# Euroopan unionin C 433/14.

| | ISSN 1977-1053 |
| --- | --- |
| Euroopan unionin
  virallinen lehti | C 433 |
| | |
| Suomenkielinen laitos | Tiedonantoja ja ilmoituksia | 63. vuosikerta14. joulukuuta 2020 |

ISSN 1977-1053

Euroopan unionin

virallinen lehti

C 433

Suomenkielinen laitos

Tiedonantoja ja ilmoituksia

63. vuosikerta14. joulukuuta 2020

---

| Sisältö | Sivu |
| --- | --- |
| | IV   Tiedotteet |
| | EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET |
| | Euroopan unionin tuomioistuin |
| 2020/C 433/01 | Euroopan unionin tuomioistuimen viimeisimmät julkaisut Euroopan unionin virallisessa lehdessä | 1 |

Sisältö

Sivu

IV   Tiedotteet

EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET

Euroopan unionin tuomioistuin

2020/C 433/01

Euroopan unionin tuomioistuimen viimeisimmät julkaisut Euroopan unionin virallisessa lehdessä

Euroopan unionin virallisessa lehdessä

1

---

| | V   Ilmoitukset |
| --- | --- |
| | TUOMIOISTUINKÄSITTELYYN LIITTYVÄT MENETTELYT |
| | Unionin tuomioistuin |
| 2020/C 433/02 | Asia C-623/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 6.10.2020 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Investigatory Powers Tribunal – Yhdistynyt kuningaskunta) – Privacy International v. Secretary of State for Foreign and Commonwealth Affairs, Secretary of State for the Home Department, Government Communications Headquarters, Security Service ja Secret Intelligence Service (Ennakkoratkaisupyyntö – Henkilötietojen käsittely sähköisen viestinnän alalla – Sähköisten viestintäpalvelujen tarjoajat – Liikenne- ja paikkatietojen siirtäminen yleisesti ja erotuksetta – Kansallisen turvallisuuden takaaminen – Direktiivi 2002/58/EY – Soveltamisala – 1 artiklan 3 kohta ja 3 artikla – Sähköisen viestinnän luottamuksellisuus – Suojaaminen – 5 artikla ja 15 artiklan 1 kohta – Euroopan unionin perusoikeuskirja – 7, 8 ja 11 artikla sekä 52 artiklan 1 kohta – SEU 4 artiklan 2 kohta) | 2 |
| 2020/C 433/03 | Yhdistetyt asiat C-511/18, C-512/18 ja C-520/18: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 6.10.2020 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Conseil d’État – Ranska, ja Cour constitutionnelle – Belgia) – La Quadrature du Net (C-511/18 ja C-512/18), French Data Network (C-511/18 ja C-512/18), Fédération des fournisseurs d’accès à Internet associatifs (C-511/18 ja C-512/18) ja Igwan.net (C-511/18) v. Premier ministre (C-511/18 ja C-512/18), Garde des Sceaux, ministre de la Justice (C-511/18 ja C-512/18), Ministre de l’Intérieur (C-511/18) ja Ministre des Armées (C-511/18) sekä asiassa C-520/18; Ordre des barreaux francophones et germanophone, Académie Fiscale ASBL, UA, Liga voor Mensenrechten ASBL, Ligue des Droits de l’Homme ASBL, VZ, WY ja XX v. Conseil des ministres (Ennakkoratkaisupyyntö – Henkilötietojen käsittely sähköisen viestinnän alalla – Sähköisten viestintäpalvelujen tarjoajat – Hosting-palvelujen tarjoajat ja internetyhteyden tarjoajat – Liikenne- ja paikkatietojen säilyttäminen yleisesti ja erotuksetta – Tietojen automaattinen analysointi – Tietojen saaminen reaaliajassa – Kansallisen turvallisuuden takaaminen ja terrorismin torjunta – Rikollisuuden torjunta – Direktiivi 2002/58/EY – Soveltamisala – 1 artiklan 3 kohta ja 3 artikla – Sähköisen viestinnän luottamuksellisuus – Suojaaminen – 5 artikla ja 15 artiklan 1 kohta – Direktiivi 2000/31/EY – Soveltamisala – Euroopan unionin perusoikeuskirja – 4, 6 – 8 ja 11 artikla sekä 52 artiklan 1 kohta – SEU 4 artiklan 2 kohta) | 3 |
| 2020/C 433/04 | Asia C-521/18: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 28.10.2020 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunale amministrativo regionale per il Lazio – Italia) – Pegaso Srl Servizi Fiduciari, Sistemi di Sicurezza Srl ja YW v. Poste Tutela SpA (Ennakkoratkaisupyyntö – Vesi- ja energiahuollon sekä liikenteen ja postipalvelujen alan hankinnat – Direktiivi 2014/25/EU – 13 artikla – Postipalvelujen tarjoamiseen liittyvät toiminnot – Hankintayksiköt – Julkiset yritykset – Tutkittavaksi ottaminen) | 6 |
| 2020/C 433/05 | Asia C-611/18 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 28.10.2020 – Valittajana Pirelli & C. SpA sekä muina osapuolina Euroopan komissio ja Prysmian Cavi e Sistemi Srl (Muutoksenhaku – Kilpailu – Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt – Sähkökaapelien Euroopan markkinat – Markkinoiden jakaminen hankkeissa – Asetus (EY) N:o 1/2003 – 23 artiklan 2 kohta – Euroopan komission toimivaltuudet sakkojen alalla – Rikkomisesta vastuuseen joutuminen – Tosiasiallisesti ratkaisevan vaikutusvallan käytön olettama – Perusteluvelvollisuus – Perusoikeudet – Velan hakeminen ensin päävelalliselta ja vasta tämän jälkeen muilta velallisilta – Täysi harkintavalta) | 6 |
| 2020/C 433/06 | Yhdistetyt asiat C-720/18 ja C-721/18: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 22.10.2020 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Oberlandesgericht Düsseldorf – Saksa) – Ferrari SpA v. DU (Ennakkoratkaisupyyntö – Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen – Tavaramerkit – Direktiivi 2008/95/EY – 12 artiklan 1 kohta – Tavaramerkin tosiasiallinen käyttö – Todistustaakka – 13 artikla – Näyttö käytöstä, joka koskee joitakin tavaroita tai palveluja – Tavaramerkki sellaista auton mallia varten, jonka valmistus on lopetettu – Tavaramerkin käyttö varaosissa ja tähän malliin liittyvissä palveluissa – Tavaramerkin käyttö käytetyissä autoissa – SEUT 351 artikla – Saksan liittotasavallan ja Sveitsin valaliiton välinen sopimus – Patenttien, mallien ja tavaramerkkien vastavuoroinen suoja) | 7 |
| 2020/C 433/07 | Asia C-112/19: Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 28.10.2020 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Verwaltungsgericht Aachen – Saksa) – Marvin M. v. Kreis Heinsberg (Ennakkoratkaisupyyntö – Direktiivi 2006/126/EY – 2 artiklan 1 kohta ja 11 artiklan 4 kohta – Ajokortti – Vastavuoroinen tunnustaminen – Tunnustamisvelvollisuuden ulottuvuus – Vaihdettavaksi esitetty ajokortti – Ajokortin vaihtaminen on tehty ajankohtana, jolloin ajo-oikeus oli peruutettuna ajokortin myöntäneessä jäsenvaltiossa – Vilppi – Kieltäytyminen tunnustamasta vaihdon perusteella myönnettyä ajokorttia) | 8 |
| 2020/C 433/08 | Asia C-243/19: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 29.10.2020 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Augstākās tiesa (Senāts) – Latvia) – A v. Veselības ministrija (Ennakkoratkaisupyyntö – Sosiaaliturva – Asetus (EY) N:o 883/2004 – 20 artiklan 2 kohta – Direktiivi 2011/24/EU – 8 artiklan 1 ja 5 kohta sekä 6 kohdan d alakohta – Sairausvakuutus – Muussa jäsenvaltiossa kuin vakuutusjäsenvaltiossa annettu sairaalahoito – Ennakkoluvan epääminen – Sairaalahoito, joka voidaan antaa tehokkaasti vakuutusjäsenvaltiossa – Euroopan unionin perusoikeuskirjan 21 artikla – Uskontoon perustuva erilainen kohtelu) | 9 |
| 2020/C 433/09 | Asia C-273/19 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 22.10.2020 – Valittajana Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) ja muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku – Välityslauseke – Asetus (EY, Euratom) N:o 1605/2002 – 52 artikla – Asetus (EY) N:o 2321/2002 – Päätös N:o 1513/2002/EY – Avustussopimus – Sensation-hanke – Kuudes puiteohjelma – Tukikelpoiset kustannukset – Eturistiriita – Todistustaakka – Työaikaluettelot – Tarkastuskertomus – Todistusarvo – Moitteettoman varainhoidon periaate – Suhteellisuusperiaate) | 10 |
| 2020/C 433/10 | Asia C-274/19 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 22.10.2020 – Valittajana Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) ja muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku – Välityslauseke – Asetus (EY, Euratom) N:o 1605/2002 – Asetus (EY, Euratom) N:o 2342/2002 – Asetus (EY) N:o 1906/2006 – Avustussopimus Actibio – Actibio-hanke – Seitsemäs puiteohjelma – Tukikelpoiset kustannukset – Eturistiriita – Todistustaakka – Työaikaluettelot – Tarkastuskertomus – Todistusarvo – Suhteellisuusperiaate) | 10 |
| 2020/C 433/11 | Asia C-275/19: Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 22.10.2020 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Supremo Tribunal de Justiça – Portugali) – Sportingbet PLC ja Internet Opportunity Entertainment Ltd v. Santa Casa da Misericórdia de Lisboa (Ennakkoratkaisupyyntö – Teknisiä standardeja ja määräyksiä ja tietoyhteiskunnan palveluja koskevia määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettava menettely – Teknisen määräyksen käsite – Jäsenvaltioiden velvollisuus ilmoittaa Euroopan komissiolle kaikki teknisiä määräyksiä koskevat ehdotukset – Ilmoittamatta jätettyyn tekniseen määräykseen ei voida vedota yksityisiä vastaan – Ei voida soveltaa palvelujen tarjoajiin) | 11 |
| 2020/C 433/12 | Asia C-313/19 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 28.10.2020 – Valittajana Associazione Nazionale GranoSalus – Liberi Cerealicoltori & Consumatori (Associazione GranoSalus) ja muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku – Kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattaminen – Asetus (EY) N:o 1107/2009 – Tehoaineen glyfosaatti hyväksynnän uusiminen – Täytäntöönpanoasetus (EU) 2017/2324 – Yhdistyksen nostama kumoamiskanne – Tutkittavaksi ottaminen – SEUT 263 artiklan neljäs kohta – Sääntelytoimi, joka ei edellytä täytäntöönpanotoimenpiteitä – Henkilö, jota asia koskee suoraan) | 12 |
| 2020/C 433/13 | Asia C-321/19: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 28.10.2020 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen – Saksa) – BY ja CZ v. Saksan liittotasavalta (Ennakkoratkaisupyyntö – Direktiivi 1999/62/EY – Direktiivi 2006/38/EY – Verojen ja maksujen kantaminen raskailta tavaraliikenteen ajoneuvoilta tiettyjen infrastruktuurien käytöstä – 7 artiklan 9 kohta – 7 a artiklan 1 ja 2 kohta – Tietullit – Infrastruktuurikulujen korvaamisen periaate – Infrastruktuurikulut – Käyttökustannukset – Liikennepoliisin kustannukset – Kustannusten ylittyminen – Välitön oikeusvaikutus – Kohtuuttoman tietullin perusteleminen jälkikäteen – Tuomion ajallisten vaikutusten rajoittaminen) | 12 |
| 2020/C 433/14 | Asia C-576/19 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 29.10.2020 – Valittajina Intercept Pharma Ltd ja Intercept Pharmaceuticals, Inc. ja muuna osapuolena Euroopan lääkevirasto (EMA) (Muutoksenhaku – Oikeus tutustua unionin toimielinten, elinten ja laitosten asiakirjoihin – Asetus (EY) N:o 1049/2001 – 4 artiklan 2 kohdan toinen luetelmakohta – Tuomioistuinkäsittelyn suojaa koskeva poikkeus – 4 artiklan 2 kohdan ensimmäinen luetelmakohta – Taloudellisten etujen suojaa koskeva poikkeus – Ihmisille tarkoitetun lääkkeen markkinoille saattamista koskevan lupahakemuksen yhteydessä toimitetut asiakirjat – Päätös antaa kolmannelle oikeus tutustua asiakirjoihin) | 13 |
| 2020/C 433/15 | Asia C-608/19: Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 28.10.2020 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Consiglio di Stato – Italia) – Istituto nazionale per l’assicurazione contro gli infortuni sul lavoro (INAIL) v. Zennaro Giuseppe Legnami Sas di Zennaro Mauro & C. (Ennakkoratkaisupyyntö – Valtiontuki – Asetus (EU) N:o 1407/2013 – 3 artikla – Vähämerkityksinen tuki – 6 artikla – Seuranta – Yritykset, joiden osalta vähämerkityksisen tuen enimmäismäärä ylittyy aikaisemmin saatujen tukien kasautumisen vuoksi – Mahdollisuus valita aikaisemman tuen pienentäminen tai siitä luopuminen vähämerkityksisen tuen enimmäismäärän huomioon ottamiseksi) | 14 |
| 2020/C 433/16 | Asia C-637/19: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 28.10.2020 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Svea hovrätt – Patent- och marknadsöverdomstolen – Ruotsi) – BY v. CX (Ennakkoratkaisupyyntö – Tekijänoikeus ja lähioikeudet – Direktiivi 2001/29/EY – Tietoyhteiskunta – Tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistaminen – 3 artiklan 1 kohta – Yleisölle välittäminen – Yleisön käsite – Todisteeksi tarkoitetun suojatun teoksen sähköinen välittäminen tuomioistuimelle oikeudenkäynnissä) | 14 |
| 2020/C 433/17 | Asia C-702/19 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 22.10.2020 – Valittajina Silver Plastics GmbH & Co. KG ja Johannes Reifenhäuser Holding GmbH & Co. KG ja muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku – Kilpailu – Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt – Elintarvikkeiden vähittäispakkausten markkinat – Päätös, jossa todetaan SEUT 101 artiklan rikkominen – Asetus (EY) N:o 1/2003 – 23 artikla – Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artikla – Oikeudenmukaista oikeudenkäyntiä koskeva perusoikeus – Asianosaisten prosessuaalisen yhdenvertaisuuden periaate – Oikeus kuulustella vastapuolen todistajia – Todistajien kuuleminen – Perustelut – Yhtenä kokonaisuutena pidettävä jatkettu kilpailusääntöjen rikkominen – Sakon enimmäismäärä) | 15 |
| 2020/C 433/18 | Asia C-623/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sąd Okręgowy w Gorzowie Wielkopolskim (Puola) on esittänyt 3.10.2018 – Prokuratura Rejonowa w Słubicach v. BQ | 15 |
| 2020/C 433/19 | Asia C-361/20 P: Valitus, jonka YG on tehnyt 4.8.2020 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-518/18, YG v. komissio, 28.5.2020 antamasta tuomiosta | 16 |
| 2020/C 433/20 | Asia C-372/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesfinanzgericht (Itävalta) on esittänyt 6.8.2020 – QY v. Finanzamt Wien für den 8., 16. und 17. Bezirk | 16 |
| 2020/C 433/21 | Asia C-388/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 14.8.2020 – Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V. v. Dr August Oetker Nahrungsmittel KG | 18 |
| 2020/C 433/22 | Asia C-421/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberlandesgericht Düsseldorf (Saksa) on esittänyt 8.9.2020 – Acacia Srl v. Bayerische Motoren Werke Aktiengesellschaft | 19 |
| 2020/C 433/23 | Asia C-434/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Frankfurt am Main (Saksa) on esittänyt 16.9.2020 – flightright GmbH v. SunExpress Günes Ekspres Havacilik A.S. | 20 |
| 2020/C 433/24 | Asia C-435/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Schleswig-Holsteinisches Verwaltungsgericht (Saksa) on esittänyt 16.9.2020 – C v. Saksan liittotasavalta | 20 |
| 2020/C 433/25 | Asia C-438/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Düsseldorf (Saksa) on esittänyt 18.9.2020 – BT v. Eurowings GmbH | 21 |
| 2020/C 433/26 | Asia C-442/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Nürnberg (Saksa) on esittänyt 21.9.2020 – Flightright GmbH v. Ryanair Designated Activity Company | 22 |
| 2020/C 433/27 | Asia C-443/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Nürnberg (Saksa) on esittänyt 21.9.2020 – Flightright GmbH v. Ryanair Designated Activity Company | 22 |
| 2020/C 433/28 | Asia C-444/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Nürnberg (Saksa) on esittänyt 21.9.2020 – Flightright GmbH v. Ryanair Designated Activity Company | 23 |
| 2020/C 433/29 | Asia C-445/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Nürnberg (Saksa) on esittänyt 21.9.2020 – PN ja LM v. Ryanair Designated Activity Company | 24 |
| 2020/C 433/30 | Asia C-449/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Supremo Tribunal Administrativo (Secção de Contencioso Tributário) (Portugali) on esittänyt 22.9.2020 – Real Vida Seguros SA v. Autoridade Tributária e Aduaneira | 24 |
| 2020/C 433/31 | Asia C-451/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landesgericht Korneuburg (Itävalta) on esittänyt 23.9.2020 – Airhelp Limited v. Austrian Airlines AG | 25 |
| 2020/C 433/32 | Asia C-454/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rayonen sad Lukovit (Bulgaria) on esittänyt 23.9.2020 – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajana on AZ | 25 |
| 2020/C 433/33 | Asia C-456/20 P: Valitus, jonka Crédit agricole SA on tehnyt 21.9.2020 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu toinen jaosto) asiassa T-576/18, Crédit agricole v. EKP, 8.7.2020 antamasta tuomiosta | 26 |
| 2020/C 433/34 | Asia C-457/20 P: Valitus, jonka Crédit agricole Corporate and Investment Bank on tehnyt 21.9.2020 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu toinen jaosto) asiassa T-577/18, Crédit agricole Corporate and Investment Bank v. EKP, 8.7.2020 antamasta tuomiosta | 27 |
| 2020/C 433/35 | Asia C-458/20 P: Valitus, jonka CA Consumer Finance on tehnyt 21.9.2020 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu toinen jaosto) asiassa T-578/18, CA Consumer Finance v. EKP, 8.7.2020 antamasta tuomiosta | 28 |
| 2020/C 433/36 | Asia C-462/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale di Milano (Italia) on esittänyt 25.9.2020 – Associazione per gli Studi Giuridici sull’Immigrazione (ASGI) ym. v. Presidenza del Consiglio dei Ministri – Dipartimento per le politiche della famiglia ja Ministero dell'Economia e delle Finanze | 28 |
| 2020/C 433/37 | Asia C-464/20 P: Valitus, jonka KF on tehnyt 26.9.2020 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-619/19, KF v. EUSK, 10.7.2020 antamasta määräyksestä | 29 |
| 2020/C 433/38 | Asia C-467/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Hamburg (Saksa) on esittänyt 28.9.2020 – BC v. Deutsche Lufthansa AG | 31 |
| 2020/C 433/39 | Asia C-470/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Riigikohus (Viro) on esittänyt 29.9.2020 – AS Veejaam ja OÜ Espo v. AS Elering | 31 |
| 2020/C 433/40 | Asia C-473/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sofiyski rayonen sad (Bulgaria) on esittänyt 30.9.2020 – INVEST FUND MANAGEMENT AD v. Komisiya za finansov nadzor | 32 |
| 2020/C 433/41 | Asia C-484/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberlandesgericht München (Saksa) on esittänyt 1.10.2020 – Vodafone Kabel Deutschland GmbH v. Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V. | 33 |
| 2020/C 433/42 | Asia C-487/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Curtea de Apel Alba Iulia (Romania) on esittänyt 2.10.2020 – Philips Orăștie SRL v. Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili | 34 |
| 2020/C 433/43 | Asia C-489/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Liettua) on esittänyt 2.10.2020 – UB v. Kauno teritorinė muitinė | 34 |
| 2020/C 433/44 | Asia C-490/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen sad Sofia-grad (Bulgaria) on esittänyt 2.10.2020 – V.M.A. v. Stolichna Obsthina, Rayon Pancharevo | 35 |
| 2020/C 433/45 | Asia C-497/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Corte suprema di cassazione (Italia) on esittänyt 30.9.2020 – Randstad Italia SpA v. Umana SpA ym. | 36 |
| 2020/C 433/46 | Asia C-499/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Symvoulio tis Epikrateias (Kreikka) on esittänyt 1.10.2020 – DIMCO Dimovasili M.I.K.E. v. Ypourgos Perivallontos kai Energeias | 37 |
| 2020/C 433/47 | Asia C-508/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landesverwaltungsgericht Steiermark (Itävalta) on esittänyt 9.10.2020 – RM v. Landespolizeidirektion Steiermark | 38 |
| 2020/C 433/48 | Asia C-510/20: Kanne 12.10.2020 – Euroopan komissio v. Bulgarian tasavalta | 39 |
| 2020/C 433/49 | Asia C-520/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen sad Silistra (Bulgaria) on esittänyt 16.10.2020 – DB ja LY v. Nachalnik na Rayonno upravlenie Silistra pri Oblastna direktsia na Ministerstvo na vatreshnite raboti | 40 |
| | Unionin yleinen tuomioistuin |
| 2020/C 433/50 | Yhdistetyt asiat T-479/11 RENV ja T-157/12 RENV: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 5.10.2020 – Ranska ja IFP Énergies nouvelles v. komissio (Valtiontuet – Polttoainealan tutkimus – Ranskan toteuttamat tukiohjelmat – Implisiittinen ja rajaton valtiontakaus, jonka IFPEN sai, koska sille myönnettiin EPIC- asema – Etu – Olettama edun olemassaolosta – Oikeasuhteisuus) | 41 |
| 2020/C 433/51 | Asia T-316/18: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.10.2020 – První novinová společnost v. komissio (Valtiontuet – Postiala – Yleispalveluvelvoite – Vastustamatta jättämistä koskeva päätös – Menettelyllisten oikeuksien turvaaminen – Menettelyn kesto – Komission suorittama kattava ja riittävä tutkinta – Korvaus yleispalveluvelvoitteen täyttämisestä – Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvä palvelu – Direktiivi 97/67/EY – Vältettyjen nettokustannusten menetelmä – Perusteluvelvollisuus) | 42 |
| 2020/C 433/52 | Asia T-583/18: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 5.10.2020 – GVN v. komissio (Valtiontuet – Julkinen henkilöliikenne – Julkisen palvelun velvoitteista aiheutuvien kustannusten korvaaminen – Velvollisuus vahvistaa enimmäishinnat oppilaille, opiskelijoille, oppisopimusopiskelijoille ja liikuntarajoitteisille henkilöille – Niedersachsenin paikallisliikenteestä annetun lain (Niedersächsisches Nahverkehrsgesetz) 7a § – Vastustamatta jättämistä koskeva päätös – Asetuksen (EY) N:o 1370/2007 3 artiklan 2 ja 3 kohta – Osavaltion varojen siirto liikenteen järjestämisestä kunnallistasolla vastaaville viranomaisille – Tuen käsite) | 42 |
| 2020/C 433/53 | Asia T-597/18: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 5.10.2020 – Hermann Albers v. komissio (Valtiontuet – Julkinen henkilöliikenne – Julkisen palvelun velvoitteista aiheutuvien kustannusten korvaaminen – Velvollisuus vahvistaa enimmäishinnat oppilaille, opiskelijoille, oppisopimusopiskelijoille ja liikuntarajoitteisille henkilöille – Niedersachsenin paikallisliikenteestä annetun lain (Niedersächsisches Nahverkehrsgesetz) 7a § – Vastustamatta jättämistä koskeva päätös – Asetuksen (EY) N:o 1370/2007 3 artiklan 2 ja 3 kohta – Osavaltion varojen siirto liikenteen järjestämisestä kunnallistasolla vastaaville viranomaisille – Tuen käsite – Ilmoitusvelvollisuus) | 43 |
| 2020/C 433/54 | Asia T-48/19: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.10.2020 – smart things solutions v. EUIPO – Samsung Electronics (smart:)things) (EU-tavaramerkki – Mitättömyysmenettely – EU-kuviomerkki smart:)things – Ehdoton hylkäysperuste – Kuvailevuus – Asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohta – Asetuksen 2017/1001 59 artiklan 1 kohdan a alakohta – Asetuksen 2017/1001 95 artiklan 1 kohta) | 44 |
| 2020/C 433/55 | Asia T-249/19: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.10.2020 – Karpeta-Kovalyova v. komissio (Henkilöstö – Sopimussuhteiset toimihenkilöt – Palkkaus – Päätös, jolla evätään oikeus ulkomaankorvaukseen, päivärahaan, asettautumiskorvaukseen, muuttokulujen korvaamiseen sekä matkakulujen korvaamiseen palvelukseen tulon yhteydessä – Henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 4 artiklan 1 kohdan a alakohta – Diplomaattiasema – Viiden vuoden viitejakso – Asuinpaikan käsite) | 45 |
| 2020/C 433/56 | Asia T-349/19: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.10.2020 – Decathlon v. EUIPO – Athlon Custom Sportswear (athlon custom sportswear) (EU-tavaramerkki – Väitemenettely – Hakemus kuviomerkin athlon custom sportswear rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Aikaisempi EU-sanamerkki DECATHLON – Suhteellinen hylkäysperuste – Sekaannusvaaran puuttuminen – Asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) | 45 |
| 2020/C 433/57 | Asia T-607/19: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.10.2020 – Itinerant Show Room v. EUIPO (FAKE DUCK) (EU-tavaramerkki – Hakemus kuviomerkin FAKE DUCK rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Ehdoton hylkäysperuste – Kuvailevuus – Asetus (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohta – Yhdenvertaisen kohtelun periaate ja laillisuusperiaate) | 46 |
| 2020/C 433/58 | Asia T-788/19: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.10.2020 – Body Attack Sports Nutrition v. EUIPO – Sakkari (Sakkattack) (EU-tavaramerkki – Väitemenettely – Hakemus kuviomerkin Sakkattack rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Aikaisemmat kansainväliset sanamerkit ATTACK ja Body Attack ja kuviomerkki Body Attack SPORTS NUTRITION – Suhteellinen hylkäysperuste – Sekaannusvaara – Asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) | 46 |
| 2020/C 433/59 | Asia T-818/19: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.10.2020 – Dvectis CZ v. EUIPO – Yado (Tukityyny) (Yhteisömalli – Mitättömyysmenettely – Rekisteröity yhteisömalli, joka esittää tukityynyä – Aikaisempi yhteisömalli – Mitättömyysperuste – Yksilöllisen luonteen puuttuminen – Asiantunteva käyttäjä – Mallin luoneen vapaus – Erilaisen yleisvaikutelman puuttuminen – Asetuksen (EY) N:o 6/2002 6 artikla ja 25 artiklan 1 kohdan b alakohta – Perusteluvelvollisuus) | 47 |
| 2020/C 433/60 | Asia T-847/19: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 5.10.2020 – X-cen-tek v. EUIPO – Altenloh, Brinck & Co. (PAX) (EU-tavaramerkki – Väitemenettely – Hakemus sanamerkin PAX rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Aikaisemmat EU-tavaramerkiksi rekisteröity ja kansainvälinen kuviomerkki PAX – Suhteellinen hylkäysperuste – Hallitseva osa – Neutralisoinnin puuttuminen – Sekaannusvaara – Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) – Lain ajallinen soveltaminen) | 48 |
| 2020/C 433/61 | Asia T-851/19: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.10.2020 – Body Attack Sports Nutrition v. EUIPO – Sakkari (SAKKATTACK) (EU-tavaramerkki – Väitemenettely – Hakemus kuviomerkin SAKKATTACK rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Aikaisemmat kansainväliset sanamerkit ATTACK ja Body Attack ja kuviomerkki Body Attack SPORTS NUTRITION – Suhteellinen hylkäysperuste – Sekaannusvaara – Asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) | 48 |
| 2020/C 433/62 | Asia T-2/20: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.10.2020 – Laboratorios Ern v. EUIPO – Bio-tec Biologische Naturverpackungen (BIOPLAST BIOPLASTICS FOR A BETTER LIFE) (EU-tavaramerkki – Väitemenettely – Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti – Kuviomerkki BIOPLAST BIOPLASTICS FOR A BETTER LIFE – Aikaisempi kansallinen sanamerkki BIOPLAK – Suhteellinen hylkäysperuste – Sekaannusvaaran puuttuminen – Asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) | 49 |
| 2020/C 433/63 | Asia T-49/20: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.10.2020 – Rothenberger v. EUIPO – Paper Point (ROBOX) (EU-tavaramerkki – Väitemenettely – Hakemus sanamerkin ROBOX rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Aiempi EU-sanamerkki OROBOX – Suhteellinen hylkäysperuste – Sekaannusvaara – Tavaroiden itsenäinen alaryhmä – Kuvailevan osatekijän huomioon ottaminen – Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)) | 50 |
| 2020/C 433/64 | Asia T-180/20: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 6.10.2020 – Sharpston v. neuvosto ja jäsenvaltioiden hallitusten edustajien konferenssi (Kumoamiskanne – Yhdistyneen kuningaskunnan ero unionista – Jäsenvaltioiden hallitusten edustajien konferenssin julistus Yhdistyneen kuningaskunnan eroamisen vaikutuksista unionin tuomioistuimen julkisasiamiehiin – Toimi, joka ei voi olla kanteen kohteena – Tutkimatta jättäminen) | 50 |
| 2020/C 433/65 | Asia T-14/20: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 6.10.2020 – Sharpston v. Euroopan unionin tuomioistuin (Kumoamiskanne – Yhdistyneen kuningaskunnan ero unionista – Unionin tuomioistuimen presidentin kirje, jossa jäsenvaltioita pyydetään nimittämään julkisasiamies – Toimi, joka ei voi olla kanteen kohteena – Tutkimatta jättäminen) | 51 |
| 2020/C 433/66 | Asia T-550/20: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 6.10.2020 – Sharpston v. neuvosto ja jäsenvaltioiden hallitusten edustajat (Kumoamiskanne – Yhdistyneen kuningaskunnan ero unionista – Jäsenvaltioiden hallitusten edustajien päätös unionin tuomioistuimen julkisasiamiehen nimittämisestä – Toimi, joka ei voi olla kanteen kohteena – Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen) | 51 |
| 2020/C 433/67 | Asia T-575/20: Kanne 11.9.2020 – OD v. komissio | 52 |
| 2020/C 433/68 | Asia T-576/20: Kanne 17.9.2020 – Evropská vodní doprava-sped. ym. v. parlamentti ja neuvosto | 53 |
| 2020/C 433/69 | Asia T-586/20: Kanne 24.9.2020 – MN v. Europol | 55 |
| 2020/C 433/70 | Asia T-587/20: Kanne 24.9.2020 – MO v. neuvosto | 55 |
| 2020/C 433/71 | Asia T-608/20: Kanne 29.9.2020 – JD v. EIP | 56 |
| 2020/C 433/72 | Asia T-614/20: Kanne 1.10.2020 – Casino, Guichard-Perrachon v. komissio | 58 |
| 2020/C 433/73 | Asia T-618/20: Kanne 5.10.2020 – FZ ym. v. komissio | 59 |
| 2020/C 433/74 | Asia T-619/20: Kanne 5.10.2020 – FJ ym. v. EUH | 60 |
| 2020/C 433/75 | Asia T-625/20: Kanne 5.10.2020 – Les Mousquetaires ja ITM Entreprises v. komissio | 60 |
| 2020/C 433/76 | Asia T-629/20: Kanne 15.10.2020 – Delifruit v. komissio | 61 |
| 2020/C 433/77 | Asia T-638/20: Kanne 15.10.2020 – JP v. komissio | 62 |
| 2020/C 433/78 | Asia T-639/20: Kanne 22.10.2020 – TIB Chemicals v. komissio | 62 |
| 2020/C 433/79 | Asia T-646/20: Kanne 23.10.2020 – NG ym. v. parlamentti ja neuvosto | 64 |
| 2020/C 433/80 | Asia T-649/20: Kanne 27.10.2020 – yhteisyritys Clean Sky 2 v. NG | 65 |
| 2020/C 433/81 | Asia T-653/20: Kanne 28.10.2020 – Mylan Ireland v. EMA | 65 |
| 2020/C 433/82 | Asia T-657/20: Kanne 30.10.2020 – Ryanair v. komissio | 66 |
| 2020/C 433/83 | Asia T-658/20: Kanne 2.11.2020 – Jakober v. EUIPO (kupin muoto) | 67 |
| 2020/C 433/84 | Asia T-298/18: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 30.9.2020 – Banco Comercial Português ym. v. komissio | 67 |
| 2020/C 433/85 | Asia T-694/18: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 30.9.2020 – DEI v. komissio | 68 |

