --- | --- |

—

atzīt nepieciešamību digitalizēt sabiedriskos pakalpojumus, izvērst apmācību dažādām iedzīvotāju vecuma grupām digitālo tehnoloģiju izmantošanā un pielāgot apmācību mērķauditorijai,

| — | veikt pasākumus, lai sekmētu MVU apmācību, informētību un attīstību IKT jomā, |
| --- | --- |

—

veikt pasākumus, lai sekmētu MVU apmācību, informētību un attīstību IKT jomā,

| — | atbalstīt interneta pakalpojumu uzņēmumus, lai tie varētu piedāvāt pārklājumu visā teritorijā; |
| --- | --- |

—

atbalstīt interneta pakalpojumu uzņēmumus, lai tie varētu piedāvāt pārklājumu visā teritorijā;

Pakalpojumu pieejamība

| 41. | uzsver, ka lauku kopienām ir tiesības uz standarta pamatpakalpojumiem, piemēram, veselības aprūpes (ģimenes ārsta) pakalpojumiem, pasta, banku un apdrošināšanas pakalpojumiem lauku apvidos, politiskās līdzdalības iespējām, kā arī mākslas un kultūras iespējām; |
| --- | --- |

41.

| 42. | norāda, ka digitālās infrastruktūras pieejamības trūkums pārklājas ar pakalpojumu pieejamības trūkumu, un aicina dalībvalstis visu teritoriju iedzīvotājiem un lauku apvidos izvietotajiem uzņēmumiem nodrošināt saskaņotu pieejamību. Var izveidot daudzfunkcionālus centrus, kas kalpotu kā attālinātas izglītības, tāldarba, apmācības, veselības aprūpes un e-veselības centrs, kafejnīca, pasta nodaļa, radošā telpa, mobilā ražošanas laboratorija un kopienas centrs; |
| --- | --- |

42.

| 43. | norāda, ka ir vajadzīgas ilgtspējīgas/novatoriskas transporta sistēmas, lai nodrošinātu piekļuvi pamatpakalpojumiem, uzskatot šādus transporta veidus par sabiedrisko pamatpakalpojumu paplašināšanas līdzekli, lai tie būtu pieejami ne tikai pašvaldībās ar lielāku iedzīvotāju skaitu, bet arī mazākajās lauku apvidu pašvaldībās; |
| --- | --- |

43.

Dzīves kvalitāte

| 44. | atzīmē, ka ekonomikas izaugsme un darbvietu radīšana ir svarīga, taču, lai panāktu, ka lauku teritorijas ir ne tikai ilgtspējīgas, bet arī pievilcīgas vietas dzīvošanai, ir vajadzīgs arī pietiekams kvalitatīvu piedāvāto pakalpojumu, mājokļu, izglītības un apmācības, mūžizglītības un veselības aprūpes iespēju klāsts; |
| --- | --- |

44.

| 45. | atzinīgi vērtē to, ka saskaņā ar Eiropas Komisijas 2020. gada 19. februārī ierosināto Datu stratēģiju tiek veidota sadarbspējīga datu infrastruktūra ar specializētām datu telpām (piemēram, mobilitātes datu telpu, vides datu telpu, lauksaimniecības datu telpu, administratīvo datu telpu, veselības datu telpu, enerģētikas datu telpu), kuru pamatā ir Eiropas telpisko datu infrastruktūra saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2007/2/EK (2) (INSPIRE) kā transversālu elementu un kuras tādējādi var ilgtspējīgi un efektīvi nodrošināt publiskos un privātos pakalpojumus lauku apvidos; |
| --- | --- |

45.

| 46. | aicina ar novatorisku rīcības plānu novērst problēmas transporta savienojamībā ar lauku, kalnu, salu un tālākajiem reģioniem; mudina visiem cilvēkiem nodrošināt ilgtspējīgas mobilitātes iespējas, veicinot jaunu, tīru un alternatīvu pārvadājumu – gan pasažieru, gan kravu pārvadājumu – attīstību (elektrotransportlīdzekļi vai ar ūdeņradi darbināmi transportlīdzekļi, automobiļu koplietošana un līdzbraucēju uzņemšana, kā arī dažādu pakalpojumu veidu apvienošana izmaksu samazināšanas nolūkā – pārvadājumi pēc pieprasījuma); |
| --- | --- |

46.

| 47. | aicina pašvaldības izmantot tādu sadarbības veidu kā “pilsētu un lauku teritoriju savstarpības līgumi”, kuros tiek atzīta lauku teritoriju daudzveidība un ar kuriem tiek stiprināta pilsētu un lauku teritoriju saikne; |
| --- | --- |

47.

| 48. | norāda, ka šāda teritoriālā plānošanas pieeja ir jāpapildina ar plašākām stratēģijām, kurās tiktu atzīts, ka policentriskam pilsētu tīklam ir liela nozīme ar šīm lielpilsētu teritorijām saistīto teritoriju, tostarp tuvumā esošo mazo un vidējo pilsētu, attīstībā. Mērķis ir mazināt pilsētu un lauku teritoriju plaisu, veicinot abpusēji izdevīgas partnerības tādās jomās kā vides aizsardzība un enerģētikas pārkārtošana, ekonomikas attīstība, pakalpojumu kvalitāte un pārvaldes organizācija, kā arī mazināt plaisu starp pilsētu un lauku kopienām izglītības un apmācības jomā; |
| --- | --- |

48.

| 49. | atzinīgi vērtē projekta SIMRA (3) (sociālā inovācija novārtā atstātos lauku apvidos) rezultātus, kas liecina, ka sociālā inovācija var būt būtisks elements tādu lauku problēmu risināšanā kā izceļošana, lauku uzņēmumu dažādošana, klimata pārmaiņas, dzīvesveida maiņa un lauku ekonomikas pārstrukturēšana; |
| --- | --- |

49.

| 50. | atzinīgi vērtē mērķorientētos uzaicinājumus iesniegt priekšlikumus programmai “Apvārsnis 2020” atkarībā no sociālās inovācijas attīstības pakāpes un aicina šo uzlabojumu ieviest visos Eiropas strukturālajos un investīciju fondos (ESI fondos); |
| --- | --- |

50.

Viedi lauku apvidi un ciemati

| 51. | atzinīgi vērtē Eiropas Komisijas iniciatīvu “ES rīcības plāns viediem ciematiem”, kas ir pirmais solis ceļā uz to, lai atzītu, ka ir vajadzīgi mērķtiecīgi pasākumi, kas atbalstītu lauku apvidu kā ilgtspējīgu dzīves, mācību un darba vietu atdzimšanu. Taču ar to nepietiek; |
| --- | --- |

51.

| 52. | atzīmē, ka RK atzinumā par tematu “Viedie ciemati” minēts aicinājums šo programmu integrēt visās politikas jomās un finansēšanas iespējās. Tas attiecas ne tikai uz platjoslas nodrošināšanu, bet arī uz to, kā rast viedas iespējas attīstīt energoapgādi un pakalpojumus kopienām un patiesi revolucionizēt veidu, kā infrastruktūru integrēt lauku apvidos; |
| --- | --- |

52.

| 53. | atzinīgi vērtē Eiropas Lauku attīstības tīkla (ENRD) ierosināto lauku attīstības pasākumu kopumu, ko dalībvalstis var īstenot, lai atbalstītu viedos ciematus un tādējādi sociālo inovāciju. Šie pasākumi ir sadarbība (it īpaši LEADER), zināšanu apmaiņa, KLP tīkli, jauno uzņēmēju darbības uzsākšana un lauku jaunuzņēmumu un jaunu ražotņu izveide, ieguldījumi utt. Vienlaikus gan ir uzsvērts, ka vajadzīgi elastīgāki inovācijas atbalsta pasākumi ar lauksaimniecību nesaistītas darbības jomā, kas būtu integrēti un sekmētu pamatdarbību, kā arī pavērtu iespēju veicināt bioekonomiku un paaugstināt reģiona vērtību; šādi pasākumi ir jaunuzņēmumu radīšanas veicināšana, kā arī iespēja atbalstīt ar lauksaimniecību nesaistītu uzņēmumu attīstību; šāda iespēja būtu jāparedz KLP stratēģisko plānu regulas 69. pantā; |
| --- | --- |

53.

| 54. | aicina nodrošināt, ka vidēji lielas lauku pilsētas var piekļūt finansējumam, kas paredzēts pilsētām; norāda, ka šīm pilsētām ir būtiska nozīme lauku apvidos un ka to izmēra dēļ tām bieži tiek liegta iespēja piedalīties programmās; |
| --- | --- |

54.

| 55. | norāda uz jaunās LEADER programmas, sabiedrības virzītas vietējās attīstības (kas ir no vairākiem fondiem finansēta iniciatīva) un citu augšupēju iniciatīvu pozitīvo lomu; |
| --- | --- |

55.

| 56. | norāda, ka lauku apvidu gadījumā runa ir par to iedzīvotājiem un kopienām, kā arī par viņu dzīves vidi. RK uzskata, ka, īstenojot ES lauku vides aktīvas pārvaldības un saglabāšanas politiku un integrējot lauku apvidu vajadzības dažādās programmās un politikas jomās, varētu labāk gādāt, lai lauku apvidi būtu lieliska vieta, kur dzīvot, veikt ražošanu, strādāt un audzināt bērnus. |
| --- | --- |

56.

Briselē, 2020. gada 10. decembrī.

Eiropas Reģionu komitejas priekšsēdētājs

Apostolos TZITZIKOSTAS

---

(1)  OV C 225, 27.7.2012., 174. lpp. un OV C 207, 30.6.2017., 57. lpp.

1

(2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2007/2/EK (2007. gada 14. marts), ar ko izveido Telpiskās informācijas infrastruktūru Eiropas Kopienā (INSPIRE) (OV L 108, 25.4.2007., 1. lpp.).

2

INSPIRE

(3)  http://www.simra-h2020.eu/

3

---

| 2.2.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 37/22 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 37/22

---

Eiropas Reģionu komitejas atzinums “No lauka līdz galdam: vietējā un reģionālā dimensija”

(2021/C 37/04)

| Ziņotājs: | Guido MILANA (IT/PSE), Olevano Romano komūnas (Roma) padomes loceklis |
| --- | --- |

Ziņotājs:

Guido MILANA (IT/PSE), Olevano Romano komūnas (Roma) padomes loceklis

IETEIKUMI POLITIKAS JOMĀ

EIROPAS REĢIONU KOMITEJA

| 1. | ļoti atzinīgi vērtē stratēģiju “No lauka līdz galdam” (turpmāk – stratēģija), kas kopā ar “ES Biodaudzveidības stratēģiju 2030. gadam” (1) ir Eiropas zaļā kursa (2) pamatā un ir vajadzīga, lai līdz 2050. gadam Eiropu padarītu par pirmo klimatneitrālu kontinentu; uzsver, ka abām stratēģijām ir jādarbojas ciešā saistībā, lai mazinātu pārtikas sistēmu ietekmi uz klimatu, ilgtspējīgu vidi un biodaudzveidību un veicinātu augsnes veselību, apputeksnētāju aizsardzību un bioloģisko resursu izmantošanu integrētai augu, ūdens resursu un ekosistēmu aizsardzībai, vienlaikus nodrošinot drošu un veselīgu pārtiku. Tām arī jāpalīdz risināt lauku depopulācijas problēmu. Komiteja uzskata, ka pašpietiekams pārtikas nodrošinājums ir tikpat stratēģisks izaicinājums un saistīts ar ražošanas jaudas saglabāšanu, tāpēc ir vajadzīgs pietiekams budžeta atbalsts no ES; |
| --- | --- |

1.

| 2. | uzsver vajadzību pēc saskaņotības starp dažādiem ar pārtikas produktiem saistītiem sektoriem, piemēram, lauksaimniecību, lopkopību, mežsaimniecību, zivsaimniecību un jūrlietām, un vides, enerģētikas, veselības, patērētāju, ražošanas, nodarbinātības, lauku attīstības un mežkopības politikas jomām, izmantojot daudzlīmeņu pārvaldības pieeju, lai ES līmenī saskaņota rīcība varētu sekmēt stratēģijas īstenošanu vērienīgu un kopīgu reformas mērķu sasniegšanai. Vietējo kopienu un lauku kopienu devums ir jāatzīst vairāk un jāintegrē politikas pasākumos. Svarīgi ir reģionu kultūras identitāti atkal piesaistīt ekosistēmām; |
| --- | --- |

2.

| 3. | uzsver, ka Covid-19 pandēmija ir likusi dziļi apzināties mūsu veselības, ekosistēmu, piegādes ķēžu, patēriņa modeļu un planētas iespēju ierobežotības savstarpējo saistību. Pašreizējā pandēmija ir tikai viens piemērs: arvien biežāk vērojamais sausums, plūdi, meža ugunsgrēki un jauni kaitīgie organismi pastāvīgi atgādina, ka mūsu pārtikas sistēma ir apdraudēta un tai jākļūst ilgtspējīgākai un noturīgākai, spējīgai darboties jebkuros apstākļos un nodrošināt iedzīvotājiem pietiekamu apgādi ar veselīgu pārtiku pietiekamā daudzumā par pieņemamām cenām; |
| --- | --- |

3.

| 4. | norāda, ka ilgtspējīgu lauksaimniecību nevarēs attīstīt, ja ES turpinās importēt lauksaimniecības produktus, kuros nav ievēroti Eiropas ražošanas standarti un kas ar zemām cenām negodīgi konkurē ar Eiropas ražošanas nozarēm, un eksportēt savu pārpalikumu par cenām, kas ir zemākas par Eiropas ražošanas izmaksām; prasa steidzami ieviest jaunus daudzpusējus noteikumus, kas būtu taisnīgāki un solidārāki, lai netiktu apdraudēta Eiropas uzņēmumu ilgtspēja; cer, ka šāda jauna pieeja tiks vērsta uz ražotāju ekonomisko perspektīvu un uz ražotāju un patērētāju saikņu stiprināšanu, kā arī atbalstīs diversificētas un tradicionālajām ražošanas sistēmām alternatīvas vai tās papildinošas pārtikas sistēmas; norāda uz vienlīdzīgāku vērtības pārdali, kas dod lielāku atlīdzību ražotājiem, kuri sniedz kvalitatīvu sabiedrisko labumu un ekosistēmu pakalpojumus; |
| --- | --- |

4.

| 5. | aicina Eiropas Komisiju konsekventi izmantot jau pastāvošos rādītājus (piemēram, ar IAM saistītos rādītājus), kas ļautu uzraudzīt panākto progresu mērķa apvienot ilgtspējīgu pārtikas ražošanu, ekosistēmu pakalpojumus un taisnīgas ekonomiskās izredzes lauksaimniekiem un darbiniekiem sasniegšanā dažādās nozaru politikas jomās; jaunu rādītāju ieviešana būtu jāparedz tikai jomās, kas vēl nav pietiekami atspoguļotas; cer, ka visi pārtikas sistēmas dalībnieki aktīvi piedalīsies stratēģijas īstenošanas uzraudzībā un novērtēšanā; |
| --- | --- |

5.

| 6. | cer, ka tiks atzīta un atbalstīta reģionu un pilsētu kā galveno pārtikas sistēmas pārkārtošanas dalībnieku loma; citu funkciju vidū Eiropas Reģionu komiteja ir zināšanu krātuve par ES reģionu un pilsētu praksi, un tāpēc RK var būt nozīmīgs starpnieks starp pārvaldības līmeņiem savstarpējai saziņai un apmācībai; saistībā ar turpmākās KLP īstenošanu un definēšanu svarīgi ir, lai ES reģioni varētu turpināt pildīt savu vadošo iestāžu lomu un atbalstīt stratēģijā “No lauka līdz galdam” minētās pārkārtošanas, ievērojot vietējos apstākļus, kā arī nodrošināt, ka turpmākie stratēģiskie plāni atbilst vietējām vajadzībām; Šajā saistībā būtu svarīgi reģionāli sadalīt pirmo pīlāru stratēģiskajos plānos, lai ekosistēmas varētu pārvaldīt kā svarīgus instrumentus, kas papildina stratēģijas īstenošanu, atbilstīgi katra reģiona īpašajām vajadzībām; |
| --- | --- |

6.

Atbalsts ražotājiem, īsu un pārredzamu piegādes ķēžu veicināšana

| 7. | iesaka uzmanīgāk uzraudzīt tendenci zemi koncentrēt agrorūpniecības vajadzībām, kā arī zemes cenas paaugstināšanos, zemes pamešanu nomaļajos apgabalos un no iepriekšminētā izrietošo parādību, proti, ka mazie un vidējie ražotāji un jaunlauksaimnieki zaudē lauksaimniecības zemi; tādēļ iesaka veikt grozījumus esošajos kopējās lauksaimniecības politikas (KLP) instrumentos, piemēram, varētu ierobežot tiešo maksājumu maksimālo apmēru vienai saimniecībai, ar mērķi atvieglot vietējo mazo un vidējo lauksaimniecības uzņēmumu, kā arī agroekoloģisko jaunlauksaimnieku, kuri darbojas individuāli vai apvienībās, piekļuvi lauksaimniecības zemei, lai nezaudētu aktīvos lauksaimniekus; iesaka kopējā lauksaimniecības politikā saglabāt ekonomikas un ekoloģijas līdzsvaru; mudina arī pārgūto ūdeni izmantot apūdeņošanai apgabalos, kuros trūkst ūdens, un veicināt agromežsaimniecību; |
| --- | --- |

7.

| 8. | augsti vērtē to, ka Komisija ir paredzējusi stiprināt bioloģisko lauksaimniecību, paužot vēlmi līdz 2030. gadam tai piešķirt, iepriekš veicot ietekmes novērtējumu, vismaz 25 % no ES lauksaimniecības platības, un ievērojami palielināt bioloģisko akvakultūru; turklāt aicina Komisiju izvērtēt arī citas kultivēšanas un ražošanas sistēmas, kuras dod labumu videi. Šajā sakarā Komiteja iesaka ņemt vērā un atbalstīt vietējo un reģionālo teritoriālo politiku kā līdzekli bioloģiskās ražošanas, precīzās un integrētās lauksaimniecības, kurā vērība ir piešķirta vides resursu taupīšanai, platību saglabāšanai un paplašināšanai ar tādām programmām kā vietējā pārtikas politika (tostarp biorajoni, ekoreģioni, bioreģioni (3)), kā arī apmācības procesus; pauž cerību, ka kopējā lauksaimniecības politikā pārkārtošanās notiks saskaņoti ar bioloģisko produktu patēriņa attīstību; turklāt prasa veikt pasākumus, kas ļautu atbalstīt visa bioloģiskā sektora strukturēšanu, nevis tikai ražošanas attīstību, lai saglabātu pievienoto vērtību, kas saistīta ar šo ražošanas un pārstrādes metodi dažādos teritoriālajos apstākļos, tostarp stimulēt ūdens apgādes tīklu finansēšanu, lai bioloģiskās lauksaimniecības ražotājiem nodrošinātu ūdeni, kas atbilst attiecīgajiem tiesību aktiem; |
| --- | --- |

8.

| 9. | aicina lielāku uzmanību pievērst īsām piegādes ķēdēm un atzīt Eiropas ražošanas sistēmu daudzveidību, tostarp alternatīvas ražošanas sistēmas, kuru mērķis ir izmantot vietējos/reģionālos ražošanas, pārstrādes un laišanas tirgū veidus, kuru pamatā ir uzturvērtība, dzīvnieku labturība un vidiskā labbūtība; aicina izveidot Eiropas sistēmu īsu piegādes ķēžu veicināšanai un stiprināšanai, pamatojoties uz inovatīvu un veiksmīgu vietējo praksi; prasa atvieglot atbalstu kolektīvajiem teritoriālajiem projektiem, kuros iesaistīti pārstrādātāji, vietējās iestādes, lauksaimniecības un mežsaimniecības uzņēmumi, mazumtirgotāji un vietējie patērētāji, lai attīstītu pārtikas produktu vietējo piedāvājumu; turklāt prasa atbalstīt vietējās un reģionālās ražošanas un pārstrādes diversifikāciju, jaunu sektoru attīstību (piemēram, proteīnaugi, jo īpaši dārzeņi un tādi augstas kvalitātes sektori kā ogas, rieksti utt.), kas paredz arī ar blakusplūsmām un atkritumu plūsmām saistīto sekundāro piegādes ķēžu veicināšanu, lai radītu pievienoto vērtību dažādos pārtikas piegādes ķēdes posmos, un izvērtēt arī iespēju attiecībā uz ilgtspējīgu ražošanu ieviest sertifikāciju, kurā būtu ietverti ūdens resursu un augsnes apsaimniekošanas aspekti. Šajā kontekstā norāda: attiecīgā produkta perspektīvā būtu jāparedz jēdzieni “vietējais” un “reģionālais”. Pamatprincipiem vajadzētu būt šādiem: produkta neliela vidiskā pēda, nelietderīgas transportēšanas novēršana un labākas attiecības starp ražotājiem un patērētājiem; |
| --- | --- |

9.

| 10. | atzīst, ka ražošana, pārstrāde, mazumtirdzniecība, iepakošana un pārtikas produktu transportēšana ne tikai palielina gaisa, augsnes un ūdens piesārņojumu un siltumnīcefekta gāzu emisijas, bet arī atstāj dziļu ietekmi uz biodaudzveidību; tāpēc sagaida, ka tiks veicinātas blakusplūsmas pārejai uz aprites ekonomikas modeli; tāpat kā Eiropas Komisija Komiteja uzskata par neatliekamiem šādus pasākumus:






  a) | līdz 2030. gadam par 50 % samazināt ķīmisko pesticīdu izmantošanu un vispārējo risku un par 50 % – augsta riska pesticīdu (4) izmantošanu, nodrošinot, ka lauksaimniekiem tiek piedāvātas reālas alternatīvas, kas nemazina viņu produktivitāti, gan attiecībā uz pesticīdiem, gan izmantoto lauksaimniecības praksi, un paredzot vairāk resursu pētniecībai šajā jomā un paātrinot piekļuvi tirgiem; |
| --- | --- | --- |

10.

a)

līdz 2030. gadam par 50 % samazināt ķīmisko pesticīdu izmantošanu un vispārējo risku un par 50 % – augsta riska pesticīdu (4) izmantošanu, nodrošinot, ka lauksaimniekiem tiek piedāvātas reālas alternatīvas, kas nemazina viņu produktivitāti, gan attiecībā uz pesticīdiem, gan izmantoto lauksaimniecības praksi, un paredzot vairāk resursu pētniecībai šajā jomā un paātrinot piekļuvi tirgiem;

| b) | vismaz par 50 % samazināt barības vielu zudumus, nepazeminot augsnes auglību; |
| --- | --- |

b)

vismaz par 50 % samazināt barības vielu zudumus, nepazeminot augsnes auglību;

| c) | līdz 2030. gadam vismaz par 20 % samazināt mēslošanas līdzekļu izmantošanu; |
| --- | --- |

c)

līdz 2030. gadam vismaz par 20 % samazināt mēslošanas līdzekļu izmantošanu;

| d) | līdz 2030. gadam par 50 % samazināt lauksaimniecības dzīvniekiem un akvakultūrai izmantoto antimikrobiālo līdzekļu pārdošanas apjomu; |
| --- | --- |

d)

līdz 2030. gadam par 50 % samazināt lauksaimniecības dzīvniekiem un akvakultūrai izmantoto antimikrobiālo līdzekļu pārdošanas apjomu;

| e) | turpināt samazināt lauksaimniecības nozares radītās un ar zemes izmantošanu saistītās siltumnīcefekta gāzu emisijas, jo īpaši slāpekļa oksīdu, kā arī metānu, kas tiek radīts arī lopkopības nozarē un mitrāju izmantošanas lauksaimniecībā dēļ, tādā veidā sniedzot pienācīgu ieguldījumu Eiropas Klimata aktā noteiktajā procesā. Šajā nolūkā prasa Komisijai pēc iespējas ātrāk publicēt klimata mērķu plānu 2030. gadam, lai paaugstinātu siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanas mērķrādītāju līdz 55 % salīdzinājumā ar 1990. gada līmeni (5), un izstrādāt saskaņotu plānu ar pienācīgām finansiālām saistībām; |
| --- | --- |

e)

turpināt samazināt lauksaimniecības nozares radītās un ar zemes izmantošanu saistītās siltumnīcefekta gāzu emisijas, jo īpaši slāpekļa oksīdu, kā arī metānu, kas tiek radīts arī lopkopības nozarē un mitrāju izmantošanas lauksaimniecībā dēļ, tādā veidā sniedzot pienācīgu ieguldījumu Eiropas Klimata aktā noteiktajā procesā. Šajā nolūkā prasa Komisijai pēc iespējas ātrāk publicēt klimata mērķu plānu 2030. gadam, lai paaugstinātu siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanas mērķrādītāju līdz 55 % salīdzinājumā ar 1990. gada līmeni (5), un izstrādāt saskaņotu plānu ar pienācīgām finansiālām saistībām;

| f) | palielināt pļavu platības un proteīnaugu barības ražošanu Eiropā, samazinot tādas importētās barības un proteīnu daudzumu, kas nesasniedz Eiropas klimata un vides standartus; |
| --- | --- |

f)

palielināt pļavu platības un proteīnaugu barības ražošanu Eiropā, samazinot tādas importētās barības un proteīnu daudzumu, kas nesasniedz Eiropas klimata un vides standartus;

| 11. | aicina Komisiju īstenošanas ietvaros veikt ietekmes novērtējumus par skaitlisko mērķu noteikšanas veidu. Valstis, kurās lieto daudz antibiotiku, augu ķīmisko aizsardzības līdzekļu un augu barības vielu, būtu jāmudina samazināt to izmantošanu vairāk nekā valstis ar jau tā nelielu izmantošanas apjomu; |
| --- | --- |

11.

| 12. | ierosina veikt pārredzamus un informatīvus ietekmes novērtējumus, lai pārraudzītu vidējā termiņā sasniegtos mērķus un atkārtoti apspriestu sarunās nepieciešamos pielāgojumus, kuri būtu saskaņoti ar dalībvalstīm, vietējām un reģionālajām pašvaldībām un agrorūpniecības dalībniekiem; |
| --- | --- |

12.

| 13. | iesaka paredzēt stingrākus pasākumus pret intensīvās rūpnieciskās lopkopības ietekmi uz vidi; aicina stratēģijā paredzēto oficiāli apstiprināto dzīvnieku labturības marķējumu noteikt ES līmenī par obligātu; iesaka ieviest skaidru un obligātu marķējumu, kurā norādīta dzīvnieku audzēšanas metode un informācija par audzēšanas ciklu, lai ražotājiem būtu iespēja iepazīstināt ar izmantoto praksi un patērētājiem – izvēlēties produktus atbilstoši savām vēlmēm; ierosina pakāpeniski un plānoti samazināt audzēšanu sprostos visā Eiropas Savienībā, tostarp izmantojot dzīvnieku blīvuma robežvērtību attiecīgajā saimniecībā un atbalstot ekstensīvu audzēšanu akvakultūras nozarē; prasa par priekšnosacījumu KLP maksājumu saņemšanai izvirzīt dzīvnieku blīvuma maksimālo robežvērtību saimniecībā un attiecībā uz dzīvnieku labturības noteikumiem pastiprināt KLP savstarpējās atbilstības nosacījumus; |
| --- | --- |

13.

| 14. | prasa jaunajās ekoshēmās nodrošināt taisnīgu, obligātu, efektīvu un aizvien nozīmīgāku finansējuma plūsmu, kas veicinātu ilgtspējīgu ražošanas praksi, kura ļautu lauksaimniekiem un mežsaimniekiem ievērojami uzlabot, cita starpā, oglekļa dioksīda piesaisti lauksaimniecībā izmantojamā augsnē (oglekļsaistīga lauksaimniecība), kā arī bioloģisko daudzveidību; tomēr atgādina, ka KLP otrā pīlāra agrovides un klimata pasākumi izrādījās visnotaļ visefektīvākais KLP zaļināšanas pasākums, un tas ir saistīts ar augšupēju pieeju, kas tika izmantota šo pasākumu noteikšanā reģionālās pārvaldības gadījumā. Šajā sakarā Komiteja prasa izmantot iespējas līdzekļus no KLP pirmā pīlāra pārvietot uz otro pīlāru un iesaistīt reģionālās pašvaldības ekoshēmu noteikšanā gan ES, gan valsts līmenī ar mērķi panākt lielāku saskaņotību un papildināmību starp ekoshēmām un agrovides un klimata pasākumiem, kā arī labāk ņemt vērā teritoriālās vajadzības; turklāt iesaka atbalstīt ekstensīvu lopkopību ar mazāku ekoloģisko ietekmi. Lai saglabātu līdzsvaru starp vides, ekonomisko un sociālo ilgtspēju, lauksaimniekiem ir jābūt iespējai no Eiropas un valstu līdzekļiem saņemt kompensācijas par papildu izmaksām saistībā ar lauksaimniecisko ražošanu; |
| --- | --- |

14.

| 15. | uzskata: paralēli pārmaiņām lauksaimniecības nozarē ir jāpaātrina pāreja uz zivju un jūras velšu produkcijas ilgtspējīgu ražošanu; iesaka pasākumus, kuru uzdevums ir aizsargāt un pilnvērtīgi izmantot mazapjoma zvejniekus, piemēram, zvejniekus, kas nodarbojas ar ilgtspējīgu zveju tālākajos reģionos, un cīnīties pret intensīvo audzēšanu sprostos, nelikumīgu rūpniecisko zveju un pārzveju, tostarp ieviešot piemērotākus pasākumus saistībā ar kopējās zivsaimniecības politikas (KZP) un tirdzniecības nolīgumu pārskatīšanu; |
| --- | --- |

15.

| 16. | aicina izstrādāt priekšlikumus ar mērķi veikt jūras telpas plānošanu un izveidot tādu teritoriju tīklu, kurās uz pietiekami ilgu laiku būtu aizliegta jebkāda veida zveja, lai efektīvāk sasniegtu mērķi līdzsvarot zivju krājumu izmantošanu un jūras spēju tos reproducēt; turklāt prasa koncentrēt centienus uz lielāku efektivitāti zivsaimniecības pārvaldības plānu izstrādē vidiski visneaizsargātākajos apgabalos; |
| --- | --- |

16.