V   Ilmoitukset

TUOMIOISTUINKÄSITTELYYN LIITTYVÄT MENETTELYT

Unionin tuomioistuin

2020/C 433/02

Asia C-623/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 6.10.2020 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Investigatory Powers Tribunal – Yhdistynyt kuningaskunta) – Privacy International v. Secretary of State for Foreign and Commonwealth Affairs, Secretary of State for the Home Department, Government Communications Headquarters, Security Service ja Secret Intelligence Service (Ennakkoratkaisupyyntö – Henkilötietojen käsittely sähköisen viestinnän alalla – Sähköisten viestintäpalvelujen tarjoajat – Liikenne- ja paikkatietojen siirtäminen yleisesti ja erotuksetta – Kansallisen turvallisuuden takaaminen – Direktiivi 2002/58/EY – Soveltamisala – 1 artiklan 3 kohta ja 3 artikla – Sähköisen viestinnän luottamuksellisuus – Suojaaminen – 5 artikla ja 15 artiklan 1 kohta – Euroopan unionin perusoikeuskirja – 7, 8 ja 11 artikla sekä 52 artiklan 1 kohta – SEU 4 artiklan 2 kohta)

2

2020/C 433/03

Yhdistetyt asiat C-511/18, C-512/18 ja C-520/18: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 6.10.2020 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Conseil d’État – Ranska, ja Cour constitutionnelle – Belgia) – La Quadrature du Net (C-511/18 ja C-512/18), French Data Network (C-511/18 ja C-512/18), Fédération des fournisseurs d’accès à Internet associatifs (C-511/18 ja C-512/18) ja Igwan.net (C-511/18) v. Premier ministre (C-511/18 ja C-512/18), Garde des Sceaux, ministre de la Justice (C-511/18 ja C-512/18), Ministre de l’Intérieur (C-511/18) ja Ministre des Armées (C-511/18) sekä asiassa C-520/18; Ordre des barreaux francophones et germanophone, Académie Fiscale ASBL, UA, Liga voor Mensenrechten ASBL, Ligue des Droits de l’Homme ASBL, VZ, WY ja XX v. Conseil des ministres (Ennakkoratkaisupyyntö – Henkilötietojen käsittely sähköisen viestinnän alalla – Sähköisten viestintäpalvelujen tarjoajat – Hosting-palvelujen tarjoajat ja internetyhteyden tarjoajat – Liikenne- ja paikkatietojen säilyttäminen yleisesti ja erotuksetta – Tietojen automaattinen analysointi – Tietojen saaminen reaaliajassa – Kansallisen turvallisuuden takaaminen ja terrorismin torjunta – Rikollisuuden torjunta – Direktiivi 2002/58/EY – Soveltamisala – 1 artiklan 3 kohta ja 3 artikla – Sähköisen viestinnän luottamuksellisuus – Suojaaminen – 5 artikla ja 15 artiklan 1 kohta – Direktiivi 2000/31/EY – Soveltamisala – Euroopan unionin perusoikeuskirja – 4, 6 – 8 ja 11 artikla sekä 52 artiklan 1 kohta – SEU 4 artiklan 2 kohta)

3

2020/C 433/04

Asia C-521/18: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 28.10.2020 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunale amministrativo regionale per il Lazio – Italia) – Pegaso Srl Servizi Fiduciari, Sistemi di Sicurezza Srl ja YW v. Poste Tutela SpA (Ennakkoratkaisupyyntö – Vesi- ja energiahuollon sekä liikenteen ja postipalvelujen alan hankinnat – Direktiivi 2014/25/EU – 13 artikla – Postipalvelujen tarjoamiseen liittyvät toiminnot – Hankintayksiköt – Julkiset yritykset – Tutkittavaksi ottaminen)

6

2020/C 433/05

Asia C-611/18 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 28.10.2020 – Valittajana Pirelli & C. SpA sekä muina osapuolina Euroopan komissio ja Prysmian Cavi e Sistemi Srl (Muutoksenhaku – Kilpailu – Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt – Sähkökaapelien Euroopan markkinat – Markkinoiden jakaminen hankkeissa – Asetus (EY) N:o 1/2003 – 23 artiklan 2 kohta – Euroopan komission toimivaltuudet sakkojen alalla – Rikkomisesta vastuuseen joutuminen – Tosiasiallisesti ratkaisevan vaikutusvallan käytön olettama – Perusteluvelvollisuus – Perusoikeudet – Velan hakeminen ensin päävelalliselta ja vasta tämän jälkeen muilta velallisilta – Täysi harkintavalta)

6

2020/C 433/06

Yhdistetyt asiat C-720/18 ja C-721/18: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 22.10.2020 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Oberlandesgericht Düsseldorf – Saksa) – Ferrari SpA v. DU (Ennakkoratkaisupyyntö – Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen – Tavaramerkit – Direktiivi 2008/95/EY – 12 artiklan 1 kohta – Tavaramerkin tosiasiallinen käyttö – Todistustaakka – 13 artikla – Näyttö käytöstä, joka koskee joitakin tavaroita tai palveluja – Tavaramerkki sellaista auton mallia varten, jonka valmistus on lopetettu – Tavaramerkin käyttö varaosissa ja tähän malliin liittyvissä palveluissa – Tavaramerkin käyttö käytetyissä autoissa – SEUT 351 artikla – Saksan liittotasavallan ja Sveitsin valaliiton välinen sopimus – Patenttien, mallien ja tavaramerkkien vastavuoroinen suoja)

7

2020/C 433/07

Asia C-112/19: Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 28.10.2020 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Verwaltungsgericht Aachen – Saksa) – Marvin M. v. Kreis Heinsberg (Ennakkoratkaisupyyntö – Direktiivi 2006/126/EY – 2 artiklan 1 kohta ja 11 artiklan 4 kohta – Ajokortti – Vastavuoroinen tunnustaminen – Tunnustamisvelvollisuuden ulottuvuus – Vaihdettavaksi esitetty ajokortti – Ajokortin vaihtaminen on tehty ajankohtana, jolloin ajo-oikeus oli peruutettuna ajokortin myöntäneessä jäsenvaltiossa – Vilppi – Kieltäytyminen tunnustamasta vaihdon perusteella myönnettyä ajokorttia)

8

2020/C 433/08

Asia C-243/19: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 29.10.2020 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Augstākās tiesa (Senāts) – Latvia) – A v. Veselības ministrija (Ennakkoratkaisupyyntö – Sosiaaliturva – Asetus (EY) N:o 883/2004 – 20 artiklan 2 kohta – Direktiivi 2011/24/EU – 8 artiklan 1 ja 5 kohta sekä 6 kohdan d alakohta – Sairausvakuutus – Muussa jäsenvaltiossa kuin vakuutusjäsenvaltiossa annettu sairaalahoito – Ennakkoluvan epääminen – Sairaalahoito, joka voidaan antaa tehokkaasti vakuutusjäsenvaltiossa – Euroopan unionin perusoikeuskirjan 21 artikla – Uskontoon perustuva erilainen kohtelu)

9

2020/C 433/09

Asia C-273/19 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 22.10.2020 – Valittajana Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) ja muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku – Välityslauseke – Asetus (EY, Euratom) N:o 1605/2002 – 52 artikla – Asetus (EY) N:o 2321/2002 – Päätös N:o 1513/2002/EY – Avustussopimus – Sensation-hanke – Kuudes puiteohjelma – Tukikelpoiset kustannukset – Eturistiriita – Todistustaakka – Työaikaluettelot – Tarkastuskertomus – Todistusarvo – Moitteettoman varainhoidon periaate – Suhteellisuusperiaate)

10

2020/C 433/10

Asia C-274/19 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 22.10.2020 – Valittajana Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) ja muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku – Välityslauseke – Asetus (EY, Euratom) N:o 1605/2002 – Asetus (EY, Euratom) N:o 2342/2002 – Asetus (EY) N:o 1906/2006 – Avustussopimus Actibio – Actibio-hanke – Seitsemäs puiteohjelma – Tukikelpoiset kustannukset – Eturistiriita – Todistustaakka – Työaikaluettelot – Tarkastuskertomus – Todistusarvo – Suhteellisuusperiaate)

10

2020/C 433/11

Asia C-275/19: Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 22.10.2020 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Supremo Tribunal de Justiça – Portugali) – Sportingbet PLC ja Internet Opportunity Entertainment Ltd v. Santa Casa da Misericórdia de Lisboa (Ennakkoratkaisupyyntö – Teknisiä standardeja ja määräyksiä ja tietoyhteiskunnan palveluja koskevia määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettava menettely – Teknisen määräyksen käsite – Jäsenvaltioiden velvollisuus ilmoittaa Euroopan komissiolle kaikki teknisiä määräyksiä koskevat ehdotukset – Ilmoittamatta jätettyyn tekniseen määräykseen ei voida vedota yksityisiä vastaan – Ei voida soveltaa palvelujen tarjoajiin)

11

2020/C 433/12

Asia C-313/19 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 28.10.2020 – Valittajana Associazione Nazionale GranoSalus – Liberi Cerealicoltori & Consumatori (Associazione GranoSalus) ja muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku – Kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattaminen – Asetus (EY) N:o 1107/2009 – Tehoaineen glyfosaatti hyväksynnän uusiminen – Täytäntöönpanoasetus (EU) 2017/2324 – Yhdistyksen nostama kumoamiskanne – Tutkittavaksi ottaminen – SEUT 263 artiklan neljäs kohta – Sääntelytoimi, joka ei edellytä täytäntöönpanotoimenpiteitä – Henkilö, jota asia koskee suoraan)

12

2020/C 433/13

Asia C-321/19: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 28.10.2020 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen – Saksa) – BY ja CZ v. Saksan liittotasavalta (Ennakkoratkaisupyyntö – Direktiivi 1999/62/EY – Direktiivi 2006/38/EY – Verojen ja maksujen kantaminen raskailta tavaraliikenteen ajoneuvoilta tiettyjen infrastruktuurien käytöstä – 7 artiklan 9 kohta – 7 a artiklan 1 ja 2 kohta – Tietullit – Infrastruktuurikulujen korvaamisen periaate – Infrastruktuurikulut – Käyttökustannukset – Liikennepoliisin kustannukset – Kustannusten ylittyminen – Välitön oikeusvaikutus – Kohtuuttoman tietullin perusteleminen jälkikäteen – Tuomion ajallisten vaikutusten rajoittaminen)

12

2020/C 433/14

Asia C-576/19 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 29.10.2020 – Valittajina Intercept Pharma Ltd ja Intercept Pharmaceuticals, Inc. ja muuna osapuolena Euroopan lääkevirasto (EMA) (Muutoksenhaku – Oikeus tutustua unionin toimielinten, elinten ja laitosten asiakirjoihin – Asetus (EY) N:o 1049/2001 – 4 artiklan 2 kohdan toinen luetelmakohta – Tuomioistuinkäsittelyn suojaa koskeva poikkeus – 4 artiklan 2 kohdan ensimmäinen luetelmakohta – Taloudellisten etujen suojaa koskeva poikkeus – Ihmisille tarkoitetun lääkkeen markkinoille saattamista koskevan lupahakemuksen yhteydessä toimitetut asiakirjat – Päätös antaa kolmannelle oikeus tutustua asiakirjoihin)

13

2020/C 433/15

Asia C-608/19: Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 28.10.2020 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Consiglio di Stato – Italia) – Istituto nazionale per l’assicurazione contro gli infortuni sul lavoro (INAIL) v. Zennaro Giuseppe Legnami Sas di Zennaro Mauro & C. (Ennakkoratkaisupyyntö – Valtiontuki – Asetus (EU) N:o 1407/2013 – 3 artikla – Vähämerkityksinen tuki – 6 artikla – Seuranta – Yritykset, joiden osalta vähämerkityksisen tuen enimmäismäärä ylittyy aikaisemmin saatujen tukien kasautumisen vuoksi – Mahdollisuus valita aikaisemman tuen pienentäminen tai siitä luopuminen vähämerkityksisen tuen enimmäismäärän huomioon ottamiseksi)

14

2020/C 433/16

Asia C-637/19: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 28.10.2020 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Svea hovrätt – Patent- och marknadsöverdomstolen – Ruotsi) – BY v. CX (Ennakkoratkaisupyyntö – Tekijänoikeus ja lähioikeudet – Direktiivi 2001/29/EY – Tietoyhteiskunta – Tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistaminen – 3 artiklan 1 kohta – Yleisölle välittäminen – Yleisön käsite – Todisteeksi tarkoitetun suojatun teoksen sähköinen välittäminen tuomioistuimelle oikeudenkäynnissä)

14

2020/C 433/17

Asia C-702/19 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 22.10.2020 – Valittajina Silver Plastics GmbH & Co. KG ja Johannes Reifenhäuser Holding GmbH & Co. KG ja muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku – Kilpailu – Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt – Elintarvikkeiden vähittäispakkausten markkinat – Päätös, jossa todetaan SEUT 101 artiklan rikkominen – Asetus (EY) N:o 1/2003 – 23 artikla – Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artikla – Oikeudenmukaista oikeudenkäyntiä koskeva perusoikeus – Asianosaisten prosessuaalisen yhdenvertaisuuden periaate – Oikeus kuulustella vastapuolen todistajia – Todistajien kuuleminen – Perustelut – Yhtenä kokonaisuutena pidettävä jatkettu kilpailusääntöjen rikkominen – Sakon enimmäismäärä)

15

2020/C 433/18

Asia C-623/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sąd Okręgowy w Gorzowie Wielkopolskim (Puola) on esittänyt 3.10.2018 – Prokuratura Rejonowa w Słubicach v. BQ

15

2020/C 433/19

Asia C-361/20 P: Valitus, jonka YG on tehnyt 4.8.2020 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-518/18, YG v. komissio, 28.5.2020 antamasta tuomiosta

16

2020/C 433/20

Asia C-372/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesfinanzgericht (Itävalta) on esittänyt 6.8.2020 – QY v. Finanzamt Wien für den 8., 16. und 17. Bezirk

16

2020/C 433/21

Asia C-388/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 14.8.2020 – Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V. v. Dr August Oetker Nahrungsmittel KG

18

2020/C 433/22

Asia C-421/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberlandesgericht Düsseldorf (Saksa) on esittänyt 8.9.2020 – Acacia Srl v. Bayerische Motoren Werke Aktiengesellschaft

19

2020/C 433/23

Asia C-434/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Frankfurt am Main (Saksa) on esittänyt 16.9.2020 – flightright GmbH v. SunExpress Günes Ekspres Havacilik A.S.

20

2020/C 433/24

Asia C-435/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Schleswig-Holsteinisches Verwaltungsgericht (Saksa) on esittänyt 16.9.2020 – C v. Saksan liittotasavalta

20

2020/C 433/25

Asia C-438/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Düsseldorf (Saksa) on esittänyt 18.9.2020 – BT v. Eurowings GmbH

21

2020/C 433/26

Asia C-442/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Nürnberg (Saksa) on esittänyt 21.9.2020 – Flightright GmbH v. Ryanair Designated Activity Company

22

2020/C 433/27

Asia C-443/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Nürnberg (Saksa) on esittänyt 21.9.2020 – Flightright GmbH v. Ryanair Designated Activity Company

22

2020/C 433/28

Asia C-444/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Nürnberg (Saksa) on esittänyt 21.9.2020 – Flightright GmbH v. Ryanair Designated Activity Company

23

2020/C 433/29

Asia C-445/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Nürnberg (Saksa) on esittänyt 21.9.2020 – PN ja LM v. Ryanair Designated Activity Company

24

2020/C 433/30

Asia C-449/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Supremo Tribunal Administrativo (Secção de Contencioso Tributário) (Portugali) on esittänyt 22.9.2020 – Real Vida Seguros SA v. Autoridade Tributária e Aduaneira

24

2020/C 433/31

Asia C-451/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landesgericht Korneuburg (Itävalta) on esittänyt 23.9.2020 – Airhelp Limited v. Austrian Airlines AG

25

2020/C 433/32

Asia C-454/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rayonen sad Lukovit (Bulgaria) on esittänyt 23.9.2020 – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajana on AZ

25

2020/C 433/33

Asia C-456/20 P: Valitus, jonka Crédit agricole SA on tehnyt 21.9.2020 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu toinen jaosto) asiassa T-576/18, Crédit agricole v. EKP, 8.7.2020 antamasta tuomiosta

26

2020/C 433/34

Asia C-457/20 P: Valitus, jonka Crédit agricole Corporate and Investment Bank on tehnyt 21.9.2020 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu toinen jaosto) asiassa T-577/18, Crédit agricole Corporate and Investment Bank v. EKP, 8.7.2020 antamasta tuomiosta

27

2020/C 433/35

Asia C-458/20 P: Valitus, jonka CA Consumer Finance on tehnyt 21.9.2020 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu toinen jaosto) asiassa T-578/18, CA Consumer Finance v. EKP, 8.7.2020 antamasta tuomiosta

28

2020/C 433/36

Asia C-462/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale di Milano (Italia) on esittänyt 25.9.2020 – Associazione per gli Studi Giuridici sull’Immigrazione (ASGI) ym. v. Presidenza del Consiglio dei Ministri – Dipartimento per le politiche della famiglia ja Ministero dell'Economia e delle Finanze

28

2020/C 433/37

Asia C-464/20 P: Valitus, jonka KF on tehnyt 26.9.2020 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-619/19, KF v. EUSK, 10.7.2020 antamasta määräyksestä

29

2020/C 433/38

Asia C-467/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Hamburg (Saksa) on esittänyt 28.9.2020 – BC v. Deutsche Lufthansa AG

31

2020/C 433/39

Asia C-470/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Riigikohus (Viro) on esittänyt 29.9.2020 – AS Veejaam ja OÜ Espo v. AS Elering

31

2020/C 433/40

Asia C-473/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sofiyski rayonen sad (Bulgaria) on esittänyt 30.9.2020 – INVEST FUND MANAGEMENT AD v. Komisiya za finansov nadzor

32

2020/C 433/41

Asia C-484/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberlandesgericht München (Saksa) on esittänyt 1.10.2020 – Vodafone Kabel Deutschland GmbH v. Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.

33

2020/C 433/42

Asia C-487/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Curtea de Apel Alba Iulia (Romania) on esittänyt 2.10.2020 – Philips Orăștie SRL v. Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

34

2020/C 433/43

Asia C-489/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Liettua) on esittänyt 2.10.2020 – UB v. Kauno teritorinė muitinė

34

2020/C 433/44

Asia C-490/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen sad Sofia-grad (Bulgaria) on esittänyt 2.10.2020 – V.M.A. v. Stolichna Obsthina, Rayon Pancharevo

35

2020/C 433/45

Asia C-497/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Corte suprema di cassazione (Italia) on esittänyt 30.9.2020 – Randstad Italia SpA v. Umana SpA ym.

36

2020/C 433/46

Asia C-499/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Symvoulio tis Epikrateias (Kreikka) on esittänyt 1.10.2020 – DIMCO Dimovasili M.I.K.E. v. Ypourgos Perivallontos kai Energeias

37

2020/C 433/47

Asia C-508/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landesverwaltungsgericht Steiermark (Itävalta) on esittänyt 9.10.2020 – RM v. Landespolizeidirektion Steiermark

38

2020/C 433/48

Asia C-510/20: Kanne 12.10.2020 – Euroopan komissio v. Bulgarian tasavalta

39

2020/C 433/49

Asia C-520/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen sad Silistra (Bulgaria) on esittänyt 16.10.2020 – DB ja LY v. Nachalnik na Rayonno upravlenie Silistra pri Oblastna direktsia na Ministerstvo na vatreshnite raboti

40

Unionin yleinen tuomioistuin

2020/C 433/50

Yhdistetyt asiat T-479/11 RENV ja T-157/12 RENV: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 5.10.2020 – Ranska ja IFP Énergies nouvelles v. komissio (Valtiontuet – Polttoainealan tutkimus – Ranskan toteuttamat tukiohjelmat – Implisiittinen ja rajaton valtiontakaus, jonka IFPEN sai, koska sille myönnettiin EPIC- asema – Etu – Olettama edun olemassaolosta – Oikeasuhteisuus)

41

2020/C 433/51

Asia T-316/18: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.10.2020 – První novinová společnost v. komissio (Valtiontuet – Postiala – Yleispalveluvelvoite – Vastustamatta jättämistä koskeva päätös – Menettelyllisten oikeuksien turvaaminen – Menettelyn kesto – Komission suorittama kattava ja riittävä tutkinta – Korvaus yleispalveluvelvoitteen täyttämisestä – Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvä palvelu – Direktiivi 97/67/EY – Vältettyjen nettokustannusten menetelmä – Perusteluvelvollisuus)

42

2020/C 433/52

Asia T-583/18: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 5.10.2020 – GVN v. komissio (Valtiontuet – Julkinen henkilöliikenne – Julkisen palvelun velvoitteista aiheutuvien kustannusten korvaaminen – Velvollisuus vahvistaa enimmäishinnat oppilaille, opiskelijoille, oppisopimusopiskelijoille ja liikuntarajoitteisille henkilöille – Niedersachsenin paikallisliikenteestä annetun lain (Niedersächsisches Nahverkehrsgesetz) 7a § – Vastustamatta jättämistä koskeva päätös – Asetuksen (EY) N:o 1370/2007 3 artiklan 2 ja 3 kohta – Osavaltion varojen siirto liikenteen järjestämisestä kunnallistasolla vastaaville viranomaisille – Tuen käsite)

42

2020/C 433/53

Asia T-597/18: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 5.10.2020 – Hermann Albers v. komissio (Valtiontuet – Julkinen henkilöliikenne – Julkisen palvelun velvoitteista aiheutuvien kustannusten korvaaminen – Velvollisuus vahvistaa enimmäishinnat oppilaille, opiskelijoille, oppisopimusopiskelijoille ja liikuntarajoitteisille henkilöille – Niedersachsenin paikallisliikenteestä annetun lain (Niedersächsisches Nahverkehrsgesetz) 7a § – Vastustamatta jättämistä koskeva päätös – Asetuksen (EY) N:o 1370/2007 3 artiklan 2 ja 3 kohta – Osavaltion varojen siirto liikenteen järjestämisestä kunnallistasolla vastaaville viranomaisille – Tuen käsite – Ilmoitusvelvollisuus)

43

2020/C 433/54

Asia T-48/19: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.10.2020 – smart things solutions v. EUIPO – Samsung Electronics (smart:)things) (EU-tavaramerkki – Mitättömyysmenettely – EU-kuviomerkki smart:)things – Ehdoton hylkäysperuste – Kuvailevuus – Asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohta – Asetuksen 2017/1001 59 artiklan 1 kohdan a alakohta – Asetuksen 2017/1001 95 artiklan 1 kohta)

44

2020/C 433/55

Asia T-249/19: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.10.2020 – Karpeta-Kovalyova v. komissio (Henkilöstö – Sopimussuhteiset toimihenkilöt – Palkkaus – Päätös, jolla evätään oikeus ulkomaankorvaukseen, päivärahaan, asettautumiskorvaukseen, muuttokulujen korvaamiseen sekä matkakulujen korvaamiseen palvelukseen tulon yhteydessä – Henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 4 artiklan 1 kohdan a alakohta – Diplomaattiasema – Viiden vuoden viitejakso – Asuinpaikan käsite)

45

2020/C 433/56

Asia T-349/19: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.10.2020 – Decathlon v. EUIPO – Athlon Custom Sportswear (athlon custom sportswear) (EU-tavaramerkki – Väitemenettely – Hakemus kuviomerkin athlon custom sportswear rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Aikaisempi EU-sanamerkki DECATHLON – Suhteellinen hylkäysperuste – Sekaannusvaaran puuttuminen – Asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

45

2020/C 433/57

Asia T-607/19: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.10.2020 – Itinerant Show Room v. EUIPO (FAKE DUCK) (EU-tavaramerkki – Hakemus kuviomerkin FAKE DUCK rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Ehdoton hylkäysperuste – Kuvailevuus – Asetus (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohta – Yhdenvertaisen kohtelun periaate ja laillisuusperiaate)

46

2020/C 433/58

Asia T-788/19: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.10.2020 – Body Attack Sports Nutrition v. EUIPO – Sakkari (Sakkattack) (EU-tavaramerkki – Väitemenettely – Hakemus kuviomerkin Sakkattack rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Aikaisemmat kansainväliset sanamerkit ATTACK ja Body Attack ja kuviomerkki Body Attack SPORTS NUTRITION – Suhteellinen hylkäysperuste – Sekaannusvaara – Asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

46

2020/C 433/59

Asia T-818/19: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.10.2020 – Dvectis CZ v. EUIPO – Yado (Tukityyny) (Yhteisömalli – Mitättömyysmenettely – Rekisteröity yhteisömalli, joka esittää tukityynyä – Aikaisempi yhteisömalli – Mitättömyysperuste – Yksilöllisen luonteen puuttuminen – Asiantunteva käyttäjä – Mallin luoneen vapaus – Erilaisen yleisvaikutelman puuttuminen – Asetuksen (EY) N:o 6/2002 6 artikla ja 25 artiklan 1 kohdan b alakohta – Perusteluvelvollisuus)

47

2020/C 433/60

Asia T-847/19: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 5.10.2020 – X-cen-tek v. EUIPO – Altenloh, Brinck & Co. (PAX) (EU-tavaramerkki – Väitemenettely – Hakemus sanamerkin PAX rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Aikaisemmat EU-tavaramerkiksi rekisteröity ja kansainvälinen kuviomerkki PAX – Suhteellinen hylkäysperuste – Hallitseva osa – Neutralisoinnin puuttuminen – Sekaannusvaara – Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) – Lain ajallinen soveltaminen)

48

2020/C 433/61

Asia T-851/19: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.10.2020 – Body Attack Sports Nutrition v. EUIPO – Sakkari (SAKKATTACK) (EU-tavaramerkki – Väitemenettely – Hakemus kuviomerkin SAKKATTACK rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Aikaisemmat kansainväliset sanamerkit ATTACK ja Body Attack ja kuviomerkki Body Attack SPORTS NUTRITION – Suhteellinen hylkäysperuste – Sekaannusvaara – Asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