Pārtikas vide, cīņa pret aptaukošanos, atbildīga un kritiska patēriņa veicināšana

| 17. | atkārtoti norāda uz patērētāju izvēļu un ēšanas paradumu nozīmi kā galveno pārtikas sistēmas pārmaiņu vektoru; atbalsta Komisijas nodomu atvieglot pāreju uz veselīgu un ilgtspējīgu uzturu saskaņā ar Ilgtspējīgas attīstības programmas 2030. gadam 12. mērķi (6); tādēļ aicina Komisiju īstenot saskaņotu un mērķtiecīgu pasākumu kopumu, lai veicinātu Vidusjūras reģiona diētu, kas ir atzīta par veselīgu, kā arī veselīga uztura sistēmas, kurās būtu vairāk dārzeņu un atbilstīga daudzuma un atbildīgs tauku un cukuru patēriņš; |
| --- | --- |

17.

| 18. | aicina Komisiju noteikt atbilstošākas pārtikas produktu uzturvērtības marķējuma shēmas, kas būtu saskaņotas ES līmenī un balstītas uz jaunākajiem zinātnisko pētījumu datiem; aicina Komisiju apsvērt iespēju izveidot Eiropas datubāzi par uzturvērtību un īstenot Eiropas uzturvērtības marķēšanas programmu. Lai stimulētu apzinātu patēriņu, mērķim vajadzētu būt nodrošināt pārredzamu, visaptverošu un skaidru informāciju par uzturvērtību, ņemot vērā produktu izcelsmi, transporta ietekmi uz vidi un ražošanas metodes; |
| --- | --- |

18.

| 19. | turklāt uzsver, ka svarīgi ir iet tālāk par informatīvās marķēšanas pasākumiem, īstenojot izglītošanas, stimulēšanas un strukturālos pasākumus, kas orientētu uz kritisku un atbildīgu patēriņu un veicinātu veselīgu, visiem pieejamu uzturvidi; tādēļ iesaka īstenot informatīvas kampaņas un izglītojošas programmas par veselīgu uzturu un uzturu, kas satur daudz augu komponentu un šķiedrvielu; atbalsta nodokļu stimulu pieņemšanu, ar kuriem mudināt patērētājus izvēlēties veselīgu un ilgtspējīgu uzturu; turklāt mudina veikt pasākumus, lai atturētu lauksaimniecības pārtikas ražošanas nozari laist tirgū un reklamēt ļoti apstrādātus un neveselīgus pārtikas produktus, kuros ir daudz cukura, sāls un piesātināto tauku; |
| --- | --- |

19.

| 20. | stingri atbalsta pasākumus, lai nodrošinātu, ka pārtikas cena atspoguļo reālās vides un sociālās izmaksas un ka primārie ražotāji par savu darbu saņem taisnīgus ienākumus; tādēļ aicina Komisiju apspriest ar dalībvalstīm pasākumus, kas ierobežotu pārstrādātāju un mazumtirgotāju pircēja varu un pastiprinātu primārā ražotāja ietekmi līgumsarunās, ņemot vērā zinātniskā līmenī pierādītās vides un sabiedrības veselības izmaksas. RK uzskata, ka ir pieņemami, ka produktu taisnīga cena rada augstāku cenu patērētājiem (7); |
| --- | --- |

20.

| 21. | aicina Komisiju par vienu no stratēģijas īstenošanas pīlāriem noteikt tiesības uz pārtiku; tādēļ ierosina sadarbībā ar dalībvalstīm un vietējām un reģionālajām pašvaldībām izstrādāt īstermiņa un vidēja termiņa pasākumus, piemēram, sniegt ekonomisku atbalstu, un ilgtermiņa pasākumus (strukturālas sociālās politikas jomas), lai veicinātu visneaizsargātāko grupu piekļuvi ilgtspējīgākai un veselīgākai pārtikas sistēmai, tādējādi palīdzot apkarot aptaukošanos un nepilnvērtīgu uzturu; aicina izstrādāt ES rīcības plānu pēc 2020. gada cīņai pret bērnu aptaukošanos; uzsver, ka veselīgas pārtikas pieejamība drīzāk jāatbalsta ar tiešu sociālo politiku un pasākumiem, vienlaikus nodrošinot taisnīgas produktu cenas lauksaimniekiem un darbiniekiem; |
| --- | --- |

21.

Ilgtspējīgs publiskais iepirkums, zaļais pārtikas iepirkums, izglītības programmas

| 22. | aicina lielāku uzmanību pievērst zaļā publiskā iepirkuma un zaļā pārtikas iepirkuma nozīmei kā veidam, kā atbalstīt veselīgu un ilgtspējīgu uzturu un stiprināt un veicināt vietējo lauksaimniecību, kuras pamatā ir reģionālās īpatnības, tādējādi nodrošinot tirgus daļas vietējiem un reģionālajiem ražotājiem (8); |
| --- | --- |

22.

| 23. | prasa noteikt elastīgākus kritērijus vietējo un reģionālo produktu ieviešanai publiskajā iepirkumā, konkrēti, pieņemot “0 km” principu skolu ēdnīcās; aicina arī pieņemt efektīvu konsultatīvo sistēmu vai vienkāršotu Eiropas rokasgrāmatu ar mērķi sniegt publiskajām iestādēm skaidrus norādījumus par to, kā ieviest ilgtspējīgākus kritērijus; |
| --- | --- |

23.

| 24. | atbalsta Komisijas centienus mudināt dalībvalstis un vietējās un reģionālās pašvaldības skolās īstenot izglītojošas programmas par lauksaimniecību, pārtiku, vidi un klimatu; uzskata, ka ir būtiski veicināt kritisku patēriņu un izglītot jaunāko paaudzi un visneaizsargātākās grupas, veidojot izpratni par lauksaimniecību, pārtikas kultūru un vides jautājumiem; |
| --- | --- |

24.

Pārtikas atkritumu samazināšana un to rašanās novēršana, aprites ekonomikas veicināšana

| 25. | mudina Komisiju nākt klajā ar vērienīgiem tiesību aktiem un saistošiem mērķiem pārtikas izšķērdēšanas novēršanai un samazināšanai; cer, ka Komisija stingri ievēros saistošo mērķi, kas paredz līdz 2030. gadam uz pusi samazināt pārtikas izšķērdēšanu, pamatojoties uz darbu, kas veikts sadarbībā ar ES Pārtikas zudumu un pārtikas izšķiešanas novēršanas platformu, un aicina Komisiju cieši raudzīties, lai tālākajiem reģioniem tiktu sniegts ļoti svarīgais atbalsts ar mērķi panākt labāku apritīgumu ekonomikas jomās, kā arī uzlabot lauksaimniecības pārtikas un zivsaimniecības nozares atkritumu un blakusproduktu apsaimniekošanu, reciklēšanu un reģenerāciju; |
| --- | --- |

25.

| 26. | iesaka saglabāt kopainu par pārtikas ķēdi un paredzēt pasākumus, kas ierobežotu izšķērdēšanu sākotnējā posmā (primārā ražošana), pārstrādes procesā, kā arī pārtikas transportēšanas un tirdzniecības laikā un tās patēriņā gan mājās, gan ārpus tām; ierosina stimulēt lielveikalus efektīvāk uzglabāt produktus un ieviest pasākumus lielveikalu aplikšanai ar nodokli par lieko krājumu neefektīvu izmantošanu; atzinīgi vērtē dažu dalībvalstu iniciatīvu obligāti ziedot pārpalikumu krājumus; |
| --- | --- |

26.

| 27. | prasa pārtikas produktu marķējumā sniegt atbilstošāku informāciju par derīguma termiņa beigām, novērtējot gan “vēlamo” patēriņa termiņu, gan termiņu, kad produkts ir lietošanai nederīgs; uzskata, ka svarīgas ir komunikācijas un patērētāju informēšanas kampaņas, kuru mērķis ir veicināt labus paradumus pārtikas izšķērdēšanas ierobežošanā; turklāt iesaka izmantot augšupēju pieeju ar mērķi palielināt zināšanas par inovāciju un labu praksi, kas veidojas daudzās pilsētās un reģionos, kā arī stiprināt to; |
| --- | --- |

27.

| 28. | atbalsta tādu pasākumu ieviešanu, kas veicinātu bezatkritumu, atkārtotas izmantošanas un aprites ekonomikas ražošanas un teritoriālas attīstības modeļu ieviešanu visā ķēdē, tostarp plastmasas jomā; uzsver, ka publiskais iepirkums ir spēcīgs instruments, ar kura palīdzību vietējās un reģionālās pašvaldības var noteikt standartus un orientēt tirgu uz ilgtspējīgākiem un vietējiem produktiem un pakalpojumiem; iesaka izmantot augšupēju pieeju un programmas, kuru mērķis ir atbalstīt pozitīvus apritīguma pasākumus, kuros tiek iesaistītas pilsētas, piepilsētas, lauku teritorijas un tālākie reģioni (9); |
| --- | --- |

28.

Starptautiskā tirdzniecība, solidaritāte un ilgtspējīga attīstība trešās valstīs

| 29. | uzskata, ka ir jāpieņem visaptveroša pieeja pārejai uz ilgtspējīgām lauksaimniecības pārtikas sistēmām, sadarbojoties ar trešām valstīm un īstenojot starptautiskās tirdzniecības politiku; uzsver, ka ES, kas ir kļuvusi par pasaulē lielāko pārtikas importētāju un eksportētāju, ir palielinājusi atkarību no trešām valstīm un līdz šim ir īstenojusi tirdzniecības politiku, kas ir pretrunā ar sociālajiem un vides mērķiem; mudina Komisiju aktīvi meklēt risinājumus šajā jomā, it īpaši attiecībā uz lauksaimniecības produktu starptautiskās tirdzniecības noteikumiem, cenu attīstību ES un starptautiskajos tirgos un ilgtspējīgu līdzsvaru starp pieprasījumu un ražošanu gaļas un piena produktu sektoros; |
| --- | --- |

29.

| 30. | uzstāj, ka tirdzniecības nolīgumi ir jāizvērtē, ņemot vērā siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanas mērķi, un to pamatā ir jābūt ilgtspējīgas attīstības koncepcijai; prasa stiprināt sadaļas par mežu ilgtspējīgu apsaimniekošanu un cīņu pret atmežošanu, dzīvnieku labturību un cilvēktiesību pārkāpumiem (10); |
| --- | --- |

30.

| 31. | uzskata, ka tirdzniecības politika, kas nenodrošina, ka ārējie tirgi ievēro augstos Eiropas standartus attiecībā uz ilgtspēju un pārtikas nekaitīgumu, var nopietni apdraudēt iekšējo tirgu un lauksaimniecības nozari; uzskata, ka Eiropas tirdzniecības nolīgumi ir izšķiroši svarīgi, lai nodrošinātu vienlīdzīgus konkurences apstākļus starp iekšējo un ārējo tirgu, saglabājot Eiropas lauksaimnieku konkurētspēju un garantējot taisnīgu peļņu; prasa vest sarunas ar trešām valstīm par stingru ražošanas standartu savstarpīgumu, pielīdzinot kultūraugu aizsardzības noteikumus vides noteikumiem un attiecīgā gadījumā nosakot vietējos agrīnās ražas produktus, kā arī pastiprināt kontroli pār produktiem to ievešanas brīdī vienotajā Eiropas tirgū; atbalsta oglekļa ievednodokli, kas atturētu ES uzņēmumus no ražošanas pārcelšanas uz valstīm ar mazāk stingriem vides standartiem; |
| --- | --- |

31.

Pārvaldība, īstenošana, uzraudzība

| 32. | iesaka turpmāko KLP, KZP, turpmākās darbības programmas un valstu stratēģiskos plānus KLP jomā konsekventi orientēt uz Eiropas zaļajā kursā, it īpaši ar stratēģijā “No lauka līdz galdam” un “ES Biodaudzveidības stratēģijā 2030. gadam” noteiktajiem mērķiem; šajā saistībā ierosina KLP regulā iekļaut kvantitatīvi izsakāmus un izmērāmus Eiropas mērķus attiecībā uz valstu stratēģiskajiem plāniem; ierosina paredzēt skaidrus ietekmes rādītājus mērķu noteikšanai un rezultātu izsekošanai; prasa, lai reģioniem būtu vadoša loma stratēģisko plānu pārvaldībā, jo īpaši attiecībā uz otro pīlāru; cer, ka KLP reformu plānos netiks pazaudēta teritoriālā un reģionālā pieeja; |
| --- | --- |

32.

| 33. | pauž nožēlu par to, ka DFS 2021.–2027. gadam kvota, kas piešķirta KLP saskaņā ar nostāju, ko Eiropadome panāca jūlijā, ir samazināta par 6,4 % salīdzinājumā ar pašreizējo periodu: vērienīgajiem mērķiem īstenot zaļo pārkārtošanos Eiropas lauksaimnieciskajā ražošanā jāiet roku rokā ar vērienīgu budžetu KLP un jo īpaši Eiropas Lauksaimniecības fondam lauku attīstībai; turklāt pauž nožēlu par to, ka centieni pārveidot KLP par tādu politiku, kas būtu vairāk orientēta uz kopējām interesēm, ilgtspēju un resursu aizsardzību, līdz šim nav vēl skaidrāk atspoguļoti regulu priekšlikumos un ka ilgo pārejas periodu dēļ izmantoto pieeju rezultāti būs redzami tikai pēc ievērojama laika; |
| --- | --- |

33.

| 34. | atzinīgi vērtē nodomu stratēģijas īstenošanā un uzraudzībā iesaistīt visus pārtikas sistēmas dalībniekus, tostarp arī pilsonisko sabiedrību un vietējo un reģionālo pašvaldību pārstāvjus; uzskata, ka stratēģijā ir jāievieš horizontālas un daudzlīmeņu pārvaldības sistēmas, kas varētu nodrošināt attiecīgo Komisijas ģenerāldirektorātu darbības transversālu raksturu; cer, ka par piemēru kalpos līdzdalības modeļi, piemēram, pārtikas politikas padomes (food policy councils), kas ir ieviestas daudzās vietējās un reģionālajās pašvaldībās; |
| --- | --- |

34.

| 35. | ierosina Komisijai saistībā ar abu stratēģiju īstenošanu un uzraudzību uzsākt ciešu sadarbību ne tikai ar Parlamentu, bet arī ar Eiropas Reģionu komiteju un Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteju. |
| --- | --- |

35.

Briselē, 2020. gada 10. decembrī.

Eiropas Reģionu komitejas priekšsēdētājs

Apostolos TZITZIKOSTAS

---

(1)  COM(2020) 380 final.

1

(2)  COM(2019) 640 final.

2

(3)  Kā piemēru var minēt bioreģionu Bavārija 2012, kas izvirzīja mērķi līdz 2030. gadam piešķirt 30 % zemes bioloģiskajai lauksaimniecībai (avots: The Role of Local and Regional Authorities in making food systems more sustainable, RK pasūtītais pētījums).

3

The Role of Local and Regional Authorities in making food systems more sustainable

(4)  Runa ir par augu aizsardzības līdzekļiem, kas satur aktīvās vielas, kuras atbilst Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1107/2009 (OV L 309, 24.11.2009., 1. lpp.) II pielikuma 3.6.2.–3.6.5. punktā un 3.8.2. punktā noteiktajiem izslēgšanas kritērijiem vai kuras saskaņā ar minētā pielikuma 4. punktā noteiktajiem kritērijiem tiek uzskatītas par aizstājamām vielām.

4

(5)  Tāda pati prasība ir formulēta atzinumā “Eiropas Klimata akts: klimatneitralitātes panākšanas satvara izveide” (COR-2020/01361 – ziņotājs: Juan Moreno Bonilla (PPE/ES)) (OV C 324, 1.10.2020., 58. lpp.).

5

Juan Moreno Bonilla

(6)  12. IAM. Atbildīgs patēriņš un ražošana.

6

(7)  Sk., piemēram, Willet, W. u. c. (2019). Food in the Anthropocene: the EAT–Lancet Commission on healthy diets from sustainable food systems. The Lancet Commissions, 393 (1170), 447–492. Sk. arī Howard, P. u. c. Global Meat: Social and Environmental Consequences of the Expanding Meat Industry. MIT Press, 2019.

7

Willet, W.

Food in the Anthropocene: the EAT–Lancet Commission on healthy diets from sustainable food systems. The Lancet Commissions

Howard, P.

Global Meat: Social and Environmental Consequences of the Expanding Meat Industry. MIT Press

(8)  Šajā sakarā atgādina un tādējādi uzsver 2015. gada jūlijā 113. plenārsesijā pieņemtās rezolūcijas par ilgtspējīgu pārtiku (OV C 313, 22.9.2015., 5. lpp.) 19. punktu “iesaka informēt dažādas ilgtspējīgā ražošanā un atbildīgā patēriņā ieinteresētās personas (..) par iespējām uzaicinājumos iesniegt piedāvājumu iekļaut ilgtspējas kritērijus (..)”.

8

(9)  Kā piemēru var minēt Mariboras pašvaldību (Slovēnijā), kurā, pateicoties organisko atkritumu pārstrādei mēslošanas līdzekļos, attīstās sinerģija starp pilsētu un laukiem (avots: The Role of Local and Regional Authorities in making food systems more sustainable, RK pasūtītais pētījums).

9

The Role of Local and Regional Authorities in making food systems more sustainable

(10)  Tāda pati prasība bija formulēta atzinumā “Pastiprināt ES rīcību ar mērķi aizsargāt un atjaunot pasaules mežus” (COR-2019/04601 – ziņotājs: Roby Biwer (PSE/LU)) (OV C 324, 1.10.2020., 48. lpp.).

10

Roby Biwer

---

| 2.2.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 37/28 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 37/28

---

Eiropas Reģionu komitejas atzinums “Ekonomikas pārvaldības pārskats”

(2021/C 37/05)

| Ziņotājs: | Elio DI RUPO (BE/PSE), Valonijas reģiona ministru prezidents |
| --- | --- |
| Atsauces dokuments: | Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Centrālajai bankai, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai “Ekonomikas pārvaldības pārskats”
  COM(2020) 55 final |

Ziņotājs:

Elio DI RUPO (BE/PSE), Valonijas reģiona ministru prezidents

Atsauces dokuments:

Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Centrālajai bankai, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai “Ekonomikas pārvaldības pārskats”

COM(2020) 55 final

IETEIKUMI POLITIKAS JOMĀ

EIROPAS REĢIONU KOMITEJA

| 1. | atzinīgi vērtē 2020. gada 5. februārī prezentēto Komisijas paziņojumu par ekonomikas pārvaldības pārskatu un tajā apliecināto Komisijas vēlmi veikt ekonomikas un budžeta noteikumu reformu; |
| --- | --- |

1.

| 2. | ir gandarīta arī par faktu, ka 20. martā Eiropas Komisija pirmo reizi eurozonas vēsturē prezentēja priekšlikumu jau Stabilitātes un izaugsmes paktā (SIP) paredzēto vispārējo izņēmuma klauzulu izmantot, lai stiprinātu ārkārtējos budžeta pasākumus, kas vērsti pret Covid-19 pandēmiju; |
| --- | --- |

2.

| 3. | uzskata, ka šādu izņēmuma klauzulu būtu jāturpina piemērot, kamēr vēl nav pilnībā zināmas Covid-19 krīzes finanšu un budžeta sekas gan attiecībā uz deficītu, gan uz parādiem dalībvalstīs. Tādai pašai pieejai būtu jādominē, ES līmenī eventuāli pakāpeniski atceļot pagaidu regulējumu valsts atbalsta pasākumiem, taču tas būs iespējams tikai pēc makroekonomiskā stāvokļa stabilizācijas un pēc Eiropas Komisijas, Ministru padomes un Eiropas Parlamenta diskusijām par to dažādajām nostājām; |
| --- | --- |

3.

| 4. | uzsver arī, ka saskaņā ar Pasaules Veselības organizācijas prognozēm pandēmija varētu turpināties vēl divus nākamos gadus un ka vakcīnu vai iedarbīgu zāļu izstrāde šķiet ticama tikai 2021. gada laikā; |
| --- | --- |

4.

| 5. | turklāt norāda, ka līdztekus pandēmijas Covid-19 radītajai sociālekonomiskajai ietekmei ekonomikas un finanšu situācija ir būtiski mainījusies kopš pēdējās Stabilitātes un izaugsmes pakta reformas 2013. gadā. Procentu likmes ir vēsturiski zemā līmenī, bet valsts parāda reālās izmaksas daudzās valstīs ir negatīvas, lai gan desmitgades sākumā eurozonas vidējais rādītājs bija aptuveni 3 %; |
| --- | --- |

5.

| 6. | tāpēc uzskata, ka Komisijai būtu no jauna pilnīgi un padziļināti jāizvērtē stāvoklis katrā dalībvalstī un jārediģē ekonomikas pārvaldības pārskata projekts; |
| --- | --- |

6.

| 7. | uzsver, ka Eiropas ekonomikas pārvaldības satvars būtiski ietekmē visus pārvaldības līmeņus, bet vairāk – vietējās un reģionālās pašvaldības, kuru pārziņā ir gandrīz trešā daļa no publiskajiem izdevumiem un vairāk nekā puse no publiskajām investīcijām Eiropas Savienībā kopumā (ar ievērojamām atšķirībām starp dalībvalstīm) (1); |
| --- | --- |

7.

| 8. | uzskata, ka Stabilitātes un izaugsmes paktam un citiem Eiropas ekonomikas pārvaldības pašreizējā satvara elementiem pašreiz ir četri nozīmīgi trūkumi: i) procikliska ietekme – dalībvalsts, kurā ir recesija, var būt spiesta samazināt izdevumus, tā riskējot vēl vairāk pastiprināt vispārējo recesiju, neskatoties uz 2015. gada skaidrojošajā paziņojumā (2) izklāstīto situācijas elastību, kas ir nepietiekama. Šāds procikliskums jo īpaši ir jūtams publisko investīciju jomā, kas pārāk bieži ir bijusi pielāgojams mainīgais stingrā ekonomiskajā politikā; ii) sarežģītība – vairāki mērķi, elastība, izņēmumi, izņēmuma klauzulas un atšķirīgās situācijas, kas jāņem vērā, ir izraisījušas pārmērīgi sarežģītu un tehnisku satvaru, kas turklāt ir balstīts uz tieši nekonstatējamiem rādītājiem, piemēram, strukturālo deficītu un izlaides starpību; iii) nepietiekama efektivitāte un iedarbīgums – lai gan pārmērīgi deficīti 2018. gadā bija gandrīz izzuduši, parāda tendences bija daudz sliktākas pat pirms Covid-19 krīzes fiskālās ietekmes 2020. gadā. To dalībvalstu skaits, kuras pārsniedz 60 % robežu, ir palielinājies no 9 valstīm 2008. gadā līdz 14 valstīm 2018. gadā (3). Finanšu sankciju piemērošana nešķiet ticama, jo tai būtu pretēja iedarbība; iv) pārredzamības un leģitimitātes trūkums – ekonomikas pārvaldības satvara sarežģītība un tehniskums to padara neskaidru. Ne Eiropas Parlaments, ne vietējās un reģionālās pašvaldības, ne pilsoniskā sabiedrība un citas ieinteresētās personas tajā nav patiesi iesaistītas. Turklāt pašreizējā satvarā nav noteikta saikne starp pārvaldības līmeņu atbildības jomām Stabilitātes un izaugsmes pakta īstenošanā un ir atzīta tikai kolektīva valsts atbildība neatkarīgi no efektīvas budžeta pārvaldības dažādos līmeņos. Šie pašreizējā satvara strukturālie trūkumi, kas ir saistīti ar tā blaknēm un efektivitātes trūkumu, ir ievērojami kaitējuši tā leģitimitātei, jo īpaši dalībvalstīs, kuras visvairāk ir skārusi eurozonas krīze un uz kurām attiecināti nosacījumu izpildes pasākumi, kas veicinājuši nostāšanos pret ES un ekstrēmas politikas tendences; |
| --- | --- |

8.

| 9. | saskaņā ar Komisijas paziņojumā ietvertajiem konstatējumiem norāda, ka sešu tiesību aktu kopuma un divu tiesību aktu kopuma reformu rezultāts ir ciešāka budžeta politikas koordinācija eurozonā. Pastiprinātā uzraudzības sistēma ir kalpojusi par pamatu tam, lai dalībvalstis konsolidētu savas budžeta struktūras, pat ja pirms Covid-19 pandēmijas uzliesmojuma ES turpināja ciest no ļoti lielām teritoriālām un sociālām atšķirībām; |
| --- | --- |

9.

| 10. | atzinīgi vērtē panākumus saistībā ar sociālajām obligācijām, ko 2020. gada 17. oktobrī emitēja Komisija, lai finansētu 100 miljardu EUR vērto Eiropas pagaidu atbalsta instrumentu bezdarba riska mazināšanai ārkārtas situācijā (SURE). Šī sistēma līdz 2022. gada 31. decembrim aizdevumu veidā būs pieejama dalībvalstīm, kurām nākas mobilizēt apjomīgus finanšu līdzekļus cīņā pret Covid-19 pandēmijas radītajām negatīvajām ekonomiskajām un sociālajām sekām to teritorijā. RK uzskata, ka gadījumā, ja SURE programmai būs ilgstoša pozitīva ietekme, tā varētu pavērt ceļu Eiropas Bezdarba pārapdrošināšanas shēmas ieviešanai; |
| --- | --- |

10.

Rādītāji

| 11. | uzsver, ka valstu valdībām, kā arī reģionālajām un vietējām pašvaldībām un iedzīvotājiem jāspēj skaidri saprast piemērojamos noteikumus. Tāpēc piemērojamie noteikumi ir jābalsta uz rādītājiem, kas ir tieši pārbaudāmi un ietver cikliski pielāgotu pretciklisku stabilizāciju; |
| --- | --- |

11.

| 12. | uzskata, ka ekonomikas pārvaldības pamatā jābūt līdzsvaram starp ar budžeta disciplīnu saistītiem rādītājiem un ar budžetu nesaistītiem rādītājiem. Šajā sakarā Komiteja uzskata: atbilstoši makroekonomikas nelīdzsvarotības novēršanas procedūrai (MNNP), kas ietver daudzveidīgākus rādītājus, tostarp bezdarba līmeni, reformētajā ekonomikas pārvaldībā ir jāņem vērā vajadzība palielināt ieguldījumus un publiskos izdevumus (4), kas nepieciešami, lai atbalstītu pāreju tādās galvenajās nozarēs kā veselības aprūpe, pārtika, transports, ēku siltumrenovācija, enerģētika un digitālā nozare, un daļu no kuriem būs jāsedz no valstu budžetiem, lai papildinātu privāto un ES finansējumu. Klāt vēl nāk spiediens uz publiskajiem izdevumiem, lai ekonomiku pielāgotu notiekošajām klimata pārmaiņām vai kompensētu oglekļa nodokļa palielināšanas sociālo ietekmi; |
| --- | --- |

12.

| 13. | piekrīt kritikai par potenciālā IKP izmantošanu par rādītāju, jo potenciālais IKP ir ražošanas jauda, kuru iespējams sasniegt, pilnībā izmantojot ražošanas kapitāla krājumus un darbaspēka piedāvājumu, neradot inflācijas spiedienu. Šajā koncepcijā nav ņemta vērā ne enerģija kā ražošanas faktors, tostarp ražošanas kapitāla paātrinātas novecošanās risks oglekļa enerģijas izmantošanas ierobežojumu dēļ, ne fiziskie ierobežojumi cilvēka darbības paplašināšanai; |
| --- | --- |

13.

| 14. | aicina arī atjaunot līdzsvaru, lai panāktu labāku ieņēmumu uzskaiti. Izdevumu samazināšana sociālo pakalpojumu, izglītības un veselības aprūpes nozarē bieži vien tiek uzskatīta par vienkāršāko veidu, kā īstermiņā samazināt parādus. Tomēr koordinēta nodokļu politika un pasākumi pret krāpšanu nodokļu jomā var ievērojami mazināt valstu budžetiem uzlikto slogu. Piemēram, krāpnieciskas PVN apiešanas stratēģijas vien rada 147 miljardu euro (5) zaudējumus gadā, savukārt visu ES dalībvalstu deficīta summa 2018. gadā sasniedza 109 miljardus euro; |
| --- | --- |

14.

| 15. | uzsver nepieciešamību labāk koordinēt dalībvalstu ekonomikas politiku, lai samazinātu cikliskās neatbilstības un konverģences atšķirības; tādēļ arī atbalsta Komisijas vēlmi atjaunot līdzsvaru starp dalībvalstīm pārpalikuma un deficīta ziņā. Dalībvalstīm ar tekošā konta pārpalikumu būtu jāīsteno ekspansīvāka politika ar mērķi stimulēt iekšzemes pieprasījumu, savukārt dalībvalstīm, kurās zema ražīguma un konkurētspējas līmeņa dēļ ir strukturāla nelīdzsvarotība, būtu jāpalielina ieguldījumi ražošanas darbību modernizēšanā. Turklāt visām dalībvalstīm ir jāpalielina ieguldījumi apmācībā, pētniecībā un izstrādē, jo šobrīd tie nav pietiekami, lai nodrošinātu Eiropas ekonomikas konkurētspēju; |
| --- | --- |

15.

| 16. | no jauna ierosina paplašināt MNNP, iekļaujot papildu rādītājus, kas attiecas uz reģionālajām atšķirībām; RK uzskata, ka tajā varētu vairāk ņemt vērā progresu, kas gūts Apvienoto Nāciju Organizācijas 17 ilgtspējīgas attīstības mērķu (IAM) īstenošanā, jo tie aptver ne tikai vides aizsardzību, bet arī sociālus, ekonomikas un pārvaldības kritērijus; |
| --- | --- |

16.