48

2020/C 433/62

Asia T-2/20: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.10.2020 – Laboratorios Ern v. EUIPO – Bio-tec Biologische Naturverpackungen (BIOPLAST BIOPLASTICS FOR A BETTER LIFE) (EU-tavaramerkki – Väitemenettely – Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti – Kuviomerkki BIOPLAST BIOPLASTICS FOR A BETTER LIFE – Aikaisempi kansallinen sanamerkki BIOPLAK – Suhteellinen hylkäysperuste – Sekaannusvaaran puuttuminen – Asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

49

2020/C 433/63

Asia T-49/20: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.10.2020 – Rothenberger v. EUIPO – Paper Point (ROBOX) (EU-tavaramerkki – Väitemenettely – Hakemus sanamerkin ROBOX rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Aiempi EU-sanamerkki OROBOX – Suhteellinen hylkäysperuste – Sekaannusvaara – Tavaroiden itsenäinen alaryhmä – Kuvailevan osatekijän huomioon ottaminen – Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))

50

2020/C 433/64

Asia T-180/20: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 6.10.2020 – Sharpston v. neuvosto ja jäsenvaltioiden hallitusten edustajien konferenssi (Kumoamiskanne – Yhdistyneen kuningaskunnan ero unionista – Jäsenvaltioiden hallitusten edustajien konferenssin julistus Yhdistyneen kuningaskunnan eroamisen vaikutuksista unionin tuomioistuimen julkisasiamiehiin – Toimi, joka ei voi olla kanteen kohteena – Tutkimatta jättäminen)

50

2020/C 433/65

Asia T-14/20: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 6.10.2020 – Sharpston v. Euroopan unionin tuomioistuin (Kumoamiskanne – Yhdistyneen kuningaskunnan ero unionista – Unionin tuomioistuimen presidentin kirje, jossa jäsenvaltioita pyydetään nimittämään julkisasiamies – Toimi, joka ei voi olla kanteen kohteena – Tutkimatta jättäminen)

51

2020/C 433/66

Asia T-550/20: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 6.10.2020 – Sharpston v. neuvosto ja jäsenvaltioiden hallitusten edustajat (Kumoamiskanne – Yhdistyneen kuningaskunnan ero unionista – Jäsenvaltioiden hallitusten edustajien päätös unionin tuomioistuimen julkisasiamiehen nimittämisestä – Toimi, joka ei voi olla kanteen kohteena – Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)

51

2020/C 433/67

Asia T-575/20: Kanne 11.9.2020 – OD v. komissio

52

2020/C 433/68

Asia T-576/20: Kanne 17.9.2020 – Evropská vodní doprava-sped. ym. v. parlamentti ja neuvosto

53

2020/C 433/69

Asia T-586/20: Kanne 24.9.2020 – MN v. Europol

55

2020/C 433/70

Asia T-587/20: Kanne 24.9.2020 – MO v. neuvosto

55

2020/C 433/71

Asia T-608/20: Kanne 29.9.2020 – JD v. EIP

56

2020/C 433/72

Asia T-614/20: Kanne 1.10.2020 – Casino, Guichard-Perrachon v. komissio

58

2020/C 433/73

Asia T-618/20: Kanne 5.10.2020 – FZ ym. v. komissio

59

2020/C 433/74

Asia T-619/20: Kanne 5.10.2020 – FJ ym. v. EUH

60

2020/C 433/75

Asia T-625/20: Kanne 5.10.2020 – Les Mousquetaires ja ITM Entreprises v. komissio

60

2020/C 433/76

Asia T-629/20: Kanne 15.10.2020 – Delifruit v. komissio

61

2020/C 433/77

Asia T-638/20: Kanne 15.10.2020 – JP v. komissio

62

2020/C 433/78

Asia T-639/20: Kanne 22.10.2020 – TIB Chemicals v. komissio

62

2020/C 433/79

Asia T-646/20: Kanne 23.10.2020 – NG ym. v. parlamentti ja neuvosto

64

2020/C 433/80

Asia T-649/20: Kanne 27.10.2020 – yhteisyritys Clean Sky 2 v. NG

65

2020/C 433/81

Asia T-653/20: Kanne 28.10.2020 – Mylan Ireland v. EMA

65

2020/C 433/82

Asia T-657/20: Kanne 30.10.2020 – Ryanair v. komissio

66

2020/C 433/83

Asia T-658/20: Kanne 2.11.2020 – Jakober v. EUIPO (kupin muoto)

67

2020/C 433/84

Asia T-298/18: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 30.9.2020 – Banco Comercial Português ym. v. komissio

67

2020/C 433/85

Asia T-694/18: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 30.9.2020 – DEI v. komissio

68

---

| FI | |
| --- | --- |

FI

---

IV Tiedotteet

EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET

Euroopan unionin tuomioistuin

| 14.12.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 433/1 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 433/1

---

Euroopan unionin tuomioistuimen viimeisimmät julkaisut Euroopan unionin virallisessa lehdessä

(2020/C 433/01)

Viimeisin julkaisu

EUVL C 423, 7.12.2020

Luettelo aiemmista julkaisuista

EUVL C 414, 30.11.2020

EUVL C 399, 23.11.2020

EUVL C 390, 16.11.2020

EUVL C 378, 9.11.2020

EUVL C 371, 3.11.2020

EUVL C 359, 26.10.2020

Nämä tekstit ovat saatavilla:

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Ilmoitukset

TUOMIOISTUINKÄSITTELYYN LIITTYVÄT MENETTELYT

Unionin tuomioistuin

| 14.12.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 433/2 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 433/2

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 6.10.2020 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Investigatory Powers Tribunal – Yhdistynyt kuningaskunta) – Privacy International v. Secretary of State for Foreign and Commonwealth Affairs, Secretary of State for the Home Department, Government Communications Headquarters, Security Service ja Secret Intelligence Service

(Asia C-623/17) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Henkilötietojen käsittely sähköisen viestinnän alalla - Sähköisten viestintäpalvelujen tarjoajat - Liikenne- ja paikkatietojen siirtäminen yleisesti ja erotuksetta - Kansallisen turvallisuuden takaaminen - Direktiivi 2002/58/EY - Soveltamisala - 1 artiklan 3 kohta ja 3 artikla - Sähköisen viestinnän luottamuksellisuus - Suojaaminen - 5 artikla ja 15 artiklan 1 kohta - Euroopan unionin perusoikeuskirja - 7, 8 ja 11 artikla sekä 52 artiklan 1 kohta - SEU 4 artiklan 2 kohta)

(2020/C 433/02)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Investigatory Powers Tribunal

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Privacy International

Vastaajat: Secretary of State for Foreign and Commonwealth Affairs, Secretary of State for the Home Department, Government Communications Headquarters, Security Service ja Secret Intelligence Service

Tuomiolauselma

| 1) | Henkilötietojen käsittelystä ja yksityisyyden suojasta sähköisen viestinnän alalla 12.7.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/58/EY (sähköisen viestinnän tietosuojadirektiivi), sellaisena kuin se on muutettuna 25.11.2009 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2009/136/EY, 1 artiklan 3 kohtaa, 3 artiklaa ja 15 artiklan 1 kohtaa, luettuina SEU 4 artiklan 2 kohdan valossa, on tulkittava siten, että kyseisen direktiivin soveltamisalaan kuuluu kansallinen säännöstö, jonka mukaan valtion viranomainen voi velvoittaa sähköisten viestintäpalvelujen tarjoajat siirtämään liikenne- ja paikkatietoja turvallisuus- ja tiedustelupalveluille kansallisen turvallisuuden takaamiseksi. |
| --- | --- |

1)

Henkilötietojen käsittelystä ja yksityisyyden suojasta sähköisen viestinnän alalla 12.7.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/58/EY (sähköisen viestinnän tietosuojadirektiivi), sellaisena kuin se on muutettuna 25.11.2009 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2009/136/EY, 1 artiklan 3 kohtaa, 3 artiklaa ja 15 artiklan 1 kohtaa, luettuina SEU 4 artiklan 2 kohdan valossa, on tulkittava siten, että kyseisen direktiivin soveltamisalaan kuuluu kansallinen säännöstö, jonka mukaan valtion viranomainen voi velvoittaa sähköisten viestintäpalvelujen tarjoajat siirtämään liikenne- ja paikkatietoja turvallisuus- ja tiedustelupalveluille kansallisen turvallisuuden takaamiseksi.

| 2) | Direktiivin 2002/58, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2009/136, 15 artiklan 1 kohtaa, luettuna SEU 4 artiklan 2 kohdan sekä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 7, 8 ja 11 artiklan ja 52 artiklan 1 kohdan valossa, on tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle säännöstölle, jonka mukaan valtion viranomainen voi kansallisen turvallisuuden takaamiseksi velvoittaa sähköisten viestintäpalvelujen tarjoajat siirtämään liikenne- ja paikkatietoja yleisesti ja erotuksetta turvallisuus- ja tiedustelupalveluille. |
| --- | --- |

2)

Direktiivin 2002/58, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2009/136, 15 artiklan 1 kohtaa, luettuna SEU 4 artiklan 2 kohdan sekä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 7, 8 ja 11 artiklan ja 52 artiklan 1 kohdan valossa, on tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle säännöstölle, jonka mukaan valtion viranomainen voi kansallisen turvallisuuden takaamiseksi velvoittaa sähköisten viestintäpalvelujen tarjoajat siirtämään liikenne- ja paikkatietoja yleisesti ja erotuksetta turvallisuus- ja tiedustelupalveluille.

---

(1)  EUVL C 22, 22.1.2018.

---

| 14.12.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 433/3 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 433/3

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 6.10.2020 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Conseil d’État – Ranska, ja Cour constitutionnelle – Belgia) – La Quadrature du Net (C-511/18 ja C-512/18), French Data Network (C-511/18 ja C-512/18), Fédération des fournisseurs d’accès à Internet associatifs (C-511/18 ja C-512/18) ja Igwan.net (C-511/18) v. Premier ministre (C-511/18 ja C-512/18), Garde des Sceaux, ministre de la Justice (C-511/18 ja C-512/18), Ministre de l’Intérieur (C-511/18) ja Ministre des Armées (C-511/18) sekä asiassa C-520/18; Ordre des barreaux francophones et germanophone, Académie Fiscale ASBL, UA, Liga voor Mensenrechten ASBL, Ligue des Droits de l’Homme ASBL, VZ, WY ja XX v. Conseil des ministres

(Yhdistetyt asiat C-511/18, C-512/18 ja C-520/18) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Henkilötietojen käsittely sähköisen viestinnän alalla - Sähköisten viestintäpalvelujen tarjoajat - Hosting-palvelujen tarjoajat ja internetyhteyden tarjoajat - Liikenne- ja paikkatietojen säilyttäminen yleisesti ja erotuksetta - Tietojen automaattinen analysointi - Tietojen saaminen reaaliajassa - Kansallisen turvallisuuden takaaminen ja terrorismin torjunta - Rikollisuuden torjunta - Direktiivi 2002/58/EY - Soveltamisala - 1 artiklan 3 kohta ja 3 artikla - Sähköisen viestinnän luottamuksellisuus - Suojaaminen - 5 artikla ja 15 artiklan 1 kohta - Direktiivi 2000/31/EY - Soveltamisala - Euroopan unionin perusoikeuskirja - 4, 6 – 8 ja 11 artikla sekä 52 artiklan 1 kohta - SEU 4 artiklan 2 kohta)

(2020/C 433/03)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Conseil d’État

Pääasian asianosaiset

(asiat C-511/18 ja C-512/18)

Kantajat: La Quadrature du Net (C-511/18 ja C-512/18), French Data Network (C-511/18 ja C-512/18), Fédération des fournisseurs d’accès à Internet associatifs (C-511/18 ja C-512/18) ja Igwan.net (C-511/18)

Vastaajat: Premier ministre (C-511/18 ja C-512/18), Garde des Sceaux, ministre de la Justice (C-511/18 ja C-512/18), Ministre de l’Intérieur (C-511/18) ja Ministre des Armées (C-511/18)

Muut osapuolet: Privacy International (C-512/18) ja Center for Democracy and Technology (C-512/18)

(asia C-520/18)

Kantajat: Ordre des barreaux francophones et germanophone, Académie Fiscale ASBL, UA, Liga voor Mensenrechten ASBL, Ligue des Droits de l’Homme ASBL, VZ, WY ja XX

Vastaaja: Conseil des ministres

Muu osapuoli: Child Focus

Tuomiolauselma

| 1) | Henkilötietojen käsittelystä ja yksityisyyden suojasta sähköisen viestinnän alalla 12.7.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/58/EY (sähköisen viestinnän tietosuojadirektiivi), sellaisena kuin se on muutettuna 25.11.2009 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2009/136/EY, 15 artiklan 1 kohtaa, luettuna Euroopan unionin perusoikeuskirjan 7, 8 ja 11 artiklan sekä 52 artiklan 1 kohdan valossa, on tulkittava siten, että se on esteenä lainsäädännöllisille toimenpiteille, joissa säädetään kyseisessä 15 artiklan 1 kohdassa säädettyjä tarkoituksia varten ennakoivasti liikenne- ja paikkatietojen yleisestä ja erotuksetta tapahtuvasta säilyttämisestä. Direktiivin 2002/58, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2002/58, 15 artiklan 1 kohta, luettuna perusoikeuskirjan 7, 8 ja 11 artiklan sekä 52 artiklan 1 kohdan valossa, ei sitä vastoin ole esteenä lainsäädännöllisille toimenpiteille, joissa






  — | sallitaan kansallisen turvallisuuden takaamiseksi se, että sähköisten viestintäpalvelujen tarjoajat määrätään säilyttämään liikenne- ja paikkatiedot yleisesti ja erotuksetta tilanteissa, joissa asianomaisen jäsenvaltion kansalliseen turvallisuuteen kohdistuu vakava uhka, joka osoittautuu todelliseksi ja olemassa olevaksi tai ennakoitavaksi olevaksi, ja joko tuomioistuin tai riippumaton hallinnollinen elin, jonka ratkaisu on sitova, voi kohdistaa päätökseen, jolla tällainen määräys annetaan, tehokasta valvontaa, jolla pyritään tarkastamaan, että kyseessä on jokin näistä tilanteista ja että niitä edellytyksiä ja takeita, joista on säädettävä, noudatetaan; mainittu määräys voidaan antaa ainoastaan ajanjaksoksi, joka on rajoitettu täysin välttämättömään mutta jota voidaan jatkaa, jos kyseinen uhka on edelleen olemassa, |
| --- | --- | --- |

1)

Henkilötietojen käsittelystä ja yksityisyyden suojasta sähköisen viestinnän alalla 12.7.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/58/EY (sähköisen viestinnän tietosuojadirektiivi), sellaisena kuin se on muutettuna 25.11.2009 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2009/136/EY, 15 artiklan 1 kohtaa, luettuna Euroopan unionin perusoikeuskirjan 7, 8 ja 11 artiklan sekä 52 artiklan 1 kohdan valossa, on tulkittava siten, että se on esteenä lainsäädännöllisille toimenpiteille, joissa säädetään kyseisessä 15 artiklan 1 kohdassa säädettyjä tarkoituksia varten ennakoivasti liikenne- ja paikkatietojen yleisestä ja erotuksetta tapahtuvasta säilyttämisestä. Direktiivin 2002/58, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2002/58, 15 artiklan 1 kohta, luettuna perusoikeuskirjan 7, 8 ja 11 artiklan sekä 52 artiklan 1 kohdan valossa, ei sitä vastoin ole esteenä lainsäädännöllisille toimenpiteille, joissa

—

sallitaan kansallisen turvallisuuden takaamiseksi se, että sähköisten viestintäpalvelujen tarjoajat määrätään säilyttämään liikenne- ja paikkatiedot yleisesti ja erotuksetta tilanteissa, joissa asianomaisen jäsenvaltion kansalliseen turvallisuuteen kohdistuu vakava uhka, joka osoittautuu todelliseksi ja olemassa olevaksi tai ennakoitavaksi olevaksi, ja joko tuomioistuin tai riippumaton hallinnollinen elin, jonka ratkaisu on sitova, voi kohdistaa päätökseen, jolla tällainen määräys annetaan, tehokasta valvontaa, jolla pyritään tarkastamaan, että kyseessä on jokin näistä tilanteista ja että niitä edellytyksiä ja takeita, joista on säädettävä, noudatetaan; mainittu määräys voidaan antaa ainoastaan ajanjaksoksi, joka on rajoitettu täysin välttämättömään mutta jota voidaan jatkaa, jos kyseinen uhka on edelleen olemassa,

| — | säädetään kansallisen turvallisuuden takaamiseksi, vakavan rikollisuuden torjumiseksi ja yleiseen turvallisuuteen kohdistuvien vakavien uhkien ehkäisemiseksi liikenne- ja paikkatietojen kohdennetusta säilyttämisestä, joka on objektiivisten ja syrjimättömien seikkojen perusteella rajattu asianomaisten henkilöiden ryhmien mukaan tai maantieteellisen kriteerin avulla ajanjaksoksi, joka on rajoitettu täysin välttämättömään mutta jota voidaan jatkaa, |
| --- | --- |

—

säädetään kansallisen turvallisuuden takaamiseksi, vakavan rikollisuuden torjumiseksi ja yleiseen turvallisuuteen kohdistuvien vakavien uhkien ehkäisemiseksi liikenne- ja paikkatietojen kohdennetusta säilyttämisestä, joka on objektiivisten ja syrjimättömien seikkojen perusteella rajattu asianomaisten henkilöiden ryhmien mukaan tai maantieteellisen kriteerin avulla ajanjaksoksi, joka on rajoitettu täysin välttämättömään mutta jota voidaan jatkaa,

| — | säädetään kansallisen turvallisuuden takaamiseksi, vakavan rikollisuuden torjumiseksi ja yleiseen turvallisuuteen kohdistuvien vakavien uhkien ehkäisemiseksi liittymän lähteelle annettujen IP-osoitteiden yleisestä ja erotuksettomasta säilyttämisestä ajanjaksoksi, joka on rajoitettu täysin välttämättömään, |
| --- | --- |

—

säädetään kansallisen turvallisuuden takaamiseksi, vakavan rikollisuuden torjumiseksi ja yleiseen turvallisuuteen kohdistuvien vakavien uhkien ehkäisemiseksi liittymän lähteelle annettujen IP-osoitteiden yleisestä ja erotuksettomasta säilyttämisestä ajanjaksoksi, joka on rajoitettu täysin välttämättömään,

| — | säädetään kansallisen turvallisuuden suojaamiseksi, rikollisuuden torjumiseksi ja yleisen turvallisuuden suojaamiseksi sähköisten viestintävälineiden käyttäjien henkilöllisyyttä koskevien tietojen yleisestä ja erotuksetta tapahtuvasta säilyttämisestä ja |
| --- | --- |

—

säädetään kansallisen turvallisuuden suojaamiseksi, rikollisuuden torjumiseksi ja yleisen turvallisuuden suojaamiseksi sähköisten viestintävälineiden käyttäjien henkilöllisyyttä koskevien tietojen yleisestä ja erotuksetta tapahtuvasta säilyttämisestä ja

| — | sallitaan vakavan rikollisuuden torjumiseksi ja varsinkin kansallisen turvallisuuden takaamiseksi se, että sähköisten viestintäpalvelujen tarjoajat määrätään toimivaltaisen viranomaisen päätöksellä, johon kohdistuu tehokas tuomioistuinvalvonta, varmistamaan nopeasti kyseisten palveluntarjoajien käytössä olevien liikenne- ja paikkatietojen säilyttäminen tietyn ajan, |
| --- | --- |

—

sallitaan vakavan rikollisuuden torjumiseksi ja varsinkin kansallisen turvallisuuden takaamiseksi se, että sähköisten viestintäpalvelujen tarjoajat määrätään toimivaltaisen viranomaisen päätöksellä, johon kohdistuu tehokas tuomioistuinvalvonta, varmistamaan nopeasti kyseisten palveluntarjoajien käytössä olevien liikenne- ja paikkatietojen säilyttäminen tietyn ajan,

jos näillä toimenpiteillä varmistetaan selvin ja täsmällisin säännöin, että kyseessä olevien tietojen säilyttämisen ehtona on, että näihin toimenpiteisiin liittyviä aineellisia ja menettelyllisiä edellytyksiä noudatetaan, ja että asianomaisilla henkilöillä on tehokkaat takeet väärinkäytön vaaroja vastaan.

| 2) | Direktiivin 2002/58, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2009/136, 15 artiklan 1 kohtaa, luettuna perusoikeuskirjan 7, 8 ja 11 artiklan sekä 52 artiklan 1 kohdan valossa, on tulkittava siten, että se ei ole esteenä kansalliselle säännöstölle, jonka mukaan sähköisten viestintäpalvelujen tarjoajien on yhtäältä analysoitava automaattisesti ja kerättävä reaaliajassa muun muassa liikenne- ja paikkatietoja ja toisaalta kerättävä reaaliajassa käytettyjen päätelaitteiden sijaintipaikkaa koskevia teknisiä tietoja, kun






  — | automaattinen analysointi rajoittuu tilanteisiin, joissa jäsenvaltion kansalliseen turvallisuuteen kohdistuu vakava uhka, joka osoittautuu todelliseksi ja olemassa olevaksi tai ennakoitavissa olevaksi, ja joko tuomioistuin tai riippumaton hallinnollinen elin, jonka ratkaisu on sitova, voi kohdistaa tähän analysointiin tehokasta valvontaa, jolla pyritään tarkastamaan, että kyseessä tilanne, joka oikeuttaa mainitun toimenpiteen, ja että niitä edellytyksiä ja takeita, joista on säädettävä, noudatetaan, ja |
| --- | --- | --- |

2)

Direktiivin 2002/58, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2009/136, 15 artiklan 1 kohtaa, luettuna perusoikeuskirjan 7, 8 ja 11 artiklan sekä 52 artiklan 1 kohdan valossa, on tulkittava siten, että se ei ole esteenä kansalliselle säännöstölle, jonka mukaan sähköisten viestintäpalvelujen tarjoajien on yhtäältä analysoitava automaattisesti ja kerättävä reaaliajassa muun muassa liikenne- ja paikkatietoja ja toisaalta kerättävä reaaliajassa käytettyjen päätelaitteiden sijaintipaikkaa koskevia teknisiä tietoja, kun

—

automaattinen analysointi rajoittuu tilanteisiin, joissa jäsenvaltion kansalliseen turvallisuuteen kohdistuu vakava uhka, joka osoittautuu todelliseksi ja olemassa olevaksi tai ennakoitavissa olevaksi, ja joko tuomioistuin tai riippumaton hallinnollinen elin, jonka ratkaisu on sitova, voi kohdistaa tähän analysointiin tehokasta valvontaa, jolla pyritään tarkastamaan, että kyseessä tilanne, joka oikeuttaa mainitun toimenpiteen, ja että niitä edellytyksiä ja takeita, joista on säädettävä, noudatetaan, ja

| — | liikenne- ja paikkatietojen kerääminen reaaliajassa on rajattu henkilöihin, joiden osalta on olemassa pätevä syy epäillä, että he osallistuvat tavalla tai toisella terrorismiin, ja se valvotaan etukäteen joko tuomioistuimessa tai riippumattomassa hallinnollisessa elimessä, jonka ratkaisu on sitova, sen varmistamiseksi, että tällainen reaaliajassa tapahtuva tietojen kerääminen sallitaan ainoastaan täysin välttämättömän rajoissa. Asianmukaisesti perustellussa kiireellisessä tapauksessa valvonta on suoritettava viipymättä. |
| --- | --- |

—

liikenne- ja paikkatietojen kerääminen reaaliajassa on rajattu henkilöihin, joiden osalta on olemassa pätevä syy epäillä, että he osallistuvat tavalla tai toisella terrorismiin, ja se valvotaan etukäteen joko tuomioistuimessa tai riippumattomassa hallinnollisessa elimessä, jonka ratkaisu on sitova, sen varmistamiseksi, että tällainen reaaliajassa tapahtuva tietojen kerääminen sallitaan ainoastaan täysin välttämättömän rajoissa. Asianmukaisesti perustellussa kiireellisessä tapauksessa valvonta on suoritettava viipymättä.

| 3) | Tietoyhteiskunnan palveluja, erityisesti sähköistä kaupankäyntiä, sisämarkkinoilla koskevista tietyistä oikeudellisista näkökohdista 8.6.2000 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/31/EY (”Direktiivi sähköisestä kaupankäynnistä”) on tulkittava siten, että sitä ei sovelleta viestinnän luottamuksellisuuden suojaan ja yksilöiden suojeluun henkilötietojen käsittelyssä tietoyhteiskunnan palvelujen yhteydessä, koska tätä suojaa säännellään tapauksen mukaan direktiivillä 2002/58, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2009/136, tai luonnollisten henkilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä sekä näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta ja direktiivin 95/46/EY kumoamisesta 27.4.2016 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) 2016/679. Asetuksen 2016/679 23 artiklan 1 kohtaa, luettuna perusoikeuskirjan 7, 8 ja 11 artiklan sekä 52 artiklan 1 kohdan valossa, on tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle säännöstölle, jonka mukaan yhteyttä yleisölle tarkoitettuihin viestintäpalveluihin tarjoavien toimijoiden ja hosting-palvelujen tarjoajien on säilytettävä yleisesti ja erotuksetta muun muassa kyseisiin palveluihin liittyvät henkilötiedot. |
| --- | --- |

3)

Tietoyhteiskunnan palveluja, erityisesti sähköistä kaupankäyntiä, sisämarkkinoilla koskevista tietyistä oikeudellisista näkökohdista 8.6.2000 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/31/EY (”Direktiivi sähköisestä kaupankäynnistä”) on tulkittava siten, että sitä ei sovelleta viestinnän luottamuksellisuuden suojaan ja yksilöiden suojeluun henkilötietojen käsittelyssä tietoyhteiskunnan palvelujen yhteydessä, koska tätä suojaa säännellään tapauksen mukaan direktiivillä 2002/58, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2009/136, tai luonnollisten henkilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä sekä näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta ja direktiivin 95/46/EY kumoamisesta 27.4.2016 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) 2016/679. Asetuksen 2016/679 23 artiklan 1 kohtaa, luettuna perusoikeuskirjan 7, 8 ja 11 artiklan sekä 52 artiklan 1 kohdan valossa, on tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle säännöstölle, jonka mukaan yhteyttä yleisölle tarkoitettuihin viestintäpalveluihin tarjoavien toimijoiden ja hosting-palvelujen tarjoajien on säilytettävä yleisesti ja erotuksetta muun muassa kyseisiin palveluihin liittyvät henkilötiedot.

| 4) | Kansallinen tuomioistuin ei voi soveltaa kansallisen oikeutensa säännöstä, jossa sille annetaan toimivalta rajoittaa ajallisesti sellaisen lainvastaisuutta koskevan toteamuksen vaikutuksia, joka sen on kyseisen oikeuden nojalla tehtävä kansallisesta lainsäädännöstä, jonka mukaan sähköisten viestintäpalvelujen tarjoajien on muun muassa kansallisen turvallisuuden takaamista ja rikollisuuden torjuntaa koskeviin tavoitteisiin pyrittäessä säilytettävä direktiivin 2002/58, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2009/136, 15 artiklan 1 kohdan, luettuna perusoikeuskirjan 7, 8 ja 11 artiklan sekä 52 artiklan 1 kohdan valossa, vastaisesti liikenne- ja paikkatietoja yleisesti ja erotuksetta. Kun kyseistä 15 artiklan 1 kohtaa tulkitaan tehokkuusperiaatteen valossa, siinä edellytetään, että kansallinen rikostuomioistuin jättää huomiotta tiedot ja todisteet, jotka on hankittu unionin oikeuden vastaisella liikenne- ja paikkatietojen yleisesti ja erotuksetta tapahtuvalla säilyttämisellä, rikosprosessissa, joka on pantu vireille sellaisia henkilöitä vastaan, joiden epäillään syyllistyneen rikoksiin, jos kyseiset henkilöt eivät voi tehokkaasti ilmaista käsitystään näistä tiedoista ja todisteista, jotka ovat peräisin alalta, joka ei ole tuomareiden tiedossa, ja jotka voivat vaikuttaa ratkaisevalla tavalla tosiseikkojen arviointiin. |
| --- | --- |

4)

Kansallinen tuomioistuin ei voi soveltaa kansallisen oikeutensa säännöstä, jossa sille annetaan toimivalta rajoittaa ajallisesti sellaisen lainvastaisuutta koskevan toteamuksen vaikutuksia, joka sen on kyseisen oikeuden nojalla tehtävä kansallisesta lainsäädännöstä, jonka mukaan sähköisten viestintäpalvelujen tarjoajien on muun muassa kansallisen turvallisuuden takaamista ja rikollisuuden torjuntaa koskeviin tavoitteisiin pyrittäessä säilytettävä direktiivin 2002/58, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2009/136, 15 artiklan 1 kohdan, luettuna perusoikeuskirjan 7, 8 ja 11 artiklan sekä 52 artiklan 1 kohdan valossa, vastaisesti liikenne- ja paikkatietoja yleisesti ja erotuksetta. Kun kyseistä 15 artiklan 1 kohtaa tulkitaan tehokkuusperiaatteen valossa, siinä edellytetään, että kansallinen rikostuomioistuin jättää huomiotta tiedot ja todisteet, jotka on hankittu unionin oikeuden vastaisella liikenne- ja paikkatietojen yleisesti ja erotuksetta tapahtuvalla säilyttämisellä, rikosprosessissa, joka on pantu vireille sellaisia henkilöitä vastaan, joiden epäillään syyllistyneen rikoksiin, jos kyseiset henkilöt eivät voi tehokkaasti ilmaista käsitystään näistä tiedoista ja todisteista, jotka ovat peräisin alalta, joka ei ole tuomareiden tiedossa, ja jotka voivat vaikuttaa ratkaisevalla tavalla tosiseikkojen arviointiin.