Publiskās investīcijas un līdzsvarota budžeta norma

| 17. | uzskata, ka publisko investīciju straujā samazināšanās pēc eurozonas krīzes daļēji notika Eiropas ekonomikas pārvaldības satvara dēļ, jo tajā netika pietiekami ņemts vērā nošķīrums starp kārtējiem izdevumiem un investīciju izdevumiem. Laikposmā no 2009. līdz 2018. gadam publiskās investīcijas Eiropas Savienībā kopumā samazinājās par 20 % no IKP. Vietējo un reģionālo pašvaldību veiktās investīcijas samazinājās par gandrīz 25 % un vairākās valstīs, kuras krīze skāra vissmagāk, – par 40 % (6); |
| --- | --- |

17.

| 18. | atgādina par Eiropas Fiskālās padomes konstatējumu, ka dalībvalstis ar augstu publisko investīciju līmeni mēdz to ievērojami samazināt pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras laikā (7) un par Komisijas pašas secinājumu, ka budžeta struktūra nav kavējusi investīciju samazināšanos vai publiskās finanses padarījusi izaugsmi veicinošākas un ka ne SIP investīciju klauzula, ne LESD 126. panta 3. punkts (kas paredz, ka Komisijai ir jāņem vērā, vai valsts budžeta deficīts pārsniedz valdības investīciju izdevumus [..], lai novērtētu, vai pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras uzsākšanas nosacījumi ir vai nav izpildīti) nešķiet radījuši būtisku ietekmi (8); |
| --- | --- |

18.

| 19. | uzsver, ka savā atzinumā par 2015. gada skaidrojošo paziņojumu par šo tēmu (9) RK jau pauda uzskatu, ka Stabilitātes un izaugsmes paktā noteiktā elastība ir pārāk ierobežojoša un šaura, lai tiešām pozitīvi ietekmētu publiskās investīcijas; |
| --- | --- |

19.

| 20. | uzskata, ka mērķtiecīgas un augsti kvalitatīvas publiskās investīcijas, kas balstītas uz teritoriālās ietekmes novērtējumu un publisko līdzekļu izdevumu un ieguvumu nopietnu ekonomisku analīzi, ja tās būs anticikliskas, sniegs labumu nākamajām paaudzēm. Ņemot vērā pašreizējās ārkārtas publisko izdevumu vajadzības, atturēšana no publisko investīciju finansēšanas ar zaudējumiem var radīt stimulu nepietiekamām investīcijām, kaitējot nākamajām paaudzēm; |
| --- | --- |

20.

| 21. | atgādina, ka RK pastāvīgi prasa Stabilitātes un izaugsmes paktā noteiktajos strukturālajos, publiskajos vai asimilētajos izdevumos neņemt vērā publiskos izdevumus, ko dalībvalstis un teritoriālās pašpārvaldes sedz, izmantojot strukturālos un investīciju fondus. Šādi izdevumi būtībā ir investīcijas ar vispārēju nozīmi Eiropai un ar apliecinātu stimulējošu ietekmi uz ilgtspējīgu izaugsmi; |
| --- | --- |

21.

| 22. | uzskata, ka Eiropas ekonomikas pārvaldības satvarā ieviestā līdzsvarotu publisko ieguldījumu norma varētu izrādīties lietderīgs instruments, lai pārtrauktu spēkā esošo budžeta noteikumu nelabvēlīgo ietekmi, ar laiku, iespējams, izslēdzot neto publiskās investīcijas no deficīta aprēķiniem SIP ietvaros – tas ne tikai ļautu publiskās investīcijas saglabāt krīzes laikā, bet arī atturētu no galēji minimālām investīcijām (negatīvas neto publiskās investīcijas), kas vērojamas dažās dalībvalstīs, par tām piemērojot sankcijas. Šo pasākumu prioritāri varētu attiecināt uz publiskajām investīcijām projektos, kuru mērķis ir sekmēt pāreju uz ilgtspējīgu sabiedrību vides, ekonomikas un sociālā ziņā, kā noteikts ilgtspējīgas attīstības mērķos un zaļajā kursā, ņemot vērā, ka šādas investīcijas ir atzītas par īpaši nozīmīgām ne tikai saistībā ar atveseļošanu pēc Covid-19 krīzes, bet arī lai nodrošinātu labklājību un dzīves kvalitāti nākamajām paaudzēm. Komiteja aicina arī veikt ieguldījumus cilvēkkapitālā un prasmju apguvē, lai veicinātu pāreju uz klimatneitrālu, resursu izmantošanas ziņā efektīvu un konkurētspējīgu ekonomiku, kas atbilst digitālās ēras prasībām; |
| --- | --- |

22.

| 23. | aicina Komisiju, kad tā, ņemot vērā Covid-19 radīto kaitējumu ekonomikai un budžetam, būs pārrediģējusi savus priekšlikumus, nākt klajā ar Balto grāmatu par ekonomikas pārvaldības pārstrādāšanu, pamatojoties uz iespējamu šādas līdzsvarota budžeta normas ieviešanu. Komisijai savā novērtējumā būtu jāņem vērā arī citi instrumenti, piemēram, noteikums par izdevumiem (10), kas, pamatojoties uz ekonomikas izaugsmes tendenci un parāda līmeni, ierobežo kopējo valdības izdevumu ikgadējo pieaugumu un var kalpot, lai aizsargātu sabiedrības uzticēšanos, palielinot pārredzamību, samazinot administratīvo slogu un panākot līdzsvaru starp budžeta disciplīnu, kā arī saglabājot pietiekamu publisko ieguldījumu spēju. |
| --- | --- |

23.

Eiropas pusgads

| 24. | atgādina, ka ekonomikas pārvaldībai, kas praksē tiek īstenota, izmantojot Eiropas pusgada koordinācijas ciklu, trūkst efektivitātes attiecībā uz reformu īstenošanu. ES tiesību aktos nekad nav bijis definēts Eiropas pusgada ietvaros apsvērto reformu tvērums, bet īpaši to pamatotība un pievienotā vērtība ES līmenī. Šādas definīcijas neesamība ierobežo iespējamo mijiedarbību starp valstu līmenī veiktajām reformām un ES politiku (tiesību akti un programmas finanšu jomā) un rada problēmu saistībā ar subsidiaritātes principu. RK piekrīt Eiropas Komisijas viedoklim, ka saskaņā ar Eiropas zaļo kursu turpmāk daudz lielāka nozīme jāpiešķir dalībvalstu sociālās, ekonomikas, budžeta un nodarbinātības politikas ekoloģiskajai dimensijai; |
| --- | --- |

24.

| 25. | atkārto, ka viens no galvenajiem iemesliem šai vājajai efektivitātei ir nepietiekama vietējo un reģionālo pašvaldību kā partneru iesaistīšana reformu izstrādē un īstenošanā, lai gan 36 % no visiem ieteikumiem konkrētām valstīm ir adresēti teritoriālajām pašpārvaldēm un 83 % no tiem piemīt teritoriāls aspekts (11); |
| --- | --- |

25.

| 26. | pauž pārliecību, ka tās priekšlikums par rīcības kodeksu vietējo un reģionālo pašvaldību iesaistei Eiropas pusgadā (12) šādu efektivitātes un iedarbīguma trūkumu joprojām var mazināt, jo tādējādi labāk tiktu ņemta vērā vietējā un reģionālā situācija, un ka tas joprojām ir jāīsteno, jo īpaši ņemot vērā, ka Eiropas pusgadā kopš 2019. gada tiek noteiktas pamatnostādnes kohēzijas politikai, kuras pārvaldība tiek dalīta starp visiem valdības līmeņiem; |
| --- | --- |

26.

| 27. | mudina Eiropas Komisiju veicināt pārdomas par administratīvo spēju un fiskālo decentralizāciju dalībvalstīs, lai, ievērojot dalībvalstu konstitūcijas un subsidiaritātes principu, pārbaudītu, vai vietējām un reģionālajām pašvaldībām uzticētie uzdevumi ir atbilstoši to rīcībā esošajiem cilvēku, tehniskajiem un finanšu resursiem; |
| --- | --- |

27.

Pārredzamība un demokrātiskā leģitimitāte

| 28. | uzskata, ka Eiropas ekonomikas pārvaldības sistēmas demokrātiskā leģitimitāte ir pārāk vāja un ka tas apdraud ne tikai konkrēti ekonomikas pārvaldību, bet arī Eiropas projektu kopumā; |
| --- | --- |

28.

| 29. | atzinīgi vērtē klimata aizsardzības iekļaušanu Eiropas pusgadā un sagaida, ka tas nodrošinās gan skaidru uzraudzību, gan novērtējumu par klimata aizsardzības pasākumu efektivitāti, lai valstu progress pusgada mērķu īstenošanā kļūtu jūtamāks; |
| --- | --- |

29.

| 30. | vērš Komisijas un tai līdztiesīgo likumdevēju uzmanību uz to, ka labāka vietējo un reģionālo pašvaldību iesaistīšana Eiropas pusgadā, izmantojot rīcības kodeksu, radītu arī labāku pārstāvētību lēmumu pieņemšanā un labāku pusgada leģitimitāti, tādējādi uzlabojot arī ekonomikas pārvaldību plašākā mērogā; |
| --- | --- |

30.

| 31. | atbalsta ierosmi reformēt Eurogrupu, kuras statuss ir jāformalizē un jāaktualizē attiecībā uz tās vadības pilnīgu īstenošanu, lielāku pārskatatbildību Eiropas Parlamenta priekšā un lielāku tās darbības pārredzamību, sākot ar visu protokolu detalizētu publicēšanu; |
| --- | --- |

31.

| 32. | saistībā ar konferenci par Eiropas nākotni atgādina par savu stingro pārliecību, ka demokrātiskās leģitimitātes trūkuma problēmu, kas skar ES un konkrētāk – tās ekonomikas pārvaldību, varēs atrisināt tikai tad, ja Eiropas iedzīvotāji būs pārliecināti, ka tajā tiks meklēta atbilde uz visiem būtiskajiem jautājumiem. Sociālos standartus, nodarbinātības, vides aizsardzības un ilgtspējības aspektus atbilstoši ilgtspējīgas attīstības mērķiem, kā arī nevienlīdzības apkarošanu nevar uzskatīt par mazāksvarīgākiem jautājumiem nekā makroekonomikas un budžeta prasības. Tāpēc RK uzskata, ka konferencē par ES nākotni vajadzētu būt iespējai apspriest izmaiņas ekonomikas pārvaldībā, kas noteiktas Līgumā par Eiropas Savienības darbību; |
| --- | --- |

32.

| 33. | uzskata, ka ir jāturpina darbs pie eurozonas grūtību risināšanas, atjaunojot publisko finanšu stabilitāti, virzībā uz fiskālo savienību izveidojot stabilu banku sistēmu un stimulējot ilgtspējīgu ekonomikas izaugsmi; |
| --- | --- |

33.

Ekonomikas pārvaldība un koronavīrusa krīze

| 34. | uzsver, ka vietējās un reģionālās pašvaldības ir pirmajās rindās cīņā pret Covid-19 pandēmiju, kas smagi skar Eiropu, jo tām ir ievērojami pienākumi attiecībā uz veselību, sociālo aizsardzību un atbalstu ekonomikai. Itālijā un Spānijā – divās no visvairāk skartajām valstīm – vietējās un reģionālās pašvaldības arī sedz vairāk nekā 90 % no izdevumiem veselības jomā (13). Lai gan daudzās izdevumu pozīcijās ir liels pieaugums, vietējo un reģionālo pašvaldību ieņēmumi samazinās un tos ļoti spēcīgi ietekmē iepriekš nepieredzēta saimnieciskās darbības palēnināšanās. Tas būtiski ietekmē pilsētu un reģionu budžeta līdzsvaru un attiecīgi arī dalībvalstu budžeta līdzsvaru; |
| --- | --- |

34.

| 35. | atgādina, ka daudzās dalībvalstīs vietējās un reģionālās pašvaldības ir pakļautas stingriem valsts budžeta noteikumiem, kas ierobežo izdevumu palielināšanu, liek nodrošināt budžeta līdzsvaru vai ierobežo deficītu un/vai parādsaistības līmenī, kas ir ļoti zems salīdzinājumā ar valsts līmeni; |
| --- | --- |

35.

| 36. | aicina Komisiju, Parlamentu un dalībvalstis pienācīgi novērtēt Covid-19 krīzes radīto reģionālo atšķirību palielināšanās risku trīs galveno iemeslu dēļ: i) ietekme uz veselību ir izteikti teritoriāla, dažos reģionos un pilsētās ir neproporcionāls gadījumu skaits un neviendabīga spēja tikt ar tiem galā; ii) papildus tiešajai ārkārtas ietekmei visvairāk skartajos apgabalos ilgāki vai stingrāki novēršanas pasākumi pastiprinās ekonomikas lejupslīdi un attiecīgi arī MVU un pašnodarbināto personu, kas ir viens no galvenajiem daudzu reģionālo ekonomiku un vietējo un reģionālo pašvaldību pīlāriem, finansiālās grūtības; iii) dažas ekonomikas nozares (piemēram, tūrisms) ir skartas nesamērīgi spēcīgi, un ietekme uz finansēm valstij pakārtotos līmeņos attiecīgi būs atkarīga no vietējām un reģionālām nozaru specializācijām un no saskares ar vērtības ķēdēm pasaulē; |
| --- | --- |

36.

| 37. | tāpēc prasa Eiropas Komisijai un dalībvalstīm kopā ar vietējām un reģionālajām pašvaldībām izstrādāt skaidru ceļvedi, lai palīdzētu vietējām un reģionālajām pašvaldībām atgriezties pie ilgtspējīgiem līdzsvarotiem budžetiem, ņemot vērā pašreizējās pandēmijas asimetrisko ietekmi un to, ka vides un sociālā ziņā ilgtspējīgai atveseļošanai jābūt arī ekonomiski ilgtspējīgai; |
| --- | --- |

37.

| 38. | uzskata, ka pašreizējā situācija atklāj stingrās ekonomiskās politikas, kas īstenota pēc eurozonas krīzes, reālās izmaksas, jo īpaši nepietiekamas investīcijas būtiski svarīgos sabiedriskajos pakalpojumos. Stingra ekonomiskā politika nevar būt galvenā atbilde arī uz šo jauno krīzi. Atveseļošanas stratēģijās ir jāietver drosmīgi publisko investīciju plāni, kas būtu izstrādāti tā, lai ES reģionos un pilsētās atveseļošana notiktu ekoloģiski un sociālekonomiski ilgtspējīgā veidā; |
| --- | --- |

38.

| 39. | pauž pārliecību, ka pēc koronavīrusa krīzes būs vēl svarīgāk nekā jebkad iepriekš pārdomāt Eiropas budžeta struktūru, lai turpmākās budžeta konsolidācijas programmās publiskās investīcijas un sabiedriskie pakalpojumi vairs nebūtu pielāgojams mainīgais lielums. |
| --- | --- |

39.

Briselē, 2020. gada 10. decembrī.

Eiropas Reģionu komitejas priekšsēdētājs

Apostolos TZITZIKOSTAS

---

(1)  2018. gada dati. Eurostat, datu kodi: TEC00023 un TEC00022.

1

Eurostat

(2)  Eiropas Komisija (2015) – “Elastīguma vislabākā izmantošana saskaņā ar stabilitātes un izaugsmes pakta esošajiem noteikumiem”, atsauce: COM(2015) 12 final.

2

(3)  Eurostat, datu kods: TEINA225.

3

Eurostat

(4)  Saskaņā ar Eiropas Komisijas aplēsēm ir vajadzīgi 260 miljardi euro gadā (aptuveni 1,7 % no ES IKP).

4

(5)  COM(2019) 8 final, “Virzība uz efektīvāku un demokrātiskāku lēmumu pieņemšanu ES nodokļu politikā”, 4. lpp

5

(6)  Eurostat, datu kods: TEC00022.

6

Eurostat

(7)  Eiropas Fiskālā padome (2019) – ES fiskālo noteikumu novērtējums, kurā galvenā uzmanība pievērsta sešu tiesību aktu kopumam un divu tiesību aktu kopumam, 76. lpp.

7

ES fiskālo noteikumu novērtējums, kurā galvenā uzmanība pievērsta sešu tiesību aktu kopumam un divu tiesību aktu kopumam

(8)  COM(2020) 55 final, 10. lpp.

8

(9)  RK atzinums “Elastīguma vislabākā izmantošana saskaņā ar stabilitātes un izaugsmes pakta esošajiem noteikumiem” – ziņotāja: Olga Zrihen (BE/PSE), pieņemts 2015. gada 9. jūlijā (OV C 313, 22.9.2015., 22. lpp.).

9

Olga Zrihen

(10)  Ieguvumi un trūkumi, ko rada “izdevumu noteikums”, kā arī līdzsvarota budžeta norma ES fiskālajā satvarā. Eiropas Parlamenta pētījums https://www.europarl.europa.eu/RegData/etudes/STUD/2020/645732/IPOL_STU(2020)645732_EN.pdf

10

(11)  RK Territorial analysis of the Country-specific Recommendations 2018 (Konkrētām valstīm adresēto ieteikumu teritoriālā analīze, 2018).

11

Territorial analysis of the Country-specific Recommendations 2018

(12)  RK atzinums “Eiropas pusgada pārvaldības uzlabošana. Rīcības kodekss vietējo un reģionālo pašvaldību līdzdalībai”, pieņemts 2017. gada 11. maijā, ziņotājs: Rob Jonkman (NL/ECR) (OV C 306, 15.9.2017., 24. lpp.).

12

Rob Jonkman

(13)  ESAO (2020), Covid-19 and Inter-governmental Fiscal Relations: Early responses and main lessons from the financial crisis (Covid-19 un starpvaldību fiskālās attiecības: pirmie atbildes pasākumi un galvenie secinājumi pēc finanšu krīzes), atsauce: COM-CTPA-ECO-GOV-CFE(2020)2.

13

Covid-19 and Inter-governmental Fiscal Relations: Early responses and main lessons from the financial crisis

---

| 2.2.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 37/33 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 37/33

---

Eiropas Reģionu komitejas atzinums “Piesardzīga pielāgošanās klimata pārmaiņām: sinerģija un iespējas veicināt ilgtspēju un dzīves kvalitāti reģionos un pašvaldībās – kādi pamatnosacījumi vajadzīgi?”

(2021/C 37/06)

| Ziņotājs: | Marku MARKULA (FI/PPE), Espo pilsētas domes priekšsēdētājs |
| --- | --- |
| Atsauces dokuments: | Prezidentvalsts pieprasījums, Reglamenta 41. panta b) punkta i) apakšpunkts |

Ziņotājs:

Marku MARKULA (FI/PPE), Espo pilsētas domes priekšsēdētājs

Atsauces dokuments:

Prezidentvalsts pieprasījums, Reglamenta 41. panta b) punkta i) apakšpunkts

IETEIKUMI POLITIJAS JOMĀ

EIROPAS REĢIONU KOMITEJA

Globāla mēroga ārkārtas situācija – nepieciešamība paātrināt rīcību

| 1. | uzsver, ka politiskajiem vadītājiem klimata pārmaiņas būtu jāuzskata par ārkārtas situāciju un globālu apdraudējumu, kas jārisina visiem kopā, paredzot kopīgus pasākumus un standartus, likvidējot norobežošanos un šķēršļus. Eiropas Savienībai būtu jāuzņemas aktīva vadošā loma pārejā uz klimatneitrālu ekonomiku un izturētspējīgāku sabiedrību, lai saglabātu labvēlīgus dzīves apstākļus, un jānodrošina, ka attiecībā uz visiem Eiropas uzņēmumiem un publiskajām un privātajām struktūrām tiek piemērotas skaidras, uzticamas un līdzvērtīgas procedūras; |
| --- | --- |

1.

| 2. | uzsver pilsētu un reģionu aktīvas darbības nozīmi – tie apvieno spēkus ar vietējo un starptautisko rūpniecības nozari, lai pielāgotos klimata pārmaiņām un mazinātu tās, uzstādot aizvien augstākus un reālus mērķus –, un uzsver, ka ir būtiski paātrināt rīcību visās attiecīgajās ES politikas jomās, palielināt pielāgošanās pasākumu finansējumu, kopīgi izstrādāt piemērotas pielāgošanās metodes un instrumentus, pastiprināt pārrobežu sadarbību un pieredzes un paraugprakses apmaiņu, kā arī palielināt izturētspēju un pielāgošanās spējas, dabā balstītus risinājumus un inovācijas iespējas; |
| --- | --- |

2.

| 3. | norāda, ka aptuveni 800 reģionālās pašvaldības 17 dalībvalstīs ir pasludinājušas ārkārtas situāciju klimata jomā, tātad apmēram 40 % ES iedzīvotāju dzīvo tādās pašvaldībās, kuru politiskie vadītāji ir īpaši uzsvēruši, oficiāli atzinuši un darījuši zināmu bīstamo stāvokli, kas saistīts ar globālo klimata jomas ārkārtas situāciju; uzsver, ka šis fakts dod spēcīgu atbalstu tam, lai, aktīvi īstenojot vadošo lomu, virzītos uz mērķi – klimatneitrālu Eiropu, akcentējot augšupēju perspektīvu (1); |
| --- | --- |

3.

| 4. | uzsver, ka Covid-19 pandēmija ir vēl vairāk palielinājusi nepieciešamību steidzami izstrādāt agrīnus un koordinētus pasākumus – pašreizējā ar pandēmiju saistītā pieredze liecina, ka ir jāuzlabo sociālo un ekonomikas sistēmu noturība, lai pārvarētu liela mēroga traucējumus, jo neparedzētas krīzes rada kompleksus riskus, jo īpaši, pārāk šauri koncentrētas ekonomikas apstākļos; |
| --- | --- |

4.

| 5. | uzsver, ka ES politika, kas vērsta uz pielāgošanos klimata pārmaiņām un to mazināšanu, ir labāk jāintegrē gan ar publiskā, gan privātā sektora pasākumiem, kā arī ar iedzīvotāju darbībām tādās ES klimata politikas jomās kā emisijas kvotu tirdzniecības sistēma (ETS), Kopīgo centienu lēmums (KCL) un zemes izmantošana, zemes izmantošanas maiņa un mežsaimniecība (ZIZIMM). Lai līdz 2050. gadam sasniegtu klimatneitralitāti, Eiropas Savienībai ir jāpaātrina darbību dekarbonizācija visās nozarēs. Pilsētas un reģioni partnerībā ar rūpniecības nozari ir galvenie atbildīgie par Kopīgo centienu lēmuma jomām, jo īpaši par siltumapgādi, dzesēšanu, zemes izmantošanu un transportu. |
| --- | --- |

5.

Vietējo un reģionālo pašvaldību saikne ar ANO ilgtspējīgas attīstības mērķiem un ANO Vispārējo konvenciju par klimata pārmaiņām (UNFCCC)

| 6. | uzskata, ka vietējām un reģionālajām pašvaldībām ir jāuzņemas izšķiroša loma globālo klimata jomas mērķu paaugstināšanā un ka pielāgošanās politika būtu jāuzskata par būtisku orientieri ANO ilgtspējīgas attīstības mērķu (IAM) lokalizācijā; ES ir jārada stimuli pašvaldībām sasniegt ilgtspējīgas attīstības mērķus; |
| --- | --- |

6.

| 7. | aicina UNFCCC struktūras oficiāli atzīt vietējā līmeņa lomu pielāgošanās un seku mazināšanas politikā un aktīvi veicināt pašvaldību iesaistīšanos, kā arī ierosināt Pusēm pieņemt vērienīgus mērķus; norāda uz vietējo ieguldījumu, kas iesniegts kā brīvprātīgi vietēja mēroga pārskati, kuros uzsvērts, ka pilsētu līmenī tiek īstenoti ietekmīgi pasākumi un ka šis līmenis ir vispiemērotākais, lai izpētītu sinerģiju un saiknes starp dažādiem IAM; |
| --- | --- |

7.

| 8. | uzskata, ka UNFCCC COP 26 konference ir būtisks pagrieziena punkts, kas dos iespēju nostiprināt ES vadošo lomu pasaules mēroga pasākumos klimata jomā, un uzsver, ka pašreizējie reģionu un pilsētu pasākumi un saistības būtu aktīvi un uzskatāmi jāpopularizē COP 26 konferencē; vēlas atbalstīt ES iestādes to sadarbībā ar UNFCCC, lai stiprinātu vietējo un reģionālo pašvaldību pamanāmību un atzīšanu globālajā klimata diplomātijā un darbībās; šajā sakarā uzsver sadarbību ar starptautiskajām struktūrām un tīklu organizācijām, piemēram, apvienību “Vietējās pašvaldības – ilgtspējai” (ICLEI), Under2Coalition, Regions4, Klimata aliansi un Apvienoto pilsētu un vietējo pašvaldību asociāciju (UCLG); |
| --- | --- |

8.

Ceļā uz ietekmīgāku ES pielāgošanās stratēģiju, kas balstīta uz jaunām atziņām, mācīšanos un inovācijām

| 9. | atzinīgi vērtē ceļvedi jaunai, mērķtiecīgākai ES stratēģijai par pielāgošanos klimata pārmaiņām, kurā attiecībā uz Eiropas Savienības 2030. un 2050. gada klimata mērķiem pielāgošanās politikai tiek piešķirta lielāka nozīme, uzlabojot zināšanas, pastiprinot plānošanu un paātrinot rīcību, kā arī atzīstot, ka ir vajadzīga reģionāla un vietēja līmeņa pielāgošanās politika; šajā sakarībā uzsver, ka visās politikas jomās ir efektīvi jāintegrē jautājumi, kas saistīti ar pielāgošanos klimata pārmaiņām; mudina Komisiju izstrādāt jauno ES stratēģiju pielāgošanās jomā, nosakot skaidrus mērķus un rādītājus un saskaņā ar aktīvas subsidiaritātes un proporcionalitātes principiem; |
| --- | --- |

9.

| 10. | uzskata: lai atbalstītu vietējās un reģionālās pašvaldības to globālajos IAM pasākumos, ES pašai jārāda piemērs. Tas ietver arī sadarbību ar mūsu potenciālajiem partneriem ārpus ES, pamatojoties uz ES vērtībām; |
| --- | --- |

10.

| 11. | uzsver, ka ir vajadzīga Eiropas mēroga pielāgošanās sistēma un labi funkcionējoša daudzlīmeņu pārvaldības struktūra, kurā paredzēti skaidri pienākumi, lai varētu rīkoties. Ir svarīgi izveidot efektīvus reģionālos un vietējos pielāgošanās un seku mazināšanas mehānismus, veidojot kopīgus publiskā, privātā un trešā sektora tīklus un uzlabojot zināšanas, spējas un finanšu resursus; |
| --- | --- |

11.

| 12. | uzsver, ka saistībā ar pielāgošanos klimata pārmaiņām liela nozīme ir dabā balstītiem risinājumiem, jo to ieviešana dod iespēju risināt savstarpēji saistītās krīzes klimata, dabas un veselības jomā un sniedz gan sociālu, gan ekoloģisku ieguvumu, vienlaikus veicinot ilgtspēju un izturētspēju. Dabā balstīti risinājumi var būt arī svarīgs līdzeklis, kā sasniegt IAM un UNFCCC mērķus, it īpaši attiecībā uz sinerģijas izmantošanu starp dažādiem IAM un klimatrīcību; |
| --- | --- |

12.

| 13. | uzsver, ka, pielāgojoties klimata pārmaiņām, būs jāveic būtiska pārveide un ka tā būs jāiekļauj kā transversāla prioritāte teritoriālajā plānošanā un pārvaldībā; pielāgošanās politika būtiski ietekmē veselību un sociālo taisnīgumu; |
| --- | --- |

13.

| 14. | norāda, ka vietējā līmeņa sagatavotība saistībā ar pielāgošanos klimata pārmaiņām ir atšķirīga gan visā pasaulē, gan arī Eiropā. Klimata riski pašlaik nav plaši iekļauti pašvaldību veiktajā risku pārvaldības un sagatavotības vispārējā plānošanā; |
| --- | --- |

14.

| 15. | uzsver: lai visi klimata pasākumi, tostarp pielāgošanās pasākumi, būtu sekmīgi, to pamatā jābūt labākajām pieejamajām zināšanām un inovācijai un tie ir pilnībā atkarīgi no iedzīvotāju līdzdalības; vietējās un reģionālās pašvaldības ir pārvaldības līmenis, kuram visvairāk uzticas, jo tās vislabāk zina, kas ir vajadzīgs un kā efektīvi ņemt vērā Eiropas iedzīvotāju vajadzības un vēlmes; |
| --- | --- |

15.

| 16. | aicina Eiropas Komisiju un dalībvalstis atbalstīt:






  a) | ilgtspēju kā jaunu standartu visām kopienām, uzņēmumiem un indivīdiem; |
| --- | --- | --- |

16.

a)

ilgtspēju kā jaunu standartu visām kopienām, uzņēmumiem un indivīdiem;

| b) | ilgtspējīgu attīstību, oglekļneitralitāti, apriti un izturētspēju kā pamatprincipu visu lēmumu – gan publiskajā, gan privātajā sektorā – pieņemšanā, tostarp budžeta plānošanas procesā; |
| --- | --- |

b)

ilgtspējīgu attīstību, oglekļneitralitāti, apriti un izturētspēju kā pamatprincipu visu lēmumu – gan publiskajā, gan privātajā sektorā – pieņemšanā, tostarp budžeta plānošanas procesā;

| c) | uz ilgtspēju vērstu plānošanu un darbības, kuru pamatā ir sadarbība, zināšanas un laba prakse; |
| --- | --- |

c)

uz ilgtspēju vērstu plānošanu un darbības, kuru pamatā ir sadarbība, zināšanas un laba prakse;

| d) | ilgtspējas pētniecību un kopīgas daudzdisciplīnu un starpdisciplīnu darbības, lai palielinātu zinātību un to dažādotu; |
| --- | --- |

d)

ilgtspējas pētniecību un kopīgas daudzdisciplīnu un starpdisciplīnu darbības, lai palielinātu zinātību un to dažādotu;

| e) | digitālo savienojamību visiem iedzīvotājiem un atbilstīgās prasmes kā transversālu elementu, kas nodrošina zaļo un digitālo pārveidi; |
| --- | --- |

e)

digitālo savienojamību visiem iedzīvotājiem un atbilstīgās prasmes kā transversālu elementu, kas nodrošina zaļo un digitālo pārveidi;

| f) | veidus, kā visus šos elementus iekļaut visos mācību risinājumos Eiropas Savienībā; kā arī |
| --- | --- |

f)

veidus, kā visus šos elementus iekļaut visos mācību risinājumos Eiropas Savienībā; kā arī

| g) | finansējumu pilsētām un reģioniem darbaspēka pārkvalificēšanai un kvalifikācijas celšanai; |
| --- | --- |

g)

finansējumu pilsētām un reģioniem darbaspēka pārkvalificēšanai un kvalifikācijas celšanai;

| 17. | atbalsta oglekļa pēdas samazināšanu, minimizējot produktu, pakalpojumu un organizācijas veidu negatīvo ietekmi; aicina arī vairāk koncentrēties uz oglekļa plaukstas nospiedumu, parādot pozitīvo ietekmi, ko produkti, pakalpojumi vai organizācijas veidi nākotnē var radīt ilgtspējas ziņā; |
| --- | --- |