---

(1)  EUVL C 392, 29.10.2018.

EUVL C 408, 12.11.2018.

---

| 14.12.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 433/6 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 433/6

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 28.10.2020 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunale amministrativo regionale per il Lazio – Italia) – Pegaso Srl Servizi Fiduciari, Sistemi di Sicurezza Srl ja YW v. Poste Tutela SpA

(Asia C-521/18) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Vesi- ja energiahuollon sekä liikenteen ja postipalvelujen alan hankinnat - Direktiivi 2014/25/EU - 13 artikla - Postipalvelujen tarjoamiseen liittyvät toiminnot - Hankintayksiköt - Julkiset yritykset - Tutkittavaksi ottaminen)

(2020/C 433/04)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunale amministrativo regionale per il Lazio

Pääasian asianosaiset

Kantajat: Pegaso Srl Servizi Fiduciari, Sistemi di Sicurezza Srl ja YW

Vastaaja: Poste Tutela SpA

Muut osapuolet: Poste Italiane SpA ja Services Group

Tuomiolauselma

Vesi- ja energiahuollon sekä liikenteen ja postipalvelujen alalla toimivien yksiköiden hankinnoista ja direktiivin 2004/17/EY kumoamisesta 26.2.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/25/EU 13 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että sitä sovelletaan toimintoihin, jotka koostuvat postipalvelujen tarjoajien toimipaikkojen vahtimestari- ja talonmies-, vastaanotto- ja kulunvalvontapalvelujen tarjoamisesta, jos tällaisilla toiminnoilla on liittymä postialaan kuuluvaan toimintaan sillä tavoin, että ne todella palvelevat tämän toiminnan harjoittamista mahdollistamalla sen asianmukaisen toteuttamisen, kun otetaan huomioon sen tavanomaiset harjoittamisolosuhteet.

---

(1)  EUVL C 436, 3.12.2018.

---

| 14.12.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 433/6 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 433/6

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 28.10.2020 – Valittajana Pirelli & C. SpA sekä muina osapuolina Euroopan komissio ja Prysmian Cavi e Sistemi Srl

(Asia C-611/18 P) (1)

(Muutoksenhaku - Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Sähkökaapelien Euroopan markkinat - Markkinoiden jakaminen hankkeissa - Asetus (EY) N:o 1/2003 - 23 artiklan 2 kohta - Euroopan komission toimivaltuudet sakkojen alalla - Rikkomisesta vastuuseen joutuminen - Tosiasiallisesti ratkaisevan vaikutusvallan käytön olettama - Perusteluvelvollisuus - Perusoikeudet - Velan hakeminen ensin päävelalliselta ja vasta tämän jälkeen muilta velallisilta - Täysi harkintavalta)

(2020/C 433/05)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Asianosaiset

Valittaja: Pirelli & C. SpA (edustajat: M. Siragusa ja G. Rizza, avvocati)

Muut osapuolet: Euroopan komissio (asiamiehet: L. Malferrari, P. Rossi, C. Sjödin ja T. Vecchi) ja Prysmian Cavi e Sistemi Srl (edustajat: aluksi C. Tesauro ja L. Armati, avvocati, sitten V. Roppo ja P. Canepa, avvocati)

Tuomiolauselma

| 1) | Valitus hylätään. |
| --- | --- |

1)

Valitus hylätään.

| 2) | Pirelli & C. SpA vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Pirelli & C. SpA vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

| 3) | Prysmian Cavi e Sistemi Srl vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan. |
| --- | --- |

3)

Prysmian Cavi e Sistemi Srl vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

---

(1)  EUVL C 408, 12.11.2018.

---

| 14.12.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 433/7 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 433/7

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 22.10.2020 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Oberlandesgericht Düsseldorf – Saksa) – Ferrari SpA v. DU

(Yhdistetyt asiat C-720/18 ja C-721/18) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen - Tavaramerkit - Direktiivi 2008/95/EY - 12 artiklan 1 kohta - Tavaramerkin tosiasiallinen käyttö - Todistustaakka - 13 artikla - Näyttö käytöstä, joka koskee ”joitakin tavaroita tai palveluja” - Tavaramerkki sellaista auton mallia varten, jonka valmistus on lopetettu - Tavaramerkin käyttö varaosissa ja tähän malliin liittyvissä palveluissa - Tavaramerkin käyttö käytetyissä autoissa - SEUT 351 artikla - Saksan liittotasavallan ja Sveitsin valaliiton välinen sopimus - Patenttien, mallien ja tavaramerkkien vastavuoroinen suoja)

(2020/C 433/06)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Oberlandesgericht Düsseldorf

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Ferrari SpA

Vastapuoli: DU

Tuomiolauselma

| 1) | Jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 22.10.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/95/EY 12 artiklan 1 kohtaa ja 13 artiklaa on tulkittava siten, että on katsottava, että tavaramerkkiä, joka on rekisteröity tavaroiden ja niiden varaosien ryhmää varten, on käytetty tosiasiallisesti mainitussa 12 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla kaikkia tähän ryhmään kuuluvia tavaroita ja niiden varaosia varten, jos tavaramerkkiä on käytetty tällä tavoin vain tietyissä näistä tavaroista, kuten kalliissa luksusurheiluautoissa, tai ainoastaan tiettyjen tällaisten tavaroiden varaosissa ja lisävarusteissa, paitsi jos merkityksellisistä tosiseikoista ja selvitysaineistosta ilmenee, että kuluttaja, joka haluaa hankkia näitä samoja tavaroita, mieltää, että ne muodostavat sen tavararyhmän, jota varten kyseinen tavaramerkki on rekisteröity, itsenäisen alaryhmän. |
| --- | --- |

1)

Jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 22.10.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/95/EY 12 artiklan 1 kohtaa ja 13 artiklaa on tulkittava siten, että on katsottava, että tavaramerkkiä, joka on rekisteröity tavaroiden ja niiden varaosien ryhmää varten, on käytetty tosiasiallisesti mainitussa 12 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla kaikkia tähän ryhmään kuuluvia tavaroita ja niiden varaosia varten, jos tavaramerkkiä on käytetty tällä tavoin vain tietyissä näistä tavaroista, kuten kalliissa luksusurheiluautoissa, tai ainoastaan tiettyjen tällaisten tavaroiden varaosissa ja lisävarusteissa, paitsi jos merkityksellisistä tosiseikoista ja selvitysaineistosta ilmenee, että kuluttaja, joka haluaa hankkia näitä samoja tavaroita, mieltää, että ne muodostavat sen tavararyhmän, jota varten kyseinen tavaramerkki on rekisteröity, itsenäisen alaryhmän.

| 2) | Direktiivin 2008/95 12 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että tavaramerkin haltija voi tosiasiallisesti käyttää tavaramerkkiä jälleenmyydessään käytettyjä tavaroita, jotka on saatettu markkinoille tällä tavaramerkillä. |
| --- | --- |

2)

Direktiivin 2008/95 12 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että tavaramerkin haltija voi tosiasiallisesti käyttää tavaramerkkiä jälleenmyydessään käytettyjä tavaroita, jotka on saatettu markkinoille tällä tavaramerkillä.

| 3) | Direktiivin 2008/95 12 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että tavaramerkin haltija käyttää tavaramerkkiä tosiasiallisesti, kun hän tarjoaa tiettyjä palveluja, jotka liittyvät kyseisellä tavaramerkillä aikaisemmin myytyihin tavaroihin, edellyttäen, että nämä palvelut tarjotaan kyseistä tavaramerkkiä käyttäen. |
| --- | --- |

3)

Direktiivin 2008/95 12 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että tavaramerkin haltija käyttää tavaramerkkiä tosiasiallisesti, kun hän tarjoaa tiettyjä palveluja, jotka liittyvät kyseisellä tavaramerkillä aikaisemmin myytyihin tavaroihin, edellyttäen, että nämä palvelut tarjotaan kyseistä tavaramerkkiä käyttäen.

| 4) | SEUT 351 artiklan ensimmäistä kohtaa on tulkittava siten, että jäsenvaltion tuomioistuin voi sen nojalla soveltaa Euroopan unionin jäsenvaltion ja kolmannen valtion välillä ennen 1.1.1958 tai Euroopan unioniin liittyneiden valtioiden osalta ennen niiden liittymistä tehtyä sopimusta, kuten Sveitsin ja Saksan välistä patenttien, mallien ja tavaramerkkien vastavuoroista suojaa koskevaa, Berliinissä 13.4.1892 allekirjoitettua sopimusta, sellaisena kuin se on muutettuna, jossa määrätään, että tässä jäsenvaltiossa rekisteröidyn tavaramerkin käyttö kyseisen kolmannen valtion alueella on otettava huomioon määritettäessä sitä, onko tavaramerkkiä käytetty tosiasiallisesti direktiivin 2008/95 12 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla, siihen asti, kunnes jonkin SEUT 351 artiklan toisessa kohdassa tarkoitetun keinon avulla voidaan poistaa tämän sopimuksen mahdolliset yhteensopimattomuudet EUT-sopimuksen kanssa. |
| --- | --- |

4)

SEUT 351 artiklan ensimmäistä kohtaa on tulkittava siten, että jäsenvaltion tuomioistuin voi sen nojalla soveltaa Euroopan unionin jäsenvaltion ja kolmannen valtion välillä ennen 1.1.1958 tai Euroopan unioniin liittyneiden valtioiden osalta ennen niiden liittymistä tehtyä sopimusta, kuten Sveitsin ja Saksan välistä patenttien, mallien ja tavaramerkkien vastavuoroista suojaa koskevaa, Berliinissä 13.4.1892 allekirjoitettua sopimusta, sellaisena kuin se on muutettuna, jossa määrätään, että tässä jäsenvaltiossa rekisteröidyn tavaramerkin käyttö kyseisen kolmannen valtion alueella on otettava huomioon määritettäessä sitä, onko tavaramerkkiä käytetty tosiasiallisesti direktiivin 2008/95 12 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla, siihen asti, kunnes jonkin SEUT 351 artiklan toisessa kohdassa tarkoitetun keinon avulla voidaan poistaa tämän sopimuksen mahdolliset yhteensopimattomuudet EUT-sopimuksen kanssa.

| 5) | Direktiivin 2008/95 12 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että todistustaakka siitä, että tavaramerkkiä on käytetty tässä säännöksessä tarkoitetulla tavalla tosiasiallisesti, on tavaramerkin haltijalla. |
| --- | --- |

5)

Direktiivin 2008/95 12 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että todistustaakka siitä, että tavaramerkkiä on käytetty tässä säännöksessä tarkoitetulla tavalla tosiasiallisesti, on tavaramerkin haltijalla.

---

(1)  EUVL C 54, 11.2.2019.

---

| 14.12.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 433/8 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 433/8

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 28.10.2020 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Verwaltungsgericht Aachen – Saksa) – Marvin M. v. Kreis Heinsberg

(Asia C-112/19) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Direktiivi 2006/126/EY - 2 artiklan 1 kohta ja 11 artiklan 4 kohta - Ajokortti - Vastavuoroinen tunnustaminen - Tunnustamisvelvollisuuden ulottuvuus - Vaihdettavaksi esitetty ajokortti - Ajokortin vaihtaminen on tehty ajankohtana, jolloin ajo-oikeus oli peruutettuna ajokortin myöntäneessä jäsenvaltiossa - Vilppi - Kieltäytyminen tunnustamasta vaihdon perusteella myönnettyä ajokorttia)

(2020/C 433/07)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Verwaltungsgericht Aachen

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Marvin M.

Vastaaja: Kreis Heinsberg

Tuomiolauselma

| 1) | Ajokorteista 20.12.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/126/EY 2 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että siinä säädettyä vastavuoroista tunnustamista ilman muodollisuuksia sovelletaan ajokorttiin, joka on myönnetty ajokortin vaihtamisen perusteella kyseisen direktiivin 11 artiklan 1 kohdan mukaisesti, jollei kyseisessä direktiivissä säädetä tästä poikkeuksia. |
| --- | --- |

1)

Ajokorteista 20.12.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/126/EY 2 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että siinä säädettyä vastavuoroista tunnustamista ilman muodollisuuksia sovelletaan ajokorttiin, joka on myönnetty ajokortin vaihtamisen perusteella kyseisen direktiivin 11 artiklan 1 kohdan mukaisesti, jollei kyseisessä direktiivissä säädetä tästä poikkeuksia.

| 2) | Direktiivin 2006/126 11 artiklan 4 kohdan toista alakohtaa on tulkittava siten, että siinä sallitaan jäsenvaltion kieltäytyvän tunnustamasta kyseisen direktiivin 11 artiklan 1 kohdan mukaisesti vaihtamisen perusteella saatua ajokorttia siksi, että kyseinen jäsenvaltio oli ennen ajokortin vaihtamista peruuttanut vaihdettavaksi esitetyn ajokortin haltijan ajo-oikeuden. |
| --- | --- |

2)

Direktiivin 2006/126 11 artiklan 4 kohdan toista alakohtaa on tulkittava siten, että siinä sallitaan jäsenvaltion kieltäytyvän tunnustamasta kyseisen direktiivin 11 artiklan 1 kohdan mukaisesti vaihtamisen perusteella saatua ajokorttia siksi, että kyseinen jäsenvaltio oli ennen ajokortin vaihtamista peruuttanut vaihdettavaksi esitetyn ajokortin haltijan ajo-oikeuden.

---

(1)  EUVL C 172, 20.5.2019.

---

| 14.12.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 433/9 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 433/9

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 29.10.2020 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Augstākās tiesa (Senāts) – Latvia) – A v. Veselības ministrija

(Asia C-243/19) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Sosiaaliturva - Asetus (EY) N:o 883/2004 - 20 artiklan 2 kohta - Direktiivi 2011/24/EU - 8 artiklan 1 ja 5 kohta sekä 6 kohdan d alakohta - Sairausvakuutus - Muussa jäsenvaltiossa kuin vakuutusjäsenvaltiossa annettu sairaalahoito - Ennakkoluvan epääminen - Sairaalahoito, joka voidaan antaa tehokkaasti vakuutusjäsenvaltiossa - Euroopan unionin perusoikeuskirjan 21 artikla - Uskontoon perustuva erilainen kohtelu)

(2020/C 433/08)

Oikeudenkäyntikieli: latvia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Augstākās tiesa (Senāts)

Pääasian asianosaiset

Valittaja: A

Vastapuoli: Veselības ministrija

Tuomiolauselma

| 1) | Sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 883/2004 20 artiklan 2 kohtaa on tulkittava yhdessä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 21 artiklan 1 kohdan kanssa siten, ettei se ole esteenä sille, että vakuutetun asuinjäsenvaltio kieltäytyy myöntämästä vakuutetulle tämän asetuksen 20 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua lupaa, silloin kun sairaalassa annettava hoito, jonka lääketieteellistä tehoa ei ole asetettu kyseenalaiseksi, voidaan tarjota kyseisessä jäsenvaltiossa mutta vakuutetun uskonnolliset vakaumukset eivät salli käytettävää hoitomenetelmää. |
| --- | --- |

1)

Sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 883/2004 20 artiklan 2 kohtaa on tulkittava yhdessä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 21 artiklan 1 kohdan kanssa siten, ettei se ole esteenä sille, että vakuutetun asuinjäsenvaltio kieltäytyy myöntämästä vakuutetulle tämän asetuksen 20 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua lupaa, silloin kun sairaalassa annettava hoito, jonka lääketieteellistä tehoa ei ole asetettu kyseenalaiseksi, voidaan tarjota kyseisessä jäsenvaltiossa mutta vakuutetun uskonnolliset vakaumukset eivät salli käytettävää hoitomenetelmää.

| 2) | Potilaiden oikeuksien soveltamisesta rajatylittävässä terveydenhuollossa 9.3.2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/24/EU 8 artiklan 5 kohtaa ja 6 kohdan d alakohtaa on tulkittava yhdessä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 21 artiklan 1 kohdan kanssa siten, että ne ovat esteenä sille, että jäsenvaltio, jossa potilas on vakuutettu, kieltäytyy myöntämästä potilaalle kyseisen direktiivin 8 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua lupaa, silloin kun sairaalassa annettavaa hoitoa, jonka lääketieteellistä tehoa ei ole asetettu kyseenalaiseksi, voidaan tarjota kyseisessä jäsenvaltiossa mutta kyseisen henkilön uskonnollinen vakaumus ei salli käytettävää hoitomenetelmää, ellei luvan epäämistä voida objektiivisesti perustella legitiimillä hoitovalmiuksien ja lääketieteellisen ammattitaidon ylläpitämiseen liittyvällä tavoitteella ja ellei sitä voida pitää asianmukaisena ja tarpeellisena keinona tämän tavoitteen saavuttamisen kannalta, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on selvitettävä. |
| --- | --- |

2)

Potilaiden oikeuksien soveltamisesta rajatylittävässä terveydenhuollossa 9.3.2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/24/EU 8 artiklan 5 kohtaa ja 6 kohdan d alakohtaa on tulkittava yhdessä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 21 artiklan 1 kohdan kanssa siten, että ne ovat esteenä sille, että jäsenvaltio, jossa potilas on vakuutettu, kieltäytyy myöntämästä potilaalle kyseisen direktiivin 8 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua lupaa, silloin kun sairaalassa annettavaa hoitoa, jonka lääketieteellistä tehoa ei ole asetettu kyseenalaiseksi, voidaan tarjota kyseisessä jäsenvaltiossa mutta kyseisen henkilön uskonnollinen vakaumus ei salli käytettävää hoitomenetelmää, ellei luvan epäämistä voida objektiivisesti perustella legitiimillä hoitovalmiuksien ja lääketieteellisen ammattitaidon ylläpitämiseen liittyvällä tavoitteella ja ellei sitä voida pitää asianmukaisena ja tarpeellisena keinona tämän tavoitteen saavuttamisen kannalta, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on selvitettävä.

---

(1)  EUVL C 182, 27.5.2019.

---

| 14.12.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 433/10 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 433/10

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 22.10.2020 – Valittajana Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) ja muuna osapuolena Euroopan komissio

(Asia C-273/19 P) (1)

(Muutoksenhaku - Välityslauseke - Asetus (EY, Euratom) N:o 1605/2002 - 52 artikla - Asetus (EY) N:o 2321/2002 - Päätös N:o 1513/2002/EY - Avustussopimus - Sensation-hanke - Kuudes puiteohjelma - Tukikelpoiset kustannukset - Eturistiriita - Todistustaakka - Työaikaluettelot - Tarkastuskertomus - Todistusarvo - Moitteettoman varainhoidon periaate - Suhteellisuusperiaate)

(2020/C 433/09)

Oikeudenkäyntikieli: kreikka

Asianosaiset

Valittaja: Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) (edustajat: V. Christianos ja D. Karagkounis, dikigoroi)

Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: O. Verheecke ja A Katsimerou)

Tuomiolauselma

| 1) | Valitus hylätään. |
| --- | --- |

1)

Valitus hylätään.

| 2) | Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 182, 27.5.2019.

---

| 14.12.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 433/10 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 433/10

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 22.10.2020 – Valittajana Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) ja muuna osapuolena Euroopan komissio

(Asia C-274/19 P) (1)

(Muutoksenhaku - Välityslauseke - Asetus (EY, Euratom) N:o 1605/2002 - Asetus (EY, Euratom) N:o 2342/2002 - Asetus (EY) N:o 1906/2006 - Avustussopimus Actibio - Actibio-hanke - Seitsemäs puiteohjelma - Tukikelpoiset kustannukset - Eturistiriita - Todistustaakka - Työaikaluettelot - Tarkastuskertomus - Todistusarvo - Suhteellisuusperiaate)

(2020/C 433/10)

Oikeudenkäyntikieli: kreikka

Asianosaiset

Valittaja: Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) (edustaja: V. Christianos, dikigoros)

Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: O. Verheecke ja A Katsimerou)

Tuomiolauselma

| 1) | Valitus hylätään. |
| --- | --- |

1)

Valitus hylätään.

| 2) | Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 182, 27.5.2019.

---

| 14.12.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 433/11 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 433/11

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 22.10.2020 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Supremo Tribunal de Justiça – Portugali) – Sportingbet PLC ja Internet Opportunity Entertainment Ltd v. Santa Casa da Misericórdia de Lisboa

(Asia C-275/19) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Teknisiä standardeja ja määräyksiä ja tietoyhteiskunnan palveluja koskevia määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettava menettely - Teknisen määräyksen käsite - Jäsenvaltioiden velvollisuus ilmoittaa Euroopan komissiolle kaikki teknisiä määräyksiä koskevat ehdotukset - Ilmoittamatta jätettyyn tekniseen määräykseen ei voida vedota yksityisiä vastaan - Ei voida soveltaa palvelujen tarjoajiin)

(2020/C 433/11)

Oikeudenkäyntikieli: portugali

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Supremo Tribunal de Justiça

Pääasian asianosaiset

Valittajat: Sportingbet PLC ja Internet Opportunity Entertainment Ltd

Vastapuoli: Santa Casa da Misericórdia de Lisboa

Muut osapuolet: Sporting Clube de Braga ja Sporting Clube de Braga – Futebol, SAD

Tuomiolauselma

| 1) | Teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä 28.3.1983 annetun neuvoston direktiivin 83/189/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 22.3.1988 annetulla neuvoston direktiivillä 88/182/ETY, 1 artiklan 5 alakohtaa on tulkittava siten, että kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään, että oikeus onnenpelitoiminnan harjoittamiseen on varattu valtiolle ja tätä oikeutta voivat käyttää ainoastaan sellaiset osakeyhtiömuotoiset yritykset, joille kyseinen jäsenvaltio myöntää sitä vastaavan konsession, ja jossa säädetään tämän toiminnan harjoittamista koskevista edellytyksistä ja alueista, ei ole tässä säännöksessä tarkoitettu ”tekninen määräys”. |
| --- | --- |

1)

Teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä 28.3.1983 annetun neuvoston direktiivin 83/189/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 22.3.1988 annetulla neuvoston direktiivillä 88/182/ETY, 1 artiklan 5 alakohtaa on tulkittava siten, että kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään, että oikeus onnenpelitoiminnan harjoittamiseen on varattu valtiolle ja tätä oikeutta voivat käyttää ainoastaan sellaiset osakeyhtiömuotoiset yritykset, joille kyseinen jäsenvaltio myöntää sitä vastaavan konsession, ja jossa säädetään tämän toiminnan harjoittamista koskevista edellytyksistä ja alueista, ei ole tässä säännöksessä tarkoitettu ”tekninen määräys”.

| 2) | Teknisiä standardeja ja määräyksiä ja tietoyhteiskunnan palveluja koskevia määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä 22.6.1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/34/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 20.7.1998 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 98/48/EY, 1 artiklan 11 alakohtaa, luettuna yhdessä saman artiklan 5 alakohdan kanssa, on tulkittava siten, että kansallinen lainsäädäntö, jossa tietylle julkiselle yksikölle koko maan alueella annettu yksinoikeus tiettyjen onnenpelien järjestämiseen käsittää myös pelin järjestämisen internetissä, on ensin mainitussa säännöksessä tarkoitettu ”tekninen määräys”, jolloin siitä, että sitä ei ole ilmoitettu Euroopan komissiolle tämän direktiivin, sellaisena kuin se on muutettuna, 8 artiklan 1 kohdan mukaisesti, seuraa, että tähän lainsäädäntöön ei voida vedota yksityisiä vastaan. |
| --- | --- |

2)

Teknisiä standardeja ja määräyksiä ja tietoyhteiskunnan palveluja koskevia määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä 22.6.1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/34/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 20.7.1998 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 98/48/EY, 1 artiklan 11 alakohtaa, luettuna yhdessä saman artiklan 5 alakohdan kanssa, on tulkittava siten, että kansallinen lainsäädäntö, jossa tietylle julkiselle yksikölle koko maan alueella annettu yksinoikeus tiettyjen onnenpelien järjestämiseen käsittää myös pelin järjestämisen internetissä, on ensin mainitussa säännöksessä tarkoitettu ”tekninen määräys”, jolloin siitä, että sitä ei ole ilmoitettu Euroopan komissiolle tämän direktiivin, sellaisena kuin se on muutettuna, 8 artiklan 1 kohdan mukaisesti, seuraa, että tähän lainsäädäntöön ei voida vedota yksityisiä vastaan.

---

(1)  EUVL C 206, 17.6.2019.

---

| 14.12.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 433/12 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 433/12

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 28.10.2020 – Valittajana Associazione Nazionale GranoSalus – Liberi Cerealicoltori & Consumatori (Associazione GranoSalus) ja muuna osapuolena Euroopan komissio

(Asia C-313/19 P) (1)

(Muutoksenhaku - Kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattaminen - Asetus (EY) N:o 1107/2009 - Tehoaineen glyfosaatti hyväksynnän uusiminen - Täytäntöönpanoasetus (EU) 2017/2324 - Yhdistyksen nostama kumoamiskanne - Tutkittavaksi ottaminen - SEUT 263 artiklan neljäs kohta - Sääntelytoimi, joka ei edellytä täytäntöönpanotoimenpiteitä - Henkilö, jota asia koskee suoraan)

(2020/C 433/12)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Asianosaiset

Valittaja: Associazione Nazionale GranoSalus – Liberi Cerealicoltori & Consumatori (Associazione GranoSalus) (edustaja: G. Dalfino, avvocato)

Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: F. Castillo de la Torre, D. Bianchi ja I. Naglis)

Tuomiolauselma

| 1) | Valitus hylätään. |
| --- | --- |

1)

Valitus hylätään.

| 2) | Associazione Nazionale GranoSalus – Liberi Cerealicoltori & Consumatori vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Associazione Nazionale GranoSalus – Liberi Cerealicoltori & Consumatori vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 270, 12.8.2019.

---

| 14.12.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 433/12 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 433/12

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 28.10.2020 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen – Saksa) – BY ja CZ v. Saksan liittotasavalta

(Asia C-321/19) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Direktiivi 1999/62/EY - Direktiivi 2006/38/EY - Verojen ja maksujen kantaminen raskailta tavaraliikenteen ajoneuvoilta tiettyjen infrastruktuurien käytöstä - 7 artiklan 9 kohta - 7 a artiklan 1 ja 2 kohta - Tietullit - Infrastruktuurikulujen korvaamisen periaate - Infrastruktuurikulut - Käyttökustannukset - Liikennepoliisin kustannukset - Kustannusten ylittyminen - Välitön oikeusvaikutus - Kohtuuttoman tietullin perusteleminen jälkikäteen - Tuomion ajallisten vaikutusten rajoittaminen)

(2020/C 433/13)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen

Pääasian asianosaiset

Kantajat: BY ja CZ

Vastaaja: Saksan liittotasavalta

Tuomiolauselma

| 1) | Verojen ja maksujen kantamisesta raskailta tavaraliikenteen ajoneuvoilta tiettyjen infrastruktuurien käytöstä 17.6.1999 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/62/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 17.5.2006 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2006/38/EY, 7 artiklan 9 kohtaa on tulkittava siten, että liikennepoliisin kustannukset eivät kuulu kyseisessä säännöksessä tarkoitetun käyttökustannusten käsitteen soveltamisalaan. |
| --- | --- |

1)

Verojen ja maksujen kantamisesta raskailta tavaraliikenteen ajoneuvoilta tiettyjen infrastruktuurien käytöstä 17.6.1999 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/62/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 17.5.2006 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2006/38/EY, 7 artiklan 9 kohtaa on tulkittava siten, että liikennepoliisin kustannukset eivät kuulu kyseisessä säännöksessä tarkoitetun käyttökustannusten käsitteen soveltamisalaan.

| 2) | Direktiivin 1999/62, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2006/38, 7 artiklan 9 kohtaa on tulkittava siten, että se on esteenä sille, että painotetut keskimääräiset tietullit ylittävät kyseisen infrastruktuuriverkon infrastruktuurikulut 3,8 prosenttia tai 6 prosenttia merkittävien laskuvirheiden tai sellaisten kustannusten huomioon ottamisen vuoksi, jotka eivät kuulu kyseisessä säännöksessä tarkoitetun infrastruktuurikulujen käsitteen soveltamisalaan. |
| --- | --- |

2)

Direktiivin 1999/62, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2006/38, 7 artiklan 9 kohtaa on tulkittava siten, että se on esteenä sille, että painotetut keskimääräiset tietullit ylittävät kyseisen infrastruktuuriverkon infrastruktuurikulut 3,8 prosenttia tai 6 prosenttia merkittävien laskuvirheiden tai sellaisten kustannusten huomioon ottamisen vuoksi, jotka eivät kuulu kyseisessä säännöksessä tarkoitetun infrastruktuurikulujen käsitteen soveltamisalaan.

| 3) | Yksityinen oikeussubjekti voi vedota kansallisissa tuomioistuimissa suoraan jäsenvaltiota vastaan direktiivin 1999/62, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2006/38, 7 artiklan 9 kohdassa ja sen 7 a artiklan 1 ja 2 kohdassa asetettuun velvollisuuteen ottaa yksinomaan huomioon ensin mainitussa säännöksessä tarkoitetut infrastruktuurikulut, jos kyseinen jäsenvaltio ei ole noudattanut tätä velvollisuutta tai se on pannut sen täytäntöön virheellisesti. |
| --- | --- |

3)

Yksityinen oikeussubjekti voi vedota kansallisissa tuomioistuimissa suoraan jäsenvaltiota vastaan direktiivin 1999/62, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2006/38, 7 artiklan 9 kohdassa ja sen 7 a artiklan 1 ja 2 kohdassa asetettuun velvollisuuteen ottaa yksinomaan huomioon ensin mainitussa säännöksessä tarkoitetut infrastruktuurikulut, jos kyseinen jäsenvaltio ei ole noudattanut tätä velvollisuutta tai se on pannut sen täytäntöön virheellisesti.

| 4) | Direktiiviä 1999/62, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2006/38, tarkasteltuna yhdessä 26.9.2000 annetun tuomion komissio vastaan Itävalta (C-205/98, EU:C:2000:493) 138 kohdan kanssa, on tulkittava siten, että se on esteenä sille, että kohtuuton tietulli perustellaan jälkikäteen tuomioistuinmenettelyssä esitetyllä infrastruktuurikulujen uudella laskennalla. |
| --- | --- |

4)

Direktiiviä 1999/62, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2006/38, tarkasteltuna yhdessä 26.9.2000 annetun tuomion komissio vastaan Itävalta (C-205/98, EU:C:2000:493) 138 kohdan kanssa, on tulkittava siten, että se on esteenä sille, että kohtuuton tietulli perustellaan jälkikäteen tuomioistuinmenettelyssä esitetyllä infrastruktuurikulujen uudella laskennalla.