17.

| 18. | atbalsta vietējo zinātnisko platformu izveidi klimata pārmaiņu jomā (kas jau ir izveidotas dažādos reģionos un pilda “vietējās IPCC” lomu), lai veicinātu sadarbību ar zinātniekiem un atbalstītu vietējās vēlētās amatpersonas lēmumu pieņemšanā; |
| --- | --- |

18.

| 19. | uzsver, ka personīgās, kopienas un reģionālās noturības veidošana ir svarīgs faktors virzībā uz pielāgošanos klimata pārmaiņām; uzsver cilvēku informētības, mācīšanās, spēju attīstības nozīmi un konceptu nozīmi starpreģionālās un starptautiskās sadarbības kultūras veicināšanā, lai tā darbotos praktiski visā pasaulē; |
| --- | --- |

19.

| 20. | aicina Komisiju izveidot un plašāk izmantot Eiropas mēroga sadarbības instrumentus, lai kopīgi radītu jaunus risinājumus klimata problēmām, un aicina izveidot digitālas virtuālas grupas, kas veic apmācību, un līdzbiedru mentoringa sistēmas, lai atbalstītu jaunu, inovatīvu ilgtspējīgu attīstību reģionālajā un vietējā līmenī; reģioni un pilsētas vēlas būtu par izmēģinājumu vietām, kur izstrādā jaunus risinājumus, kas var apmierināt ES teritoriju dažādās vajadzības; |
| --- | --- |

20.

| 21. | uzsver, ka “dzīvo laboratoriju” tīkls ir noderīgs, lai novērstu plaisu starp pielāgošanos klimata pārmaiņām un klimata pārmaiņu seku mazināšanu un veicinātu inovāciju ilgtspējīgai attīstībai; |
| --- | --- |

21.

| 22. | uzsver lauksaimniecības un mežsaimniecības (KLP) nozīmi globālajā klimata politikā, jo tām ir svarīga nozīme noturības un ilgtspējas uzlabošanā un inovatīvu risinājumu veicināšanā lauku apvidos; tāpēc lauksaimniecības un mežsaimniecības politikā ir jāiekļauj zaļā kursa mērķi, jo īpaši bioloģiskās daudzveidības stratēģija un stratēģija “no lauka līdz galdam”, likvidējot saikni starp subsīdijām un lauksaimniecības zemes platību un tās vietā subsīdijas piesaistot augstu un saistošu standartu ievērošanai klimata aizsardzības, bioloģiskās daudzveidības, pesticīdu izmantošanas un dzīvnieku labturības jomā, saīsinātām piegādes ķēdēm un vietējās ražošanas veicināšanai; |
| --- | --- |

22.

| 23. | uzsver pozitīvo sinerģiju starp bioloģiskās daudzveidības saglabāšanas politiku un klimata pārmaiņu mazināšanas un pielāgošanās politiku, jo tās ir galvenie pīlāri, uz kuriem balstās globālā cīņa pret klimata pārmaiņām; |
| --- | --- |

23.

| 24. | uzsver, ka, veicot kopienu apdraudējuma un riska novērtējumus, ir svarīgi izmantot preventīvas informācijas sistēmas, piemēram, Galileo un Copernicus. Tam ir vajadzīga sistemātiskāka un visaptveroša reģionāla un vietēja mēroga datizrace un apstrāde, piemēram, jāizmanto ar satelītiem un sensoriem iegūti dati un uz ģeogrāfiskās informācijas sistēmām (ĢIS) balstīti instrumenti, lai kartētu neaizsargātību, kas saistīta ar dažādiem klimata izraisītiem riskiem; mudina vietējās un reģionālās pašvaldības izmantot un piemērot pieejamos datus un pakalpojumus, jo īpaši tos, ko piedāvā Copernicus klimata pārmaiņu dienests (C3S); |
| --- | --- |

24.

| 25. | uzsver, ka ir jāturpina ieguldīt kosmosa tehnoloģijā, jo tā ir būtisks ilgtspējīgas un noturīgas attīstības elements, sniedzot attiecīgu informāciju par klimata riskiem un ar tiem saistītiem pielāgošanās pasākumiem; šajā jomā pauž gatavību sadarboties ar Komisiju, Kopīgo pētniecības centru un Eiropas Vides aģentūru, lai izpētītu pasākumus, kuru mērķis ir tuvināt šīs tehnoloģijas vietējām un reģionālajām pašvaldībām; |
| --- | --- |

25.

| 26. | norāda, ka pielāgošanās būtu jāatzīst par svarīgu Eiropas zaļā kursa – ES jaunās izaugsmes stratēģijas – pīlāru; atzinīgi vērtē ierosināto Eiropas Klimata aktu, jo tas nodrošinās visaptverošu satvaru gan attiecībā uz klimata pārmaiņu mazināšanu, gan pielāgošanos tām; |
| --- | --- |

26.

Pilsētām un reģioniem vajadzētu būt spēcīgākai lomai pielāgošanās politikā

| 27. | uzsver, ka pilsētas un reģioni ir klimatrīcības un pielāgošanās novatori un avangards; tie bieži piedalās pētniecības un inovācijas projektos – piemēram, saistībā ar pamatprogrammām “Apvārsnis 2020” un “Apvārsnis Eiropa” –, kas ļauj tiem viscaur Eiropā darboties kā vēstniekiem jautājumos par pielāgošanos klimata pārmaiņām un veicināt dažādu pašvaldības līmeņu pārrobežu sadarbību klimata problēmu risināšanā; |
| --- | --- |

27.

| 28. | norāda, ka vietējo pašvaldību atbildībā ir vairāk nekā 70 % klimata pārmaiņu mazināšanas pasākumu un līdz pat 90 % pasākumu, kas saistīti ar pielāgošanos klimata pārmaiņām, un ka pielāgošanās politika nedarbosies, ja netiks ņemtas vērā vietējo reģionu un pilsētu vajadzības, viedokļi un zināšanas; norāda: tiek lēsts, ka visā Eiropas Savienībā aptuveni 40 % pilsētu, kurās ir vairāk nekā 150 000 iedzīvotāji, ir pieņēmušas pielāgošanās plānus (2); |
| --- | --- |

28.

| 29. | digitālajiem lietojumiem var būt svarīga nozīme, palīdzot vietējām un reģionālajām pašvaldībām īstenot ilgtspējīgas attīstības un klimata mērķus un pielāgoties klimata pārmaiņām. Tādēļ, lai pielāgotos klimata pārmaiņām un mazinātu to sekas, vienmēr jāapsver ilgtspējīgi digitālie risinājumi; jāapmainās ar paraugprakses piemēriem, vienlaikus vienmēr kontrolējot arī digitālo risinājumu faktisko efektivitāti; |
| --- | --- |

29.

| 30. | norāda: klimata pārmaiņu rezultātā visjūtamāko ietekmi Eiropā un pasaulē izraisa ekstremāli laikapstākļi, piemēram, karstuma viļņi, plūdi, ūdens trūkums, mežu ugunsgrēki un slimības, kas smagi skar cilvēkus, rada finansiālus zaudējumus, kā arī izraisa dzīves kvalitātes pasliktināšanos; norāda, ka arī lauku depopulācija, auglīgas augsnes trūkums un bioloģiskās daudzveidības samazināšanās rada sociālas un ekonomiskas grūtības, kas kļūst par aizvien lielāku globālu problēmu, kam Eiropā būs plašas sekas (3); |
| --- | --- |

30.

| 31. | uzsver divu uz klimatu orientētu iniciatīvu – “Pret klimata pārmaiņām noturīga Eiropa” un “100 klimatneitrālas pilsētas līdz 2030. gadam” – izšķirošo nozīmi; vēlas sadarboties ar Komisiju centienos rosināt pieteikumus un kandidātu izvirzīšanu no dažādām kopienām, pilsētām un reģioniem, lai pilnībā būtu pārstāvēta Eiropas teritoriju ģeogrāfiskā, sociālā un ekonomiskā daudzveidība; pauž gatavību kopā ar tādām iniciatīvām kā Pilsētas mēru paktu un citām izstrādāt īstenošanas sistēmu klimatneitralitātes mērķa sasniegšanai; |
| --- | --- |

31.

| 32. | ieteic, ka Eiropas Vides aģentūra (EVA) sadarbībā ar dažādām ekspertu organizācijām, piemēram, Kopīgo pētniecības centru, Pilsētvides attīstības programmas Klimata pārmaiņu pielāgošanās partnerību (4) un Pilsētas mēru paktu klimata un enerģētikas jomā (5), regulāri varētu nākt klajā ar jaunāko informāciju par zinātnes atziņām un iepazīstināt ar konkrētiem projektiem, kas saistīti ar klimata pārmaiņām, ietekmi un neaizsargātību nozīmīgākajos Eiropas bioģeogrāfiskajos reģionos; |
| --- | --- |

32.

| 33. | uzsver, ka klimata pārmaiņu ietekme ir nevienmērīga un ka teritoriālajiem faktoriem ir izšķiroša nozīme pareizā politikas izvēlē; pareizās pielāgošanās darbības ir atkarīgas no konkrētajiem problemātiskajiem aspektiem, piemēram, ES tālākajos reģionos, salās, kalnu reģionos, piekrastes apgabalos un Arktikas reģionā; |
| --- | --- |

33.

| 34. | aicina veikt steidzamus pasākumus Arktikā, kur ziemas temperatūra jau ir par 2,5 oC augstāka nekā pirmsindustriālā temperatūra, kas nozīmē, ka jūras ledus un sniega kušana notiek vēl nepieredzētā ātrumā, kā to nesen pierādījusi, piemēram, MOSAiC ekspedīcija. Īpaša uzmanība ir jāpievērš tam, ka Arktika ir jutīgāka – to dēvē par “polāro amplifikāciju”; |
| --- | --- |

34.

| 35. | norāda uz Vidusjūras reģiona dabas īpašo bagātīgumu un tās īpašo neaizsargātību pret dabas katastrofām, klimata pārmaiņām un sociālekonomiskās attīstības tendencēm. Ir vajadzīgi īpaši pasākumi, lai palielinātu dabas resursu ilgtspēju, jo īpaši aizsargātu bioloģisko daudzveidību; |
| --- | --- |

35.

| 36. | uzsver, ka klimata pārmaiņas ir cieši saistītas ar sociālekonomiskām pārmaiņām, piemēram, urbanizāciju; uzsver, ka Eiropas pilsētu teritorijas, kur dzīvo trīs ceturtdaļas iedzīvotāju, saskaras ar klimata problēmām, kurām ir nepieciešami pielāgoti risinājumi un ES un dalībvalstu atbalsts (6); uzsver arī to, cik svarīgas ir lauku un piepilsētu teritorijas, kur samazināt emisijas dažkārt ir vēl grūtāk, un tādēļ aicina arī tajās rast piemērotus risinājumus; |
| --- | --- |

36.

| 37. | uzsver, ka klimata un enerģētikas daudzlīmeņu dialogs var kļūt par spēcīgu instrumentu, kas nodrošina efektīvu vertikālo integrāciju un pielāgošanās politikas integrēšanu; tas būtu jāpaplašina, lai aptvertu visu Zaļo kursu; |
| --- | --- |

37.

| 38. | uzsver Pilsētas mēru pakta klimata un enerģētikas jomā un līdzīgu iniciatīvu būtisko nozīmi, jo tās tuvina pielāgošanās politiku pilsētām un reģioniem, un uzsver Pilsētas mēru pakta parakstītāju būtisko lomu Ilgtspējīgas enerģētikas un klimata rīcības plānu īstenošanā; |
| --- | --- |

38.

| 39. | norāda, ka ir svarīgi ar viedas teritoriālās stratēģijas palīdzību sekmēt tādu novatorisku digitālo tehnoloģiju izmantošanu, paplašināšanu un ieviešanu, kas veicina integrācijas spējas un kohēziju. 5G tehnoloģija, lietu internets un datu analīze kā šo tehnoloģiju piemēri būtu jāuzskata par reģionu un pilsētu digitālās un zaļās pārveides veicinātājiem un jo īpaši par kardināli svarīgu sviru digitālo sabiedrisko pakalpojumu sniegšanā, energoefektivitātē, kultūras un tūrisma veicināšanā, kā arī sociālajā un teritoriālajā kohēzijā; |
| --- | --- |

39.

| 40. | uzsver energosistēmu nozīmi pielāgošanās pasākumos un saikni starp tām, kā norādīts paziņojumā par ES stratēģiju energosistēmu integrācijai (7), un aicina Eiropas Komisiju turpināt pētīt šīs saiknes, veicot turpmākus pasākumus pēc minētā paziņojuma; |
| --- | --- |

40.

| 41. | uzsver, ka ir svarīgi pastiprināt Eiropas reģionu un pilsētu partnerības, izmantojot pārdomātas specializācijas koncepcijas; iesaka palielināt pilsētu un reģionu lomu platformā “Pielāgošanās klimata pārmaiņām” (8) un vēlas padziļināt sadarbību, jo īpaši ar Eiropas Vides aģentūru, Eiropas Inovāciju un tehnoloģiju institūta (EIT) Klimata zināšanu un inovāciju kopienu (ZIK) un Kopīgo pētniecības centru; |
| --- | --- |

41.

| 42. | norāda, ka ir jāuzlabo reģionu un pilsētu spējas īstenošanas ziņā un ka ir svarīgi nodrošināt pietiekamu skaitu darbinieku, tostarp kvalificētu personālu. Jo īpaši pašvaldību līmenī ir sistemātiski jānodrošina vajadzīgie darbinieki, lai koordinētu daudzās darba un atbildības jomas, kas saistītas ar ilgtspējīgas attīstības mērķu un klimata politikas mērķu īstenošanu; |
| --- | --- |

42.

Finansēšana un vispārēji noteikumi

| 43. | mudina Komisiju pievērst īpašu uzmanību CO2 cenu noteikšanas sistēmai. Lai pielāgotos klimata pārmaiņām, mazinātu to ietekmi un veiktu pāreju, ir vajadzīgi jauni ieguldījumi, jo īpaši privātajā sektorā. Lai piesaistītu vajadzīgos ieguldījumus, CO2 cena būtu jānosaka paredzamā un piemērotā līmenī. Šāda sistēma iedrošinātu enerģētikas un citu nozaru uzņēmumus uzņemties spēcīgu lomu klimata mērķu sasniegšanā un jaunu, oglekļa ziņā neitrālu risinājumu radīšanā; |
| --- | --- |

43.

| 44. | uzsver, ka ir vajadzīga efektīvāka CO2 cenu noteikšanas sistēma, tostarp oglekļa ievedkorekcijas mehānisms, lai CO2 kļūtu par pārredzamu ekonomikas sistēmas daļu un veicinātu pāreju uz oglekļa neitralitāti. Tas radītu jaunus vienlīdzīgus konkurences apstākļus ilgtspējīgai rīcībai un ir būtisks instruments, lai panāktu, ka CO2 sistēma kļūst pārredzama visos līmeņos un nozarēs; |
| --- | --- |

44.

| 45. | atbalsta EP aicinājumu, proti, balstoties uz jaunākajiem IPCC izmantotajiem zinātniskajiem aprēķiniem, noteikt 27 ES dalībvalstu neto siltumnīcefekta gāzu budžetu, kas atbilstoši Parīzes nolīguma mērķiem būtu taisnīga daļa, kura Savienībai pienākas no globālā emisiju budžeta, kas vēl pieejams, un kas palīdzētu noteikt Savienības trajektoriju virzībā uz siltumnīcefekta gāzu neto nulles emisijām 2050. gadā; |
| --- | --- |

45.

| 46. | aicina Eiropas Savienību uzņemties stingru pasaules mēroga vadību, lai līdz 2030. gadam izveidotu nepieciešamo CO2 cenu noteikšanas un budžeta veidošanas sistēmu, un apspriest līdzīgus elementus sarunās ar saviem globālajiem tirdzniecības partneriem; |
| --- | --- |

46.

| 47. | ierosina veicināt ES finansētus ilgtermiņa ieguldījumus infrastruktūrā, kas saistīta ar pielāgošanos; uzsver, ka ir svarīgi, lai visiem pārvaldes līmeņiem būtu pienācīgas iespējas saņemt finansējumu pielāgošanās pasākumiem, kā arī ir svarīgi izpētīt jaunas iespējas attiecībā uz esošajām iekārtām un meklēt jaunus un inovatīvus risinājumus; |
| --- | --- |

47.

| 48. | iesaka ES un valstu valdībām nodrošināt stabilu un sistemātisku publisko finansējumu pielāgošanās pasākumiem, piemēram, tādās jomās kā komunālie pakalpojumi, neatliekamās palīdzības un glābšanas pakalpojumi un veselības aprūpe. Lai realizētu piesardzīgu pielāgošanos, ir vajadzīgi visaptveroši ieguldījumi infrastruktūrā un glābšanas instrumentos, kuri pielāgošanos klimata pārmaiņām un to mazināšanu integrē vispārējos ilgtspējas pasākumos; |
| --- | --- |

48.

| 49. | atzinīgi vērtē paziņojumu par “zaļajām” obligācijām, kuru mērķis nodrošināt finansējumu pasākumiem klimata jomā; brīdina, ka publiskie resursi var nebūt pietiekami, lai apmierinātu visas ar pielāgošanos saistītās vajadzības, un ka būtu jāveicina pielāgošanās pasākumu finansējums no privātā sektora; taksonomijas sistēmas kritēriji un praktiskā pieeja attiecībā uz to, kas tiek uzskatīts par ilgtspējīgu un drošu, ir jāizstrādā tā, lai neradītu administratīvu slogu tiem, kuri vēlas veikt ilgtspējīgus ieguldījumus. Tas jo īpaši attiecas uz gadījumiem, kad šie aspekti aptver plašākus jautājumus nekā paredzēts spēkā esošajos ES un valstu tiesību aktos; |
| --- | --- |

49.

| 50. | atzīst, ka jaunajā 2021.–2027. gada satvarā liela uzmanība tiks pievērsta viedākai Eiropai, ko virza inovācija, un videi nekaitīgākai un bezoglekļa Eiropai; aicina piešķirt Reģionu komitejai lielāku lomu procesā, kurā tiek lemts par dažādu instrumentu izmantošanu reģionālajiem publiskā un privātā sektora ieguldījumiem pielāgošanās klimata pārmaiņām un to ietekmes mazināšanas pasākumos; tas ietver atbalstu vietējā līmenī vadītām stratēģijām un vietējo pašvaldību iespēju palielināšanu ES, valstu, reģionālo un vietējo fondu pārvaldībā; norāda, ka ar Eiropas programmām ir jāveicina labu klimata risinājumu radīšana un kopīgošana dažāda lieluma pašvaldību labā; |
| --- | --- |

50.

| 51. | uzsver, ka vietējās un reģionālās pašvaldības vislabāk pārzina iedzīvotāju vajadzības un problēmas un ir atbildīgas par ES politikas īstenošanu vietējā un reģionālajā līmenī. Tāpēc dalībvalstīm ir jāiesaista vietējās un reģionālās pašvaldības lēmumu pieņemšanas procesā par Eiropas Savienības un valstu tiesību aktiem. RK mudina dalībvalstis saskaņā ar subsidiaritātes principu deleģēt vietējām un reģionālajām pašvaldībām arī līdzekļu un finanšu instrumentu pārvaldību; |
| --- | --- |

51.

| 52. | norāda, ka Eiropas Investīciju banka (EIB) ir uzņēmusies jauna līmeņa saistības, proti, tā ir apņēmusies līdz 2025. gadam palielināt klimata pasākumiem un vides ilgtspējai paredzētā finansējuma daļu un izstrādāt Klimata bankas ceļvedi (9); atzinīgi vērtē EIB Klimata risku novērtēšanas sistēmas ieviešanu, kuras mērķis ir sistemātiski novērtēt fiziskos klimata riskus; |
| --- | --- |

52.

| 53. | uzsver, ka jaunās ES pielāgošanās stratēģijas izstrādē ir jābalstās uz Eiropas zaļajā kursā noteiktajiem principiem; mudina Komisiju nekavējoties atzīt pilsētas un reģionus par pilntiesīgiem partneriem šajā sistēmā un labāk novērst plaisu starp vietējām, augšupējām pielāgošanās stratēģijām un valstu pielāgošanās stratēģijām; |
| --- | --- |

53.

Labāka saskaņotība un darbības visā Eiropā

| 54. | norāda, ka Klimata pakta mērķu pamatā ir aktīva subsidiaritāte un daudzlīmeņu pārvaldība: RK ir gatava sniegt politisku atbalstu Klimata pakta (10) īstenošanā un izplatīt to visās Eiropas pilsētās un reģionos. Šajā sakarā RK aicina Komisiju iekļaut pielāgošanās pasākumus kā vienu no elementiem, ko aptvertu šī svarīgā iniciatīva; |
| --- | --- |

54.

| 55. | uzsver Eiropas Klimata pakta potenciālu, jo tas, no vienas puses, ir novatorisks pārvaldības instruments, kas uzlabo sadarbību starp vietējām un reģionālajām pašvaldībām un Eiropas iestādēm, un, no otras puses, ir jumta iniciatīva, kuras mērķis ir veicināt vietējo klimata paktu izveidi visā ES un veicināt paraugprakses izmantošanu, tostarp attiecībā uz pielāgošanos klimata pārmaiņām; |
| --- | --- |

55.

| 56. | atkārtoti uzsver, ka ir svarīgi pielāgošanās politiku iekļaut teritoriālajā infrastruktūrā un ainavu plānošanā un pārvaldībā (11); pilsētām un reģioniem šajā jomā būtu jāpieliek ievērojamas pūles; |
| --- | --- |

56.

| 57. | atzinīgi vērtē priekšlikumu par vērienīgu 2030. gada klimata mērķu plānu un aicina Komisiju šajā satvarā iekļaut arī pielāgošanās pasākumus un mērķus; |
| --- | --- |

57.

| 58. | uzsver, ka vairākas iniciatīvas, piemēram, pilsoņu dialogi, teritoriālās ietekmes novērtējumi, enerģētikas un klimata daudzlīmeņu dialogi un RegHub tīkls, kā arī Eiropas pilsētu iniciatīva kohēzijas politikai pēc 2020. gada, var atbalstīt gan pielāgošanās pasākumu novērtēšanu, gan stratēģiskās programmas noteikšanu, iesaistot tos, kurus tieši ietekmē klimata pārmaiņas un pielāgošanās pasākumi; |
| --- | --- |

58.

| 59. | atzinīgi vērtē “renovācijas vilni” kā uz nākotni vērstu iniciatīvu, kas pastiprina ES centienus jomā, kas ir viena no galvenajām ceļā uz mūsu mērķu klimata jomā sasniegšanu: šajā sakarībā aicina Komisiju turpināt attīstīt ēku renovācijas jomas nozīmi pielāgošanās mērķu sasniegšanā un uzbūvētās vides noturības uzlabošanā; |
| --- | --- |

59.

| 60. | norāda, ka klimata pārmaiņas iedzīvotājus ietekmē atšķirīgi atkarībā no viņu sociālās un ekonomiskās neaizsargātības, vecuma un dzimuma; tādēļ jaunajā ES stratēģijā būtu rūpīgi jāapsver pielāgošanās politikas sociālais aspekts, pamatojoties uz darbu, ko šajā jomā veic Eiropas Vides aģentūra (12); |
| --- | --- |

60.

| 61. | uzsver, ka dalībvalstis pašlaik izstrādā dažādus plānus un stratēģijas, kas pārklājas, piemēram, pielāgošanās klimata pārmaiņām stratēģijas, valstu enerģētikas un klimata plānus, valstu ilgtermiņa stratēģijas un ilgtspējīgas attīstības stratēģijas, un citas nozaru politikas, piemēram, bioloģiskās daudzveidības, mežsaimniecības, lauksaimniecības un teritoriālās attīstības politiku; norāda, ka tas rada neskaidrības risku pilsētām un reģioniem, un aicina Eiropas Komisiju pārskatīt vispārējo sistēmu, lai veidotu integrētāku pieeju; |
| --- | --- |

61.

| 62. | aicina Komisiju stingri ieteikt dalībvalstīm savu pielāgošanās stratēģiju izstrādē, kā arī reģionālo un vietējo stratēģiju izstrādes veicināšanā un valsts stratēģiju reģionālā sadalījuma noteikšanā iesaistīt vietējās un reģionālās pašvaldības; šajā nolūkā RK pauž gatavību rīkot daudzlīmeņu dialogus enerģētikas un klimata jomā. |
| --- | --- |

62.

Briselē, 2020. gada 10. decembrī.

Eiropas Reģionu komitejas priekšsēdētājs

Apostolos TZITZIKOSTAS

---

(1)  https://climateemergencydeclaration.org/climate-emergency-declarations-cover-15-million-citizens/

1

(2)  Ziņojums par to, kā tiek īstenota ES stratēģija par pielāgošanos klimata pārmaiņām (COM(2018) 738 final).

2

(3)  https://www.eea.europa.eu/themes/climate-change-adaptation

3

(4)  https://ec.europa.eu/futurium/en/climate-adaptation

4

(5)  https://www.eumayors.eu/

5

(6)  https://www.eumayors.eu/

6

(7)  COM(2020) 299 final

7

(8)  https://climate-adapt.eea.europa.eu/

8

(9)  https://www.eib.org/en/about/partners/cso/consultations/item/cb-roadmap-stakeholder-engagement.htm

9

(10)  Skatīt atzinumu 1360/2020 par tematu “Eiropas Klimata pakts” (OV C 440, 18.12.2020., 99. lpp.), ziņotājs Rafał Trzaskowski (PL/PPE), pieejams tīmekļa vietnē https://cor.europa.eu/EN/our-work/Pages/OpinionTimeline.aspx?opId=CDR-1360-2020

10

Rafał Trzaskowski

(11)  https://ec.europa.eu/clima/sites/clima/files/adaptation/what/docs/swd_2013_137_en.pdf

11

(12)  https://www.eea.europa.eu/publications/unequal-exposure-and-unequal-impacts

12

---

| 2.2.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 37/40 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 37/40

---

Eiropas Reģionu komitejas atzinums “Klimata pārmaiņu ietekme reģionos: Eiropas zaļā kursa novērtējums”

(2021/C 37/07)

| Ziņotājs: | Andries GRYFFROY (BE/EA), Reģionālās asamblejas loceklis: Flandrijas parlaments |
| --- | --- |
| Atsauces dokuments: | Prezidentvalsts pieprasījums, Reglamenta 41. panta b) punkta i) apakšpunkts |

Ziņotājs:

Andries GRYFFROY (BE/EA), Reģionālās asamblejas loceklis: Flandrijas parlaments

Atsauces dokuments:

Prezidentvalsts pieprasījums, Reglamenta 41. panta b) punkta i) apakšpunkts

IETEIKUMI POLITIKAS JOMĀ

EIROPAS REĢIONU KOMITEJA

Plānot zaļā kursa īstenošanu visos līmeņos kā galveno zaļās atveseļošanas instrumentu virzībā uz klimatneitrālu Eiropu

| 1. | norāda, ka saskaņā ar Apvienoto Nāciju Organizācijas Attīstības programmas (UNDP) aplēsēm vairāk nekā 70 % klimata pārmaiņu mazināšanas pasākumu un līdz pat 90 % pasākumu, kas saistīti ar pielāgošanos klimata pārmaiņām, veic vietējās un reģionālās pašvaldības un ka tās īsteno 70 % ES tiesību aktu, tās tērē vienu trešdaļu publisko izdevumu un veic divas trešdaļas publisko ieguldījumu. Mērķis līdz 2050. gadam panākt klimatneitralitāti un uzlabot teritoriju noturību ir jāīsteno sadarbībā ar vietējām un reģionālajām pašvaldībām un ar to atbalstu; |
| --- | --- |

1.

| 2. | uzsver, ka zaļais kurss ir svarīgs ES instruments, ar kura palīdzību sasniegt Parīzes nolīguma mērķus, pilnībā īstenot ANO programmu 2030. gadam, sasniegt ilgtspējīgas attīstības mērķus (IAM), kā arī sniegt vērienīgu ES ieguldījumu globālās bioloģiskās daudzveidības satvarā laikposmam pēc 2020. gada (1); uzsver, cik svarīgi ir pieņemt atjauninātus mērķus 2030. gadam nolūkā ierobežot globālo temperatūras pieaugumu līdz mazāk par 2 oC salīdzinājumā ar pirmsindustriālo līmeni un turpināt centienus ierobežot temperatūras pieaugumu vēl vairāk, proti, līdz 1,5 grādiem pēc Celsija, kā paredzēts Parīzes nolīgumā; uzsver, ka izvirzītajos mērķos jārespektē katras dalībvalsts prerogatīva noteikt savu energoresursu struktūru, ņemot vērā valsts īpatnības un kontekstu un ievērojot tehnoloģiskās neitralitātes principu; atgādina, ka klimata pārmaiņas ietekmē visus Eiropas reģionus un, tā kā tām ir plaša, bet ne visur vienāda ietekme uz veselību, vidi un tautsaimniecību, ir steidzami jārīkojas un jāveic pārveides darbs, lai radītās problēmas pārvērstu iespējās; |
| --- | --- |

2.

| 3. | uzsver, ka zaļais kurss piedāvā iespējas, ko nedrīkst palaist garām, – iespējas veicināt ilgtspējīgu, resursu ziņā efektīvu un novatorisku risinājumu izmantošanu, lai sekmētu ilgtspējīgu vietējo un reģionālo attīstību. Tas var palīdzēt Eiropā veidot ilgtspējīgāku, konkurētspējīgāku un noturīgāku ekonomiku un nodrošināt iedvesmu, vadošo lomu un globālu paraugu, kā panākt klimatneitralitāti un zaļu atveseļošanu; |
| --- | --- |