---

(1)  EUVL C 220, 1.7.2019.

---

| 14.12.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 433/13 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 433/13

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 29.10.2020 – Valittajina Intercept Pharma Ltd ja Intercept Pharmaceuticals, Inc. ja muuna osapuolena Euroopan lääkevirasto (EMA)

(Asia C-576/19 P) (1)

(Muutoksenhaku - Oikeus tutustua unionin toimielinten, elinten ja laitosten asiakirjoihin - Asetus (EY) N:o 1049/2001 - 4 artiklan 2 kohdan toinen luetelmakohta - Tuomioistuinkäsittelyn suojaa koskeva poikkeus - 4 artiklan 2 kohdan ensimmäinen luetelmakohta - Taloudellisten etujen suojaa koskeva poikkeus - Ihmisille tarkoitetun lääkkeen markkinoille saattamista koskevan lupahakemuksen yhteydessä toimitetut asiakirjat - Päätös antaa kolmannelle oikeus tutustua asiakirjoihin)

(2020/C 433/14)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittajat: Intercept Pharma Ltd ja Intercept Pharmaceuticals, Inc. (edustajat: L. Tsang, solicitor, F. Campbell, barrister, sekä J. Mulryne ja E. Amos, solicitors)

Muu osapuoli: Euroopan lääkevirasto (EMA) (asiamiehet: T. Jabłoński, S. Drosos, R. Pita, S. Marino ja H. Kerr)

Tuomiolauselma

| 1) | Valitus hylätään. |
| --- | --- |

1)

Valitus hylätään.

| 2) | Intercept Pharma Ltd ja Intercept Pharmaceuticals, Inc. velvoitetaan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan Euroopan lääkeviraston (EMA) oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Intercept Pharma Ltd ja Intercept Pharmaceuticals, Inc. velvoitetaan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan Euroopan lääkeviraston (EMA) oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 482, 23.12.2019.

---

| 14.12.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 433/14 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 433/14

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 28.10.2020 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Consiglio di Stato – Italia) – Istituto nazionale per l’assicurazione contro gli infortuni sul lavoro (INAIL) v. Zennaro Giuseppe Legnami Sas di Zennaro Mauro & C.

(Asia C-608/19) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Valtiontuki - Asetus (EU) N:o 1407/2013 - 3 artikla - Vähämerkityksinen tuki - 6 artikla - Seuranta - Yritykset, joiden osalta vähämerkityksisen tuen enimmäismäärä ylittyy aikaisemmin saatujen tukien kasautumisen vuoksi - Mahdollisuus valita aikaisemman tuen pienentäminen tai siitä luopuminen vähämerkityksisen tuen enimmäismäärän huomioon ottamiseksi)

(2020/C 433/15)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Consiglio di Stato

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Istituto nazionale per l’assicurazione contro gli infortuni sul lavoro (INAIL)

Vastapuoli: Zennaro Giuseppe Legnami Sas di Zennaro Mauro & C.

Tuomiolauselma

| 1) | Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 107 ja 108 artiklan soveltamisesta vähämerkityksiseen tukeen 18.12.2013 annetun komission asetuksen (EU) N:o 1407/2013 3 ja 6 artiklaa on tulkittava siten, että yritys, jonka sijoittautumisjäsenvaltio aikoo myöntää sille vähämerkityksisen tuen, jonka johdosta kyseiselle yritykselle myönnettyjen tukien kokonaismäärä ylittäisi aikaisempien tukien olemassaolon vuoksi enimmäismäärän, josta säädetään asetuksen N:o 1407/2013 3 artiklan 2 kohdassa ja joka on 200 000 euroa jonkin kolmen verovuoden jakson aikana, voi päättää kyseisen tuen myöntämiseen saakka, että haettua rahoitusta pienennetään tai jo saaduista aikaisemmista tuista luovutaan kokonaan tai osittain, jottei kyseinen enimmäismäärä ylity. |
| --- | --- |

1)

Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 107 ja 108 artiklan soveltamisesta vähämerkityksiseen tukeen 18.12.2013 annetun komission asetuksen (EU) N:o 1407/2013 3 ja 6 artiklaa on tulkittava siten, että yritys, jonka sijoittautumisjäsenvaltio aikoo myöntää sille vähämerkityksisen tuen, jonka johdosta kyseiselle yritykselle myönnettyjen tukien kokonaismäärä ylittäisi aikaisempien tukien olemassaolon vuoksi enimmäismäärän, josta säädetään asetuksen N:o 1407/2013 3 artiklan 2 kohdassa ja joka on 200 000 euroa jonkin kolmen verovuoden jakson aikana, voi päättää kyseisen tuen myöntämiseen saakka, että haettua rahoitusta pienennetään tai jo saaduista aikaisemmista tuista luovutaan kokonaan tai osittain, jottei kyseinen enimmäismäärä ylity.

| 2) | Asetuksen N:o 1407/2013 3 ja 6 artiklaa on tulkittava siten, että jäsenvaltioiden ei tarvitse antaa hakijayrityksille lupaa muuttaa tukihakemustaan ennen tuen myöntämistä, jottei vähämerkityksisen tuen enimmäismäärää, josta säädetään asetuksen N:o 1407/2013 3 artiklan 2 kohdassa ja joka on 200 000 euroa jonkin kolmen verovuoden jakson aikana, ylity. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on arvioitava siitä aiheutuvat oikeudelliset seuraukset, ettei yrityksillä ole mahdollisuutta tehdä tällaisia muutoksia, kunhan tarkennetaan, että tällaisia muutoksia voidaan tehdä ainoastaan vähämerkityksisen tuen myöntämisajankohtaa aikaisempana ajankohtana. |
| --- | --- |

2)

Asetuksen N:o 1407/2013 3 ja 6 artiklaa on tulkittava siten, että jäsenvaltioiden ei tarvitse antaa hakijayrityksille lupaa muuttaa tukihakemustaan ennen tuen myöntämistä, jottei vähämerkityksisen tuen enimmäismäärää, josta säädetään asetuksen N:o 1407/2013 3 artiklan 2 kohdassa ja joka on 200 000 euroa jonkin kolmen verovuoden jakson aikana, ylity. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on arvioitava siitä aiheutuvat oikeudelliset seuraukset, ettei yrityksillä ole mahdollisuutta tehdä tällaisia muutoksia, kunhan tarkennetaan, että tällaisia muutoksia voidaan tehdä ainoastaan vähämerkityksisen tuen myöntämisajankohtaa aikaisempana ajankohtana.

---

(1)  EUVL C 357, 21.10.2019.

---

| 14.12.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 433/14 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 433/14

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 28.10.2020 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Svea hovrätt – Patent- och marknadsöverdomstolen – Ruotsi) – BY v. CX

(Asia C-637/19) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Tekijänoikeus ja lähioikeudet - Direktiivi 2001/29/EY - Tietoyhteiskunta - Tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistaminen - 3 artiklan 1 kohta - Yleisölle välittäminen - Yleisön käsite - Todisteeksi tarkoitetun suojatun teoksen sähköinen välittäminen tuomioistuimelle oikeudenkäynnissä)

(2020/C 433/16)

Oikeudenkäyntikieli: ruotsi

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Svea hovrätt – Patent- och marknadsöverdomstolen

Pääasian asianosaiset

Valittaja: BY

Vastapuoli: CX

Tuomiolauselma

Tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/29/EY 3 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, ettei kyseisessä säännöksessä tarkoitettu yleisölle välittämisen käsite kata todisteeksi tarkoitetun suojatun teoksen sähköistä toimittamista tuomioistuimelle yksityishenkilöiden välisessä oikeudenkäynnissä.

---

(1)  EUVL C 372, 4.11.2019.

---

| 14.12.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 433/15 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 433/15

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 22.10.2020 – Valittajina Silver Plastics GmbH & Co. KG ja Johannes Reifenhäuser Holding GmbH & Co. KG ja muuna osapuolena Euroopan komissio

(Asia C-702/19 P) (1)

(Muutoksenhaku - Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Elintarvikkeiden vähittäispakkausten markkinat - Päätös, jossa todetaan SEUT 101 artiklan rikkominen - Asetus (EY) N:o 1/2003 – 23 artikla - Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artikla - Oikeudenmukaista oikeudenkäyntiä koskeva perusoikeus - Asianosaisten prosessuaalisen yhdenvertaisuuden periaate - Oikeus kuulustella vastapuolen todistajia - Todistajien kuuleminen - Perustelut - Yhtenä kokonaisuutena pidettävä jatkettu kilpailusääntöjen rikkominen - Sakon enimmäismäärä)

(2020/C 433/17)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Valittajat: Silver Plastics GmbH & Co. KG (edustajat: M. Wirtz ja S. Möller, Rechtsanwälte) ja Johannes Reifenhäuser Holding GmbH & Co. KG (edustaja: C. Karbaum, Rechtsanwalt)

Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: G. Meessen, I. Zaloguin ja L. Wildpanner)

Tuomiolauselma

| 1) | Valitus hylätään. |
| --- | --- |

1)

Valitus hylätään.

| 2) | Silver Plastics GmbH & Co. KG ja Johannes Reifenhäuser Holding GmbH & Co. KG vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Silver Plastics GmbH & Co. KG ja Johannes Reifenhäuser Holding GmbH & Co. KG vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 383, 11.11.2019.

---

| 14.12.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 433/15 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 433/15

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sąd Okręgowy w Gorzowie Wielkopolskim (Puola) on esittänyt 3.10.2018 – Prokuratura Rejonowa w Słubicach v. BQ

(Asia C-623/18)

(2020/C 433/18)

Oikeudenkäyntikieli: puola

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Sąd Okręgowy w Gorzowie Wielkopolskim

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Prokuratura Rejonowa w Słubicach

Vastaaja: BQ

Unionin tuomioistuin (kahdeksas jaosto) on 6.10.2020 antamallaan määräyksellä todennut, että Sąd Okręgowy w Gorzowie Wielkopolskimin 24.9.2018 tekemällään päätöksellä esittämän ennakkoratkaisupyynnön tutkittavaksi ottamisen edellytykset puuttuvat selvästi.

---

| 14.12.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 433/16 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 433/16

---

Valitus, jonka YG on tehnyt 4.8.2020 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-518/18, YG v. komissio, 28.5.2020 antamasta tuomiosta

(Asia C-361/20 P)

(2020/C 433/19)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittaja: YG (edustajat: A. Champetier, avocate ja S. Rodrigues, avocat)

Muu osapuoli: Euroopan komissio

Vaatimukset

Valittaja vaatii unionin tuomioistuinta

| — | kumoamaan valituksenalaisen tuomion osittain ja ottamaan valittajan asiassa T-518/18 esittämät vaatimukset tutkittavaksi ja toteamaan ne perustelluiksi sekä vahvistamaan, että vastaaja korvaa oikeudenkäyntikulut, ja siten |
| --- | --- |

—

kumoamaan valituksenalaisen tuomion osittain ja ottamaan valittajan asiassa T-518/18 esittämät vaatimukset tutkittavaksi ja toteamaan ne perustelluiksi sekä vahvistamaan, että vastaaja korvaa oikeudenkäyntikulut, ja siten

| — | kumoamaan riidanalaiset päätökset ensimmäisessä oikeusasteessa
  tai toissijaisesti |
| --- | --- |

—

kumoamaan riidanalaiset päätökset ensimmäisessä oikeusasteessa

tai toissijaisesti

| — | palauttamaan asian unionin yleisen tuomioistuimen käsiteltäväksi. |
| --- | --- |

—

palauttamaan asian unionin yleisen tuomioistuimen käsiteltäväksi.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

| 1) | Todistusaineiston ottaminen huomioon vääristyneellä tavalla ja puolustautumisoikeuksien loukkaaminen. |
| --- | --- |

1)

Todistusaineiston ottaminen huomioon vääristyneellä tavalla ja puolustautumisoikeuksien loukkaaminen.

| 2) | Riittämättömät ja ristiriitaiset perustelut. |
| --- | --- |

2)

Riittämättömät ja ristiriitaiset perustelut.

---

| 14.12.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 433/16 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 433/16

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesfinanzgericht (Itävalta) on esittänyt 6.8.2020 – QY v. Finanzamt Wien für den 8., 16. und 17. Bezirk

(Asia C-372/20)

(2020/C 433/20)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Bundesfinanzgericht

Pääasian asianosaiset

Valittaja: QY

Vastapuolena oleva viranomainen: Finanzamt Wien für den 8., 16. und 17. Bezirk

Ennakkoratkaisukysymykset

Kysymys 1:

Onko asetuksen N:o 883/2004 (1) 11 artiklan 3 kohdan e alakohtaa tulkittava siten, että sen soveltamisalaan kuuluu sellaisen työntekijän tilanne, joka on yhden jäsenvaltion, jossa hän ja hänen lapsensa myös asuvat, kansalainen, joka solmii työnantajan, jonka kotipaikka on toisessa jäsenvaltiossa, kanssa avustustyöntekijänä työsuhteen, joka kuuluu kotipaikkavaltion säännösten mukaan pakollisen vakuutusjärjestelmän piiriin, ja jonka työnantaja lähettää työhön kolmanteen maahan, joskaan ei välittömästi työhönoton jälkeen mutta sen jälkeen, kun työntekijä on suorittanut perehdytysjakson[, ja joka palaa] kotipaikkavaltioon uudelleen yhteiskuntaan sopeutumista varten?

Kysymys 2:

Onko perhekustannusten korvaamisesta annetun Itävallan lain (Familienlastenausgleichsgesetz) 53 §:n 1 momentin kaltainen kansallinen säännös, johon muun muassa sisältyy itsenäinen säännös yhdenvertaisesta kohtelusta Itävallan kansalaisten kanssa, SEUT 288 artiklan toisessa kohdassa tarkoitetun asetusten täytäntöönpanokiellon vastainen?

Kysymykset 3 ja 4 koskevat sitä tapausta, että hakijan tilanne kuuluu asetuksen N:o 883/2004 11 artiklan 3 kohdan e alakohdan soveltamisalaan ja unionin oikeudessa velvoitetaan yksinomaan asuinjäsenvaltio myöntämään perhe-etuuksia.

Kysymys 3:

Onko työntekijöiden osalta SEUT 45 artiklan 2 kohdassa ja toissijaisesti SEUT 18 artiklassa vahvistettua kansalaisuuteen perustuvan syrjinnän kieltoa tulkittava siten, että se on esteenä avustustyöntekijöistä annetun lain (Entwicklungshelfergesetz) 13 §:n 1 momentin, sellaisena kuin se oli voimassa 31.12.2018 saakka (jäljempänä vanha versio), kaltaiselle kansalliselle säännökselle, jossa oikeus perhe-etuuksiin jäsenvaltiossa, joka ei ole unionin oikeuden nojalla toimivaltainen, sidotaan siihen, että avustustyöntekijällä on täytynyt olla elinetujensa keskus tai vakinainen asuinpaikka kotipaikkajäsenvaltion alueella jo ennen työskentelyn alkamista, kun myös Itävallan kansalaisten on täytettävä tämä edellytys?

Kysymys 4:

Onko asetuksen N:o 883/2004 68 artiklan 3 kohtaa ja sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta annetun asetuksen (EY) N:o 883/2004 täytäntöönpanomenettelystä 16.9.2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 987/2009 (2) 60 artiklan 2 ja 3 kohtaa tulkittava siten, että jäsenvaltion, jonka hakija oletti olevan ensisijaisesti vastuussa oleva työskentelyjäsenvaltio ja jossa perhe-etuuksia koskeva hakemus jätettiin, jonka säännöksiä ei kuitenkaan voida soveltaa ensisijaisesti eikä toissijaisesti ja jossa oikeus perhe-etuuksiin on kuitenkin olemassa kansallisen oikeuden vaihtoehtoisen säännöksen nojalla, laitoksen on sovellettava analogisesti säännöksiä, jotka koskevat velvollisuutta toimittaa hakemus edelleen, antaa tietoja, tehdä väliaikainen päätös sovellettavista ensisijaisuussäännöistä ja maksaa rahaetuudet väliaikaisesti?

Kysymys 5:

Koskeeko velvollisuus tehdä väliaikainen päätös sovellettavista ensisijaisuussäännöistä yksinomaan vastapuolena olevaa viranomaista laitoksena vai myös Verwaltungsgerichtiä, jonka käsiteltäväksi asia on oikeusteitse saatettu?

Kysymys 6:

Minä ajankohtana Verwaltungsgericht on velvollinen tekemään päätöksen sovellettavista ensisijaisuussäännöistä?

Kysymys 7 koskee sitä tapausta, että hakijan tilanne kuuluu asetuksen N:o 883/2004 11 artiklan 3 kohdan a alakohdan soveltamisalaan ja unionin oikeudessa velvoitetaan työskentely- ja asuinjäsenvaltio yhdessä myöntämään perhe-etuuksia.

Kysymys 7:

Onko asetuksen N:o 883/2004 68 artiklan 3 kohdan a alakohtaan sisältyvää ilmaisua ”laitoksen on toimitettava hakemus” ja täytäntöönpanoasetuksen 60 artiklaan sisältyvää ilmaisua ”mainittu laitos toimittaa hakemuksen” tulkittava siten, että näissä säännöksissä ensisijaisesti vastuussa olevan jäsenvaltion laitos ja toissijaisesti vastuussa olevan jäsenvaltion laitos sidotaan toisiinsa siten, että molempien jäsenvaltioiden yhdessä on käsiteltävä YKSI perhe-etuuksia koskeva hakemus (yksikössä), vai onko hakijan erikseen pyydettävä jäsenvaltion, jonka säännöksiä on sovellettava toissijaisesti, laitosta maksamaan mahdollisesti maksettavaksi tulevat etuudet, jolloin hakijan on tehtävä kahdessa jäsenvaltiossa sijaitseville kahdelle laitokselle kaksi fyysistä hakemusta (lomaketta), jotka luonnollisesti käynnistävät eri vanhentumisaikojen kulumisen?

Kysymykset 8 ja 9 koskevat ajanjaksoa, joka alkoi 1.1.2019, jolloin Itävalta otti käyttöön perheavustuksen indeksoinnin ja lopetti siinä yhteydessä perheavustuksen myöntämisen avustustyöntekijöille, kun EHG:n 13 §:n 1 momentin vanha versio kumottiin.

Kysymys 8:

Onko SEUT 4 artiklan 4 kohtaa, SEUT 45 artiklaa, SEUT 208 artiklaa, SEU 4 artiklan 3 kohtaa sekä asetuksen N:o 883/2004 2, 3 ja 7 artiklaa ja II osastoa tulkittava siten, että niissä kielletään yleisesti jäsenvaltiota lopettamasta perhe-etuuksien myöntämistä avustustyöntekijälle, joka ottaa perheenjäsenensä mukaan sijoituspaikkaansa kolmannessa maassa?

Toissijaisesti kysymys 9:

Onko SEUT 4 artiklan 4 kohtaa, SEUT 45 artiklaa, SEUT 208 artiklaa, SEU 4 artiklan 3 kohtaa sekä asetuksen N:o 883/2004 2, 3 ja 7 artiklaa ja II osastoa tulkittava siten, että niissä taataan avustustyöntekijälle, joka on saanut jo edeltävien ajanjaksojen osalta oikeuden perhe-etuuksiin, pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa tämän oikeuden jatkuminen yksilöllisesti ja konkreettisesti asianomaisten ajanjaksojen osalta, vaikka jäsenvaltio on lopettanut perhe-etuuksien myöntämisen avustustyöntekijöille?

---

(1)  Sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta 29.4.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus N:o 883/2004 (EUVL 2004, L 166, s. 1).

(2)  EUVL 2009, L 284, s. 1.

---

| 14.12.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 433/18 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 433/18

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 14.8.2020 – Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V. v. Dr August Oetker Nahrungsmittel KG

(Asia C-388/20)

(2020/C 433/21)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Bundesgerichtshof

Pääasian asianosaiset

Kantaja ja Revision-menettelyn valittaja: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.

Vastaaja ja Revision-menettelyn vastapuoli: Dr August Oetker Nahrungsmittel KG

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko elintarviketietoasetuksen (1) 31 artiklan 3 kohdan toista alakohtaa tulkittava siten, että säännöstä sovelletaan ainoastaan elintarvikkeisiin, jotka edellyttävät valmistusta ja joita varten on annettu valmistusohjeet? |
| --- | --- |

1)

Onko elintarviketietoasetuksen (1) 31 artiklan 3 kohdan toista alakohtaa tulkittava siten, että säännöstä sovelletaan ainoastaan elintarvikkeisiin, jotka edellyttävät valmistusta ja joita varten on annettu valmistusohjeet?

| 2) | Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, tarkoitetaanko elintarviketietoasetuksen 33 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan ilmaisulla ”100:aa grammaa kohti” ainoastaan 100:aa grammaa myytävää tuotetta vaiko – myös – 100:aa grammaa elintarviketta valmistuksen jälkeen? |
| --- | --- |

2)

Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, tarkoitetaanko elintarviketietoasetuksen 33 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan ilmaisulla ”100:aa grammaa kohti” ainoastaan 100:aa grammaa myytävää tuotetta vaiko – myös – 100:aa grammaa elintarviketta valmistuksen jälkeen?

---

(1)  Elintarviketietojen antamisesta kuluttajille, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusten (EY) N:o 1924/2006 ja (EY) N:o 1925/2006 muuttamisesta sekä komission direktiivin 87/250/ETY, neuvoston direktiivin 90/496/ETY, komission direktiivin 1999/10/EY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/13/EY, komission direktiivien 2002/67/EY ja 2008/5/EY sekä komission asetuksen (EY) N:o 608/2004 kumoamisesta 25.10.2011 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1169/2011 (EUVL 2011, L 304, s. 18).

---

| 14.12.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 433/19 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 433/19

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberlandesgericht Düsseldorf (Saksa) on esittänyt 8.9.2020 – Acacia Srl v. Bayerische Motoren Werke Aktiengesellschaft

(Asia C-421/20)

(2020/C 433/22)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Oberlandesgericht Düsseldorf

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Acacia Srl

Vastapuoli: Bayerische Motoren Werke Aktiengesellschaft

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Voiko mallin loukkaamista käsittelevä kansallinen tuomioistuin, jonka käsiteltäväksi asia on saatettu yhteisömalliasetuksen (1) 82 artiklan 1 momentin nojalla, soveltaa yhteisömallin loukkaustapauksessa jäsenvaltionsa alueeseen liittyviin vaatimuksiin sen jäsenvaltion kansallista lainsäädäntöä, jonka alueella loukkaamista käsittelevä tuomioistuin sijaitsee (lex fori)? |
| --- | --- |

1)

Voiko mallin loukkaamista käsittelevä kansallinen tuomioistuin, jonka käsiteltäväksi asia on saatettu yhteisömalliasetuksen (1) 82 artiklan 1 momentin nojalla, soveltaa yhteisömallin loukkaustapauksessa jäsenvaltionsa alueeseen liittyviin vaatimuksiin sen jäsenvaltion kansallista lainsäädäntöä, jonka alueella loukkaamista käsittelevä tuomioistuin sijaitsee (lex fori)?

| 2) | Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi: Voiko unionin tuomioistuimen tuomioissa C-24/16, C-25/16 (Nintendo v. BigBen) (2) tarkoitettu ”alkuperäinen loukkauspaikka”, jonka avulla määritetään vaatimuksiin sovellettava lainsäädäntö sopimukseen perustumattomiin velvoitteisiin sovellettavasta laista 11.7.2007 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 864/2007 (3) (Rooma II) 8 artiklan 2 kohdan mukaisesti, sijaita myös siinä jäsenvaltiossa, jossa internetmainonnan kohteena olevat kuluttajat ovat ja jossa mallia loukkaavia tavaroita saatetaan markkinoille yhteisömalliasetuksen 19 artiklassa tarkoitetulla tavalla, kun vain tarjoaminen ja markkinoille saattaminen tässä jäsenvaltiossa riitautetaan, ja myös silloin, kun tarjoamisen ja markkinoille saattamisen taustalla olevat internettarjoukset pantiin alulle toisessa jäsenvaltiossa? |
| --- | --- |

2)

Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi: Voiko unionin tuomioistuimen tuomioissa C-24/16, C-25/16 (Nintendo v. BigBen) (2) tarkoitettu ”alkuperäinen loukkauspaikka”, jonka avulla määritetään vaatimuksiin sovellettava lainsäädäntö sopimukseen perustumattomiin velvoitteisiin sovellettavasta laista 11.7.2007 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 864/2007 (3) (Rooma II) 8 artiklan 2 kohdan mukaisesti, sijaita myös siinä jäsenvaltiossa, jossa internetmainonnan kohteena olevat kuluttajat ovat ja jossa mallia loukkaavia tavaroita saatetaan markkinoille yhteisömalliasetuksen 19 artiklassa tarkoitetulla tavalla, kun vain tarjoaminen ja markkinoille saattaminen tässä jäsenvaltiossa riitautetaan, ja myös silloin, kun tarjoamisen ja markkinoille saattamisen taustalla olevat internettarjoukset pantiin alulle toisessa jäsenvaltiossa?

---

(1)  Yhteisömallista 12.12.2001 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 6/2002 (EYVL 2002, L 3, s. 1).

(2)  EU:C:2017:724

(3)  EUVL 2007, L 199, s. 40.

---

| 14.12.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 433/20 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 433/20

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Frankfurt am Main (Saksa) on esittänyt 16.9.2020 – flightright GmbH v. SunExpress Günes Ekspres Havacilik A.S.

(Asia C-434/20)

(2020/C 433/23)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Landgericht Frankfurt am Main

Pääasian asianosaiset

Valittaja: flightright GmbH

Vastapuoli: SunExpress Günes Ekspres Havacilik A.S.

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko 11.2.2004 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 261/2004 (1) 4 ja 7 artiklaa tulkittava siten, että muutettua varausta toiselle, aikaisemmalle lennolle, jolla lentomatkustaja saapuu määräpaikkaansa kymmenen tuntia ja yhden minuutin ennen alun perin varatun lennon aikataulun mukaista saapumisaikaa, on pidettävä lennolle pääsyn epäämisenä, josta on maksettava korvausta? |
| --- | --- |

1)

Onko 11.2.2004 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 261/2004 (1) 4 ja 7 artiklaa tulkittava siten, että muutettua varausta toiselle, aikaisemmalle lennolle, jolla lentomatkustaja saapuu määräpaikkaansa kymmenen tuntia ja yhden minuutin ennen alun perin varatun lennon aikataulun mukaista saapumisaikaa, on pidettävä lennolle pääsyn epäämisenä, josta on maksettava korvausta?

| 2) | Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: Onko lentomatkustajan –11.2.2004 annetun neuvoston asetuksen N:o 261/2004 3 artiklan 2 kohdassa tai 2 artiklan [j] alakohdassa lähtökohtaisesti edellytetyin tavoin – myös tällöin ollut ilmoittauduttava lähtöselvitykseen tai lähtöportilla ilmoitettuna ajankohtana tai viimeistään 45 minuuttia ennen alun perin varatun lennon julkistettua lähtöaikaa, jotta 11.2.2004 annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 261/2004 sovelletaan tai jotta kyseessä on lennolle pääsyn epääminen, josta on maksettava korvausta, vaikka tämä ei enää tosiasiassa ollut mahdollista siksi, että hän oli käyttänyt aikaisempaa korvaavaa lentoa, jolle muutettu varaus oli tehty? |
| --- | --- |

2)

Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: Onko lentomatkustajan –11.2.2004 annetun neuvoston asetuksen N:o 261/2004 3 artiklan 2 kohdassa tai 2 artiklan [j] alakohdassa lähtökohtaisesti edellytetyin tavoin – myös tällöin ollut ilmoittauduttava lähtöselvitykseen tai lähtöportilla ilmoitettuna ajankohtana tai viimeistään 45 minuuttia ennen alun perin varatun lennon julkistettua lähtöaikaa, jotta 11.2.2004 annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 261/2004 sovelletaan tai jotta kyseessä on lennolle pääsyn epääminen, josta on maksettava korvausta, vaikka tämä ei enää tosiasiassa ollut mahdollista siksi, että hän oli käyttänyt aikaisempaa korvaavaa lentoa, jolle muutettu varaus oli tehty?

---

(1)  Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 261/2004 (EUVL 2004, L 46, s. 1).

---

| 14.12.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 433/20 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 433/20

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Schleswig-Holsteinisches Verwaltungsgericht (Saksa) on esittänyt 16.9.2020 – C v. Saksan liittotasavalta

(Asia C-435/20)

(2020/C 433/24)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Schleswig-Holsteinisches Verwaltungsgericht

Pääasian asianosaiset

Kantaja: C

Vastaaja: Saksan liittotasavalta

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko kansallinen oikeussääntö, jonka mukaan kansainvälistä suojelua koskeva hakemus on jätettävä tutkimatta myöhempänä hakemuksena, yhteensopiva direktiivin 2013/32/EU (1) 33 artiklan 2 kohdan d alakohdan ja 2 kohdan q alakohdan kanssa, jos ensimmäinen, hakemuksen hylkäämiseen johtanut turvapaikkamenettely käytiin jossain toisessa Euroopan unionin jäsenvaltiossa? |
| --- | --- |

1)

Onko kansallinen oikeussääntö, jonka mukaan kansainvälistä suojelua koskeva hakemus on jätettävä tutkimatta myöhempänä hakemuksena, yhteensopiva direktiivin 2013/32/EU (1) 33 artiklan 2 kohdan d alakohdan ja 2 kohdan q alakohdan kanssa, jos ensimmäinen, hakemuksen hylkäämiseen johtanut turvapaikkamenettely käytiin jossain toisessa Euroopan unionin jäsenvaltiossa?

| 2) | Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: Onko kansallinen oikeussääntö, jonka mukaan kansainvälistä suojelua koskeva hakemus on jätettävä tutkimatta myöhempänä hakemuksena, yhteensopiva direktiivin 2013/32/EU 33 artiklan 2 kohdan d alakohdan ja 2 kohdan q alakohdan kanssa myös silloin, jos ensimmäistä, hakemuksen hylkäämiseen johtanutta turvapaikkamenettelyä ei käyty missään Euroopan unionin jäsenvaltiossa vaan Sveitsissä? |
| --- | --- |

2)

Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: Onko kansallinen oikeussääntö, jonka mukaan kansainvälistä suojelua koskeva hakemus on jätettävä tutkimatta myöhempänä hakemuksena, yhteensopiva direktiivin 2013/32/EU 33 artiklan 2 kohdan d alakohdan ja 2 kohdan q alakohdan kanssa myös silloin, jos ensimmäistä, hakemuksen hylkäämiseen johtanutta turvapaikkamenettelyä ei käyty missään Euroopan unionin jäsenvaltiossa vaan Sveitsissä?

| 3) | Mikäli toiseen kysymykseen vastataan kieltävästi: Onko kansallinen oikeussääntö, jonka nojalla turvapaikkahakemus on jätettävä tutkimatta, jos kyseessä on myöhempi hakemus, ilman että erotettaisiin toisistaan pakolaisasema ja toissijainen suojeluasema, yhteensopiva direktiivin 2013/32/EU 33 artiklan 2 kohdan [d alakohdan] kanssa? |
| --- | --- |

3)

Mikäli toiseen kysymykseen vastataan kieltävästi: Onko kansallinen oikeussääntö, jonka nojalla turvapaikkahakemus on jätettävä tutkimatta, jos kyseessä on myöhempi hakemus, ilman että erotettaisiin toisistaan pakolaisasema ja toissijainen suojeluasema, yhteensopiva direktiivin 2013/32/EU 33 artiklan 2 kohdan [d alakohdan] kanssa?

---

(1)  Kansainvälisen suojelun myöntämistä tai poistamista koskevista yhteisistä menettelyistä 26.6.2013 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2013/32/EU (EUVL 2013, L 180, s. 60).

---

| 14.12.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 433/21 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 433/21

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Düsseldorf (Saksa) on esittänyt 18.9.2020 – BT v. Eurowings GmbH

(Asia C-438/20)

(2020/C 433/25)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Landgericht Düsseldorf

Pääasian asianosaiset

Valittaja: BT

Vastapuoli: Eurowings GmbH

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko kyseessä asetuksen (EY) N:o 261/2004 (1) 4 artiklassa ja 2 artiklan j alakohdassa tarkoitettu lennolle pääsyn epääminen myös silloin, kun lentomatkustajilta ei evätä kuljetusta asianomaisella lennolla vasta lähtöportilla, vaan jo aikaisemmin lähtöselvitystiskillä, eivätkä he tästä syystä lainkaan pääse lähtöportille asti? |
| --- | --- |

1)

Onko kyseessä asetuksen (EY) N:o 261/2004 (1) 4 artiklassa ja 2 artiklan j alakohdassa tarkoitettu lennolle pääsyn epääminen myös silloin, kun lentomatkustajilta ei evätä kuljetusta asianomaisella lennolla vasta lähtöportilla, vaan jo aikaisemmin lähtöselvitystiskillä, eivätkä he tästä syystä lainkaan pääse lähtöportille asti?

| 2) | Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: Onko kyseessä asetuksen (EY) N:o 261/2004 4 artiklassa ja 2 artiklan j alakohdassa tarkoitettu lennolle pääsyn epääminen myös silloin, kun lentomatkustajaa kieltäydytään ottamasta lennolle lähtöselvitystiskillä vain muutamaa minuuttia ennen lennon aikataulun mukaista lähtöaikaa, eli ajankohtana, jolloin koneeseen nousu on selvästi jo päättynyt ja matkustajien koneeseen ottaminen ei tosiasiassa enää ole mahdollista? |
| --- | --- |

2)

Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: Onko kyseessä asetuksen (EY) N:o 261/2004 4 artiklassa ja 2 artiklan j alakohdassa tarkoitettu lennolle pääsyn epääminen myös silloin, kun lentomatkustajaa kieltäydytään ottamasta lennolle lähtöselvitystiskillä vain muutamaa minuuttia ennen lennon aikataulun mukaista lähtöaikaa, eli ajankohtana, jolloin koneeseen nousu on selvästi jo päättynyt ja matkustajien koneeseen ottaminen ei tosiasiassa enää ole mahdollista?

| 3) | Jos toiseen kysymykseen vastataan kieltävästi: Merkitseekö lentomatkustajan varauksen muuttaminen toiselle lennolle asetuksen 4 artiklassa ja 2 artiklan j alakohdassa tarkoitettua lennolle pääsyn epäämistä, jos lentomatkustaja saavuttaa lähtöselvitystiskin vain muutamaa minuuttia ennen lennon aikataulun mukaista lähtöaikaa eli ajankohtana, jolloin koneeseen nousu on selvästi jo päättynyt ja matkustajien koneeseen ottaminen ei tosiasiassa enää ole mahdollista, ja hänen lennolle pääsynsä evätään, koska koneeseen nousu on jo päättynyt? |
| --- | --- |

3)

Jos toiseen kysymykseen vastataan kieltävästi: Merkitseekö lentomatkustajan varauksen muuttaminen toiselle lennolle asetuksen 4 artiklassa ja 2 artiklan j alakohdassa tarkoitettua lennolle pääsyn epäämistä, jos lentomatkustaja saavuttaa lähtöselvitystiskin vain muutamaa minuuttia ennen lennon aikataulun mukaista lähtöaikaa eli ajankohtana, jolloin koneeseen nousu on selvästi jo päättynyt ja matkustajien koneeseen ottaminen ei tosiasiassa enää ole mahdollista, ja hänen lennolle pääsynsä evätään, koska koneeseen nousu on jo päättynyt?

| 4) | Jos ensimmäiseen, toiseen ja kolmanteen kysymykseen vastataan kieltävästi: Onko asetuksen N:o 261/2004 2 artiklan j alakohtaa tulkittava siten, että tilanteessa, jossa lentomatkustajat ovat ajoissa (tässä: noin kaksi tuntia) ennen lennon lähtöä olleet lähtöselvitystiskin jonossa, mutta ovat lentoyhtiön puutteellisesti suorittaman organisoinnin (esim. avoinna olevien lähtöselvitystiskien riittämättömän määrän, henkilöstövajeen ja sen vuoksi, että lentomatkustajille ei ole tiedotettu kaiutinkuulutuksin) ja/tai lentoasemalla esiintyvien häiriöiden vuoksi (tässä: vika matkatavarahihnan toiminnassa) päässeet lähtöselvitystiskille vasta ajankohtana (tässä: viisi minuuttia ennen aikataulun mukaista lähtöaikaa), jolloin koneeseen nousu on jo päättynyt, minkä vuoksi heitä ei enää kuljetettu, on kyseessä asetuksen 2 artiklan j alakohdassa tarkoitettu lennolle pääsyn epääminen? |
| --- | --- |

4)

Jos ensimmäiseen, toiseen ja kolmanteen kysymykseen vastataan kieltävästi: Onko asetuksen N:o 261/2004 2 artiklan j alakohtaa tulkittava siten, että tilanteessa, jossa lentomatkustajat ovat ajoissa (tässä: noin kaksi tuntia) ennen lennon lähtöä olleet lähtöselvitystiskin jonossa, mutta ovat lentoyhtiön puutteellisesti suorittaman organisoinnin (esim. avoinna olevien lähtöselvitystiskien riittämättömän määrän, henkilöstövajeen ja sen vuoksi, että lentomatkustajille ei ole tiedotettu kaiutinkuulutuksin) ja/tai lentoasemalla esiintyvien häiriöiden vuoksi (tässä: vika matkatavarahihnan toiminnassa) päässeet lähtöselvitystiskille vasta ajankohtana (tässä: viisi minuuttia ennen aikataulun mukaista lähtöaikaa), jolloin koneeseen nousu on jo päättynyt, minkä vuoksi heitä ei enää kuljetettu, on kyseessä asetuksen 2 artiklan j alakohdassa tarkoitettu lennolle pääsyn epääminen?

---

(1)  Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 261/2004 (EUVL 2004, L 46, s. 1).

---

| 14.12.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 433/22 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 433/22

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Nürnberg (Saksa) on esittänyt 21.9.2020 – Flightright GmbH v. Ryanair Designated Activity Company

(Asia C-442/20)

(2020/C 433/26)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Amtsgericht Nürnberg

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Flightright GmbH

Vastaaja: Ryanair Designated Activity Company

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko lennosta vastaavan lentoliikenteen harjoittajan oman henkilökunnan lakkoa, jonka ammattiliitto on järjestänyt, pidettävä asetuksen (EY) N:o 261/2004 (1) 5 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuna poikkeuksellisena olosuhteena? |
| --- | --- |

1)

Onko lennosta vastaavan lentoliikenteen harjoittajan oman henkilökunnan lakkoa, jonka ammattiliitto on järjestänyt, pidettävä asetuksen (EY) N:o 261/2004 (1) 5 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuna poikkeuksellisena olosuhteena?

| 2) | Onko tältä osin merkitystä sillä, onko lakkoon ryhdytty työntekijöiden sellaisten vaatimusten vuoksi, joista ei tähän mennessä ole sopimuksin sovittu työntekijöiden ja lennosta vastaavan lentoliikenteen harjoittajan välillä? |
| --- | --- |

2)

Onko tältä osin merkitystä sillä, onko lakkoon ryhdytty työntekijöiden sellaisten vaatimusten vuoksi, joista ei tähän mennessä ole sopimuksin sovittu työntekijöiden ja lennosta vastaavan lentoliikenteen harjoittajan välillä?

| 3) | Onko tältä osin merkitystä sillä, onko lakon konkreettisesti aiheuttanut lennosta vastaavan lentoliikenteen harjoittajan tietty menettely ammattiliiton kanssa käydyissä neuvotteluissa? |
| --- | --- |

3)

Onko tältä osin merkitystä sillä, onko lakon konkreettisesti aiheuttanut lennosta vastaavan lentoliikenteen harjoittajan tietty menettely ammattiliiton kanssa käydyissä neuvotteluissa?

---

(1)  Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 261/2004 (EUVL 2004, L 46, s. 1).

---

| 14.12.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 433/22 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 433/22

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Nürnberg (Saksa) on esittänyt 21.9.2020 – Flightright GmbH v. Ryanair Designated Activity Company

(Asia C-443/20)

(2020/C 433/27)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Amtsgericht Nürnberg

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Flightright GmbH

Vastaaja: Ryanair Designated Activity Company

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko lennosta vastaavan lentoliikenteen harjoittajan oman henkilökunnan lakkoa, jonka ammattiliitto on järjestänyt, pidettävä asetuksen (EY) N:o 261/2004 (1) 5 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuna poikkeuksellisena olosuhteena? |
| --- | --- |

1)

Onko lennosta vastaavan lentoliikenteen harjoittajan oman henkilökunnan lakkoa, jonka ammattiliitto on järjestänyt, pidettävä asetuksen (EY) N:o 261/2004 (1) 5 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuna poikkeuksellisena olosuhteena?

| 2) | Onko tältä osin merkitystä sillä, onko lakkoon ryhdytty työntekijöiden sellaisten vaatimusten vuoksi, joista ei tähän mennessä ole sopimuksin sovittu työntekijöiden ja lennosta vastaavan lentoliikenteen harjoittajan välillä? |
| --- | --- |

2)

Onko tältä osin merkitystä sillä, onko lakkoon ryhdytty työntekijöiden sellaisten vaatimusten vuoksi, joista ei tähän mennessä ole sopimuksin sovittu työntekijöiden ja lennosta vastaavan lentoliikenteen harjoittajan välillä?

| 3) | Onko tältä osin merkitystä sillä, onko lakon konkreettisesti aiheuttanut lennosta vastaavan lentoliikenteen harjoittajan tietty menettely ammattiliiton kanssa käydyissä neuvotteluissa? |
| --- | --- |

3)

Onko tältä osin merkitystä sillä, onko lakon konkreettisesti aiheuttanut lennosta vastaavan lentoliikenteen harjoittajan tietty menettely ammattiliiton kanssa käydyissä neuvotteluissa?

---

(1)  Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 261/2004 (EUVL 2004, L 46, s. 1).

---

| 14.12.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 433/23 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 433/23

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Nürnberg (Saksa) on esittänyt 21.9.2020 – Flightright GmbH v. Ryanair Designated Activity Company

(Asia C-444/20)

(2020/C 433/28)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Amtsgericht Nürnberg

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Flightright GmbH

Vastaaja: Ryanair Designated Activity Company

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko lennosta vastaavan lentoliikenteen harjoittajan oman henkilökunnan lakkoa, jonka ammattiliitto on järjestänyt, pidettävä asetuksen (EY) N:o 261/2004 (1) 5 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuna poikkeuksellisena olosuhteena? |
| --- | --- |

1)

Onko lennosta vastaavan lentoliikenteen harjoittajan oman henkilökunnan lakkoa, jonka ammattiliitto on järjestänyt, pidettävä asetuksen (EY) N:o 261/2004 (1) 5 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuna poikkeuksellisena olosuhteena?

| 2) | Onko tältä osin merkitystä sillä, onko lakkoon ryhdytty työntekijöiden sellaisten vaatimusten vuoksi, joista ei tähän mennessä ole sopimuksin sovittu työntekijöiden ja lennosta vastaavan lentoliikenteen harjoittajan välillä? |
| --- | --- |

2)

Onko tältä osin merkitystä sillä, onko lakkoon ryhdytty työntekijöiden sellaisten vaatimusten vuoksi, joista ei tähän mennessä ole sopimuksin sovittu työntekijöiden ja lennosta vastaavan lentoliikenteen harjoittajan välillä?

| 3) | Onko tältä osin merkitystä sillä, onko lakon konkreettisesti aiheuttanut lennosta vastaavan lentoliikenteen harjoittajan tietty menettely ammattiliiton kanssa käydyissä neuvotteluissa? |
| --- | --- |

3)

Onko tältä osin merkitystä sillä, onko lakon konkreettisesti aiheuttanut lennosta vastaavan lentoliikenteen harjoittajan tietty menettely ammattiliiton kanssa käydyissä neuvotteluissa?

---

(1)  Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 261/2004 (EUVL 2004, L 46, s. 1).

---

| 14.12.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 433/24 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 433/24

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Nürnberg (Saksa) on esittänyt 21.9.2020 – PN ja LM v. Ryanair Designated Activity Company

(Asia C-445/20)

(2020/C 433/29)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Amtsgericht Nürnberg

Pääasian asianosaiset

Kantaja: PN ja LM

Vastaaja: Ryanair Designated Activity Company

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko lennosta vastaavan lentoliikenteen harjoittajan oman henkilökunnan lakkoa, jonka ammattiliitto on järjestänyt, pidettävä asetuksen (EY) N:o 261/2004 (1) 5 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuna poikkeuksellisena olosuhteena? |
| --- | --- |

1)

Onko lennosta vastaavan lentoliikenteen harjoittajan oman henkilökunnan lakkoa, jonka ammattiliitto on järjestänyt, pidettävä asetuksen (EY) N:o 261/2004 (1) 5 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuna poikkeuksellisena olosuhteena?

| 2) | Onko tältä osin merkitystä sillä, onko lakkoon ryhdytty työntekijöiden sellaisten vaatimusten vuoksi, joista ei tähän mennessä ole sopimuksin sovittu työntekijöiden ja lennosta vastaavan lentoliikenteen harjoittajan välillä? |
| --- | --- |

2)

Onko tältä osin merkitystä sillä, onko lakkoon ryhdytty työntekijöiden sellaisten vaatimusten vuoksi, joista ei tähän mennessä ole sopimuksin sovittu työntekijöiden ja lennosta vastaavan lentoliikenteen harjoittajan välillä?

| 3) | Onko tältä osin merkitystä sillä, onko lakon konkreettisesti aiheuttanut lennosta vastaavan lentoliikenteen harjoittajan tietty menettely ammattiliiton kanssa käydyissä neuvotteluissa? |
| --- | --- |

3)

Onko tältä osin merkitystä sillä, onko lakon konkreettisesti aiheuttanut lennosta vastaavan lentoliikenteen harjoittajan tietty menettely ammattiliiton kanssa käydyissä neuvotteluissa?

---

(1)  Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 261/2004 (EUVL 2004, L 46, s. 1).

---

| 14.12.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 433/24 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 433/24

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Supremo Tribunal Administrativo (Secção de Contencioso Tributário) (Portugali) on esittänyt 22.9.2020 – Real Vida Seguros SA v. Autoridade Tributária e Aduaneira

(Asia C-449/20)

(2020/C 433/30)

Oikeudenkäyntikieli: portugali

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Supremo Tribunal Administrativo (Secção de Contencioso Tributário)

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Real Vida Seguros SA

Vastapuoli: Autoridade Tributária e Aduaneira

Ennakkoratkaisukysymys

Onko SEUT 63 artiklassa ja sitä seuraavissa artikloissa vahvistetun pääomien vapaan liikkuvuuden vastaista, että veroetuuksia koskevan säännöstön 31 §:n ja 2 §:n mukaisesti yhteisöverotuksessa voidaan valittajan maksettavaksi verovuosilta 1999 ja 2000 tulevasta määrästä vähentää 50 prosenttia osingoista, jotka on saatu kotimaan (Portugalin) pörssissä, ja katsoa, ettei tätä vähennystä voida tehdä muiden Euroopan unionin maiden pörsseistä saaduista osingoista?

---

| 14.12.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 433/25 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 433/25

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landesgericht Korneuburg (Itävalta) on esittänyt 23.9.2020 – Airhelp Limited v. Austrian Airlines AG

(Asia C-451/20)

(2020/C 433/31)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Landesgericht Korneuburg

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Airhelp Limited

Vastaaja: Austrian Airlines AG

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 261/2004 (1) (lentomatkustajien oikeuksista annettu asetus) 3 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että asetusta sovelletaan myös kahdesta lennosta muodostuvaan lentoyhteyteen, jolle on tehty yksi yhtenäinen varaus, kun molemmat lennot suorittaa (sama) yhteisön lentoliikenteen harjoittaja, jos sekä ensimmäisen lennon lähtöpaikka että toisen lennon saapumispaikka sijaitsevat kolmannessa valtiossa, ja vain ensimmäisen lennon saapumispaikka ja toisen lennon lähtöpaikka sijaitsevat jäsenvaltion alueella?
  Jos ensimmäiseen kysymykseen vastaan myöntävästi, |
| --- | --- |

1)

Onko matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 261/2004 (1) (lentomatkustajien oikeuksista annettu asetus) 3 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että asetusta sovelletaan myös kahdesta lennosta muodostuvaan lentoyhteyteen, jolle on tehty yksi yhtenäinen varaus, kun molemmat lennot suorittaa (sama) yhteisön lentoliikenteen harjoittaja, jos sekä ensimmäisen lennon lähtöpaikka että toisen lennon saapumispaikka sijaitsevat kolmannessa valtiossa, ja vain ensimmäisen lennon saapumispaikka ja toisen lennon lähtöpaikka sijaitsevat jäsenvaltion alueella?

Jos ensimmäiseen kysymykseen vastaan myöntävästi,

| 2) | Onko matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 261/2004 (lentomatkustajien oikeuksista annettu asetus) 5 artiklan 1 kohdan c alakohdan iii alakohtaa tulkittava siten, että lentomatkustajalla on oikeus asetuksen 7 artiklan 1 kohdan mukaiseen korvaukseen myös silloin, kun hänelle tarjotulla uudelleenreitityksellä hänen aikataulun mukainen saapumisaikansa lopulliseen määräpaikkaan olisi ollut alle kaksi tuntia peruutetun lennon aikataulun mukaista saapumisaikaa myöhemmin, mutta hän ei tosiasiallisesti saavu sinne tässä ajassa? |
| --- | --- |

2)

Onko matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 261/2004 (lentomatkustajien oikeuksista annettu asetus) 5 artiklan 1 kohdan c alakohdan iii alakohtaa tulkittava siten, että lentomatkustajalla on oikeus asetuksen 7 artiklan 1 kohdan mukaiseen korvaukseen myös silloin, kun hänelle tarjotulla uudelleenreitityksellä hänen aikataulun mukainen saapumisaikansa lopulliseen määräpaikkaan olisi ollut alle kaksi tuntia peruutetun lennon aikataulun mukaista saapumisaikaa myöhemmin, mutta hän ei tosiasiallisesti saavu sinne tässä ajassa?

---

(1)  EUVL 2004, L 46, s. 1.

---

| 14.12.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 433/25 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 433/25

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rayonen sad Lukovit (Bulgaria) on esittänyt 23.9.2020 – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajana on AZ

(Asia C-454/20)

(2020/C 433/32)

Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Rayonen sad Lukovit

Rikosoikeudenkäynnin asianosainen pääasiassa

AZ

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko rikosten ja rangaistusten laillisuutta koskeva periaate esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jossa säädetään yhteen ja samaan tekoon, tarkemmin sanottuna sellaisen moottorineuvon kuljettamiseen, jota ei ole rekisteröity sääntöjenmukaisesti, samanaikaisesti sovellettavasta hallinto-oikeudellisesta ja rikosoikeudellisesta vastuusta ilman, että siinä on vahvistettu perusteita yhteiskunnalle aiheutuvan vaaran objektiivista luokittelua varten? |
| --- | --- |

1)

Onko rikosten ja rangaistusten laillisuutta koskeva periaate esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jossa säädetään yhteen ja samaan tekoon, tarkemmin sanottuna sellaisen moottorineuvon kuljettamiseen, jota ei ole rekisteröity sääntöjenmukaisesti, samanaikaisesti sovellettavasta hallinto-oikeudellisesta ja rikosoikeudellisesta vastuusta ilman, että siinä on vahvistettu perusteita yhteiskunnalle aiheutuvan vaaran objektiivista luokittelua varten?

| 2) | Jos unionin tuomioistuin vastaa kieltävästi ensimmäiseen kysymykseen, millainen toimivalta kansallisella tuomioistuimella on unionin oikeusperiaatteiden tehokkaan soveltamisen varmistamiseksi? |
| --- | --- |

2)

Jos unionin tuomioistuin vastaa kieltävästi ensimmäiseen kysymykseen, millainen toimivalta kansallisella tuomioistuimella on unionin oikeusperiaatteiden tehokkaan soveltamisen varmistamiseksi?

| 3) | Onko tuomioistuimen menettelyllinen mahdollisuus vapauttaa rikoksesta syytetty henkilö rikosoikeudellisesta vastuusta ja määrätä hänelle hallinnollinen seuraamus riittävä tae mielivaltaista lainkäyttöä vastaan? |
| --- | --- |

3)

Onko tuomioistuimen menettelyllinen mahdollisuus vapauttaa rikoksesta syytetty henkilö rikosoikeudellisesta vastuusta ja määrätä hänelle hallinnollinen seuraamus riittävä tae mielivaltaista lainkäyttöä vastaan?

| 4) | Onko enintään vuoden pituisen vankeusrangaistuksen määrääminen rikoksesta, joka muodostuu sellaisen moottoriajoneuvon kuljettamisesta, jota ei ole rekisteröity sääntöjenmukaisesti, Euroopan unionin perusoikeuskirjan 49 artiklan 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla epäsuhteessa rikoksen vakavuuteen? |
| --- | --- |

4)

Onko enintään vuoden pituisen vankeusrangaistuksen määrääminen rikoksesta, joka muodostuu sellaisen moottoriajoneuvon kuljettamisesta, jota ei ole rekisteröity sääntöjenmukaisesti, Euroopan unionin perusoikeuskirjan 49 artiklan 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla epäsuhteessa rikoksen vakavuuteen?

---

| 14.12.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 433/26 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 433/26

---

Valitus, jonka Crédit agricole SA on tehnyt 21.9.2020 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu toinen jaosto) asiassa T-576/18, Crédit agricole v. EKP, 8.7.2020 antamasta tuomiosta

(Asia C-456/20 P)

(2020/C 433/33)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Valittaja: Crédit agricole SA (edustajat: A. Champsaur ja A. Delors, avocates)

Muu osapuoli: Euroopan keskuspankki (EKP)

Vaatimukset

Valittaja vaatii unionin tuomioistuinta

| — | kumoamaan unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-576/18, Crédit Agricole SA v. EKP 8.7.2020 antaman tuomion tuomiolauselman 2 kohdan, jossa se hylkäsi muilta osin valittajan esittämät vaatimukset, jotka koskivat EKP:n 16.7.2018 tekemän päätöksen ECB/SSM/2018-FRCAG-75 kumoamista, |
| --- | --- |

—

kumoamaan unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-576/18, Crédit Agricole SA v. EKP 8.7.2020 antaman tuomion tuomiolauselman 2 kohdan, jossa se hylkäsi muilta osin valittajan esittämät vaatimukset, jotka koskivat EKP:n 16.7.2018 tekemän päätöksen ECB/SSM/2018-FRCAG-75 kumoamista,

| — | hyväksymään kaikki valittajan ensimmäisessä oikeusasteessa unionin yleisessä tuomioistuimessa esittämät vaatimukset, |
| --- | --- |

—

hyväksymään kaikki valittajan ensimmäisessä oikeusasteessa unionin yleisessä tuomioistuimessa esittämät vaatimukset,

| — | velvoittamaan EKP:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan EKP:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Valittaja väittää, että

| 1) | unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen soveltaessaan luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten vakavaraisuusvaatimuksista 26.6.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 575/2013 26 artiklan 3 kohdan säännöksiä sekä loukannut periaatetta, joka koskee lievemmän lainsäädännön soveltamista taannehtivasti, katsoessaan, ettei valittaja ole noudattanut velvoitteitaan kolmatta pilaria koskevan tietojen julkistamisen ja vuoden 2016 toista neljännestä koskevan COREP-raportoinnin osalta, |
| --- | --- |

1)

unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen soveltaessaan luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten vakavaraisuusvaatimuksista 26.6.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 575/2013 26 artiklan 3 kohdan säännöksiä sekä loukannut periaatetta, joka koskee lievemmän lainsäädännön soveltamista taannehtivasti, katsoessaan, ettei valittaja ole noudattanut velvoitteitaan kolmatta pilaria koskevan tietojen julkistamisen ja vuoden 2016 toista neljännestä koskevan COREP-raportoinnin osalta,

| 2) | unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen ja laiminlyönyt perusteluvelvollisuuden, kun se ei ole lausunut kanneperusteesta, jonka mukaan päätöksellä ECB/SSM/2018-FRCAG-75 loukattiin oikeusvarmuuden periaatetta, sekä loukannut oikeusvarmuuden periaatetta katsoessaan, että asetuksen N:o 575/2013 26 artiklan 3 kohtaa on rikottu, vaikka kyseinen tuomioistuin on nimenomaisesti todennut, että säännös on epäselvä, |
| --- | --- |

2)

unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen ja laiminlyönyt perusteluvelvollisuuden, kun se ei ole lausunut kanneperusteesta, jonka mukaan päätöksellä ECB/SSM/2018-FRCAG-75 loukattiin oikeusvarmuuden periaatetta, sekä loukannut oikeusvarmuuden periaatetta katsoessaan, että asetuksen N:o 575/2013 26 artiklan 3 kohtaa on rikottu, vaikka kyseinen tuomioistuin on nimenomaisesti todennut, että säännös on epäselvä,

| 3) | unionin yleinen tuomioistuin on rikkonut luottolaitosten vakavaraisuusvalvontaan liittyvää politiikkaa koskevien erityistehtävien antamisesta Euroopan keskuspankille 15.10.2013 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 1024/2013 18 artiklan 1 kohtaa ja laiminlyönyt perusteluvelvollisuuden, kun se ei ole osoittanut valittajan toimineen tuottamuksellisesti, |
| --- | --- |

3)

unionin yleinen tuomioistuin on rikkonut luottolaitosten vakavaraisuusvalvontaan liittyvää politiikkaa koskevien erityistehtävien antamisesta Euroopan keskuspankille 15.10.2013 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 1024/2013 18 artiklan 1 kohtaa ja laiminlyönyt perusteluvelvollisuuden, kun se ei ole osoittanut valittajan toimineen tuottamuksellisesti,

| 4) | unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen ja laiminlyönyt perusteluvelvollisuuden, kun se ei ole lausunut kanneperusteesta, jonka mukaan päätöksellä ECB/SSM/2018-FRCAG-75 loukattiin suhteellisuusperiaatetta ja yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, sekä loukannut näitä kahta periaatetta katsoessaan implisiittisesti, että seuraamus oli lähtökohtaisesti perusteltu. |
| --- | --- |

4)

unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen ja laiminlyönyt perusteluvelvollisuuden, kun se ei ole lausunut kanneperusteesta, jonka mukaan päätöksellä ECB/SSM/2018-FRCAG-75 loukattiin suhteellisuusperiaatetta ja yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, sekä loukannut näitä kahta periaatetta katsoessaan implisiittisesti, että seuraamus oli lähtökohtaisesti perusteltu.