3.

| 4. | uzskata, ka, lai nodrošinātu sekmīgu zaļā kursa īstenošanu, pasākumi ir jānosaka atbilstīgi augšupējai pieejai un to sadalījumam ir jābūt taisnīgam visā ES teritorijā saskaņā ar subsidiaritātes un proporcionalitātes principu, vienlaikus nodrošinot vajadzīgo elastību nolūkā panākt izmaksu efektivitāti; |
| --- | --- |

4.

| 5. | norāda, ka Covid-19 krīze ir parādījusi mūsu sabiedrības neaizsargātību un vajadzību palielināt tās noturību pret ekonomiskiem, sociāliem un ekoloģiskiem satricinājumiem; atkārtoti apstiprina, ka jaunajam ES Atveseļošanas instrumentam ir svarīga loma ES atveseļošanās atbalstīšanā un vienlaikus tas paver ceļu uz videi nekaitīgāku un taisnīgu pārkārtošanos un ilgtspējīgāku nākotni; |
| --- | --- |

5.

| 6. | aicina atzīt daudzlīmeņu pārvaldību, kas efektīvi sasaistītu zaļā kursa mērķus ar zaļu atveseļošanu Eiropā; uzsver, ka zaļā kursa aptvertais plašais tematu klāsts nodrošina auglīgu pamatu gan jaunu, gan pašreizējo plānu integrēšanai visās nozarēs ar mērķi izstrādāt un īstenot pasākumus, ar kuriem varētu tikt atzītas vietējās vajadzības un vietējā kontekstā pievienotā vērtība un kas papildinātu valstu centienus saskaņā ar subsidiaritātes principu; |
| --- | --- |

6.

| 7. | uzsver, ka nacionālie atveseļošanas un noturības plāni ir iespēja ieviest daudzlīmeņu pārvaldību, un to nedrīkst palaist garām. Šīs darbības jāatbalsta ar atbilstīgu tiesisko regulējumu un resursiem, plānu izstrādē un īstenošanā pilnībā iesaistot vietējās un reģionālās pašvaldības, kā arī nodrošinot tām tiešu piekļuvi ES līdzekļiem; |
| --- | --- |

7.

| 8. | atgādina par Eiropas Vides aģentūras (EVA) veikto analīzi, kurā norādīts, ka nepietiekami sekmīga ES vides tiesību aktu īstenošana visbiežāk ir saistīta ar vietējo, reģionālo un valsts iestāžu neefektīvu koordināciju, ko saasina administratīvo spēju trūkums, nepietiekams finansējums, zināšanu un datu trūkums, nepietiekami atbilstības nodrošināšanas mehānismi, kā arī nepietiekama rīcībpolitikas integrācija; tādēļ aicina plānveidīgi stiprināt vertikālo integrāciju nolūkā novērst mērķu atšķirības, saskaņot īstenošanas termiņus un ieguldījumu prioritātes, ierobežot pasākumu dublēšanos, kā arī pretrunīgus vai nesaistītus procesus, un novērst nepilnības spēkā esošajā rīcībpolitikā un tiesību aktos (2); |
| --- | --- |

8.

| 9. | uzsver, ka, lai gan Enerģētikas savienības pārvaldības regulā visnotaļ tiek ieteikts veidot nepārtrauktu dialogu starp dalībvalstīm un vietējām un reģionālajām pašvaldībām, dažas iniciatīvas, piemēram nacionālie enerģētikas un klimata plāni, ir pierādījušas, ka strukturēta iesaistes un apspriešanās nodrošināšana visos pārvaldes līmeņos var būt sarežģīta (3); uzskata, ka šis daudzlīmeņu enerģētikas un klimata dialogs būtu jāveicina vēl vairāk un jāattiecina uz visām zaļā kursa jomām nolūkā garantēt tādu saskaņotības līmeni, kas nepieciešams, lai panāktu resursu, saistību un plānu pienācīgu efektivitāti; ņemot vērā RK rīkoto daudzlīmeņu klimata un enerģētikas dialogu pieredzi, vēlreiz pauž gatavību izveidot pastāvīgu daudzlīmeņu platformu daudzlīmeņu dialogam par zaļo kursu; norāda, ka augšupēja pieeja un obligāta apspriešanās ar vietējām un reģionālajām pašvaldībām būtu jāparedz arī saistībā ar nacionālo atveseļošanas un noturības plānu izstrādi, lai nodrošinātu, ka zaļā kursa politikas pasākumi tiek integrēti koordinētā un efektīvā veidā (4); aicina Eiropas Komisiju balstīties uz īstenošanas pieredzi, kas gūta, izmantojot arī RK Reģionālo centru tīklu (RegHub); |
| --- | --- |

9.

| 10. | uzsver, ka vietējo un reģionālo pašvaldību stratēģiskais ieguldījums ir noderīgs, lai nodrošinātu principa “nenodarīt kaitējumu” integrēšanu, padarot zaļo kursu par darbvietu radīšanas mehānismu, kas ir ilgtspējīgs un taisnīgs un atbilst vietējām un reģionālajām vajadzībām; atzinīgi vērtē jaunās Leipcigas hartas projektu, kurā uzsvērta vietējo un reģionālo pašvaldību pārveidojošā ietekme un mudināts īstenot integrētus pilsētplānošanas pasākumus, kas tiek koordinēti, izmantojot integrētas, konkrētai vietai pielāgotas, daudzlīmeņu un līdzdalību veicinošas pieejas, piemēram, integrētus teritoriālos ieguldījumus; aicina Eiropas Komisiju uzņemties lielāku atbildību par ES pilsētprogrammu un iekļaut to zaļajā kursā un digitālajās iniciatīvās (5); |
| --- | --- |

10.

| 11. | uzsver, ka vietējās un reģionālās pašvaldības, darbojoties ne tikai kā pārvaldes iestādes, bet arī kā pakalpojumu sniedzēji, vislabāk spēj nodrošināt savu kopienu iesaisti, piesaistīt privātos ieguldītājus un īstenot vērienīgus un savlaicīgus pasākumus. Tās var pieņemt visaptverošus vietēja mēroga zaļos kursus, ņemot vērā atšķirīgos vietējos ekonomiskos, sociālos, ģeogrāfiskos un vides apstākļus; |
| --- | --- |

11.

| 12. | aicina, lai Eiropas Komisija un dalībvalstis dod vietējām un reģionālajām pašvaldībām iespēju darboties kā svarīgiem partneriem ES ceļā uz klimatneitralitāti un atbalsta vietējā un reģionālā līmeņa apņemšanos izstrādāt vietēja mēroga zaļos kursus, piemēram, tādus, kas minēti Manheimas paziņojumā, un īstenot konkrētai vietai paredzētus klimata līgumus un klimata paktus (6), kas izstrādāti sadarbībā ar iedzīvotājiem un svarīgākajām ieinteresētajām personām, tostarp darījumdarbības, rūpniecības, pētniecības un inovācijas nozaru pārstāvjiem; |
| --- | --- |

12.

| 13. | ierosina kopā ar Eiropas Komisiju izstrādāt Eiropas reģionālo zaļā kursa rezultātu pārskatu reģionu līmenī (NUTS 2) saskaņā ar Astotajā vides rīcības programmā paredzēto uzraudzības sistēmu, iekļaujot minētajā pārskatā skaidrus, mērķorientētus un ērti lietojamus rādītājus zaļā kursa ietekmes mērīšanai un uzraudzībai. Tā kā dažādos ES reģionos īstenošanas sākumapstākļi un gaita ir ļoti atšķirīgi, rezultātu pārskats ļautu spriest par gūtajiem panākumiem zaļā kursa īstenošanā, noteikt iespējamos šķēršļus, piedāvāt risinājumus reģioniem, kas atpaliek, kā arī iepazīstināt ar veiksmīgāko reģionu paraugpraksi. Kopīgais pētniecības centrs varētu sniegt Eiropas Komisijai un Eiropas Reģionu komitejai metodisko atbalstu šāda rezultātu pārskata izstrādē, kas būtu jāveic sadarbībā ar attiecīgajām aģentūrām un iestādēm, piemēram, Eiropas Vides aģentūru; |
| --- | --- |

13.

| 14. | atzinīgi vērtē Komisijas priekšlikumu izveidot Eiropas Klimata paktu, kura mērķis būtu iesaistīt iedzīvotājus un viņu kopienas konkrētu klimatdarbību un vides pasākumu izstrādē uz vietas; atkārtoti norāda, ka vietējās un reģionālās pašvaldības ir gatavas sadarboties ar ES iestādēm, dalībvalstīm un visām attiecīgajām ieinteresētajām personām Klimata pakta ietvaros nolūkā kopīgi īstenot klimatneitralitātes mērķus un sasniegt ANO IAM (7); uzskata, ka spēju veidošanas pasākumi būtu jāsaista ar finansēšanas instrumentiem, lai nodrošinātu, ka pilsētu un reģionu izstrādātie plāni un pasākumi var tikt īstenoti; |
| --- | --- |

14.

Nodrošināt globālus risinājumus, īstenojot zaļo kursu vietējā un reģionālā līmenī

| 15. | uzsver, ka ar zaļā kursa palīdzību būs iespējams izveidot spēcīgāku, ilgtspējīgāku un iekļaujošu Eiropu tikai tad, ja tas nodrošinās gan horizontālu, gan vertikālu integrāciju visos pārvaldes līmeņos un ja iedzīvotāji uzņemsies līdzatbildību par enerģētikas pārkārtošanu; aicina Komisiju un dalībvalstis atzīt, ka vietējās un reģionālās pašvaldības ir uzticamākie sabiedrotie šajā procesā – ne tikai kā īstenošanas partneri, bet arī visos tiesiskā regulējuma, fiskālo un finanšu sistēmu izstrādes posmos visos līmeņos saskaņā ar (patiesu) daudzlīmeņu pārvaldības sistēmu; |
| --- | --- |

15.

| 16. | uzsver: tā kā vietējās un reģionālās pašvaldības ir tiešā saskarē ar iedzīvotājiem, tām piemīt priekšrocība, kura ļauj tām veicināt ļaužu ieradumu maiņu un ilgtspējīgāku patēriņa paradumu veidošanos, rast dzīvotspējīgus risinājumus un darboties kā laboratorijām, kas pārbauda jaunas idejas un zināšanas praksē (8), kā arī veicināt vērienīgu, tomēr reālu mērķu pieņemšanu, iekļaujot tos pašvaldību pārstāvēto kopienu pasākumos, pakalpojumos un prioritātēs; norāda uz vietējo un reģionālo pašvaldību atbildību par klimatrīcību un uz nepieciešamību uzlabot informēšanu un izglītošanu par klimata jautājumiem, jo tie ir vajadzīgi instrumenti, lai iedzīvotāji kļūtu par ieinteresētiem un informētiem minēto centienu dalībniekiem; uzsver, ka 2030. gada mērķu paaugstināšanai vajadzētu nevis kavēt, bet gan atvieglot un veicināt efektīvu klimatrīcību; |
| --- | --- |

16.

| 17. | gatavojoties ANO Vispārējās konvencijas par klimata pārmaiņām Pušu konferences 26. sesijai (COP 26), aicina Komisiju uzsvērt to, cik svarīgs, veidojot Parīzes nolīgumā paredzētos ES pārskatītos nacionāli noteiktos devumus (NND), ir vietējā un reģionālā līmenī noteiktais devums, un kopumā aktīvi veicināt valsts līmenim pakārtoto pārvaldes līmeņu pastāvīgu atzīšanu un tiešu līdzdalību Parīzes nolīguma īstenošanā un ANO Vispārējās konvencijas par klimata pārmaiņām procesos; |
| --- | --- |

17.

| 18. | norāda, ka vietējās un reģionālās pašvaldības var ievērojami palīdzēt uzlabot atbilstību IAM, it īpaši atbilstību 11. un 17. mērķim; atgādina, ka 2019. gada ziņojumā par Eiropas ilgtspējīgu attīstību (9) ir norādīts, ka ES svarīgākie uzdevumi ilgtspējīgas attīstības mērķu sasniegšanā ir klimata pārmaiņu mazināšana, bioloģiskās daudzveidības saglabāšana, aprites ekonomikas ieviešana un dzīves līmeņa konverģence dažādās valstīs un reģionos; stingri iesaka nodrošināt saskaņotu satvaru un aicina Eiropas Savienību veikt vajadzīgos pasākumus, lai kļūtu par Eiropas un pasaules līderi virzībā uz ilgtspējīgas attīstības mērķiem; |
| --- | --- |

18.

| 19. | atkārtoti uzsver, cik svarīgi ir pastāvīgi iesaistīt vietējās un reģionālās pašvaldības visos atveseļošanas un noturības plānošanas posmos, proti, prioritāšu noteikšanā, plānu izstrādē, resursu piešķiršanā un ieguldījumu noteikšanā; aicina Eiropas iestādes, veicinot zaļā kursa īstenošanu un efektīvu atveseļošanu, pastāvīgi paļauties uz Reģionu komitejas un tās darba grupas “Zaļais kurss vietējā līmenī” atbalstu un atziņām; |
| --- | --- |

19.

Sasaiste un sinerģijas meklējumi nolūkā paātrināt īstenošanu, izmantojot sistēmisku pieeju

| 20. | mudina Komisiju pievērst īpašu uzmanību CO2 cenu noteikšanas sistēmai. Lai pielāgotos klimata pārmaiņām, mazinātu to ietekmi un veiktu pāreju, ir vajadzīgi jauni ieguldījumi, jo īpaši privātajā sektorā. Lai piesaistītu vajadzīgos ieguldījumus, CO2 cena būtu jānosaka paredzamā un piemērotā līmenī. Šāda sistēma iedrošinātu enerģētikas un citu nozaru uzņēmumus uzņemties spēcīgu lomu klimata mērķu sasniegšanā un jaunu, oglekļa ziņā neitrālu risinājumu radīšanā; uzsver, ka ir vajadzīga efektīvāka CO2 cenu noteikšanas sistēma, tostarp oglekļa ievedkorekcijas mehānisms, lai CO2 kļūtu par pārredzamu ekonomikas sistēmas daļu un veicinātu pāreju uz oglekļa neitralitāti; šāda sistēma būtu jāveido tā, lai mudinātu gan enerģētikas, gan citu nozaru uzņēmumus rast jaunus, oglekļneitrālus risinājumus. Tas radītu jaunus vienlīdzīgus konkurences apstākļus ilgtspējīgai rīcībai un ir būtisks instruments, lai panāktu, ka CO2 kļūst par pārredzamu pārejas daļu visos līmeņos un nozarēs; aicina Eiropas Savienību uzņemties stingru pasaules mēroga vadību, lai līdz 2030. gadam izveidotu nepieciešamo sistēmu, un apspriest līdzīgus elementus arī sarunās ar saviem globālajiem tirdzniecības partneriem; |
| --- | --- |

20.

| 21. | atbalsta EP aicinājumu, proti, balstoties uz jaunākajiem IPCC izmantotajiem zinātniskajiem aprēķiniem, noteikt 27 ES dalībvalstu neto siltumnīcefekta gāzu budžetu, kas atbilstoši Parīzes nolīguma mērķiem būtu taisnīga daļa, kura Savienībai pienākas no globālā emisiju budžeta, kas vēl pieejams, un kas palīdzētu noteikt Savienības trajektoriju virzībā uz siltumnīcefekta gāzu neto nulles emisijām 2050. gadā; |
| --- | --- |

21.

| 22. | uzskata, ka vietējām un reģionālajām pašvaldībām ir vadošā loma zaļās atveseļošanas procesā; uzsver, ka vietējās un reģionālās pašvaldības jau integrē IAM vietēja mēroga plānos un reģionālās stratēģijās (10), kuras var kalpot kā būtisks sākumpunkts vietēja mēroga zaļo kursu rentablai īstenošanai, kuras sasaista dažādu nozaru plānus un stratēģijas un kuru ietvaros izstrādā atbilstīgus rādītājus ietekmes uzraudzībai un novērtēšanai; |
| --- | --- |

22.

| 23. | norāda, ka būtu jāracionalizē un jāsavieno daudzās pašreizējās ES finansētās, vietējam līmenim domātās iniciatīvas, kas veicina IAM un Parīzes nolīguma īstenošanu, un jākoncentrējas uz vienu vai vairākiem sektoriem (piemēram, Pilsētas mēru paktu, Zaļo pilsētu vienošanos, tīklu “Eiropas Zaļās galvaspilsētas”, Eiropas iniciatīvu par viedajām pilsētām, iniciatīvām “100 klimatneitrālu pilsētu” un “Intelligent Cities Challenge”, kā arī citām iniciatīvām, kurām nav tieša ES finansējuma, piemēram, “Under2 Coalition”); aicina Eiropas Komisiju palīdzēt, proti, sagatavot skaidru pārskatu par vietējām un reģionālajām pašvaldībām paredzēto un ar zaļo kursu saistīto ES finansēto iniciatīvu darbības jomām un raksturīgākajām iezīmēm, lai varētu labāk virzīt pašvaldību centienus; |
| --- | --- |

23.

| 24. | uzskata, ka zaļā kursa īstenošanai būs vajadzīgi elastīgi un inovatīvi risinājumi un jauni uzņēmējdarbības modeļi, kas pārveidotu vietējo un reģionālo infrastruktūru un ekosistēmu pakalpojumus atbilstoši pēcoglekļa sabiedrības vajadzībām, tostarp viedas digitālās tehnoloģijas, kā arī zaļā un zilā infrastruktūra, kura uzlabotu ES publiskās telpas kvalitāti, sekmētu pielāgošanos klimata pārmaiņām, veicinātu bioloģisko daudzveidību un uzlabotu sabiedrības veselību un dzīves kvalitāti; atzinīgi vērtē noteiktās prioritātes, taču uzsver nepieciešamību stiprināt to savstarpējo sasaisti nolūkā veicināt ražošanas dažādošanu, izmaksu efektivitāti, kā arī par prioritāti izvirzīt tās, kurām piemīt lielāks darbvietu radīšanas potenciāls, lai zaļais kurss sekmētu atveseļošanos, tostarp:






  — | gan privāto, gan publisko ēku renovācijas vilni, kā arī siltumapgādes un aukstumapgādes dekarbonizāciju, |
| --- | --- | --- |

24.

—

gan privāto, gan publisko ēku renovācijas vilni, kā arī siltumapgādes un aukstumapgādes dekarbonizāciju,

| — | tīru mobilitāti un transportu, |
| --- | --- |

—

tīru mobilitāti un transportu,

| — | Aprites ekonomiku un ilgtspējīgu lauksaimniecības pārtikas sistēmu, |
| --- | --- |

—

Aprites ekonomiku un ilgtspējīgu lauksaimniecības pārtikas sistēmu,

| — | biodaudzveidību un ekosistēmu pārvaldību, |
| --- | --- |

—

biodaudzveidību un ekosistēmu pārvaldību,

| — | dabā balstītus risinājumus un pilsētu apzaļumošanu, |
| --- | --- |

—

dabā balstītus risinājumus un pilsētu apzaļumošanu,

| — | ES nulles piesārņojuma stratēģiju, |
| --- | --- |

—

ES nulles piesārņojuma stratēģiju,

| — | Digitalizāciju, |
| --- | --- |

—

Digitalizāciju,

| — | veselības un vides politiku, |
| --- | --- |

—

veselības un vides politiku,

| — | noturības rīcībpolitiku, kas integrē kohēzijas, lauku attīstības, veselības un vides politiku, |
| --- | --- |

—

noturības rīcībpolitiku, kas integrē kohēzijas, lauku attīstības, veselības un vides politiku,

| — | tīras enerģijas paketes drīzas un saskaņotas transponēšanas veicināšanu un ātru Eiropas Klimata akta pieņemšanu, lai ES klimata un enerģētikas tiesību aktus pielāgotu paaugstinātajam 2030. gada mērķim kā atspēriena punktam ceļā uz klimatneitralitāti 2050. gadā, |
| --- | --- |

—

tīras enerģijas paketes drīzas un saskaņotas transponēšanas veicināšanu un ātru Eiropas Klimata akta pieņemšanu, lai ES klimata un enerģētikas tiesību aktus pielāgotu paaugstinātajam 2030. gada mērķim kā atspēriena punktam ceļā uz klimatneitralitāti 2050. gadā,

| — | pāreju uz ilgtspējīgu zilo ekonomiku, |
| --- | --- |

—

pāreju uz ilgtspējīgu zilo ekonomiku,

| — | ilgtspējīgu un taisnīgu enerģētikas pārkārtošanu, kas palielina iedzīvotāju tiešu līdzatbildību un visiem nodrošina piekļuvi drošai un cenas ziņā pieejamai enerģijai; |
| --- | --- |

—

ilgtspējīgu un taisnīgu enerģētikas pārkārtošanu, kas palielina iedzīvotāju tiešu līdzatbildību un visiem nodrošina piekļuvi drošai un cenas ziņā pieejamai enerģijai;

| 25. | uzsver, ka zaļais kurss paver iespēju īstenot sistēmiskāku pieeju, kas paātrinās enerģētikas sistēmas integrāciju, nozaru sasaisti un viedas nozaru integrācijas un specializācijas īstenošanu, vienlaikus paaugstinot energoapgādes drošību, aizsargās sabiedrības veselību un vidi, kā arī veicinās izaugsmi, inovāciju un ES vadošo lomu pasaules rūpniecībā; šajā sakarā uzsver, ka enerģētikas pārkārtošana būs jāīsteno ar visaptverošu pieeju, risinot ne tikai ar enerģētiku saistītos, bet arī sociālos un ar rūpniecību, teritorijām, vidi un kultūru saistītos jautājumus, turklāt ņemot vērā katra reģiona īpatnības, it sevišķi attiecībā uz visneaizsargātākajiem reģioniem, piemēram, ogļu ieguves un oglekļietilpīgajiem reģioniem, salām un tālākajiem reģioniem; |
| --- | --- |

25.

| 26. | atgādina, ka īpaša uzmanība jāpievērš reģioniem ar izolētām energosistēmām, reģioniem ar lielu atjaunojamo resursu potenciālu un reģioniem, kuriem vēl nav pieejami novatoriski tehnoloģiski risinājumi, kas nodrošinātu starpsavienojumus; |
| --- | --- |

26.

| 27. | atkārtoti norāda, ka, lai gan inovācijai ir būtiska nozīme ilgtspējīgākas un noturīgākas ES attīstībā, tirgū jau tagad ir pieejams un būtu jāizmanto plašs tehnisku risinājumu klāsts, kas varētu nodrošināt Eiropas ekonomikas izmaksu efektivitāti un klimatneitralitāti,– piemēram, pētījumi liecina, ka ar pašreizējām tehnoloģijām līdz 86 % CO2 emisiju (11) iespējams samazināt, ja energotīkli ir starpsavienoti, un aicina turpināt pētniecību un izstrādi šajā jomā; norāda, ka ar Klimata paktu jānodrošina, ka risinājumi un labas prakses piemēri ir viegli pieejami vietējām un reģionālajām pašvaldībām, lai tādā veidā veicinātu savstarpēju mācīšanos un ES mēroga sadarbību; |
| --- | --- |

27.

| 28. | uzsver, ka vietējās un reģionālās pašvaldības saskaras ar vairākiem kavēkļiem, kas saistīti ar finanšu un cilvēkresursu trūkumu, kā arī ar pašreizējo rīcībpolitiku, regulējumu un organizatoriskajām struktūrām. Stabils, saskaņots un prognozējams tiesiskais regulējums, ar projektu sagatavošanu saistīto mehānismu vienkāršošana, spēju veidošana un īpaši pielāgota tehniskā palīdzība palīdzētu vietējām un reģionālajām pašvaldībām nodrošināt ieguldījumus vērienīgos projektos un izstrādāt projektus, kas spēj piesaistīt banku finansējumu; |
| --- | --- |

28.

Eiropas zaļās atveseļošanas paātrināšana, nodrošinot atbilstošas pilnvaras un finansējumu zaļā kursa īstenošanai uz vietas

| 29. | uzskata, ka ekonomikas atveseļošana pēc Covid-19 epidēmijas ir sarežģīts uzdevums, kas jārisina, izmantojot sistēmisku stratēģiju, kura sekmētu ieguldījumus ilgtspējīgākā Eiropas attīstībā, atbalstītu un veicinātu to un it īpaši vietējo un reģionālo pašvaldības drosmīgu rīcību krīzes nelabvēlīgo sociālo un ekonomisko seku mazināšanā; pauž pārliecību, ka Next Generation EU atveseļošanas instruments (12) un it īpaši 37 % no šā instrumenta 750 miljardu EUR budžeta, kas paredzēti zaļā kursa mērķu sasniegšanai, kā arī lielāks DFS finansējums klimata pārmaiņu mazināšanai tuvinās Eiropas Savienību klimata mērķrādītāju sasniegšanai; |
| --- | --- |

29.

| 30. | atzinīgi vērtē to, ka ir pavērta iespēja no Taisnīgās pārkārtošanās fonda atbalstīt darba ņēmēju pārkvalificēšanos, kas tiek panākta, palielinot gan izglītības, gan profesionālās izglītības un apmācības piedāvājumu, kā arī sekmēt centienus radīt jaunas saimnieciskās darbības izdevības un vienlaikus stiprināt sociālo taisnīgumu un noturību, it īpaši neaizsargātos reģionos, tostarp tādos, kuru ražošanas struktūra nav īpaši diversificēta; uzsver, ka saistībā ar Eiropas Prasmju programmu ilgtspējīgai konkurētspējai, sociālajam taisnīgumam un izturētspējai ir jāattīsta darba ņēmēju prasmes, kas būtiskas zaļā kursa īstenošanai, šim nolūkam izmantojot ES Prasmju paktu un Eiropas Prasmju partnerības, kā arī nostiprinot sabiedrības izglītošanu un informēšanu, lai veidotu ilgtspējīgākus ieradumus, kas mazāk ietekmē vidi; |
| --- | --- |

30.

| 31. | aicina, lai finansējums tiktu saskaņots ar 2021.–2027. gada kohēzijas politiku nolūkā stiprināt darbības programmas un padarīt ekonomiku videi nekaitīgāku; uzsver ERAF un jaunā atveseļošanas instrumenta nozīmi zaļā kursa īstenošanas veicināšanā; |
| --- | --- |

31.

| 32. | aicina ES iestādes ekonomikas atveseļošanas un noturības plānu (13) izstrādē piemērot partnerības un daudzlīmeņu pārvaldības principus, paredzēt spēcīgu vietējo un reģionālo dimensiju, kā arī nodrošināt vietējo un reģionālo pašvaldību obligātu līdzdalību, vienlaikus veicinot iekļaujošu, pieejamu un pārredzamu procesu visos līmeņos; |
| --- | --- |

32.

| 33. | aicina ES iestādes un dalībvalstis izveidot labākas fiskālās sistēmas un steidzami pārtraukt fosilā kurināmā subsidēšanu, lai radītu vienlīdzīgus konkurences apstākļus atjaunojamajai enerģijai, veicināt ieradumu maiņu un ģenerēt resursus taisnīgas pārkārtošanās atbalstam; uzsver, cik svarīgi ir nodrošināt ilgtspējīgu pārkārtošanos, kas sekmē sociālo un ekonomisko kohēziju; |
| --- | --- |

33.

| 34. | uzskata, ka, lai gan vietējām un reģionālajām pašvaldībām ir ierobežotas iespējas radīt savam budžetam ienākumus, izmantojot vietējos nodokļus un nodevas, tās ir atbildīgas par 65 % valsts ieguldījumu, kas saistīti ar klimata jomu un vidi, un vienlaikus tās arī turpmākajos gados izjutīs Covid-19 krīzes ietekmi uz savām finansēm un darbību; tādēļ prasa nodrošināt tiešu piekļuvi Eiropas līmeņa finansējumam, kā arī veidot koordinētas programmas visos pārvaldības līmeņos un it īpaši saistībā ar ieguldījumu plāniem zaļā kursa atbalstam, kā arī noturības un atveseļošanas plāniem; |
| --- | --- |

34.

| 35. | atkārtoti aicina samazināt birokrātiju un vienkāršot mehānismus, kas saistīti ar projektu sagatavošanu un ar dalību spēju veidošanas iniciatīvās vietējās un reģionālajās pašvaldībās, un atzinīgi vērtē Komisijas apņemšanos uzlabot regulējuma pamatnostādnes, lai risinātu ilgtspējas un inovācijas jautājumus; |
| --- | --- |

35.

| 36. | atzīst, ka zaļa budžeta plānošana (14) ir efektīvs līdzeklis budžeta politikas veidošanā un palīdz izvērtēt un uzlabot valsts un pašvaldību (15) izdevumu, ieņēmumu gūšanas procesu un resursu piešķiršanas saskaņotību ar vides un ilgtspējīgas attīstības mērķiem; |
| --- | --- |

36.

| 37. | uzsver, cik svarīgi ir iesaistīt vietējās un reģionālās pašvaldības ES taksonomijas definēšanā, lai labāk apzinātu klimata un ilgtspējas mērķiem atbilstošus ieguldījumus; ar šīs taksonomijas kritērijiem un pārvaldību būtu jāuzlabo ieguldījumu ilgtspēja, vienlaikus nepalielinot administratīvo slogu un neatturot no ieguldījumiem; vietējās un reģionālās pašvaldības joprojām saskaras ar būtiskiem kavēkļiem, kuri liedz tām iegūt nepieciešamo pieredzi, kas ir vajadzīga, lai izstrādātu projektus, kas spēj piesaistīt banku finansējumu, un piekļūtu vidēja un liela apjoma ieguldījumiem (16); |
| --- | --- |

37.

| 38. | atzinīgi vērtē to, ka Eiropas Investīciju banka (EIB), kas ir ES klimata banka, pakāpeniski palielina finansējumu klimatrīcībai un vides ilgtspējas veicināšanai; atkārtoti aicina turpināt īstenot īpaši pielāgotu tehnisko palīdzību vietējo un reģionālo pašvaldību atbalstam; aicina EIB un Eiropas Komisiju uzlabot vietējo un reģionālo pašvaldību iespējas piekļūt programmām un atbalstīt projektu, kas spēj piesaistīt banku finansējumu, tostarp mazāka apjoma projektu, izstrādi, apvienojot mazus projektus, lai panāktu vajadzīgos apjomradītos ietaupījumus; |
| --- | --- |

38.

| 39. | uzsver, ka jāuzlabo vietējo un reģionālo pašvaldības spēja piesaistīt un mobilizēt privāto finansējumu, izmantojot dažādus instrumentus, piemēram, “zaļās” obligācijas, kapitāla fondus un finansējuma apvienošanas mehānismus, lai veicinātu zaļo atveseļošanu; atzinīgi vērtē ES Pilsētu mehānisma uzdevumu izveidot ievērojamu ilgtspējīgu enerģētikas jomas investīciju projektu sarakstu un uzlabot vietējo un reģionālo pašvaldību spēju piekļūt dažādiem mehānismiem, piemēram, Eiropas strukturālajiem un investīciju fondiem un pamatprogrammas “Apvārsnis 2020” projektu izstrādes palīdzības rīkam; mudina paplašināt pašreizējās un veidot jaunas “vienas pieturas aģentūras” iniciatīvas, kas var sniegt tehniskus novērtējumus, atbalstīt konkursa procedūras un informēt par finansēšanas iespējām, kas pieejamas vietējām un reģionālajām pašvaldībām; mudina veidot publiskā un privātā sektora partnerības un turpināt ESI fondu un citu programmu, piemēram, “Apvārsnis Eiropa”, finansējuma kombinēšanu; |
| --- | --- |

39.

| 40. | uzsver, ka finansiāls atbalsts jānovirza pētniecībai un inovācijai atbilstīgi apzinātajām vietējām vajadzībām, un atzinīgi vērtē neseno zaļā kursa aicinājumu programmas “Apvārsnis 2020” ietvaros mērķtiecīgi sniegt atbalstu pilsētām un reģioniem; uzsver, ka ir vajadzīga inovācija un tehnoloģijas, kas nodrošina nepieciešamu un attiecīgu informāciju labākai plānošanai, lēmumu pieņemšanai un pārvaldībai; uzsver, cik svarīga ir zaļā publiskā iepirkuma prakse ilgtspējīgas inovācijas, tehnoloģiju un pakalpojumu integrēšanā; |
| --- | --- |

40.