---

| 14.12.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 433/27 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 433/27

---

Valitus, jonka Crédit agricole Corporate and Investment Bank on tehnyt 21.9.2020 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu toinen jaosto) asiassa T-577/18, Crédit agricole Corporate and Investment Bank v. EKP, 8.7.2020 antamasta tuomiosta

(Asia C-457/20 P)

(2020/C 433/34)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Valittaja: Crédit agricole Corporate and Investment Bank (edustajat: A. Champsaur ja A. Delors, avocates)

Muu osapuoli: Euroopan keskuspankki (EKP)

Vaatimukset

Valittaja vaatii unionin tuomioistuinta

| — | kumoamaan unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-577/18, Crédit agricole Corporate and Investment Bank v. EKP 8.7.2020 antaman tuomion tuomiolauselman 2 kohdan, jossa se hylkäsi muilta osin valittajan esittämät vaatimukset, jotka koskivat EKP:n 16.7.2018 tekemän päätöksen ECB/SSM/2018-FRCAG-76 kumoamista, |
| --- | --- |

—

kumoamaan unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-577/18, Crédit agricole Corporate and Investment Bank v. EKP 8.7.2020 antaman tuomion tuomiolauselman 2 kohdan, jossa se hylkäsi muilta osin valittajan esittämät vaatimukset, jotka koskivat EKP:n 16.7.2018 tekemän päätöksen ECB/SSM/2018-FRCAG-76 kumoamista,

| — | hyväksymään kaikki Crédit agricole Corporate and Investment Bankin ensimmäisessä oikeusasteessa unionin yleisessä tuomioistuimessa esittämät vaatimukset, |
| --- | --- |

—

hyväksymään kaikki Crédit agricole Corporate and Investment Bankin ensimmäisessä oikeusasteessa unionin yleisessä tuomioistuimessa esittämät vaatimukset,

| — | velvoittamaan EKP:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan EKP:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Valittaja vetoaa kolmeen valitusperusteeseen ja väittää, että

| 1) | unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen ja laiminlyönyt perusteluvelvollisuuden, kun se ei ole lausunut kanneperusteesta, jonka mukaan päätöksellä ECB/SSM/2018-FRCAG-76 loukattiin oikeusvarmuuden periaatetta, sekä loukannut oikeusvarmuuden periaatetta katsoessaan, että luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten vakavaraisuusvaatimuksista 26.6.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 575/2013 26 artiklan 3 kohtaa on rikottu, vaikka kyseinen tuomioistuin on nimenomaisesti todennut, että säännös on epäselvä, |
| --- | --- |

1)

unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen ja laiminlyönyt perusteluvelvollisuuden, kun se ei ole lausunut kanneperusteesta, jonka mukaan päätöksellä ECB/SSM/2018-FRCAG-76 loukattiin oikeusvarmuuden periaatetta, sekä loukannut oikeusvarmuuden periaatetta katsoessaan, että luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten vakavaraisuusvaatimuksista 26.6.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 575/2013 26 artiklan 3 kohtaa on rikottu, vaikka kyseinen tuomioistuin on nimenomaisesti todennut, että säännös on epäselvä,

| 2) | unionin yleinen tuomioistuin on rikkonut luottolaitosten vakavaraisuusvalvontaan liittyvää politiikkaa koskevien erityistehtävien antamisesta Euroopan keskuspankille 15.10.2013 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 1024/2013 18 artiklan 1 kohtaa ja laiminlyönyt perusteluvelvollisuuden, kun se ei ole osoittanut valittajan toimineen tuottamuksellisesti, |
| --- | --- |

2)

unionin yleinen tuomioistuin on rikkonut luottolaitosten vakavaraisuusvalvontaan liittyvää politiikkaa koskevien erityistehtävien antamisesta Euroopan keskuspankille 15.10.2013 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 1024/2013 18 artiklan 1 kohtaa ja laiminlyönyt perusteluvelvollisuuden, kun se ei ole osoittanut valittajan toimineen tuottamuksellisesti,

| 3) | unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen ja laiminlyönyt perusteluvelvollisuuden, kun se ei ole lausunut kanneperusteesta, jonka mukaan päätöksellä ECB/SSM/2018-FRCAG-76 loukattiin suhteellisuusperiaatetta ja yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, sekä loukannut näitä kahta periaatetta katsoessaan implisiittisesti, että seuraamus oli lähtökohtaisesti perusteltu. |
| --- | --- |

3)

unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen ja laiminlyönyt perusteluvelvollisuuden, kun se ei ole lausunut kanneperusteesta, jonka mukaan päätöksellä ECB/SSM/2018-FRCAG-76 loukattiin suhteellisuusperiaatetta ja yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, sekä loukannut näitä kahta periaatetta katsoessaan implisiittisesti, että seuraamus oli lähtökohtaisesti perusteltu.

---

| 14.12.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 433/28 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 433/28

---

Valitus, jonka CA Consumer Finance on tehnyt 21.9.2020 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu toinen jaosto) asiassa T-578/18, CA Consumer Finance v. EKP, 8.7.2020 antamasta tuomiosta

(Asia C-458/20 P)

(2020/C 433/35)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Valittaja: CA Consumer Finance (edustajat: A. Champsaur ja A. Delors, avocates)

Muu osapuoli: Euroopan keskuspankki (EKP)

Vaatimukset

Valittaja vaatii unionin tuomioistuinta

| — | kumoamaan unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-578/18, CA Consumer Finance v. EKP 8.7.2020 antaman tuomion tuomiolauselman 2 kohdan, jossa se hylkäsi muilta osin valittajan esittämät vaatimukset, jotka koskivat EKP:n 16.7.2018 tekemän päätöksen ECB/SSM/2018-FRCAG-77 kumoamista, |
| --- | --- |

—

kumoamaan unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-578/18, CA Consumer Finance v. EKP 8.7.2020 antaman tuomion tuomiolauselman 2 kohdan, jossa se hylkäsi muilta osin valittajan esittämät vaatimukset, jotka koskivat EKP:n 16.7.2018 tekemän päätöksen ECB/SSM/2018-FRCAG-77 kumoamista,

| — | hyväksymään kaikki CA Consumer Financen ensimmäisessä oikeusasteessa unionin yleisessä tuomioistuimessa esittämät vaatimukset, ja |
| --- | --- |

—

hyväksymään kaikki CA Consumer Financen ensimmäisessä oikeusasteessa unionin yleisessä tuomioistuimessa esittämät vaatimukset, ja

| — | velvoittamaan EKP:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan EKP:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Valittaja vetoaa kolmeen valitusperusteeseen ja väittää, että

| 1) | unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen ja laiminlyönyt perusteluvelvollisuuden, kun se ei ole lausunut kanneperusteesta, jonka mukaan päätöksellä ECB/SSM/2018-FRCAG-77 loukattiin oikeusvarmuuden periaatetta, sekä loukannut oikeusvarmuuden periaatetta katsoessaan, että luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten vakavaraisuusvaatimuksista 26.6.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 575/2013 26 artiklan 3 kohtaa on rikottu, vaikka kyseinen tuomioistuin on nimenomaisesti todennut, että säännös on epäselvä, |
| --- | --- |

1)

unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen ja laiminlyönyt perusteluvelvollisuuden, kun se ei ole lausunut kanneperusteesta, jonka mukaan päätöksellä ECB/SSM/2018-FRCAG-77 loukattiin oikeusvarmuuden periaatetta, sekä loukannut oikeusvarmuuden periaatetta katsoessaan, että luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten vakavaraisuusvaatimuksista 26.6.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 575/2013 26 artiklan 3 kohtaa on rikottu, vaikka kyseinen tuomioistuin on nimenomaisesti todennut, että säännös on epäselvä,

| 2) | unionin yleinen tuomioistuin on rikkonut luottolaitosten vakavaraisuusvalvontaan liittyvää politiikkaa koskevien erityistehtävien antamisesta Euroopan keskuspankille 15.10.2013 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 1024/2013 18 artiklan 1 kohtaa ja laiminlyönyt perusteluvelvollisuuden, kun se ei ole osoittanut valittajan toimineen tuottamuksellisesti, |
| --- | --- |

2)

unionin yleinen tuomioistuin on rikkonut luottolaitosten vakavaraisuusvalvontaan liittyvää politiikkaa koskevien erityistehtävien antamisesta Euroopan keskuspankille 15.10.2013 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 1024/2013 18 artiklan 1 kohtaa ja laiminlyönyt perusteluvelvollisuuden, kun se ei ole osoittanut valittajan toimineen tuottamuksellisesti,

| 3) | unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen ja laiminlyönyt perusteluvelvollisuuden, kun se ei ole lausunut kanneperusteesta, jonka mukaan päätöksellä ECB/SSM/2018-FRCAG-77 loukattiin suhteellisuusperiaatetta ja yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, sekä loukannut näitä kahta periaatetta katsoessaan implisiittisesti, että seuraamus oli lähtökohtaisesti perusteltu. |
| --- | --- |

3)

unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen ja laiminlyönyt perusteluvelvollisuuden, kun se ei ole lausunut kanneperusteesta, jonka mukaan päätöksellä ECB/SSM/2018-FRCAG-77 loukattiin suhteellisuusperiaatetta ja yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, sekä loukannut näitä kahta periaatetta katsoessaan implisiittisesti, että seuraamus oli lähtökohtaisesti perusteltu.

---

| 14.12.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 433/28 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 433/28

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale di Milano (Italia) on esittänyt 25.9.2020 – Associazione per gli Studi Giuridici sull’Immigrazione (ASGI) ym. v. Presidenza del Consiglio dei Ministri – Dipartimento per le politiche della famiglia ja Ministero dell'Economia e delle Finanze

(Asia C-462/20)

(2020/C 433/36)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunale di Milano

Pääasian asianosaiset

Kantajat: Associazione per gli Studi Giuridici sull’Immigrazione (ASGI), Avvocati per niente onlus (APN) ja Associazione NAGA – Organizzazione di volontariato per l’Assistenza Socio-Sanitaria e per i Diritti di Cittadini Stranieri, Rom e Sinti

Vastaajat: Presidenza del Consiglio dei Ministri – Dipartimento per le politiche della famiglia ja Ministero dell'Economia e delle Finanze

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko direktiivin 2003/109/EY (1) 11 artiklan 1 kohdan d tai f alakohta esteenä kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan jäsenvaltion hallitus myöntää ainoastaan kyseisen jäsenvaltion ja muiden unionin jäsenvaltioiden kansalaisille mutta ei maassa pitkään oleskelleille kolmansien valtioiden kansalaisille asiakirjan, joka oikeuttaa hinnanalennuksiin sellaisista tavaroista ja palveluista, joita tarjoavat kyseisen jäsenvaltion hallituksen kanssa tästä sopimuksen tehneet julkiset ja yksityiset toimijat? |
| --- | --- |

1)

Onko direktiivin 2003/109/EY (1) 11 artiklan 1 kohdan d tai f alakohta esteenä kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan jäsenvaltion hallitus myöntää ainoastaan kyseisen jäsenvaltion ja muiden unionin jäsenvaltioiden kansalaisille mutta ei maassa pitkään oleskelleille kolmansien valtioiden kansalaisille asiakirjan, joka oikeuttaa hinnanalennuksiin sellaisista tavaroista ja palveluista, joita tarjoavat kyseisen jäsenvaltion hallituksen kanssa tästä sopimuksen tehneet julkiset ja yksityiset toimijat?

| 2) | Onko direktiivin 2011/98/EU (2) 12 artiklan 1 kohdan e alakohta, kun sitä tarkastellaan yhdessä asetuksen N:o (EY) 883/2004 (3) 1 artiklan z alakohdan ja 3 artiklan j alakohdan kanssa, tai direktiivin 2011/98/EU 12 artiklan 1 kohdan g alakohta esteenä kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan jäsenvaltion hallitus myöntää ainoastaan kyseisen jäsenvaltion ja muiden unionin jäsenvaltioiden kansalaisille mutta ei direktiivin 2011/98/EU 3 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdassa tarkoitetuille maassa pitkään oleskelleille kolmansien valtioiden kansalaisille asiakirjan, joka oikeuttaa hinnanalennuksiin sellaisista tavaroista ja palveluista, joita tarjoavat kyseisen jäsenvaltion hallituksen kanssa tästä sopimuksen tehneet yksityiset ja julkiset toimijat? |
| --- | --- |

2)

Onko direktiivin 2011/98/EU (2) 12 artiklan 1 kohdan e alakohta, kun sitä tarkastellaan yhdessä asetuksen N:o (EY) 883/2004 (3) 1 artiklan z alakohdan ja 3 artiklan j alakohdan kanssa, tai direktiivin 2011/98/EU 12 artiklan 1 kohdan g alakohta esteenä kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan jäsenvaltion hallitus myöntää ainoastaan kyseisen jäsenvaltion ja muiden unionin jäsenvaltioiden kansalaisille mutta ei direktiivin 2011/98/EU 3 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdassa tarkoitetuille maassa pitkään oleskelleille kolmansien valtioiden kansalaisille asiakirjan, joka oikeuttaa hinnanalennuksiin sellaisista tavaroista ja palveluista, joita tarjoavat kyseisen jäsenvaltion hallituksen kanssa tästä sopimuksen tehneet yksityiset ja julkiset toimijat?

| 3) | Onko direktiivin 2009/50/EY (4) 14 artiklan 1 kohdan e alakohta, kun sitä tarkastellaan yhdessä asetuksen N:o (EY) 883/2004 1 artiklan z alakohdan ja 3 artiklan j alakohdan kanssa, tai direktiivin 2009/50/EY 14 artiklan 1 kohdan g alakohta esteenä kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan jäsenvaltion hallitus myöntää ainoastaan kyseisen jäsenvaltion ja muiden unionin jäsenvaltioiden kansalaisille mutta ei direktiivissä 2009/50 tarkoitetuille kolmansien valtioiden kansalaisille, joilla on EU:n sininen kortti, asiakirjan, joka oikeuttaa hinnanalennuksiin sellaisista tavaroista ja palveluista, joita tarjoavat kyseisen jäsenvaltion hallituksen kanssa tästä sopimuksen tehneet yksityiset ja julkiset toimijat? |
| --- | --- |

3)

Onko direktiivin 2009/50/EY (4) 14 artiklan 1 kohdan e alakohta, kun sitä tarkastellaan yhdessä asetuksen N:o (EY) 883/2004 1 artiklan z alakohdan ja 3 artiklan j alakohdan kanssa, tai direktiivin 2009/50/EY 14 artiklan 1 kohdan g alakohta esteenä kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan jäsenvaltion hallitus myöntää ainoastaan kyseisen jäsenvaltion ja muiden unionin jäsenvaltioiden kansalaisille mutta ei direktiivissä 2009/50 tarkoitetuille kolmansien valtioiden kansalaisille, joilla on EU:n sininen kortti, asiakirjan, joka oikeuttaa hinnanalennuksiin sellaisista tavaroista ja palveluista, joita tarjoavat kyseisen jäsenvaltion hallituksen kanssa tästä sopimuksen tehneet yksityiset ja julkiset toimijat?

| 4) | Onko direktiivin 2011/95/EU 29 artikla esteenä kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan jäsenvaltion hallitus myöntää ainoastaan kyseisen jäsenvaltion ja muiden unionin jäsenvaltioiden kansalaisille mutta ei maassa pitkään oleskelleille kolmansien valtioiden kansalaisille asiakirjan, joka oikeuttaa hinnanalennuksiin sellaisista tavaroista ja palveluista, joita tarjoavat kyseisen jäsenvaltion hallituksen kanssa tästä sopimuksen tehneet yksityiset ja julkiset toimijat? |
| --- | --- |

4)

Onko direktiivin 2011/95/EU 29 artikla esteenä kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan jäsenvaltion hallitus myöntää ainoastaan kyseisen jäsenvaltion ja muiden unionin jäsenvaltioiden kansalaisille mutta ei maassa pitkään oleskelleille kolmansien valtioiden kansalaisille asiakirjan, joka oikeuttaa hinnanalennuksiin sellaisista tavaroista ja palveluista, joita tarjoavat kyseisen jäsenvaltion hallituksen kanssa tästä sopimuksen tehneet yksityiset ja julkiset toimijat?

---

(1)  Pitkään oleskelleiden kolmansien maiden kansalaisten asemasta 25.11.2003 annettu neuvoston direktiivi 2003/109/EY (EUVL 2004, L 16, s. 44).

(2)  Kolmansien maiden kansalaisille jäsenvaltion alueella oleskelua ja työskentelyä varten myönnettävää yhdistelmälupaa koskevasta yhden hakemuksen menettelystä sekä jäsenvaltiossa laillisesti oleskelevien kolmansista maista tulleiden työntekijöiden yhtäläisistä oikeuksista 13.12.2011 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2011/98/EU (EUVL 2011, L 343, s. 1).

(3)  Sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta 29.4.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 883/2004 (EUVL 2004, L 166, s. 1).

(4)  Kolmansien maiden kansalaisten maahantulon ja oleskelun edellytyksistä korkeaa pätevyyttä vaativaa työtä varten 25.5.2009 annettu neuvoston direktiivi 2009/50/EY (EUVL 2009, L 155, s. 17).

---

| 14.12.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 433/29 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 433/29

---

Valitus, jonka KF on tehnyt 26.9.2020 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-619/19, KF v. EUSK, 10.7.2020 antamasta määräyksestä

(Asia C-464/20 P)

(2020/C 433/37)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittaja: KF (edustaja: A. Kunst, Rechtsanwältin)

Muu osapuoli: Euroopan unionin satelliittikeskus (EUSK)

Vaatimukset

Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

| — | kumoaa valituksenalaisen määräyksen (valituksen ensimmäinen vaatimus) |
| --- | --- |

—

kumoaa valituksenalaisen määräyksen (valituksen ensimmäinen vaatimus)

| — | hyväksyy kanteen kannevaatimusten neljättä kohtaa lukuun ottamatta (valituksen toinen vaatimus) ja siten |
| --- | --- |

—

hyväksyy kanteen kannevaatimusten neljättä kohtaa lukuun ottamatta (valituksen toinen vaatimus) ja siten

| — | kumoaa EUSK:n johtajan 3.7.2019 tekemän päätöksen hallinnollisen tutkimuksen uudelleen aloittamisesta sekä johtajan päätöksen, jolla kyseinen päätös on pysytetty hallinnollisen valituksen jälkeen |
| --- | --- |

—

kumoaa EUSK:n johtajan 3.7.2019 tekemän päätöksen hallinnollisen tutkimuksen uudelleen aloittamisesta sekä johtajan päätöksen, jolla kyseinen päätös on pysytetty hallinnollisen valituksen jälkeen

| — | velvoittaa EUSK:n maksamaan valittajalle oikeudenmukaisen korvauksen unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-286/15, KF v. EUSK, antaman tuomion (täytäntöön pantava tuomio) perusteella, koska tämä on ainoa mahdollinen tapa poistaa tapahtuneet lainvastaisuudet, palauttaa valittaja aikaisempaan oikeudelliseen asemaansa ja panna tuomio täytäntöön |
| --- | --- |

—

velvoittaa EUSK:n maksamaan valittajalle oikeudenmukaisen korvauksen unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-286/15, KF v. EUSK, antaman tuomion (täytäntöön pantava tuomio) perusteella, koska tämä on ainoa mahdollinen tapa poistaa tapahtuneet lainvastaisuudet, palauttaa valittaja aikaisempaan oikeudelliseen asemaansa ja panna tuomio täytäntöön

| — | velvoittaa EUSK:n korvaamaan valittajalle hallinnollisen tutkimuksen uudelleen aloittamisesta aiheutuneet aineelliset ja aineettomat vahingot, joiden kohtuulliseksi määräksi arvioidaan alustavasti 30 000 euroa |
| --- | --- |

—

velvoittaa EUSK:n korvaamaan valittajalle hallinnollisen tutkimuksen uudelleen aloittamisesta aiheutuneet aineelliset ja aineettomat vahingot, joiden kohtuulliseksi määräksi arvioidaan alustavasti 30 000 euroa

| — | vaihtoehtoisesti palauttaa asian unionin yleiseen tuomioistuimeen asiaratkaisua varten |
| --- | --- |

—

vaihtoehtoisesti palauttaa asian unionin yleiseen tuomioistuimeen asiaratkaisua varten

| — | velvoittaa vastapuolen korvaamaan oikeudenkäyntikulut ensimmäisessä oikeusasteessa ja muutoksenhakuasteessa. |
| --- | --- |

—

velvoittaa vastapuolen korvaamaan oikeudenkäyntikulut ensimmäisessä oikeusasteessa ja muutoksenhakuasteessa.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Valittaja vetoaa valituksensa tueksi kolmeen valitusperusteeseen.

| 1. | Ensimmäinen valitusperuste, joka perustuu SEUT 266 artiklan rikkomiseen ja valittajan sen oikeuden loukkaamiseen, jonka mukaan täytäntöön pantavaa tuomiota on noudatettava täysimääräisesti, koska unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen katsoessaan, että päätös hallinnollisen tutkimuksen uudelleen aloittamisesta on ollut valmisteleva toimi, joka ei ole ollut KF:lle vastainen.
  Kyseessä on päätös olla panematta tuomiota täytäntöön asianmukaisesti SEUT 266 artiklan edellyttämällä tavalla ja ottaen myös huomioon KF:n tapauksen erityiset olosuhteet, joten päätös vaikuttaa välittömästi ja suoraan hänen etuihinsa.
  Unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen jättäessään huomiotta KF:n tapauksen erityiset olosuhteet, joihin sisältyy korjaamattomia lainvastaisuuksia alkuperäisessä hallinnollisessa tutkimuksessa.
  Unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen, kun se on jättänyt toteamatta, että:






  — | EUSK:n on objektiivisesti mahdotonta poistaa lainvastaisuudet aloittamalla hallinnollinen tutkimus uudelleen, kun otetaan myös huomioon, että alkuperäisessä hallinnollisessa tutkimuksessa todistajiin vaikutettiin epäasianmukaisesti ja että KF:n kunniallisuutta ja ammatillista mainetta on vakavasti loukattu, kuten täytäntöön pantavassa tuomiossa on todettu |
| --- | --- | --- |

1.

Ensimmäinen valitusperuste, joka perustuu SEUT 266 artiklan rikkomiseen ja valittajan sen oikeuden loukkaamiseen, jonka mukaan täytäntöön pantavaa tuomiota on noudatettava täysimääräisesti, koska unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen katsoessaan, että päätös hallinnollisen tutkimuksen uudelleen aloittamisesta on ollut valmisteleva toimi, joka ei ole ollut KF:lle vastainen.

Kyseessä on päätös olla panematta tuomiota täytäntöön asianmukaisesti SEUT 266 artiklan edellyttämällä tavalla ja ottaen myös huomioon KF:n tapauksen erityiset olosuhteet, joten päätös vaikuttaa välittömästi ja suoraan hänen etuihinsa.

Unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen jättäessään huomiotta KF:n tapauksen erityiset olosuhteet, joihin sisältyy korjaamattomia lainvastaisuuksia alkuperäisessä hallinnollisessa tutkimuksessa.

Unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen, kun se on jättänyt toteamatta, että:

—

EUSK:n on objektiivisesti mahdotonta poistaa lainvastaisuudet aloittamalla hallinnollinen tutkimus uudelleen, kun otetaan myös huomioon, että alkuperäisessä hallinnollisessa tutkimuksessa todistajiin vaikutettiin epäasianmukaisesti ja että KF:n kunniallisuutta ja ammatillista mainetta on vakavasti loukattu, kuten täytäntöön pantavassa tuomiossa on todettu

| — | menettelyn oikeudenmukaisuutta ei voida taata |
| --- | --- |

—

menettelyn oikeudenmukaisuutta ei voida taata

| — | kohtuullisen käsittelyajan periaatetta on loukattu. |
| --- | --- |

—

kohtuullisen käsittelyajan periaatetta on loukattu.

| 2. | Toinen valitusperuste, joka perustuu SEUT 266 artiklan rikkomiseen ja luottamuksensuojan periaatteen loukkaamiseen, koska unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen jättäessään huomiotta ja toteamatta seuraavat seikat:






  — | harkintavalta tuomioiden asianmukaisessa täytäntöönpanossa voi joskus, kuten KF:n tapauksessa, rajoittua yhteen ainoaan mahdolliseen toimenpiteeseen, joka on se, että hänelle oikeudenmukaisesti korvataan lainvastaisuudet, joiden tapahtuminen on todettu täytäntöön pantavalla tuomiolla |
| --- | --- | --- |

2.

Toinen valitusperuste, joka perustuu SEUT 266 artiklan rikkomiseen ja luottamuksensuojan periaatteen loukkaamiseen, koska unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen jättäessään huomiotta ja toteamatta seuraavat seikat:

—

harkintavalta tuomioiden asianmukaisessa täytäntöönpanossa voi joskus, kuten KF:n tapauksessa, rajoittua yhteen ainoaan mahdolliseen toimenpiteeseen, joka on se, että hänelle oikeudenmukaisesti korvataan lainvastaisuudet, joiden tapahtuminen on todettu täytäntöön pantavalla tuomiolla

| — | kaikkia koko menettelyn päätteeksi tehtäviä lopullisia päätöksiä tai kaikkia niiden valmistelemiseksi tehtäviä päätöksiä rasittaisivat joka tapauksessa ja väistämättä samat lainvastaisuudet kuin ne, jotka täytäntöön pantavassa tuomiossa on nimetty |
| --- | --- |

—

kaikkia koko menettelyn päätteeksi tehtäviä lopullisia päätöksiä tai kaikkia niiden valmistelemiseksi tehtäviä päätöksiä rasittaisivat joka tapauksessa ja väistämättä samat lainvastaisuudet kuin ne, jotka täytäntöön pantavassa tuomiossa on nimetty

| — | tuomion noudattamiseen liittyy erityisiä vaikeuksia |
| --- | --- |

—

tuomion noudattamiseen liittyy erityisiä vaikeuksia

| — | KF:llä on ollut perusteltu aihe odottaa oikeudenmukaista korvausta |
| --- | --- |

—

KF:llä on ollut perusteltu aihe odottaa oikeudenmukaista korvausta

| — | oikeudenmukaisen korvauksen maksaminen on ainoa tapa poistaa tapahtuneiksi todetut lainvastaisuudet. |
| --- | --- |

—

oikeudenmukaisen korvauksen maksaminen on ainoa tapa poistaa tapahtuneiksi todetut lainvastaisuudet.

| 3. | Kolmas valitusperuste, joka perustuu SEUT 268 artiklan ja SEUT 340 artiklan toisen kohdan rikkomiseen, koska unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen katsoessaan, että sopimussuhteen ulkopuolista korvausvastuuta koskeva kanne, joka perustuu hallinnollisen tutkimuksen uudelleen aloittamista koskevaan päätökseen, on jätettävä tutkimatta. KF on nostanut kanteen, joka on otettu tutkittavaksi, joten myös siihen liittyvä vahingonkorvauskanne on tutkittava. |
| --- | --- |

3.

Kolmas valitusperuste, joka perustuu SEUT 268 artiklan ja SEUT 340 artiklan toisen kohdan rikkomiseen, koska unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen katsoessaan, että sopimussuhteen ulkopuolista korvausvastuuta koskeva kanne, joka perustuu hallinnollisen tutkimuksen uudelleen aloittamista koskevaan päätökseen, on jätettävä tutkimatta. KF on nostanut kanteen, joka on otettu tutkittavaksi, joten myös siihen liittyvä vahingonkorvauskanne on tutkittava.