Novērtēt ietekmi un uzraudzīt rezultātus, lai stiprinātu turpmāku rīcību visos līmeņos

| 41. | uzsver, ka jāizveido rādītāju kopums, ar kura palīdzību varētu novērtēt un pārraudzīt zaļā kursa progresu attiecībā uz tiesību aktiem, rīcībpolitiku un finansējumu reģionālā, lielpilsētu un vietējā līmenī; ierosina izstrādāt Eiropas reģionālo rezultātu pārskatu kā atveseļošanas un noturības instrumentu ar skaidriem, mērķorientētiem un ērti lietojamiem zaļā kursa ietekmes mērīšanas un uzraudzības rādītājiem, skaidri noteikt sociālos, ekonomiskos un vides rādītājus daudzu topošo vietēja mēroga zaļo kursu ietekmes novērtēšanai, sniegt pārskatu par savstarpēji papildinošiem rīcībpolitikas virzieniem un pasākumiem, izsekot piekļuvi finansējuma plūsmām un finanšu plūsmu pieejamībai reģionālā un vietējā līmenī, kā arī, pieņemot informācijā balstītus lēmumus, palīdzēt atkārtoti izvērtēt un izsvērt to pasākumu ietekmi, kas veikti, lai īstenotu zaļas atveseļošanas, klimatneitralitātes un sociālekonomiskās attīstības mērķus; |
| --- | --- |

41.

| 42. | uzsver, ka progresa efektīva un jēgpilna uzraudzība, izmantojot Eiropas reģionālo rezultātu pārskatu, ir atkarīga no atbilstīgām pilnvarām un nepārtraukta un saskaņota vietējo un reģionālo pašvaldību ieguldījuma minēto plānu izstrādē, izvēršanā un īstenošanā, kas nodrošinātu izmaksu ziņā patiesi efektīvu pieeju, proti, savstarpēji papildinošus pasākumus visos līmeņos; norāda, ka vietējās un reģionālās pašvaldības joprojām saskaras ar būtiskām problēmām saistībā ar datu vākšanu, tostarp ar nekonsekventu tiesisko regulējumu, kā arī pilnvaru, spēju un resursu trūkumu, un tāpēc uzskata, ka ir būtiski saskaņot, sasaistīt un racionalizēt attiecīgo pašreizējo iniciatīvu uzraudzības sistēmas un rādītājus, lai novērstu centienu pārklāšanos un gūtu labumu no šobrīd izmantotās metodikas un pieejām; |
| --- | --- |

42.

| 43. | aicina darbību un pasākumu ietekmes uzraudzībai izveidot vienotu atskaites sistēmu, kuras pamatā būtu uzticami zinātniski dati un kas būtu vērsta uz sekošanu līdzi panākumiem, kas gūti, īstenojot IAM un Parīzes nolīgumu; uzsver, ka uzraudzīt sasniegto var palīdzēt starptautiskie standarti, piemēram, standarts ISO/TC 268 “Ilgtspējīgas pilsētas un kopienas”, un ar kosmosa tehnoloģijām iegūti dati, un tos varētu izmantot šādā reģionālā rezultātu pārskatā; |
| --- | --- |

43.

| 44. | norāda, ka Eiropas reģionālo rezultātu pārskatu varēs izmantot kā zināšanu līdzekli un tas palīdzēs atspoguļot vietējo un reģionālo pašvaldību vajadzību un konteksta daudzveidību visā Eiropā un tādējādi sekmēt paraugprakses apzināšanu un izplatīšanu saskaņā ar vienotiem, pārredzamiem kritērijiem, tostarp ar finansējumam gataviem izmēģinājuma pasākumiem vietējā un reģionālā līmenī; |
| --- | --- |

44.

| 45. | uzsver, ka ar Eiropas reģionālo rezultātu pārskatu būtu jāveicina arī atveseļošanas plānu uzraudzība neaizsargātos reģionos, piemēram, kalnu, salu un tālākajos reģionos, kā arī mazāk attīstītos un ražošanas ziņā vienveidīgākos reģionos; atkārtoti aicina izveidot Eiropas Klimatneitralitātes novērošanas centru, kas palīdzētu izpildīt enerģētikas savienības pārvaldības regulējumā noteiktos valstu ziņošanas pienākumus un apzināt un uzraudzīt šādu neaizsargātību; kā arī veikt ES prasmju revīziju ES prasmju panorāmā. Mērķis ir saskaņot ilgtspējīgas politikas izvēršanu ar prasmju uzlabošanu, lai nākotnē nodrošinātu kvalitatīvas darbvietas neaizsargātākajos un mazāk attīstītajos vai ražošanas ziņā vienveidīgākos reģionos, un veicināt efektīvu apmaiņu ar paraugpraksi, pamatojoties arī uz pašreizējiem saliktajiem rādītājiem, kā arī visiem pārējiem, ko iespējams noteikt (17). |
| --- | --- |

45.

Briselē, 2020. gada 10. decembrī.

Eiropas Reģionu komitejas priekšsēdētājs

Apostolos TZITZIKOSTAS

---

(1)  Bioloģiskā daudzveidība pilsētās un reģionos laikposmā pēc 2020. gada. ANO Konvencijas par bioloģisko daudzveidību Pušu konferences 15. sesija un ES Biodaudzveidības stratēģija 2030. gadam (COR-2020-00539) (OV C 440, 18.12.2020., 20. lpp.).

1

(2)  Virzībā uz Astoto vides rīcības programmu (COR 2018-01672) (OV C 168, 16.5.2019., 27. lpp.).

2

(3)  Nacionālo enerģētikas un klimata plānu ES mēroga novērtējums

3

(4)  Tīras enerģijas paketes īstenošana: integrētie dalībvalstu enerģētikas un klimata plāni – instruments, kas paver iespēju klimata aizsardzības un aktīvās un pasīvās enerģijas jomā īstenot vietējas un teritoriālas pārvaldības pieeju (COR-2019-00618) (OV C 39, 5.2.2020., 33. lpp.).

4

(5)  Leipcigas hartas par ilgtspējīgām Eiropas pilsētām atjaunināšana (COR-2019-04829) (OV C 440, 18.12.2020., 119. lpp.).

5

(6)  Eiropas klimata pakts (COR-2020-01360) (OV C 440, 18.12.2020., 99. lpp.).

6

(7)  Eiropas klimata pakts (COR-2020-01360) (OV C 440, 18.12.2020., 99. lpp.).

7

(8)  Virzībā uz Astoto vides rīcības programmu (COR 2018-01672) (OV C 168, 16.5.2019., 27. lpp.).

8

(9)  https://www.sustainabledevelopment.report/

9

(10)  Piemēram, Malmē, Manheimā, kā arī Valonijas reģionā.

10

(11)  HRE 2050. gada scenārijs salīdzinājumā ar 1990. gadu, Quantifying the Impact of Low-carbon Heating and Cooling Roadmaps (EN) (Mazoglekļa siltumapgādes un aukstumapgādes ceļvežu kvantitatīvās ietekmes noteikšana (EN)).

11

HRE

Quantifying the Impact of Low-carbon Heating and Cooling Roadmaps

(12)  https://ec.europa.eu/commission/presscorner/detail/lv/ip_20_940

12

(13)  Eiropas atveseļošanas plāns, reaģējot uz Covid-19 pandēmiju: Atveseļošanas un noturības mehānisms un tehniskā atbalsta instruments (COR-2020-03381) (OV C 440, 18.12.2020., 160. lpp.).

13

(14)  http://www.oecd.org/environment/green-budgeting/OECD-Green-Budgeting-Framework-Highlights.pdf

14

(15)  EcoBudget.

15

EcoBudget

(16)  Īstenot Parīzes nolīgumu, novatoriski un ilgtspējīgi pārkārtojot enerģētiku reģionālajā un vietējā līmenī (COR-2019-00617) (OV C 39, 5.2.2020., 72. lpp.).

16

(17)  Tīru planētu – visiem! Stratēģisks Eiropas ilgtermiņa redzējums par pārticīgu, modernu, konkurētspējīgu un klimatneitrālu ekonomiku (COR-2018-05736) (OV C 404, 29.11.2019., 58. lpp.).

17

---

| 2.2.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 37/47 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 37/47

---

Eiropas Reģionu komitejas atzinums “Vietējā līmeņa pārvaldības un pārstāvības demokrātijas stiprināšana, izmantojot jaunus digitālo tehnoloģiju instrumentus”

(2021/C 37/08)

| Ziņotājs: | Rait PIHELGAS (EE/Renew Europe), Jervas pagasta padomes priekšsēdētājs |
| --- | --- |

Ziņotājs:

Rait PIHELGAS (EE/Renew Europe), Jervas pagasta padomes priekšsēdētājs

IETEIKUMI POLITIKAS JOMĀ

EIROPAS REĢIONU KOMITEJA

| 1. | atzīst, ka valdības un visu līmeņu valsts pārvaldes iestādes saskaras ar aizvien sarežģītākām un agrāk nepieredzētām problēmām, kas saistītas ar globalizāciju, ekonomikas attīstību un tehnoloģiju ietekmi, klimata un demogrāfiskajām pārmaiņām, drošību, dezinformāciju, veselības jautājumiem un radikalizāciju; |
| --- | --- |

1.

| 2. | atzinīgi vērtē Eiropas Komisijas politisko prioritāti “Digitālajam laikmetam gatava Eiropa” un priekšsēdētājas fon der Leijenas aicinājumu īstenot pāreju uz jaunu digitālo pasauli, kuras pamatā ir Eiropas stiprās puses un vērtības; atbalsta politikas prioritāti “Jauns impulss Eiropas demokrātijai” un Komisijas priekšsēdētājas apņemšanos panākt demokrātiskāku līdzdalību un lielāku pārredzamību ES lēmumu pieņemšanā; |
| --- | --- |

2.

| 3. | atzinīgi vērtē Eiropas Komisijas apņemšanos atbalstīt zaļo un digitālo pārveidi, kā tas atspoguļots tās jaunajā priekšlikumā par daudzgadu finanšu shēmu 2021.–2027. gadam, un 8,2 miljardu EUR piešķīrumu programmai “Digitālā Eiropa” (1); |
| --- | --- |

3.

| 4. | atbalsta priekšlikumu, ko Eiropas Parlaments paudis 2020. gada 15. janvārī pieņemtajā nostājas dokumentā par konferenci par Eiropas nākotni, proti, izvirzīt digitālo pārveidi par vienu no konferences politiskajām prioritātēm; piekrīt EP viedoklim, ka pilsoņu līdzdalība konferences procesā un apspriedēs būtu jāorganizē, izmantojot “visefektīvākās, inovatīvākās un piemērotākās platformas, tostarp tiešsaistes rīkus, [...] lai nodrošinātu, ka ikviens iedzīvotājs var paust savu viedokli konferences darbā”; uzsver, ka konferencei vajadzētu būt kā izmēģinājumu vietai, kur izvērst zināma veida strukturētu un pastāvīgu dialogu par ES jautājumiem ar iedzīvotājiem, kuriem lielā mērā nāksies paļauties uz digitāliem līdzekļiem un novatoriskiem procesiem, ņemot vērā arī Covid - 19 pandēmijas dēļ noteiktos ierobežojumus; |
| --- | --- |

4.

| 5. | atkārtoti norāda uz attiecīgajām un kontekstuālajām nostājām, kas paustas iepriekšējos RK atzinumos:






  — | Atzinums “Vietējais un reģionālais skatījums uz publiskā sektora inovācijas veicināšanu ar digitālu risinājumu palīdzību”, pieņemts RK plenārsesijā 2017. gada 30. novembrī (2). RK uzskata, ka pārvaldes iestāžu digitalizācija ir līdzeklis, ar kura palīdzību var sniegt labākus pakalpojumus iedzīvotājiem, un apliecina, ka vietējām un reģionālajām pašvaldībām publiskā sektora modernizācijā ir izšķiroša loma. Komiteja mudina publisko sektoru apņemties īstenot inovāciju, kas būtu vērsta uz lietotāju vajadzībām un visu pilsoņu un uzņēmumu piekļuvi digitālajiem pakalpojumiem bez diskriminācijas, un uzsver, ka ir nepieciešama sadarbība un novatoriskas prakses apmaiņa starp pārvaldes iestādēm un pāri robežām. |
| --- | --- | --- |

5.

—

Atzinums “Vietējais un reģionālais skatījums uz publiskā sektora inovācijas veicināšanu ar digitālu risinājumu palīdzību”, pieņemts RK plenārsesijā 2017. gada 30. novembrī (2). RK uzskata, ka pārvaldes iestāžu digitalizācija ir līdzeklis, ar kura palīdzību var sniegt labākus pakalpojumus iedzīvotājiem, un apliecina, ka vietējām un reģionālajām pašvaldībām publiskā sektora modernizācijā ir izšķiroša loma. Komiteja mudina publisko sektoru apņemties īstenot inovāciju, kas būtu vērsta uz lietotāju vajadzībām un visu pilsoņu un uzņēmumu piekļuvi digitālajiem pakalpojumiem bez diskriminācijas, un uzsver, ka ir nepieciešama sadarbība un novatoriskas prakses apmaiņa starp pārvaldes iestādēm un pāri robežām.

| — | Atzinums “ES e-pārvaldes rīcības plāns 2016.–2020. gadam”, pieņemts RK plenārsesijā 2016. gada 11. oktobrī (3). RK atzinīgi vērtē principu “digitalitāte pēc noklusējuma”, proti, publiskās pārvaldes iestādēm pakalpojumi būtu jāsniedz pirmām kārtām digitāli, un uzsver, ka vajadzīgi ilgtermiņa pūliņi, lai vairotu digitālās līdzdalības iespējas un panāktu, ka vairāk cilvēku var piekļūt infrastruktūrai un apgūt prasmes izmantot digitalizācijas pavērtās iespējas. RK atzīst, ka pārredzama pārvalde, kas pārredzami un droši pārvalda datus un sniedz pakalpojumus, ir svarīga, lai varētu uzlabot pārredzamību un paaugstināt efektivitāti, bet vienlaikus norāda, ka dažiem informācijas un personas datu veidiem ir vajadzīgs augsts aizsardzības līmenis. Turklāt RK atbalsta principu “pārrobežu pakalpojumi pēc noklusējuma” attiecībā uz publisko pārvaldes iestāžu sniegtajiem e-pārvaldes pakalpojumiem un norāda, ka vietējām un reģionālajām pašvaldībām pierobežas reģionos var būt būtiska nozīme atbilstīgu efektīvu un netraucētu pārrobežu pakalpojumu apzināšanā un izstrādē. |
| --- | --- |

—

Atzinums “ES e-pārvaldes rīcības plāns 2016.–2020. gadam”, pieņemts RK plenārsesijā 2016. gada 11. oktobrī (3). RK atzinīgi vērtē principu “digitalitāte pēc noklusējuma”, proti, publiskās pārvaldes iestādēm pakalpojumi būtu jāsniedz pirmām kārtām digitāli, un uzsver, ka vajadzīgi ilgtermiņa pūliņi, lai vairotu digitālās līdzdalības iespējas un panāktu, ka vairāk cilvēku var piekļūt infrastruktūrai un apgūt prasmes izmantot digitalizācijas pavērtās iespējas. RK atzīst, ka pārredzama pārvalde, kas pārredzami un droši pārvalda datus un sniedz pakalpojumus, ir svarīga, lai varētu uzlabot pārredzamību un paaugstināt efektivitāti, bet vienlaikus norāda, ka dažiem informācijas un personas datu veidiem ir vajadzīgs augsts aizsardzības līmenis. Turklāt RK atbalsta principu “pārrobežu pakalpojumi pēc noklusējuma” attiecībā uz publisko pārvaldes iestāžu sniegtajiem e-pārvaldes pakalpojumiem un norāda, ka vietējām un reģionālajām pašvaldībām pierobežas reģionos var būt būtiska nozīme atbilstīgu efektīvu un netraucētu pārrobežu pakalpojumu apzināšanā un izstrādē.

| — | Atzinums “Jaunā Prasmju programma Eiropai”, pieņemts RK plenārsesijā 2016. gada 7. decembrī (4). RK aicina veikt ieguldījumus digitālajās prasmēs un apmācībā un uzskata, ka digitalizācija paver iespēju risināt daudzas ar izglītību saistītas problēmas. |
| --- | --- |

—

Atzinums “Jaunā Prasmju programma Eiropai”, pieņemts RK plenārsesijā 2016. gada 7. decembrī (4). RK aicina veikt ieguldījumus digitālajās prasmēs un apmācībā un uzskata, ka digitalizācija paver iespēju risināt daudzas ar izglītību saistītas problēmas.

| 6. | norāda, ka digitālā pāreja nav atkarīga no tehnoloģijām vien un ka pārmaiņu pamatā ir jābūt iedzīvotāju vajadzībām un vēlmēm, kuras ir jāapmierina, izstrādājot pārredzamākos, iekļaujošākos, lietotājam draudzīgākos, drošākos un rentablākos risinājumus. Tas nozīmē, ka jauno izaicinājumu dēļ arī vietējā un reģionālajā līmenī ir vajadzīgas pārmaiņas, kuru īstenošana lielā mērā ir atkarīga no vadītāju spējas noskaidrot minētās vajadzības un vēlmes veikt atbilstošākās pārmaiņas. Mūsdienu demokrātijā nepietiek tikai ar pārstāvības demokrātijas regulāru īstenošanu, bet pastāvīgi ir jāiesaista kopienas locekļi, interešu grupas un organizācijas. Iekļaušana un iesaistīšana palīdzēs pieņemt labākus lēmumus, stiprināt demokrātiju, piederības sajūtu kopienai un aktivitāti, lai sniegtu individuālu ieguldījumu reģiona attīstībā; |
| --- | --- |

6.

| 7. | norāda, ka tradicionālā iedzīvotāju un politiķu savstarpējā saikne būtiski mainās un veidojas jauna digitālā politiskā telpa, kur jauni digitālo tehnoloģiju instrumenti var palīdzēt rast jaunus risinājumus un reaģēt uz problēmām, veicināt inovāciju un ekonomikas izaugsmi, uzlabot sabiedrisko pakalpojumu sniegšanu, palielināt iedzīvotāju līdzdalību jaunos un citādos veidos, uzlabot vietējo pārvaldību, kā arī pilnveidot un stiprināt demokrātiju; |
| --- | --- |

7.

| 8. | uzskata, ka demokrātiskajiem procesiem būtu jāattīstās un jāpielāgojas pārmaiņām, un jāizmanto iespējas, kas saistītas ar jaunajām digitālajām tehnoloģijām un IKT rīkiem, kuri var uzlabot lēmumu pieņemšanas procesa kvalitāti, veicināt līdzdalību, saziņu un dialogu, stiprināt aktīvu pilsoniskumu un iesaistīšanos politiskajā dzīvē, uzlabot pārredzamību un pārskatatbildību un palielināt mūsu demokrātiskās sistēmas leģitimitāti; |
| --- | --- |

8.

| 9. | uzskata, ka e-risinājumu ieviešana vietējās un reģionālajās pašvaldībās ir lieliska iespēja efektīvi sniegt iedzīvotājiem kvalitatīvus sabiedriskos pakalpojumus. Dažādu veidlapu elektroniska aizpildīšana jau vien ļauj ietaupīt iedzīvotāja un ierēdņa laiku un tādējādi veltīt laiku un uzmanību citu pašvaldības pienākumu izpildei. Dažādi e-lietojumi arī ļauj kopienas locekļiem iesaistīties lēmumu pieņemšanas procesos un reāllaikā pārraudzīt pašvaldības vadības darbu; |
| --- | --- |

9.

| 10. | uzskata, ka vietējais un reģionālais pārvaldes līmenis ir visnotaļ piemērots “digitālās pārveides” īstenošanai; vēlreiz norāda, ka jauno digitālo tehnoloģiju instrumentu izmantošana paver iespējas veidot jaunu apspriešanās un līdzdalības vidi, sniegt kvalitatīvu informāciju, analizēt sabiedrības reakciju, plašāk pievērsties tālākajiem reģioniem, uzrunāt vismazāk aizsargātos iedzīvotājus, ņemt vērā iedzīvotāju prasmes, zināšanas un pieredzi un kopīgi veidot politikas, kas atbilst iedzīvotāju vajadzībām un vēlmēm; |
| --- | --- |

10.

| 11. | mudina vietējās un reģionālās pašvaldības īstenot digitālo pārveidi un maksimāli izmantot digitālās tehnoloģijas, lai vēl vairāk veicinātu iedzīvotāju līdzdalību politikas veidošanā un lēmumu pieņemšanā. Tāpēc būtu jāizmanto jaunas digitālas tehnoloģijas, kas uzlabo lēmumu pieņemšanas procesu pārredzamību, iekļautību un reaģētspēju, un jāveido labai pārvaldībai vajadzīgais dialogs un uzticēšanās. Ir būtiski šos centienus papildināt ar iespējām apgūt digitālās prasmes; |
| --- | --- |

11.

| 12. | atkārtoti norāda, ka ir svarīgi ņemt vērā iedzīvotāju ieguldījumu lēmumu pieņemšanas procesā un nodrošināt uzraudzību; uzsver, ka nepietiekama lēmumu pieņēmēju reaģēšana rada vilšanos un neuzticēšanos, un norāda, ka iedzīvotāju uzticēšanās publiskajām pārvaldes iestādēm ir būtisks faktors vietējās demokrātijas labai darbībai; |
| --- | --- |

12.

| 13. | uzskata, ka iedzīvotāju līdzdalībai jābūt balstītai uz faktisku un nediskriminējošu piekļuvi informācijai un zināšanām; norāda uz nepieciešamību mazināt digitālo plaisu un šajā nolūkā nodrošināt iedzīvotājiem izglītības un apmācības iespējas, t. sk., digitālo prasmju un medijpratības jomā, par prioritāti izvirzot digitālās apmācības programmas visām demogrāfiskajām grupām, īpašu uzmanību pievēršot vecāka gadagājuma cilvēkiem un citām mazāk aizsargātām vai marginalizētām grupām, kā arī īstenojot izglītošanas un apmācības pasākumus lauku apvidos un tālākajos reģionos; |
| --- | --- |

13.

| 14. | uzsver nepieciešamību iesaistīt jauniešus sabiedriskajā dzīvē; norāda, ka jaunajai paaudzei ir “iedzimtas” tehnoloģiju lietošanas prasmes un medijpratība; uzskata, ka uz digitālo tehnoloģiju balstītu jaunu pieeju izmantošana politikas veidošanas un lēmumu pieņemšanas procesā var būt efektīvs līdzeklis, kā palielināt jauniešu iesaistīšanos un līdzdalību; |
| --- | --- |

14.

| 15. | norāda, ka digitālajai pārveidei ir vajadzīgi resursi; aicina visus pārvaldes līmeņus paredzēt šiem mērķiem pienācīgus finanšu resursus, cilvēkresursus un apmācības resursus un nodrošināt cenas ziņā pieejamu ātrdarbīgu digitālo infrastruktūru, it īpaši nomaļos reģionos, lauku apvidos un ekonomiski mazāk attīstītās teritorijās, kā arī garantēt tās pieejamību visiem, arī cilvēkiem ar invaliditāti un gados veciem cilvēkiem; šajā saistībā atgādina, ka jēdziens “digitālā kohēzija” ir ES līgumā noteikto ekonomiskās, sociālās un teritoriālās kohēzijas mērķu svarīga papildu dimensija (5); |
| --- | --- |

15.

| 16. | uzsver, ka digitālo tehnoloģiju izmantošana ir atkarīga no datu izmantošanas, ko nodrošina datu vākšana un datu ģenerēšana; šajā saistībā aicina ievērot tiesības uz privātumu un datu aizsardzību, panākt, lai tiktu pieprasīts un izmantots personas datu minimums, kas atbilst un ir vajadzīgs konkrētā mērķa sasniegšanai, veicināt drošu interneta vidi un digitālos pakalpojumus un sniegt iedzīvotājiem pienācīgu informāciju par viņu datu izmantošanu un saistītajiem drošības pasākumiem, kā arī efektīvus tiesiskās aizsardzības līdzekļus šo tiesību pārkāpumu gadījumā, tostarp spēcīgu Eiropas tiesisko regulējumu, lai novērstu iedzīvotāju neuzticēšanos un neapmierinātību; šajā saistībā uzsver, ka ir mākslīgais intelekts jāizmanto tā, lai tas joprojām būtu vērsts uz cilvēku un veicinātu vieda pilsoniskuma veidošanos un atvērtu pārvaldību, tādējādi stiprinot demokrātiju; |
| --- | --- |

16.

| 17. | brīdina, ka sociālo plašsaziņas līdzekļu platformas bieži vien atvieglo dezinformācijas, maldinošas informācijas un naida runas izplatīšanu, kas var apdraudēt demokrātiju un uzticēšanos publiskām iestādēm; aicina apņēmīgāk atbalstīt digitālo prasmju apguvi un mudina vietējos politiķus izmantot pieejamos digitālos rīkus, tiešsaistes forumus un plašsaziņas līdzekļus pozitīvai saziņai ar iedzīvotājiem un citām ieinteresētajām personām; |
| --- | --- |

17.

| 18. | uzskata, ka ir svarīgi, lai vietējās un reģionālās pašvaldības pašas izmantotu piemērotus digitālos kanālus, lai interaktīvāk un ātrāk sazinātos ar iedzīvotājiem un tādā veidā nodrošinātu, ka sniegtā informācija ir ticama un atbilst vietējām un reģionālajām vajadzībām; |
| --- | --- |

18.

| 19. | uzskata, ka, papildus digitalizācijas lielajai ietekmei uz cilvēku sociālo dzīvi, kā arī uz darba, izglītības vai kultūras vidi (un ne tikai), Covid-19 krīze ir parādījusi, cik svarīga nozīme ir uz faktiem balstītai un aktualizētai informācijai un šādas informācijas sniegšanas kanāliem un ka vietējām un reģionālajām pašvaldībām ir jānodrošina abpusēja operatīva saziņa ar iedzīvotājiem, un ka ir vajadzīgi piemēroti digitālie rīki, kas cita starpā paredzēti dezinformācijas un viltus ziņu apkarošanai. Šiem instrumentiem vienmēr ir jārespektē cilvēku iespējas pilnībā izmantot savu vārda brīvību; |
| --- | --- |

19.

| 20. | mudina pievērst uzmanību tam, lai tiktu nodrošināta vienlīdzīga un netraucēta piekļuve digitālajiem pakalpojumiem; |
| --- | --- |

20.

| 21. | norāda, ka jaunā paaudze, kurai digitālās prasmes ir “ieliktas šūpulī”, ir viena no dezinformācijas un naida runas mērķa grupām; uzskata, ka viņu – īpaši to jauniešu, kuriem ir zemāks izglītības līmenis, – īpaši intensīvā sociālo plašsaziņas līdzekļu izmantošana, nepietiekami kritiskā attieksme pret sociālajiem plašsaziņas līdzekļiem, kā arī sociālajos plašsaziņas līdzekļos pausto viendabīgo viedokļu burbuļi (atbalss kameras) var padarīt gados jaunākus lietotājus vēl neaizsargātākus pret politiskām manipulācijām; uzsver, ka ir jāizmanto digitālās tehnoloģijas instrumenti, kas ir ne tikai lietotājiem draudzīgi, bet arī saprotami un pievilcīgi gan satura, gan dizaina ziņā un pielāgoti jauniešu sociālajām un digitālajām prasmēm, lai uzlabotu viņu kritisko izpratni par jauno mediju un digitālo tehnoloģiju riskiem un iespējām; |
| --- | --- |

21.

| 22. | uzskata, ka Covid-19 krīze ir parādījusi tāldarba potenciālo vērtību, un mudina vietējās un reģionālās pašvaldības apsvērt veidus, kā paplašināt tāldarba iespējas saviem darbiniekiem; |
| --- | --- |

22.

| 23. | atkārtoti aicina visus pārvaldes līmeņus cieši sadarboties un apmainīties ar labas prakses piemēriem, lai efektīvi un pēc iespējas plašākā mērogā īstenotu digitālo pārveidi pilsētās un pašvaldībās; atzīst, ka daudzi valstu, reģionu un vietējie piemēri labi parāda, kā digitālās tehnoloģijas rīkus var izmantot līdzdalības demokrātijas labā; |
| --- | --- |

23.

| 24. | uzsver, ka jaunu tehnoloģisko risinājumu ieviešanu kavē arī vajadzīgo zināšanu un prasmju trūkums publiskajās iestādēs, kurām digitālos līdzekļu izmantošana varētu dot labumu. Tāpēc vispirms vajadzētu noskaidrot vietējo un reģionālo pašvaldību digitālās prasmes, apzināt tehnoloģiskās nepilnības konkrētajā pašvaldībā un starp pašvaldībām, noteikt vajadzības, kā arī nošķirt procesu no tehniskā risinājuma. Svarīgi ir arī nodrošināt dažādu datu kopu un datubāzu sadarbspēju (interoperability); |
| --- | --- |

24.

| 25. | uzsver, ka tiešsaistes rīkiem ir svarīga nozīme ES vietējo un reģionālo pašvaldību savstarpējo partnerattiecību veicināšanā un ar partnervalstīm; uzskata, ka atjaunots Eiropas decentralizētās sadarbības tiešsaistes portāls dotu būtisku pievienoto vērtību, jo tas atbalstītu partneru piemeklēšanu un labas prakses apmaiņu; pauž gatavību sadarboties ar Eiropas Komisiju šāda digitālā rīka izstrādē; |
| --- | --- |

25.

| 26. | pauž cerību, ka dažādu digitālo risinājumu ieviešana vietējās un reģionālajās pašvaldībās, kurām var nākties veikt vienreizējus apjomīgus ieguldījumus, būs viens no vispārīgajiem jaunā ES budžeta apsvērumiem saistībā ar digitālo pārveidi; |
| --- | --- |

26.

| 27. | piekrīt Association Civic Tech Europe (ACTE) 2020. gada marta nostājas dokumentā norādītajam, ka uzņēmējdarbības modeļu daudzveidība civilo tehnoloģiju jomā ir galvenais faktors, lai nodrošinātu ātrus un uz iedzīvotājiem orientētus risinājumus pareizajā mērogā, un pauž bažas par to, ka vietējām un reģionālajām pašvaldībām visā Eiropas Savienībā šie rīki ne vienmēr ir viegli pieejami, jo parasti tos izstrādā kā platformas Software as a Service (SaaS) (6), kas pieprasa abonēšanas maksu; |
| --- | --- |

27.

| 28. | ierosina Eiropas Reģionu komitejā nākt klajā ar vietējo un reģionālo pašvaldību stimulēšanas un apbalvošanas pasākumiem, kas vairotu to apņēmību ievērot atvērtas un iekļaujošas pārvaldības pamatprincipus. Tad varētu nākotnē izstrādāt jaunu kvalitātes kritēriju demokrātijas līmeņa noteikšanai pašvaldībās un paraugprakses apmaiņai; |
| --- | --- |

28.

| 29. | aicina nodrošināt visā Eiropā līdzekļus iedzīvotāju digitālo prasmju un medijpratības uzlabošanai, izstrādājot mācību un apmācības programmas dažāda līmeņa skolām, kā arī vietējo un reģionālo pašvaldību darbiniekiem un amatpersonām, lai uzlabotu viņu prasmes un zināšanas par iespējām izmantot un ieviest mūsdienīgus digitālos risinājumus; |
| --- | --- |

29.

| 30. | iesaka vietējām un reģionālajām pašvaldībām digitālo rīku izmantošanu izvirzīt par prioritāti visos fondos un programmās; |
| --- | --- |

30.

| 31. | aicina finansēt digitālus izglītības rīkus un aprīkojumu, lai visā Eiropā nodrošinātu vienlīdzīgu piekļuvi kvalitatīvai digitālai apmācībai un mācīšanai; |
| --- | --- |

31.

| 32. | iesaka vajadzības gadījumā pārskatīt atbilstības kritērijus, lai vietējās un reģionālās pašvaldības varētu vienkāršāk un ar mazākiem līdzekļiem ieviest jaunus digitālos risinājumus un platformas, tostarp nodrošināt ES līdzekļu pieejamību programmatūras pakalpojumu (SaaS – software as a service) platformām. |
| --- | --- |

32.

Briselē, 2020. gada 10. decembrī.

Eiropas Reģionu komitejas priekšsēdētājs

Apostolos TZITZIKOSTAS

---

(1)  ES budžets – Eiropas atveseļošanas plāna dzinējspēks (COM(2020) 442 final).

1

(2)  COR-2017-03529-00-00-AC-TRA (OV C 164, 8.5.2018., 34. lpp.).

2

(3)  COR-2016-02882-00-01-AC-TRA (OV C 88, 21.3.2017., 54. lpp.).

3

(4)  COR-2016-04094-00-01-AC-TRA (OV C 185, 9.6.2017., 29. lpp.).

4

(5)  Atzinums “Digitālā Eiropa visiem: nodrošināt viedus un iekļaujošus risinājumus vietējā līmenī” (COR-2019-03332) (OV C 39, 5.2.2020., 83. lpp.).

5

(6)  Nostājas dokuments, Association Civic Tech Europe (ACTE), 2020. gada marts.

6

Association Civic Tech Europe

ACTE

---

| 2.2.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 37/51 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 37/51

---

Eiropas Reģionu komitejas atzinums “Sabiedriskā transporta problēmas pilsētās un lielpilsētu reģionos”

(2021/C 37/09)

| Ziņotājs: | Adam STRUZIK (PL/PPE), Mazovijas vojevodistes maršals |
| --- | --- |

Ziņotājs:

Adam STRUZIK (PL/PPE), Mazovijas vojevodistes maršals

IETEIKUMI POLITIKAS JOMĀ

EIROPAS REĢIONU KOMITEJA

| 1. | vērš uzmanību uz to, ka mobilitātes dekarbonizācijas veicināšanas nolūkā ir jāsamazina transporta radītas ārējās izmaksas. Transports rada aptuveni ceturto daļu no visām ES siltumnīcefekta gāzu emisijām. Tajā pašā laikā daži transporta veidi, radot gaisa piesārņojumu, satiksmes sastrēgumus, troksni un negadījumus un neļaujot optimāli izmantot platību, negatīvi ietekmē cilvēku dzīves kvalitāti un veselību; |
| --- | --- |

1.

| 2. | uzsver: lai pilsētās nodrošinātu labu dzīves kvalitāti un tās kļūtu pieejamākas, tīrākas un konkurētspējīgākas, ir jāpāriet uz ilgtspējīgiem transporta veidiem; |
| --- | --- |

2.

| 3. | norāda, ka pilsētu un reģionu ilgtspējīgu attīstību būtiski apdraud pilsētu funkciju sadrumstalotība, ko izraisa priekšpilsētu attīstība un urbānā izplešanās. Tas ne tikai izraisa vides degradāciju un lauksaimniecības, zaļo un atklāto platību samazināšanos, bet arī paaugstina no apdzīvotības un ar to saistītās pārvietošanās izrietošas ārējās izmaksas, ko lielākoties sedz pašvaldības; |
| --- | --- |

3.

Ar urbāno mobilitāti saistītas problēmas, kas jāņem vērā “Ilgtspējīgas un viedas mobilitātes stratēģijā” (1)

| 4. | norāda, ka automobiļu satiksmes intensitātes pieaugums pilsētās un lielpilsētu reģionos palielina ārējās izmaksas saistībā ar gaisa piesārņojumu un nelietderīgu laika izmantojumu un ka tas savukārt nelabvēlīgi ietekmē arī darba un privātās dzīves līdzsvaru. Tādēļ sabiedriskajam transportam būtu jākļūst par vienu no galvenajiem urbānās mobilitātes elementiem. Vienlaikus ir jāstiprina dažādi aktīvās mobilitātes veidi, piemēram, riteņbraukšana un iešana kājām, lai palielinātu urbānās mobilitātes ilgtspēju; |
| --- | --- |

4.

| 5. | vērš uzmanību uz lielpilsētu reģionu problēmām plašākā nozīmē un norāda, ka lielpilsētu reģioni būtībā prasa iedzīvotāju masveida svārstsatiksmes kustību uz pilsētu centriem. Tas padara piekļuvi videi draudzīgam un rentablam sabiedriskajam transportam par vienu no lielākajiem lielpilsētu reģionu izaicinājumiem (2); |
| --- | --- |

5.

| 6. | vērš uzmanību uz to, ka transporta sistēma jāuzskata par integrētu sistēmu. Ņemot vērā, ka mobilitāte kā pakalpojums kļūst aizvien nozīmīgāka un ir jāievieš novatoriski transporta pārvaldības un organizēšanas risinājumi, vietējās un reģionālās pašvaldības būtu jāmudina, lai telpisko plānošanu un ar transportu saistītos plānus tās sasaistītu ar sabiedrisko un individuālo transportu (jo īpaši iešanu kājām, riteņbraukšanu un pārvietošanos ar personīgajiem transportlīdzekļiem); |
| --- | --- |

6.

| 7. | norāda, ka Eiropas zaļajā kursā attiecībā uz dekarbonizāciju izvirzītie mērķi un ES mērķis sasniegt klimatneitralitāti līdz 2050. gadam ir vērienīgi, bet nepieciešami. Lai pilsētas un lielpilsētu reģioni varētu tos sasniegt, ir vajadzīgi politiski lēmumi, kuru pamatā ir konceptuāls, organizatorisks un izglītojošs darbs, un šādu mērķu īstenošanai nodrošināts pienācīgs finansējums; |
| --- | --- |

7.

| 8. | lai izstrādātu piemērotākus pasākumus, izveidotu uz pierādījumiem balstītus ilgtspējīgas pilsētu mobilitātes plānus un mērķtiecīgāk novirzītu ieguldījumus no kohēzijas politikas fondiem un citiem fondiem, iesaka vākt datus, kas parādītu mobilitātes plūsmas lielpilsētu reģionos un ļautu iegūt visaptverošu priekšstatu par satiksmes stāvokli; |
| --- | --- |

8.

| 9. | uzsver, ka viens no urbānās mobilitātes problēmu cēloņiem ir nepietiekams finansējums attiecīgai pilsētas sabiedriskā transporta un nemotorizētas mobilitātes infrastruktūrai. Vietējām un reģionālajām pašvaldībām un to sabiedriskā transporta uzņēmumiem ir vajadzīgi papildu finansējuma avoti, kas būtu paredzēti vienīgi tam, lai transporta veidu sadalījumā palielinātu alternatīvu un ilgtspējīgu risinājumu īpatsvaru salīdzinājumā ar personīgajiem motorizētajiem transportlīdzekļiem; |
| --- | --- |

9.

| 10. | uzsver, ka sabiedriskā transporta politika jāiekļauj plašākā sociālajā politikā. Nedrīkstētu pieļaut, ka sabiedriskā transporta radītas ārējās izmaksas, piemēram, troksnis, piesārņojums, atsavināšana, infrastruktūras darbi u. c., ir nesamērīgi vērstas uz sociāli visneaizsargātākajām personām. Turklāt ar cenu noteikšanas un savienojamības palīdzību ir jāgādā, lai taisnīga piekļuve un līdz ar to arī labāka dzīves kvalitāte būtu nodrošināta visiem; |
| --- | --- |

10.

Nodrošināt reālas ilgtspējīga transporta izvēles iespējas virzībā uz Eiropas zaļo kursu

| 11. | norāda, ka patlaban tur, kur, veicot plānošanu un piešķirot finansējumu, ar dominējošiem standartiem tiek veicināti privātie automobiļi, jāmaina nosacījumi tā, lai veicinātu ilgtspējīgākus un efektīvākus transporta veidus. Pašreizējie ieradumi tomēr ir saistīti ar dažāda veida transportlīdzekļu pieejamību un pievilcību, un lielākā sabiedrības daļa šajā ziņā ir elastīga. Padarot sabiedrisko transportu pievilcīgāku cenas, pieejamības, kursēšanas biežuma un transporta savienojumu nepārtrauktības ziņā, radīsies reāla alternatīva personīgo automobiļu mobilitātei; |
| --- | --- |

11.

| 12. | uzsver, cik būtiski ir pilsētās un reģionos izveidot publiskā un privātā sektora partnerību, lai piesaistītu privātus ieguldījumus un izstrādātu novatoriskus risinājumus sabiedriskā transporta jomā. Šajā saistībā prasa izveidot darījumdarbībai draudzīgu tiesisko regulējumu, kas stimulētu jaunu uzņēmējdarbības modeļu attīstību un radītu uz konkurenci orientētu tirgu; |
| --- | --- |

12.

| 13. | norāda, ka ir svarīgi nodrošināt efektīvu un ilgtspējīgu sabiedrisko transportu ārpus pilsētu administratīvajām robežām, it īpaši svārstsatiksmes izmantotājiem, vecāka gadagājuma cilvēkiem un jauniešiem. Šajā saistībā noteicoša ir laba sadarbība un pārvaldība starp publiskajām iestādēm lielpilsētu līmenī; |
| --- | --- |

13.

| 14. | norāda: lai cilvēki mainītu ieradumus un aizvien vairāk izvēlētos videi nekaitīgākus transportlīdzekļus, ir vajadzīga lietotāju izpratne un pirmām kārtām – reālas izvēles iespējas šajā jomā; |
| --- | --- |

14.

| 15. | norāda, ka nākamais solis ir apzināti dot priekšroku vidi saudzējošiem transporta veidiem. Ir jārada gājējiem un riteņbraucējiem draudzīga vide, un telpiskajā plānojumā maršrutu pieejamības un pievilcības un satiksmes organizēšanas ziņā priekšroka jādod vidi saudzējošai mobilitātei un sabiedriskajam transportam. Šādas izmaiņas prasa koordinēt telpiskās plānošanas, pilsētvides un transporta politiku un daudzlīmeņu sadarbību ārpus administratīvajām robežām, lai autotransportlīdzekļu satiksmei pavērtu alternatīvas transporta iespējas; |
| --- | --- |

15.

| 16. | aicina Eiropas Komisiju ciešā sadarbībā ar dalībvalstīm noteikt precīzākus mērķus attiecībā uz ieguldījumiem sabiedriskā transporta attīstībā; norāda uz vērojamu negatīvo tendenci, ka sabiedriskajam transportam paredzētos ieguldījumus apvieno ar ieguldījumiem autoceļu tīkla paplašināšanā un tā kapacitātes palielināšanā. Tā vietā par skaidru prioritāti jāizvirza visu veidu sabiedriskais un koplietošanas transports. Visos gadījumos, kad nav iespējams dzelzceļa transports, par prioritārām būtu jānosaka ekspresautobusu (BRT, Bus Rapid Transit) sistēmas un transportlīdzekļu ar lielāku pasažieru skaitu (HOV, High Occupancy Vehicle) joslas. Ar atbilstošiem uzraudzības un regulējošiem pasākumiem būtu jāierobežo tāda prakse, kas neatbilst ilgtspējīga transporta politikas mērķiem; |
| --- | --- |

16.

| 17. | norāda, ka videi patiesi draudzīgi transporta veidi ir tie, kas ļauj ne tikai samazināt emisijas, bet arī ietaupīt platību, laiku un enerģiju. Līdztekus iešanai kājām un riteņbraukšanai tie ir dzelzceļa transports un ekspresautobusi, kā arī transportlīdzekļu ar lielāku pasažieru skaitu (HOV) joslas. Tāpēc lielpilsētu reģionos un lielākās pilsētās sabiedriskā transporta pamatā jābūt piepilsētas dzelzceļa, metro, tramvaju, mazemisiju autobusu, it īpaši ekspresautobusu, satiksmei. |
| --- | --- |

17.

Mobilitāte un sabiedriskais transports – viena no galvenajām vietējo un reģionālo pašvaldību kompetences jomām

| 18. | atgādina, ka ievērojama daļa braucienu ir saistīta ar to, ka dzīvesvietā nav iespējams apmierināt visas vajadzības. Tāpēc politika jāorientē uz to, lai būtu pieejamas visas preces un pakalpojumi, jo īpaši veselības, izglītības, sporta, kultūras un sociālā atbalsta jomā, un nevis uz pašu mobilitāti kā tādu; vienlaikus vērš uzmanību uz to, ka telpiskās plānošanas izmaiņām ir ilgtermiņa raksturs, ka jāveicina labi funkcionējoši pilsētu un lauku savienojumi un ka jānovērš lauku apdzīvotības samazināšanās, un uzsver, ka transporta sistēmas jomā ir nepieciešams veikt ad hoc korektīvus pasākumus; |
| --- | --- |

18.

| 19. | uzskata, ka telpiskās plānošanas un transporta politikai jābūt pirmām kārtām tādai, kas maksimāli palielina vajadzību apmierināšanas iespējas, vienlaikus samazinot pārvietošanās nepieciešamību. Otrkārt, ar tās palīdzību būtu jācenšas uzlabot satiksmi, piemēram, izmantojot pārvadājumiem atbilstošu transporta veidu sadalījumu tā, lai samazinātu transporta radītas ārējās izmaksas, kas gulstas uz reģionālajām pašvaldībām. Komiteja uzsver arī to, ka tāldarba plašāka izmantošana, kā pieredzēts Covid-19 pandēmijas laikā, varētu pavērt iespējas lauku apvidiem, piedāvājot darba ņēmējiem lielāku elastību dzīvesvietas izvēlē; |
| --- | --- |

19.

| 20. | atzīmē jauno tendenci virzībā uz mazākām ikdienas tālsatiksmes mobilitātes vajadzībām, jo Covid-19 dēļ biežāk tiek izmantots tāldarbs, un norāda, ka šī tendence apvienojumā ar tādu koncepciju ieviešanu kā “15 minūšu pilsēta” varētu būt ilgstoša; |
| --- | --- |

20.

| 21. | atgādina, ka sabiedriskā transporta tīklos pēc iespējas drīzāk būtu jāņem vērā jaunie mājokļu projekti vai jaunie dzīvesvietas izvēles modeļi un jānodrošina pieejamība jau agrīnā posmā, jo, tiklīdz cilvēki iegādājas automobili, viņi mēdz to izmantot; jaunuzcelto mājokļu iedzīvotājiem vajadzētu būt piekļuvei sabiedriskajam transportam no brīža, kad uz jauno mājokli pārceļas pirmais iemītnieks; |
| --- | --- |

21.

| 22. | uzsver, ka ir jāierobežo priekšpilsētu attīstība, kuras rezultātā veidojas piepilsētas rajoni, kas sniedzas pat vairāku desmitu kilometru attālumā no pilsētas centra. Jo plašāka ir attiecīgā teritorija, jo lielāka ir šī problēma. Tāpēc ir svarīgi atgriezties pie tādas apmetņu struktūras, kuras pamatā ir blīvēšana un tādu apdzīvotu vietu tīkls, kuru galvenās funkcijas atrodas saskaņā ar plānojumu izraudzītos atbilstoša mēroga centros, kas, pateicoties labi funkcionējošam sabiedriskajam transportam, ir pienācīgi savienoti. Ir arī svarīgi jaunus mājokļu projektus plānot līdztekus sabiedriskā transporta mezgliem; |
| --- | --- |

22.

| 23. | aicina Eiropas Komisiju nodrošināt līdzekļus ne tikai jauniem ieguldījumiem pilsētas transporta organizēšanā, bet arī novecojušu un neefektīvu risinājumu pārveidošanā. Šādiem ieguldījumiem jābūt vērstiem galvenokārt uz dzelzceļa sistēmu modernizāciju, dzelzceļa drošību un digitalizāciju, tādējādi radot ātrākas, drošākas un ērtākas transporta sistēmas. Ierosinātie ieguldījumi varētu vienlaikus ietvert šādus aspektus: autoceļi, kas pilsētās ļauj novērst sadursmes; reālas urbānās ielas, kuras dod iespēju efektīvāk izmantot telpu; ceļošanas vajadzību samazināšana; efektīvu transportlīdzekļu īpatsvara palielināšana transporta veidu sadalījumā un transporta radītu ārējo izmaksu samazināšana. Šādi pasākumi veicina gan izvēli par labu sabiedriskajam transportam un personīgā automobiļa alternatīvām, gan arī samazina ilūziju par to, ka brauciens automobilī no piepilsētas ir vienkāršs un lēts – tādu braucienu radītas ārējās izmaksas faktiski sedz pilsētas iedzīvotāji; |
| --- | --- |

23.

Atbilstīgs transporta veidu sadalījums un ārējo izmaksu internalizācija – ES finansējuma garants reģioniem

| 24. | uzskata, ka būtu jāapsver iespējas palielināt ieguldījumus ilgtspējīgā mobilitātē, piemēram, ar Eiropas infrastruktūras savienošanas instrumenta, Modernizācijas fonda, kā arī Atveseļošanas un noturības mehānisma starpniecību. Svarīgi ir arī palielināt mobilitāti, veicot ieguldījumus infrastruktūrā, kas uzlabo pilsētu mezglu un Eiropas transporta tīkla (TEN-T) mezglu pieejamību, un piešķirt šiem mezgliem prioritāru nozīmi; |
| --- | --- |

24.

| 25. | uzsver, ka svarīgs uzdevums ir palielināt tādu pārvadājumu īpatsvaru, kuriem izmanto videi nekaitīgākus transportlīdzekļus, proti, tādus, kam vajag mazāk enerģijas un platības. Tādēļ ilgtspējīgi un novatoriski mobilitātes veidi varētu būt valsts atveseļošanas un noturības plānu ietvaros paredzēto reformu neatņemama daļa. Tas nozīmē, ka dažādie transporta veidi ir pienācīgi jāizmanto, lai saskaņā ar principu “piesārņotājs maksā” maksimāli palielinātu ieguvumus un samazinātu sociālās izmaksas; |
| --- | --- |

25.

| 26. | aicina pabeigt darbu saistībā ar transporta radītu ārējo izmaksu internalizāciju, lai lietotāji savu izvēli varētu izdarīt arī sabiedrības labā. Tas jo īpaši attiecas uz reālajām autotransporta izmaksām, kas pašlaik ir pārāk zemu novērtētas. Līdzsvara uzlabošana šajā jomā būs svarīgs faktors, lai panāktu, ka vairāk izmanto tādus transporta veidus, kuriem ir viszemākās ārējās izmaksas, piemēram, dzelzceļa transportu un ekspresautobusus, kam lielpilsētu reģionos vajadzētu būt sabiedriskā transporta pamatā; |
| --- | --- |

26.

| 27. | uzsver, ka no pasažiera viedokļa ir svarīgi nodrošināt sabiedriskā transporta izmaksu konkurētspēju. Tā kā autosatiksme ir lielākais ārējo izmaksu avots, sabiedriskā transporta pievilcība būtu jānodrošina ar pietiekami augstām publiskām subsīdijām, ko daļēji finansē, internalizējot personīgo motorizēto transportlīdzekļu izmaksas; |
| --- | --- |

27.

| 28. | uzsver, ka dzelzceļš kā reģionālās mobilitātes pamats lielā mērā veicina teritoriālo kohēziju. Komiteja aicina palielināt ieguldījumus pilsētas dzelzceļa mezglos, labāk integrēt tos TEN-T tīklā, uzlabot pārrobežu savienojumus un attīstīt “pēdējā kilometra” infrastruktūru, lai pilsētas un piepilsētas mobilitātes ķēdēs labāk integrētu dzelzceļu (3); |
| --- | --- |

28.

| 29. | uzsver, ka jāatbalsta arī citi ilgtspējīgi sabiedriskā transporta veidi, piemēram, mazemisiju autobusi, lai atslogotu pilsētas, samazinātu emisijas un sasniegtu Eiropas zaļā kursa klimata mērķus. Tādēļ ir būtiski nodrošināt ekonomiskus stimulus autoparka atjaunošanai, tīru tehnoloģiju ieviešanai un ieguldījumiem infrastruktūrā (piemēram, autobusu un transportlīdzekļu ar lielāku pasažieru skaitu joslas lielpilsētu teritorijās, transportlīdzekļu maiņas mezglpunkti, kas palīdz atvieglot pārsēšanos, pieturvietas iekāpšanai un izkāpšanai, atturošas autostāvvietu iespējas u. c.); |
| --- | --- |

29.

| 30. | aicina piešķirt pilsētas sabiedriskajam transportam lielāku finansējumu no Eiropas infrastruktūras savienošanas instrumenta, Kohēzijas fonda un Eiropas Reģionālās attīstības fonda līdzekļiem, tos ātrāk izmantot un panākt lielāku finansējuma ietekmi reģionālajā un vietējā līmenī. Minētajiem līdzekļiem būs izšķiroša nozīme operatīvo un tehnisko risinājumu īstenošanā pilsētu līmenī un ilgtspējīgu un videi draudzīgu risinājumu nodrošināšanā; |
| --- | --- |

30.

| 31. | nākamajā finanšu shēmā 2021.–2027. gadam galvenokārt ar reģionālo pašvaldību un to darbības programmu starpniecību izveidojot labi funkcionējošas integrētas sabiedriskā transporta sistēmas, aicina atbalstīt urbāno mobilitāti un tās labāku sasaisti ar lielpilsētu reģionu piepilsētām un lauku apvidiem. Ir jāizmanto reģionālo pašvaldību bagātā pieredze, zināšanas un spējas, jo tas nodrošina koordinētu, efektīvu un lietderīgu rīcību; |
| --- | --- |

31.

| 32. | šajā sakarā atbalsta ilgtspējīgu, videi draudzīgu sabiedrisko transportu, kas atbilst konkrētajam mērķim “Zaļāka un noturīgāka Eiropa ar zemām oglekļa emisijām, kurā notiek pāreja uz bezoglekļa ekonomiku, veicinot tīru un taisnīgu enerģētikas pārkārtošanu, “zaļās” un “zilās” investīcijas, aprites ekonomiku, klimata pārmaiņu mazināšanu un pielāgošanos tām un risku novēršanu un pārvaldību” (PM Nr. 2) saskaņā ar Eiropas Reģionālās attīstības fonda un Kohēzijas fonda (ERAF-KF) regulu – Komisijas priekšlikums COM(2018) 372 final (grozīts ar COM(2020) 452 final), kas sekmēs gaisa kvalitātes uzlabošanu un trokšņa samazināšanu, kā arī būtiski palīdzēs lielpilsētu reģioniem sasniegt zaļā kursa mērķus un panākt klimatneitralitāti; |
| --- | --- |

32.

Sabiedriskā transporta pakalpojumu kvalitāte, krīzes situāciju paredzēšana un drošības garantēšana apdraudējumu, tostarp pandēmiju, gadījumā

| 33. | norāda, ka ir jānodrošina augsti sabiedriskā transporta kvalitātes standarti, lai tas būtu konkurētspējīgāks salīdzinājumā ar personīgajiem motorizētajiem transportlīdzekļiem. Kvalitātes rādītāji ir citstarp šādi: telpiskā pieejamība, kursēšanas laiki un biežums, punktualitāte un uzticamība, konkurētspēja attiecībā uz ceļā pavadīto laiku, tiešo savienojumu esamība un nesarežģītas pārsēšanās iespējas, komforts un transportlīdzekļa drošums; |
| --- | --- |

33.

| 34. | norāda, ka Covid-19 pandēmijas izraisītās kritiskās situācijas dēļ lielpilsētu reģionos pāreja uz sabiedriskā transporta izmantošanu varētu pavērsties pretējā virzienā. Iedzīvotāji atkal labprātāk izmanto automobiļus, un daudzos gadījumos svārstsatiksmes vajadzībām izmantotā automobilī brauc viena persona. Vienlaikus lielpilsētu reģioniem ir jāveic būtiski finanšu ieguldījumi, lai piemērotu preventīvus higiēnas pasākumus sabiedriskā transporta transportlīdzekļos. Tomēr augstākas izmaksas nav sekmējušas sabiedriskā transporta pasažieru skaita palielināšanos, un lielpilsētu reģioni zaudēja lielu daļu ieņēmumu, ko būtu guvuši no biļešu pārdošanas. Vienlaikus lielpilsētu reģioni saskaras ar būtisku reģionālā budžeta samazinājumu Covid-19 pandēmijas izraisītā finanšu trūkuma dēļ publiskajā sektorā. Tāpēc lielpilsētu reģionu budžeti ir jākompensē, kā arī ir jāgūst mācība un jāizstrādā noturīgas sabiedriskā transporta sistēmas, kuras varēs būt taisnīga izvēle nākamās iespējamās krīzes laikā; |
| --- | --- |

34.

| 35. | aicina izmantot Taisnīgas pārkārtošanās fondu, lai atbalstītu pilsētas un lielpilsētu teritorijas pārejā uz dekarbonizētu sabiedrisko transportu; |
| --- | --- |

35.

| 36. | ierosina kopīgus ES mēroga publiskā iepirkuma konkursus arī attiecībā uz videi labvēlīgiem mikroautobusiem, kurus īpaši izmantotu, lai pārvadātu vecāka gadagājuma cilvēkus, personas ar invaliditāti un skolēnus, kam nepieciešami pielāgotāki risinājumi. Šādi mikroautobusi salīdzinājumā ar lielākiem transportlīdzekļiem rada lielākas izmaksas par pasažieri uz kilometru, un tiem ir ilgāks amortizācijas laiks, bet tie ir tikpat svarīgi, lai sabiedriskā transporta tīkls būtu pilnībā ekoloģiski tīrs; |
| --- | --- |

36.

| 37. | norāda, ka sabiedriskais transports būs efektīvs tad, ja tiks ņemti vērā telpiskie, organizatoriskie un ar tarifiem saistītie aspekti. Tas jo īpaši ir svarīgi lielpilsētu reģionos, galvaspilsētu reģionos un lielākās pilsētu aglomerācijās, kur braucieniem tiek izmantoti pilsētas, piepilsētas un vietējā transporta savienojumi ar valsts un gaisa transportu, kā arī lauku apvidos, kur sabiedriskā transporta kursēšanas biežums var būt problemātisks. Integrācija nozīmē kopīgas cenu sistēmas un labāku sadarbspēju starp dažādiem sabiedriskā transporta uzņēmumiem – tostarp sliežu ceļu transporta uzņēmumiem –, kas darbojas vienā un tajā pašā lielpilsētas reģionā. Integrācija nozīmē arī vidi saudzējošu mobilitāti un to, ka sabiedriskā transporta pieturām var viegli piekļūt ar nemotorizētiem transportlīdzekļiem, un mazāk apbūvētās piepilsētu teritorijās integrācija nozīmē dzelzceļa pieturu pieejamību personīgiem motorizētiem transportlīdzekļiem; |
| --- | --- |

37.

| 38. | uzsver, ka ir jāuzlabo arī dzelzceļa staciju sniegtās iespējas un jārada intelektiski mobilitātes mezgli, kas kalpotu gan kā loģistikas centri, gan arī kā satikšanās vietas, kas piedāvā patīkamu vidi ne tikai transporta veida maiņai, bet arī cilvēku savstarpējai mijiedarbībai; |
| --- | --- |

38.

| 39. | vērš Eiropas Komisijas uzmanību uz to, ka sadarbībā ar sabiedriskā transporta operatoriem ir jāpaātrina darbs pie tā, lai kopīgi izstrādātu ES mēroga informācijas sistēmu par sabiedrisko transportu. Ceļojumiem ar sabiedrisko transportu vajadzētu būt vieglāk plānojamiem un īstenojamiem, citstarp izmantojot atsevišķu reģionālo pārvadātāju tīmekļa vietnes; |
| --- | --- |

39.

| 40. | ierosina Eiropas Komisijai sadarbībā ar sabiedriskā transporta operatoriem izstrādāt un pieņemt Eiropas sistēmu, kas ļautu efektīvi izmantot sabiedrisko transportu dažādās Eiropas pilsētās. Jāapsver dažādas iespējas, kas ir ilgtspējīgas ilgtermiņā; |
| --- | --- |

40.

| 41. | norāda, ka Eiropas Komisija sadarbībā ar sabiedriskā transporta operatoriem varētu izstrādāt Eiropas satvaru dzelzceļa biļešu kombinēšanai ar sabiedriskā transporta biļetēm izbraukšanas un galamērķa pilsētā (piemēram, par īpašu piemaksu). Lietotājiem ļoti izdevīga būtu vienota platforma vai mobilā lietotne un maksājumu sistēma. Šādi risinājumi jau tiek izmantoti dažādās dalībvalstīs, un šādas iespējas nodrošināšana visā Eiropas Savienībā ļautu vienkāršot braucienu plānošanu; |
| --- | --- |

41.

| 42. | aicina atrast sistēmisku risinājumu problēmai, ka pārvadātājiem un attiecīgi pasažieriem tiek noteikta nepamatoti augsta maksa, ko saistībā ar valstu robežu šķērsošanu Savienībā iekasē dzelzceļa tīkla pārvaldītāji. Šī maksa nedrīkst pārsniegt ar tīkla nomaiņu saistītās faktiskās tehniskās izmaksas, ja tādas rodas, bet, ja šādas izmaksas nerodas, maksa ir jāatceļ. Tas ir viens no pamatnosacījumiem tālsatiksmes dzelzceļa pakalpojumu konkurētspējas atjaunošanai, kas savukārt veicinātu sabiedriskā transporta izmantošanu galamērķa pilsētās; |
| --- | --- |

42.

| 43. | uzsver, ka ir jāizstrādā gan Eiropas standarti konkrētu apdraudējumu, tostarp pandēmijas draudu, novēršanai un atklāšanai, gan arī prakse, kā šādos gadījumos cilvēkiem garantēt drošu pārvietošanos. Pašreizējā darbā pie ES ilgtspējīgas un viedas mobilitātes stratēģijas, kas aizstās balto grāmatu “Ceļvedis uz Eiropas vienoto transporta telpu – virzība uz konkurētspējīgu un resursefektīvu transporta sistēmu” (4), jāizmanto pieredze un tādu efektīvu pasākumu piemēri, kas Covid-19 seku apkarošanas nolūkā veikti daudzos ES reģionos un pilsētās. |
| --- | --- |

43.

Briselē, 2020. gada 10. decembrī.

Eiropas Reģionu komitejas priekšsēdētājs

Apostolos TZITZIKOSTAS

---

(1)  Saskaņā ar rīcības plānu pašlaik notiek sabiedriskā apspriešana “Ilgtspējīgas un viedas mobilitātes stratēģija” (viedokļu iesniegšana līdz 2020. gada 23. septembrim) (Ref. Ares(2020)3438177 – 01/07/2020): https://ec.europa.eu/info/law/better-regulation/have-your-say/initiatives/12438-Sustainable-and-Smart-Mobility-Strategy.

1

Ref. Ares

(2)  Atzinums CDR 1896/2019 (OV C 79, 10.3.2020., 8. lpp.).

2

(3)  Atzinums CDR 2633/2020 (OV C 440, 18.12.2020., 183. lpp.).

3

(4)  Saskaņā ar rīcības plānu pašlaik notiek sabiedriskā apspriešana “Ilgtspējīgas un viedas mobilitātes stratēģija” (viedokļu iesniegšana līdz 2020. gada 23. septembrim) (Ref. Ares(2020)3438177 – 01/07/2020): https://ec.europa.eu/info/law/better-regulation/have-your-say/initiatives/12438-Sustainable-and-Smart-Mobility-Strategy.

4

Ref. Ares

---

| 2.2.2021 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 37/57 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2021

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 37/57

---

Eiropas Reģionu komitejas atzinums “Eiropas Komisijas ziņojums par atjaunotas stratēģiskās partnerības ar ES tālākajiem reģioniem īstenošanu”

(2021/C 37/10)

| Ziņotājs | Ángel Víctor TORRES PÉREZ (ES/PSE) Kanāriju salu apgabala ministru prezidents |
| --- | --- |
| Atsauces dokuments | Komisijas ziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai, Reģionu komitejai un Eiropas Investīciju bankai par Komisijas paziņojuma “Stiprāka un atjaunota stratēģiskā partnerība ar ES tālākajiem reģioniem” īstenošanu
  COM(2020) 104 final |

Ziņotājs

Ángel Víctor TORRES PÉREZ (ES/PSE) Kanāriju salu apgabala ministru prezidents

Atsauces dokuments

Komisijas ziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai, Reģionu komitejai un Eiropas Investīciju bankai par Komisijas paziņojuma “Stiprāka un atjaunota stratēģiskā partnerība ar ES tālākajiem reģioniem” īstenošanu

COM(2020) 104 final

IETEIKUMI POLITIJAS JOMĀ

EIROPAS REĢIONU KOMITEJA

| 1. | atgādina, ka tālākie reģioni, ko veido astoņas salas un arhipelāgi Karību jūras baseinā, Indijas okeānā un Atlantijas okeānā, un viena izolēta teritorija Amazones baseinā, ietver sešas Francijas aizjūras teritorijas (Gviāna, Gvadelupa, Martinika, Majota, Reinjona un Senmartēna), divus Portugāles autonomos reģionus (Azoru salas un Madeira) un vienu Spānijas autonomo apgabalu (Kanāriju salas), kuriem ir kopīga virkne pastāvīgu ierobežojumu, kas izriet no to nomaļās atrašanās vietas, izolētības un nelielās platības un kavē to attīstību; |
| --- | --- |

1.

| 2. | atzinīgi vērtē Eiropas Savienības (ES) apņemšanos attiecībā uz tālākajiem reģioniem, kas atspoguļota Komisijas 2017. gada 24. oktobra paziņojumā “Stiprāka un atjaunota stratēģiskā partnerība ar ES tālākajiem reģioniem” (turpmāk – “paziņojums”), kuru ratificēja Vispārējo lietu padomes 2018. gada aprīļa secinājumos un kurā Komisija tiek aicināta turpināt darbu ar īpašu tālākajiem reģioniem paredzētu pasākumu pieņemšanu saskaņā ar LESD 349. pantu; |
| --- | --- |

2.

| 3. | atzinīgi vērtē starpposma ziņojumu (turpmāk – “ziņojums”), kas publicēts 2020. gada martā un kurā izvērtēts paziņojuma īstenošanā panāktais progress; |
| --- | --- |

3.

| 4. | tomēr pauž nožēlu, ka ziņojums neietver padziļinātu novērtējumu par šiem reģioniem paredzēto stratēģiju un iespēju labot to, ka nav iekļauti daži to attīstībai būtiski politikas pasākumi, piemēram, kohēzijas politika un jo īpaši ES sociālais pīlārs; |
| --- | --- |

4.

| 5. | atzīst vajadzību pielāgot šo stratēģiju, ņemot vērā nopietnās sekas, ko rada Covid-19 pandēmija un kurām ir pastiprināta ietekme šajās teritorijās, kuras ir ļoti atkarīgas no tūrisma un ārējiem savienojumiem un kurās ekonomikas atveseļošanās, paredzams, notiks ilgāk; |
| --- | --- |

5.

| 6. | uzsver: lai atjaunotu uzņēmumu konkurētspēju un veicinātu darbvietu radīšanu tālākajos reģionos, ir jāatbalsta šo reģionu rūpniecības nozare pašreizējos apstākļos, un būtiska nozīme ir atbilstīgam Eiropas satvaram valsts atbalsta un nodokļu instrumentu jomā; |
| --- | --- |

6.

| 7. | atgādina, ka sociālie jautājumi vienmēr ir bijusi viena no būtiskākajām tālāko reģionu problēmām, un to svarīgumu pastiprina pašreizējās krīzes postošā ietekme uz šo reģionu darba tirgiem, kas liek izaugsmi un nodarbinātību noteikt par jebkuras uz šiem reģioniem vērstas stratēģijas centrālo elementu. Tālākajiem reģioniem ir vajadzīga jauna virzība, kas ietver pastiprinātu sociālo dimensiju un īpašu pasākumu noteikšanu pašreizējo apstākļu pārvarēšanai; |
| --- | --- |

7.

| 8. | atzinīgi vērtē Eiropas Komisijas apņemšanos sadarboties ar tālākajiem reģioniem un uzsver tās nozīmi, ņemot vērā šo reģionu grūtības tikt galā ar Covid-19 pandēmijas sekām; |
| --- | --- |

8.

| 9. | atgādina par to neaizsargātību, ko būtiski pastiprina pandēmija, un uzsver vajadzību nodrošināt pienācīgu attieksmi pret tālākajiem reģioniem ES atveseļošanas plāna ietvaros saskaņā ar reģionu pašreizējo stāvokli un vajadzībām; |
| --- | --- |

9.

| 10. | uzsver, ka ES ārpolitikas attīstībā ir jāaizsargā tālāko reģionu intereses, un prasa, lai gaidāmajā ES nolīgumā ar Apvienoto Karalisti tiktu ņemta vērā Brexit negatīvā ietekme uz tālākajiem reģioniem, ņemot vērā ietekmi uz šiem īpaši neaizsargātajiem reģioniem; |
| --- | --- |

10.

| 11. | uzsver, ka REACT-EU ietvaros finansētajiem projektiem tālākajos reģionos ir jārisina Covid-19 krīzes visvairāk skarto nozaru, piemēram, tūrisma nozares, problēmas, kā arī jāstiprina ieguldījumi nozarēs, kas saistītas ar savienojamību, tajā skaitā arī digitālo savienojamību, zaļo un zilo ekonomiku, kā arī ieguldījumiem prasmēs un iemaņās, kas ļauj radīt darbvietas un pielāgoties izmaiņām, kuras izraisījusi pandēmija; |
| --- | --- |

11.

| 12. | atzinīgi vērtē Komisijas pausto apņemšanos pievērst īpašu uzmanību tālākajiem reģioniem saistībā ar Eiropas zaļo kursu, ņemot vērā to neaizsargātību pret klimata pārmaiņām un dabas katastrofām, kā arī to unikālos resursus, piemēram, bioloģisko daudzveidību un atjaunojamos energoresursus, un cer, ka šajā nolūkā tiks pieņemti īpaši pasākumi; |
| --- | --- |

12.

| 13. | iesaka saglabāt līdzsvaru starp vides mērķiem un augstām sociālajām izmaksām, kas var rasties tālākajos reģionos, un ierosina Eiropas Komisijai starptautisko nolīgumu kontekstā no emisiju tirdzniecības sistēmas izslēgt lidojumus starp tālākajiem reģioniem un citām ES dalībvalstīm, tādējādi atzīstot īpašos minēto reģionu apstākļus; ja attiecībā uz šiem reģioniem netiks noteikti izņēmumi plānos iekļaut emisijas kvotu tirdzniecības sistēmā gan jūras, gan gaisa transportu, tiks negatīvi ietekmēts šo reģionu ekonomikas un sociālais stāvoklis; |
| --- | --- |

13.

| 14. | atzinīgi vērtē Komisijas, dalībvalstu un tālāko reģionu Priekšsēdētāju konferences pastiprināto partnerību, kura ir veicinājusi sekmīgu un pastāvīgu dialogu, izmantojot īpašas platformas un darba grupas, kas ļauj konstatēt problēmas, rast risinājumus un plānot Eiropas politikas pielāgošanas stratēģijas tālākajos reģionos; |
| --- | --- |

14.

| 15. | atzinīgi vērtē to, ka daudzlīmeņu pārvaldība ir ļāvusi vairumā Komisijas priekšlikumu laikposmam no 2021. līdz 2027. gadam iekļaut tālāko reģionu īpašās vajadzības; |
| --- | --- |

15.

| 16. | ņemot vērā labvēlīgo iznākumu, norāda uz vajadzību īstenot Eiropas Komisijas un tālāko reģionu pastiprinātu un pastāvīgu dialogu, lai turpinātu darbu pie atbilstīgas politikas izstrādes, ņemot vērā tālāko reģionu pašreizējo stāvokli; |
| --- | --- |

16.

| 17. | atgādina, ka ir svarīgi piemērot pielāgoto režīmu, ko Eiropas Komisija ierosināja 2017. gada paziņojumā, ņemot vērā šo teritoriju neaizsargātību dažādās nozarēs; |
| --- | --- |

17.

| 18. | atgādina, ka konferencē par Eiropas nākotni jāsaglabā tālāko reģionu diferencētais tiesiskais statuss, lai tie varētu turpināt taisnīgā un līdzsvarotā veidā iesaistīties ES attīstībā; |
| --- | --- |

18.

Tālāko reģionu resursu izmantošana

Zilā ekonomika

| 19. | atgādina, ka tālāko reģionu jūras telpa ir būtiska priekšrocība nodarbinātības, saimnieciskās darbības un attīstības jomā, kas ir jāaizsargā un jāizmanto; |
| --- | --- |

19.

| 20. | atzinīgi vērtē Eiropas Komisijas pētījumu “Tālāko reģionu potenciāla apgūšana ilgtspējīgai zilajai izaugsmei” un tā secinājumu iekļaušanu paziņojumā; |
| --- | --- |

20.

| 21. | atgādina par Komitejas 2018. gada februārī pieņemto atzinumu, kurā uzsvērts, ka ES ir jāsniedz tālākajiem reģioniem lielāks finansiālais atbalsts darbībām, kuru mērķis ir attīstīt to jūras un jūrniecības resursus, kā arī vērienīgu ieguldījumu veikšanai, ņemot vērā darbvietu radīšanas potenciālu un ekosistēmu aizsardzību; |
| --- | --- |

21.

| 22. | uzskata, ka zvejas flotes atjaunošanu tālākajos reģionos joprojām ierobežo Eiropas tiesību aktu piemērošana, un uzskata, ka jāpieliek papildu pūles, lai nodrošinātu lielāku saskaņotību valsts atbalsta pamatnostādņu zvejniecībai un EJZF pārskatīšanā tā, lai tālāko reģionu zvejas flotes atjaunošana varētu būt tiesīga uz atbalstu iepriekš minētajā jomā; |
| --- | --- |

22.

| 23. | atgādina Padomes 2019. gada 19. novembra secinājumos par okeāniem un jūrām pausto aicinājumu aizsargāt tālākos reģionus, ņemot vērā to neaizsargātību pret klimata pārmaiņām un vienlaikus uzsverot jūrniecības un zivsaimniecības politikas nozīmi ilgtspējīgas saimnieciskās darbības attīstībā; |
| --- | --- |

23.

| 24. | pauž nožēlu, ka nav ņemti vērā tālāko reģionu pieprasījumi attiecībā uz papildu izmaksu kompensācijas plāniem, un atbalsta reģionu prasību pielāgot un elastīgi piemērot summas un to īstenošanas kārtību; |
| --- | --- |

24.

Lauksaimniecība un lauku attīstība

| 25. | atgādina, ka lauksaimniecība ir būtiski svarīga nozare tālāko reģionu ekonomikai un nodarbinātībai, ko atzīst arī ES, ar POSEI shēmas palīdzību ieviešot īpašu pieeju, un uzsver šīs nozares ieguldījumu un pievienoto vērtību Covid-19 krīzes laikā, palīdzot nodrošināt pārtikas pašpietiekamību, veicinot īsas piegādes ķēdes un reaģējot uz iedzīvotāju lielo pieprasījumu; |
| --- | --- |

25.

| 26. | aicina saglabāt īpašos izņēmumus attiecībā uz tālākajiem reģioniem KLP pirmajā pīlārā, proti, atbalsta atsaistīšanu un samazināšanas sistēmu; |
| --- | --- |

26.

| 27. | tomēr pauž nožēlu, ka ELFLA ietvaros priekšlikumā par daudzgadu finanšu shēmu ir samazināts līdzfinansējums tālākajiem reģioniem; |
| --- | --- |

27.

| 28. | norāda, ka Covid-19 krīze ir radījusi nopietnas problēmas pārtikas izplatīšanā tālākajos reģionos; noraida KLP budžeta samazinājumu šiem reģioniem nākamajā finanšu periodā un prasa atjaunot pašreizējos POSEI piešķīrumus; |
| --- | --- |

28.

| 29. | atgādina Eiropas Komisijai, ka tirdzniecības nolīgumos, par kuriem notiek sarunas ar trešām valstīm, ir jāiekļauj īpaša sadaļa par visiem jautājumiem, kas īpaši attiecas uz tālākajiem reģioniem; |
| --- | --- |

29.

| 30. | atbalsta tālāko reģionu prasību paplašināt stabilizācijas mehānismu attiecībā uz divpusējiem banānu importa nolīgumiem, kas parakstīti ar Andu reģiona un Centrālamerikas valstīm laikposmam pēc 2020. gada, un panākt šā mehānisma automātisku darbību gadījumā, ja kāda no šīm valstīm pārsniedz tai noteikto robežvērtību; |
| --- | --- |

30.

Bioloģiskā daudzveidība

| 31. | atzinīgi vērtē to, ka Komisijas zaļajā kursā ir atzīta tālāko reģionu unikālās bioloģiskās daudzveidības lielā vērtība un klimata pārmaiņu draudi kā viens no galvenajiem bioloģiskās daudzveidības zuduma cēloņiem; |
| --- | --- |

31.

| 32. | atzinīgi vērtē īpašu aicinājumu iekļaušanu LIFE programmā 2014.–2020. gadam bioloģiskās daudzveidības saglabāšanai, aizsardzībai un atjaunošanai, kā arī attiecībā uz pielāgošanos klimata pārmaiņām tālākajos reģionos; |
| --- | --- |

32.

Aprites ekonomika

| 33. | aicina Eiropas Komisiju, veicot pasākumus aprites ekonomikas jomā, ņemt vērā tālāko reģionu īpatnības, ko raksturo to izolētība, nošķirtība un liela spiediena izjušana to ekonomikas modeļu dēļ, kuru pamatā ir galvenokārt tūrisms; |
| --- | --- |

33.

| 34. | pauž cerību, ka ad hoc platforma ļaus izstrādāt pielāgotus pasākumus kontrolētai atkritumu ievešanai un izvešanai tālākajos reģionos, sekmējot pienācīgu atkritumu apsaimniekošanu un atbalstot šo reģionu mērķi kļūt par bezatkritumu reģioniem; |
| --- | --- |

34.

| 35. | atzīst atkritumu apsaimniekošanas sarežģītību un augstās izmaksas tālākajos reģionos, kā arī vajadzību veicināt ieguldījumus infrastruktūrā, tostarp izmantojot ERAF, lai sekmētu pāreju uz aprites ekonomiku; |
| --- | --- |

35.

Klimata pārmaiņas

| 36. | atbalsta tālāko reģionu apņemšanos īstenot ES mērķus līdz 2050. gadam sasniegt klimatneitralitāti un atgādina par šo reģionu neaizsargātību pret klimata pārmaiņām; |
| --- | --- |

36.

| 37. | uzskata, ka paziņojumā paredzētie noteikumi atspoguļo Eiropas zaļā kursa mērķus, atzinīgi vērtē īpašo atsauci uz tiem un cer, ka šī atsauce dos impulsu tālāko reģionu taisnīgai pārkārtošanai virzībā uz neitrālu ekonomiku; |
| --- | --- |

37.

| 38. | prasa, lai visi pasākumi oglekļa emisiju samazināšanas jomā tiktu vērtēti un skatīti visaptveroši, cenšoties panākt pienācīgu līdzsvaru starp vides prasībām un sabiedrības vajadzībām attiecībā uz pieejamību un ekonomikas saglabāšanu; |
| --- | --- |

38.

| 39. | norāda, ka ir labāk jāpielāgo Taisnīgas pārkārtošanās fonda atbilstības kritēriji un tālāko reģionu vajadzības ir jāiekļauj ilgtermiņa stratēģiskajā redzējumā par ES pielāgošanos klimata pārmaiņām; |
| --- | --- |

39.

Enerģētikas pārkārtošana

| 40. | atzinīgi vērtē tālākajiem reģioniem paredzētos pasākumus, kas ietverti Atjaunojamo energoresursu direktīvā un iniciatīvā “Tīra enerģija ES salām”, un mudina Komisiju turpināt darbu šajā virzienā; |
| --- | --- |

40.

| 41. | atgādina, ka tālākie reģioni ir vienīgie reģioni, kas ir atkarīgi no fosilā kurināmā, ar izolētām energosistēmām, kuras nevar savienot ar Eiropas tīkliem, un pauž nožēlu, ka Eiropas infrastruktūras savienošanas instruments nav pielāgots to īpašajam stāvoklim; uzskata, ka tālākie reģioni jāiekļauj Taisnīgas pārkārtošanās mehānismā un ka uz tiem jāattiecina pasākumi, kas veicina to enerģētikas pārkārtošanu virzībā uz tīru kurināmo; |
| --- | --- |

41.

Pētniecība un inovācija

| 42. | atzinīgi vērtē Komisijas apņemšanos tālāko reģionu inovācijas jomā uzsvērt to potenciālu būt novatorisku risinājumu laboratorijām virzībā uz izcilības sasniegšanu un vērtību ķēžu stiprināšanā; |
| --- | --- |

42.

| 43. | atzinīgi vērtē īpašas tālākajiem reģioniem paredzētas koordinācijas un atbalsta darbības īstenošanu pašreizējā programmā “Apvārsnis 2020” un norāda, ka, izstrādājot turpmākās pētniecības, attīstības un inovācijas pamatprogrammas, ir jāņem vērā sagatavošanās darbības FORWARD secinājumi, kā minēts paziņojumā; |
| --- | --- |

43.

Sociālie jautājumi, nodarbinātība, izglītība un apmācība

| 44. | uzskata, ka Komisijai būtu jāiekļauj tālākie reģioni iniciatīvās, kuras tā iesniegs saskaņā ar rīcības plānu Eiropas sociālo tiesību pīlāra īstenošanai, veicinot vienlīdzīgas iespējas, piekļuvi darba tirgum, taisnīgus darba apstākļus, kā arī sociālo aizsardzību un iekļaušanu; |
| --- | --- |

44.

| 45. | uzsver Covid-19 pandēmijas izraisītās krīzes milzīgo ietekmi uz nodarbinātību tālākajos reģionos, kā arī nabadzības līmeņa būtisko pieaugumu saistībā ar saimnieciskās darbības zudumu un darījumdarbības apjoma samazināšanos galvenajās nozarēs, un vajadzību turpināt stiprināt īpašus instrumentus, ar kuriem atbalstīt jaunu nodarbinātības nišu izveidi un darbvietu saglabāšanu tradicionālajās nozarēs; |
| --- | --- |

45.

| 46. | aicina veikt pasākumus, lai palielinātu tālāko reģionu līdzdalību visos programmas “Erasmus+” pasākumos un veicinātu sadarbību un apmaiņu mobilitātes jomā starp personām un organizācijām šajos reģionos un trešās valstīs, jo īpaši to kaimiņvalstīs; |
| --- | --- |

46.

| 47. | cer, ka Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fonds nodrošinās vajadzīgo elastīgumu atbalsta īstenošanā, ja nozīmīga pārstrukturēšana būtiski ietekmēs šo reģionu ekonomiku; |
| --- | --- |

47.

Piekļuve, lai nodrošinātu konkurētspēju, veiktu darījumdarbību un iekļautos vienotajā tirgū

| 48. | brīdina par pašreizējās krīzes milzīgo ietekmi uz piekļuvi šīm tālākajām teritorijām ar gaisa transportu un vajadzību saglabāt savienojamību pirmskrīzes līmenī, jo šīs teritorijas ir pilnībā atkarīgas no jūras un gaisa transporta; |
| --- | --- |

48.

| 49. | izstrādājot, pieņemot un īstenojot politikas, kuru mērķis ir mazināt nepietiekamo fizisko un digitālo piekļuvi ES tirgum, kā arī reģionālajā un starpreģionu līmenī, mudina ņemt vērā tālāko reģionu nošķirtību, ģeogrāfisko izolētību un teritoriālo izkliedētību; |
| --- | --- |

49.

| 50. | atgādina, ka gaisa satiksme ir būtisks elements arī tūrisma nozares konkurētspējai, kas ir daudzu šo reģionu galvenais ekonomikas virzītājspēks, un ka to īpaši ietekmē Covid-19 pandēmijas sekas, un tādēļ mudina Komisiju ņemt vērā šo aspektu, nosakot politiku fiziskās piekļuves uzlabošanai tālākajos reģionos; |
| --- | --- |

50.

| 51. | atzinīgi vērtē pētījuma pabeigšanu par tālāko reģionu savienojamības vajadzībām un to, ka Komisija ir ņēmusi vērā to trūkumu un atkarību no ostām un lidostām, ierosinot pasākumus ERAF un Eiropas infrastruktūras savienošanas instrumenta (EISI) ietvaros; tomēr uzskata, ka šie pasākumi nav pietiekami un ka transporta politika ir jāpielāgo tālāko reģionu reālajai situācijai; |
| --- | --- |

51.

| 52. | norāda, cik svarīgi ir ieguldījumi, lai ierobežotu sastrēgumus pilsētu mezglos un veicinātu ilgtspējīgus sauszemes transporta veidus; |
| --- | --- |

52.

| 53. | uzskata, ka ir lietderīgi apsvērt atbalstu no Eiropas infrastruktūras savienošanas instrumenta galveno tīklu izvēršanai, tostarp ar zemūdens kabeļiem, lai savienotu tālākos reģionus ar attiecīgajām dalībvalstīm, savā starpā un starp Savienību un trešām valstīm; |
| --- | --- |

53.

Reģionālā iekļaušana attiecīgajās ģeogrāfiskajās zonās

| 54. | atgādina Komisijai, ka tālāko reģionu iekļaušana to attiecīgajos ģeogrāfiskajos apgabalos joprojām ir prioritārs mērķis un ka Eiropas teritoriālās sadarbības programmas ir būtisks instruments tā īstenošanai, tāpēc uzskata, ka ir svarīgi saglabāt šīm programmām piešķirtos finanšu līdzekļus; prioritārs mērķis ir arī jaunā tālāko reģionu komponenta darbības attīstība, tomēr neierobežojot šo reģionu piekļuvi citiem komponentiem un to finansiālajiem līdzekļiem; |
| --- | --- |

54.

| 55. | pauž nožēlu par tālākajiem reģioniem paredzētās līdzfinansējuma likmes samazinājumu Eiropā saskaņā ar CTE-Interreg regulu laikposmam no 2021. līdz 2027. gadam, kas ir pretrunā Eiropas Komisijas kopš 2004. gada noteiktajam, ka ir stratēģiski svarīgi pastiprināt tālāko reģionu reģionālo iekļaušanu to ģeogrāfiskajās zonās; |
| --- | --- |

55.

| 56. | mudina Komisiju Interreg programmas ietvaros atbalstīt kopīgus stratēģiskās sadarbības projektus, kuros iesaistīti visi tālākie reģioni; |
| --- | --- |

56.

| 57. | atgādina Komisijai par tās apņemšanos īstenot konkrētu, vienkāršu un skaidru risinājumu, kas ļautu kopīgi plānot ERAF un kaimiņos esošo trešo valstu finanšu instrumentus. Komiteja pauž nožēlu, ka šis konkrētais risinājums joprojām nav noteikts, un mudina Komisiju visbeidzot atrisināt šo jautājumu 2021.–2027. gada plānošanas periodā; |
| --- | --- |

57.

Migrācija

| 58. | uzsver, ka tālākie reģioni ir vieni no pirmajiem, kuros ieceļo neatbilstīgie imigranti no tuvumā esošās kaimiņvalsts, un brīdina par migrāciju plūsmu pārvaldības lielo ietekmi uz visiem tālāko reģionu valsts politikas virzieniem, jo īpaši attiecībā uz nepavadītu nepilngadīgo uzņemšanas vai pavadīšanas pasākumu īstenošanu; |
| --- | --- |

58.

| 59. | atgādina par Komisijas apņemšanos atbalstīt tālākos reģionus ilgtspējīgā migrācijas jautājumu risināšanā un mudina ar Patvēruma, migrācijas un integrācijas fonda starpniecību 2021.–2027. finanšu periodā paredzēt īpašus pasākumus; |
| --- | --- |

59.

Secinājumi

| 60. | vērš Eiropas Komisijas, Eiropas Parlamenta un Padomes uzmanību uz to, lai apspriedēs par Eiropas nākotni un turpmākās Eiropas politikas izstrādē tiktu ņemti vērā tālākie reģioni, nodrošinot pilnīgu un efektīvu LESD 349. panta piemērošanu. |
| --- | --- |

60.

Briselē, 2020. gada 10. decembrī.

Eiropas Reģionu komitejas priekšsēdētājs

Apostolos TZITZIKOSTAS

---