---

| 14.12.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 433/31 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 433/31

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Hamburg (Saksa) on esittänyt 28.9.2020 – BC v. Deutsche Lufthansa AG

(Asia C-467/20)

(2020/C 433/38)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Amtsgericht Hamburg

Pääasian asianosaiset

Kantaja: BC

Vastaaja: Deutsche Lufthansa AG

Ennakkoratkaisukysymys

Onko asetuksen N:o 261/2004 (1) 5 artiklan 1 kohdan c alakohtaa ja 7 artiklan 1 kohtaa, tarkasteltuina yhdessä saman asetuksen 3 artiklan 5 kohdan kanssa, tulkittava siten, että kun on kyse yhteen ainoaan varaukseen perustuvasta kaksiosaisesta lennosta (johon siis liittyy jatkolento) jäsenvaltion alueen ulkopuolelta (kolmas maa) sijaitsevalta lentoasemalta jäsenvaltion alueella sijaitsevalle lentoasemalle kolmannessa maassa sijaitsevan lentoaseman kautta, lentomatkustaja, joka saapuu lopulliseen määräpaikkaansa vähintään kolme tuntia myöhässä ensimmäisen lennon, josta vastasi yhteisten reittitunnusten käyttöä koskevan sopimuksen perusteella kolmanteen maahan sijoittautunut lentoliikenteen harjoittaja, viivästymisen vuoksi, voi nostaa kyseiseen asetukseen perustuvan korvauskanteensa sitä yhteisön lentoliikenteen harjoittajaa vastaan, jolta koko lentomatka varattiin mutta joka itse suoritti vain jälkimmäisen lennon?

---

(1)  Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 261/2004 (EUVL 2004, L 46, s. 1).

---

| 14.12.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 433/31 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 433/31

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Riigikohus (Viro) on esittänyt 29.9.2020 – AS Veejaam ja OÜ Espo v. AS Elering

(Asia C-470/20)

(2020/C 433/39)

Oikeudenkäyntikieli: viro

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Riigikohus

Pääasian asianosaiset

Valittajat: AS Veejaam ja OÜ Espo

Vastapuoli: AS Elering

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Voidaanko valtiontukea koskevia Euroopan unionin sääntöjä, mukaan lukien erityisesti komission tiedonannon ”Suuntaviivat valtiontuesta ympäristönsuojelulle ja energia-alalle vuosina 2014–2020” (1) 50 kohdan mukaista kannustavan vaikutuksen vaatimusta tulkita siten, että niiden kanssa on sopusoinnussa sellainen valtiontukiohjelma, jossa annetaan uusiutuvan energian tuottajalle mahdollisuus hakea valtiontuen maksamista hankkeen töiden aloittamisen jälkeen, siinä tapauksessa, että kansallisen säännöksen mukaan jokaisella tuottajalla, joka täyttää laissa säädetyt ehdot, on oikeus tuen saantiin, eikä toimivaltaiselle viranomaiselle anneta tältä osin harkintavaltaa? |
| --- | --- |

1)

Voidaanko valtiontukea koskevia Euroopan unionin sääntöjä, mukaan lukien erityisesti komission tiedonannon ”Suuntaviivat valtiontuesta ympäristönsuojelulle ja energia-alalle vuosina 2014–2020” (1) 50 kohdan mukaista kannustavan vaikutuksen vaatimusta tulkita siten, että niiden kanssa on sopusoinnussa sellainen valtiontukiohjelma, jossa annetaan uusiutuvan energian tuottajalle mahdollisuus hakea valtiontuen maksamista hankkeen töiden aloittamisen jälkeen, siinä tapauksessa, että kansallisen säännöksen mukaan jokaisella tuottajalla, joka täyttää laissa säädetyt ehdot, on oikeus tuen saantiin, eikä toimivaltaiselle viranomaiselle anneta tältä osin harkintavaltaa?

| 2) | Estääkö valtiontuen kannustavan vaikutuksen joka tapauksessa se, jos valtiontuen perusteena oleva investointi on tehty ympäristöluvan ehtojen muuttumisen vuoksi, toisin sanoen tilanteessa, jossa, kuten tässä tapauksessa, hakija olisi tiukempien lupaehtojen vuoksi todennäköisesti lopettanut toimintansa, ellei olisi saanut valtiontukea? |
| --- | --- |

2)

Estääkö valtiontuen kannustavan vaikutuksen joka tapauksessa se, jos valtiontuen perusteena oleva investointi on tehty ympäristöluvan ehtojen muuttumisen vuoksi, toisin sanoen tilanteessa, jossa, kuten tässä tapauksessa, hakija olisi tiukempien lupaehtojen vuoksi todennäköisesti lopettanut toimintansa, ellei olisi saanut valtiontukea?

| 3) | Onko tilanteessa, jossa, kuten tässä tapauksessa, komissio on valtiontukipäätöksellä vahvistanut niin olemassa olevan tukiohjelman kuin myös siihen suunnitellut muutokset sisämarkkinoille soveltuviksi ja valtio on muun muassa ilmoittanut, että soveltaa olemassa olevaa tukiohjelmaa ainoastaan tiettyyn määräaikaan saakka, mutta olemassa olevan tukiohjelman soveltamista on jatkettu voimassa olevan lain perusteella valtion ilmoittamaa määräaikaa kauemmin, kyseessä neuvoston asetuksen (EU) 2015/1589 (2) 1 artiklan c alakohdassa tarkoitettu uusi tuki, ottaen huomioon muun muassa unionin tuomioistuimen kannat asiassa C-590/14 P (3) (tuomion 49 ja 50 kohta)? |
| --- | --- |

3)

Onko tilanteessa, jossa, kuten tässä tapauksessa, komissio on valtiontukipäätöksellä vahvistanut niin olemassa olevan tukiohjelman kuin myös siihen suunnitellut muutokset sisämarkkinoille soveltuviksi ja valtio on muun muassa ilmoittanut, että soveltaa olemassa olevaa tukiohjelmaa ainoastaan tiettyyn määräaikaan saakka, mutta olemassa olevan tukiohjelman soveltamista on jatkettu voimassa olevan lain perusteella valtion ilmoittamaa määräaikaa kauemmin, kyseessä neuvoston asetuksen (EU) 2015/1589 (2) 1 artiklan c alakohdassa tarkoitettu uusi tuki, ottaen huomioon muun muassa unionin tuomioistuimen kannat asiassa C-590/14 P (3) (tuomion 49 ja 50 kohta)?

| 4) | Onko tilanteessa, jossa komissio on jälkikäteen päättänyt olla vastustamatta SEUT 108 artiklan 3 kohdan vastaisesti sovellettua tukiohjelmaa, toimintatuen saamiseen oikeutetuilla henkilöillä oikeus hakea tuen maksamista myös komission päätöstä edeltäneeltä ajalta, edellyttäen, että kansallinen prosessioikeus antaa tähän mahdollisuuden? |
| --- | --- |

4)

Onko tilanteessa, jossa komissio on jälkikäteen päättänyt olla vastustamatta SEUT 108 artiklan 3 kohdan vastaisesti sovellettua tukiohjelmaa, toimintatuen saamiseen oikeutetuilla henkilöillä oikeus hakea tuen maksamista myös komission päätöstä edeltäneeltä ajalta, edellyttäen, että kansallinen prosessioikeus antaa tähän mahdollisuuden?

| 5) | Onko tukiohjelman puitteissa toimintatukea hakevalla henkilöllä, joka aloitti sisämarkkinoille soveltuvaksi katsottujen ehtojen mukaisen hankkeen toteuttamisen aikana, jolloin tukiohjelmaa sovellettiin laillisesti, mutta joka haki valtiontukea aikana, jolloin tukiohjelmaa oli jatkettu ilmoittamatta tästä komissiolle, oikeus saada valtiontukea SEUT 108 artiklan 3 kohdan määräyksistä riippumatta? |
| --- | --- |

5)

Onko tukiohjelman puitteissa toimintatukea hakevalla henkilöllä, joka aloitti sisämarkkinoille soveltuvaksi katsottujen ehtojen mukaisen hankkeen toteuttamisen aikana, jolloin tukiohjelmaa sovellettiin laillisesti, mutta joka haki valtiontukea aikana, jolloin tukiohjelmaa oli jatkettu ilmoittamatta tästä komissiolle, oikeus saada valtiontukea SEUT 108 artiklan 3 kohdan määräyksistä riippumatta?

---

(1)  EUVL 2014, C 200, s. 1.

(2)  Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 13.7.2015 annettu neuvoston asetus (EU) 2015/1589 (EUVL 2015, L 248, s. 9).

(3)  Unionin tuomioistuimen tuomio 26.10.2016, DEI v. komissio (C-590/14 P, EU:C:2016:797).

---

| 14.12.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 433/32 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 433/32

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sofiyski rayonen sad (Bulgaria) on esittänyt 30.9.2020 – ”INVEST FUND MANAGEMENT” AD v. Komisiya za finansov nadzor

(Asia C-473/20)

(2020/C 433/40)

Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Sofiyski rayonen sad

Pääasian asianosaiset

Kantaja:”INVEST FUND MANAGEMENT” AD

Vastaaja: Komisiya za finansov nadzor

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Mikä merkitys unionin lainsäätäjän oli tarkoitus antaa tarjousesitteeseen sisältyvien keskeisten tietojen käsitteelle, sellaisena kuin sitä käytetään siirtokelpoisiin arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavia yrityksiä (yhteissijoitusyritykset) koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 13.7.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/65/EY (1) ([– –] EUVL 2009, L 302, s. 32) 72 artiklassa? |
| --- | --- |

1)

Mikä merkitys unionin lainsäätäjän oli tarkoitus antaa tarjousesitteeseen sisältyvien keskeisten tietojen käsitteelle, sellaisena kuin sitä käytetään siirtokelpoisiin arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavia yrityksiä (yhteissijoitusyritykset) koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 13.7.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/65/EY (1) ([– –] EUVL 2009, L 302, s. 32) 72 artiklassa?

| 2) | Onko 13.7.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/65/EY 69 artiklan 2 kohtaa tulkittava siten, että tietojen, jotka tarjousesitteessä on ainakin oltava ja jotka mainitaan liitteessä I olevassa A luettelossa, jokainen muuttaminen kuuluu aina kyseisen direktiivin 72 artiklassa tarkoitetun keskeisten tietojen käsitteen alaan, joten tarjousesite on saatettava ajan tasalle määräajassa? |
| --- | --- |

2)

Onko 13.7.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/65/EY 69 artiklan 2 kohtaa tulkittava siten, että tietojen, jotka tarjousesitteessä on ainakin oltava ja jotka mainitaan liitteessä I olevassa A luettelossa, jokainen muuttaminen kuuluu aina kyseisen direktiivin 72 artiklassa tarkoitetun keskeisten tietojen käsitteen alaan, joten tarjousesite on saatettava ajan tasalle määräajassa?

| 3) | Jos toiseen ennakkoratkaisukysymykseen vastataan kieltävästi, onko katsottava, että tiedot, jotka koskevat tietyn rahastoyhtiön hallituksen sellaisten jäsenten, jotka eivät kuulu yhtiön toimivaan johtoon ja joille ei ole siirretty hallinnollisia tehtäviä, vaihtumista, kuuluvat keskeisten tietojen käsitteeseen, sellaisena kuin tätä käsitettä käytetään 13.7.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/65/EY 72 artiklassa? |
| --- | --- |

3)

Jos toiseen ennakkoratkaisukysymykseen vastataan kieltävästi, onko katsottava, että tiedot, jotka koskevat tietyn rahastoyhtiön hallituksen sellaisten jäsenten, jotka eivät kuulu yhtiön toimivaan johtoon ja joille ei ole siirretty hallinnollisia tehtäviä, vaihtumista, kuuluvat keskeisten tietojen käsitteeseen, sellaisena kuin tätä käsitettä käytetään 13.7.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/65/EY 72 artiklassa?

| 4) | Onko 13.7.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/65/EY 99 a artiklan r alakohtaa tulkittava siten, että seuraamuksen määrääminen rahastoyhtiölle – kunkin sen hoitaman sijoitusrahaston osalta – on sallittua ainoastaan silloin, kun rahastoyhtiö laiminlyö toistuvasti sijoittajille annettavia tietoja koskevat velvoitteet, jotka on asetettu niiden kansallisten säännösten mukaisesti, joilla kyseisen direktiivin 68–82 artikla on saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä? |
| --- | --- |

4)

Onko 13.7.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/65/EY 99 a artiklan r alakohtaa tulkittava siten, että seuraamuksen määrääminen rahastoyhtiölle – kunkin sen hoitaman sijoitusrahaston osalta – on sallittua ainoastaan silloin, kun rahastoyhtiö laiminlyö toistuvasti sijoittajille annettavia tietoja koskevat velvoitteet, jotka on asetettu niiden kansallisten säännösten mukaisesti, joilla kyseisen direktiivin 68–82 artikla on saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä?

---

(1)  EUVL 2009, L 302, s. 32.

---

| 14.12.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 433/33 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 433/33

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberlandesgericht München (Saksa) on esittänyt 1.10.2020 – Vodafone Kabel Deutschland GmbH v. Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.

(Asia C-484/20)

(2020/C 433/41)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Oberlandesgericht München

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Vodafone Kabel Deutschland GmbH

Vastapuoli: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.

Ennakkoratkaisukysymys

Onko direktiivin (EU) 2015/2366 (1) 62 artiklan 4 kohtaa tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle lainsäädännölle tai käytännölle, jonka mukaan kansallisessa täytäntöönpanosäännöksessä säädettyä maksuvälineiden ja maksupalvelujen palvelumaksukieltoa voidaan kuluttajien kanssa solmittujen kestovelkasuhteiden osalta soveltaa siirtymäjärjestelynä vain, jos perustana oleva velkasuhde on syntynyt 13.01.2018 jälkeen, muttei kuitenkaan silloin, kun velkasuhde on syntynyt ennen 13.01.2018 mutta (muiden) maksutapahtumien maksaminen on alkanut vasta 13.01.2018 lähtien?

---

(1)  Maksupalveluista sisämarkkinoilla, direktiivien 2002/65/EY, 2009/110/EY ja 2013/36/EU ja asetuksen (EU) N:o 1093/2010 muuttamisesta sekä direktiivin 2007/64/EY kumoamisesta 25.11.2015 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) 2015/2366 (EUVL 2015, L 337, s. 35).

---

| 14.12.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 433/34 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 433/34

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Curtea de Apel Alba Iulia (Romania) on esittänyt 2.10.2020 – Philips Orăștie SRL v. Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

(Asia C-487/20)

(2020/C 433/42)

Oikeudenkäyntikieli: romania

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Curtea de Apel Alba Iulia

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Philips Orăștie SRL

Vastapuoli: Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

Ennakkoratkaisukysymys

Voidaanko direktiivin 2006/112/EY (1) 179 artiklan [ensimmäisen kohdan] ja 183 artiklan [ensimmäisen kohdan] säännöksiä, kun ne luetaan yhdessä vastaavuusperiaatteen, tehokkuusperiaatteen ja neutraalisuuden periaatteen kanssa, tulkita siten, että ne ovat esteenä sellaiselle kansalliselle lainsäädännölle tai käytännölle, jonka mukaan palautettavan arvonlisäveron määrää on pienennettävä sisällyttämällä maksettavan arvonlisäveron laskentaan määrät, jotka perustuvat täydentäviin maksuvelvoitteisiin, jotka on vahvistettu verotuspäätöksellä, joka on kumottu tuomiolla, joka ei ole lopullinen, siinä tapauksessa, että kyseisten täydentävien velvoitteiden vakuudeksi on toimitettu pankkitakaus ja että kansallisissa verotusmenettelyä koskevissa säännöksissä tunnustetaan tällaisella takauksella oleva täytäntöönpanon keskeyttävä vaikutus muiden verojen ja veronluonteisten maksujen yhteydessä?

---

(1)  Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annettu neuvoston direktiivi 2006/112/EY (EUVL 2006, L 347, s. 1).

---

| 14.12.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 433/34 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 433/34

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Liettua) on esittänyt 2.10.2020 – UB v. Kauno teritorinė muitinė

(Asia C-489/20)

(2020/C 433/43)

Oikeudenkäyntikieli: liettua

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

Pääasian asianosaiset

Valittaja: UB

Vastapuoli: Kauno teritorinė muitinė

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko unionin tullikoodeksista 9.10.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 952/2013 (1) [– –] 124 artiklan 1 kohdan e alakohtaa tulkittava siten, että tullivelka lakkaa, jos – käsiteltävässä asiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa – salakuljetetut tavarat julistettiin valtiolle menetetyiksi ja myöhemmin takavarikoitiin sen jälkeen, kun ne oli jo tuotu säännösten vastaisesti (luovutettu kulutukseen) Euroopan unionin tullialueelle? |
| --- | --- |

1)

Onko unionin tullikoodeksista 9.10.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 952/2013 (1) [– –] 124 artiklan 1 kohdan e alakohtaa tulkittava siten, että tullivelka lakkaa, jos – käsiteltävässä asiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa – salakuljetetut tavarat julistettiin valtiolle menetetyiksi ja myöhemmin takavarikoitiin sen jälkeen, kun ne oli jo tuotu säännösten vastaisesti (luovutettu kulutukseen) Euroopan unionin tullialueelle?

| 2) | Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko valmisteveroja koskevasta yleisestä järjestelmästä ja direktiivin 92/12/ETY kumoamisesta 16.12.2008 annetun neuvoston direktiivin 2008/118/EY (2) 2 artiklan b alakohtaa ja 7 artiklan 1 kohtaa sekä yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (3) 2 artiklan 1 kohdan d alakohtaa ja 70 artiklaa tulkittava siten, että velvollisuus maksaa valmisteveroa ja/tai arvonlisäveroa ei lakkaa, jos, kuten käsiteltävässä asiassa, salakuljetetut tavarat julistetaan valtiolle menetetyiksi ja myöhemmin takavarikoidaan sen jälkeen, kun ne oli jo tuotu säännösten vastaisesti (luovutettu kulutukseen) unionin tullialueelle, vaikka tullivelka on lakannut asetuksen (EU) N:o 952/2013 124 artiklan 1 kohdan e alakohdassa säädetyn perusteen mukaisesti? |
| --- | --- |

2)

Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko valmisteveroja koskevasta yleisestä järjestelmästä ja direktiivin 92/12/ETY kumoamisesta 16.12.2008 annetun neuvoston direktiivin 2008/118/EY (2) 2 artiklan b alakohtaa ja 7 artiklan 1 kohtaa sekä yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (3) 2 artiklan 1 kohdan d alakohtaa ja 70 artiklaa tulkittava siten, että velvollisuus maksaa valmisteveroa ja/tai arvonlisäveroa ei lakkaa, jos, kuten käsiteltävässä asiassa, salakuljetetut tavarat julistetaan valtiolle menetetyiksi ja myöhemmin takavarikoidaan sen jälkeen, kun ne oli jo tuotu säännösten vastaisesti (luovutettu kulutukseen) unionin tullialueelle, vaikka tullivelka on lakannut asetuksen (EU) N:o 952/2013 124 artiklan 1 kohdan e alakohdassa säädetyn perusteen mukaisesti?

---

(1)  EUVL 2013, L 269, s. 1.

(2)  EUVL 2009, L 9, s. 12.

(3)  EUVL 2006, L 347, s. 1.

---

| 14.12.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 433/35 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 433/35

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen sad Sofia-grad (Bulgaria) on esittänyt 2.10.2020 – V.M.A. v. Stolichna Obsthina, Rayon ”Pancharevo”

(Asia C-490/20)

(2020/C 433/44)

Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Administrativen sad Sofia-grad

Pääasian asianosaiset

Kantaja: V.M.A.

Vastaaja: Stolichna Obsthina, Rayon ”Pancharevo”

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko SEUT 20 ja SEUT 21 artiklaa sekä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 7, 24 ja 45 artiklaa tulkittava siten, että ne ovat esteenä sille, että Bulgarian hallintoviranomaiset kieltäytyvät antamasta lapselle bulgarialaista syntymätodistusta sillä perusteella, että kantaja ei suostu kertomaan viranomaisille, kumpi lapsen äideistä on hänen biologinen äitinsä, kun Bulgarian hallintoviranomaisilta on haettu syntymätodistusta sellaiselle toisessa EU-jäsenvaltiossa syntyneelle lapselle, joka on Bulgarian kansalainen ja jonka syntymästä on todistuksena espanjalainen syntymätodistus, johon on merkitty kaksi naispuolista henkilöä lapsen äideiksi ilmoittamatta tarkemmin, onko toinen heistä – ja jos on, kumpi – lapsen biologinen äiti? |
| --- | --- |

1)

Onko SEUT 20 ja SEUT 21 artiklaa sekä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 7, 24 ja 45 artiklaa tulkittava siten, että ne ovat esteenä sille, että Bulgarian hallintoviranomaiset kieltäytyvät antamasta lapselle bulgarialaista syntymätodistusta sillä perusteella, että kantaja ei suostu kertomaan viranomaisille, kumpi lapsen äideistä on hänen biologinen äitinsä, kun Bulgarian hallintoviranomaisilta on haettu syntymätodistusta sellaiselle toisessa EU-jäsenvaltiossa syntyneelle lapselle, joka on Bulgarian kansalainen ja jonka syntymästä on todistuksena espanjalainen syntymätodistus, johon on merkitty kaksi naispuolista henkilöä lapsen äideiksi ilmoittamatta tarkemmin, onko toinen heistä – ja jos on, kumpi – lapsen biologinen äiti?

| 2) | Onko SEU 4 artiklan 2 kohtaa ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 9 artiklaa tulkittava siten, että EU-jäsenvaltioiden kansallisen identiteetin ja valtiosääntöidentiteetin kunnioittamisen periaatteesta seuraa, että jäsenvaltioilla on vanhemmuuden vahvistamista koskevan lainsäädännön osalta laaja harkintavalta? Erityisesti:






  — | onko SEU 4 artiklan 2 kohtaa tulkittava siten, että siinä jäsenvaltioiden sallitaan vaatia tietoja lapsen biologisesta polveutumisesta? |
| --- | --- | --- |

2)

Onko SEU 4 artiklan 2 kohtaa ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 9 artiklaa tulkittava siten, että EU-jäsenvaltioiden kansallisen identiteetin ja valtiosääntöidentiteetin kunnioittamisen periaatteesta seuraa, että jäsenvaltioilla on vanhemmuuden vahvistamista koskevan lainsäädännön osalta laaja harkintavalta? Erityisesti:

—

onko SEU 4 artiklan 2 kohtaa tulkittava siten, että siinä jäsenvaltioiden sallitaan vaatia tietoja lapsen biologisesta polveutumisesta?

| — | onko SEU 4 artiklan 2 kohtaa, luettuna yhdessä perusoikeuskirjan 7 artiklan ja 24 artiklan 2 kohdan kanssa, tulkittava siten, että asiassa on suoritettava punninta, jossa jäsenvaltion kansallista identiteettiä ja valtiosääntöidentiteettiä verrataan lapsen etuun pyrkimyksessä löytää tasapaino näiden intressien välillä ja jonka yhteydessä on otettava huomioon, että tällä hetkellä ei ole arvokonsensusta tai oikeudellista konsensusta mahdollisuudesta merkitä samaa sukupuolta olevia henkilöitä vanhemmiksi syntymätodistukseen ilmoittamatta tarkemmin, onko jompikumpi vanhemmista lapsen biologinen vanhempi – ja jos on, kumpi? Jos tähän kysymykseen vastataan myöntävästi, miten näitä intressejä voitaisiin konkreettisesti verrata toisiinsa? |
| --- | --- |

—

onko SEU 4 artiklan 2 kohtaa, luettuna yhdessä perusoikeuskirjan 7 artiklan ja 24 artiklan 2 kohdan kanssa, tulkittava siten, että asiassa on suoritettava punninta, jossa jäsenvaltion kansallista identiteettiä ja valtiosääntöidentiteettiä verrataan lapsen etuun pyrkimyksessä löytää tasapaino näiden intressien välillä ja jonka yhteydessä on otettava huomioon, että tällä hetkellä ei ole arvokonsensusta tai oikeudellista konsensusta mahdollisuudesta merkitä samaa sukupuolta olevia henkilöitä vanhemmiksi syntymätodistukseen ilmoittamatta tarkemmin, onko jompikumpi vanhemmista lapsen biologinen vanhempi – ja jos on, kumpi? Jos tähän kysymykseen vastataan myöntävästi, miten näitä intressejä voitaisiin konkreettisesti verrata toisiinsa?

| 3) | Onko Brexitin oikeusvaikutuksilla merkitystä ensimmäiseen kysymykseen annettavan vastauksen osalta, kun yksi lapsen vanhemmaksi toisessa jäsenvaltiossa annettuun syntymätodistukseen merkitty äiti on Yhdistyneen kuningaskunnan kansalainen ja lapsen toinen äiti on EU-jäsenvaltion kansalainen, kun erityisesti otetaan huomioon, että bulgarialaisen syntymätodistuksen epääminen lapselta on esteenä sille, että EU-jäsenvaltio voisi antaa lapselle henkilöllisyystodistuksen, jolloin syntymätodistuksen epääminen voi estää lasta käyttämästä unionin kansalaisen oikeuksiaan rajoituksetta? |
| --- | --- |

3)

Onko Brexitin oikeusvaikutuksilla merkitystä ensimmäiseen kysymykseen annettavan vastauksen osalta, kun yksi lapsen vanhemmaksi toisessa jäsenvaltiossa annettuun syntymätodistukseen merkitty äiti on Yhdistyneen kuningaskunnan kansalainen ja lapsen toinen äiti on EU-jäsenvaltion kansalainen, kun erityisesti otetaan huomioon, että bulgarialaisen syntymätodistuksen epääminen lapselta on esteenä sille, että EU-jäsenvaltio voisi antaa lapselle henkilöllisyystodistuksen, jolloin syntymätodistuksen epääminen voi estää lasta käyttämästä unionin kansalaisen oikeuksiaan rajoituksetta?

| 4) | Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: Onko toimivaltaisilla kansallisilla viranomaisilla unionin oikeuden ja erityisesti tehokkuusperiaatteen nojalla velvollisuus poiketa syntymätodistuksen laatimismallista, joka on osa voimassa olevaa kansallista oikeutta? |
| --- | --- |

4)

Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: Onko toimivaltaisilla kansallisilla viranomaisilla unionin oikeuden ja erityisesti tehokkuusperiaatteen nojalla velvollisuus poiketa syntymätodistuksen laatimismallista, joka on osa voimassa olevaa kansallista oikeutta?

---

| 14.12.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 433/36 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 433/36

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Corte suprema di cassazione (Italia) on esittänyt 30.9.2020 – Randstad Italia SpA v. Umana SpA ym.

(Asia C-497/20)

(2020/C 433/45)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Corte suprema di cassazione

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Randstad Italia SpA

Vastavalituksen tekijät: Umana SpA, Azienda USL Valle d’Aosta, IN. VA SpA ja Synergie Italia agenzia per il lavoro SpA

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Ovatko SEU 4 artiklan 3 kohta, SEU 19 artiklan 1 kohta sekä SEUT 2 artiklan 1 ja 2 kohta ja SEUT 267 artikla, luettuna myös yhdessä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan kanssa, esteenä senkaltaiselle tulkintakäytännölle, joka koskee Italian perustuslain (Costituzione) 111 §:n 8 momenttia, siviiliprosessilain (codice di procedura civile) 360 §:n 1 momentin 1 kohtaa ja 362 §:n 1 momenttia sekä hallintoprosessilain (codice del processo amministrativo) 110 §:ää – siltä osin kuin näissä kansallisissa säännöksissä sallitaan kassaatiovalituksen tekeminen Consiglio di Staton tuomioista ”tuomiovaltaan liittyvistä syistä” –, sellaisena kuin tämä tulkintakäytäntö ilmenee Corte costituzionalen (perustuslakituomioistuin, Italia) vuonna 2018 antamasta tuomiosta nro 6 sekä sitä seuraavasta kansallisesta oikeuskäytännöstä, jossa muutettiin aiempaa lähestymistapaa ja katsottiin, ettei kassaatiovalitusta voida tehdä ”tuomiovallan puuttumisen tapauksessa” muutoksen hakemiseksi sellaisiin Consiglio di Staton tuomioihin, joissa sovelletaan kansallisesti vahvistettuja mutta unionin tuomioistuimen tuomioiden kanssa ristiriidassa olevia tulkintakäytäntöjä sellaisilla Euroopan unionin oikeuden soveltamisalaan kuuluvilla aloilla (käsiteltävässä asiassa julkisia hankintoja koskevien sopimusten tekemisen alalla), joilla jäsenvaltiot ovat sitoutuneet olemaan käyttämättä suvereenia toimivaltaansa unionin oikeuden vastaisesti, ja kun kyseinen tulkintakäytäntö johtaa sellaisten unionin oikeuden rikkomisten vakiintumiseen, jotka voitaisiin korjata edellä mainitun oikeussuojakeinon avulla, ja vaarantaa unionin oikeuden yhtenäisen soveltamisen ja unionin oikeuden kannalta merkityksellisten subjektiivisten oikeudellisten tilanteiden osalta oikeussuojan tehokkuuden, mikä on ristiriidassa sen vaatimuksen kanssa, jonka mukaan jokaisen tuomioistuimen on sovellettava täysimääräisesti unionin oikeutta sitovalla tavalla unionin tuomioistuimen siitä antaman asianmukaisen tulkinnan mukaisesti, kun otetaan huomioon jäsenvaltioiden menettelyllisen itsemääräämisoikeuden rajat prosessuaalisia instituutioita määritettäessä? |
| --- | --- |

1)

Ovatko SEU 4 artiklan 3 kohta, SEU 19 artiklan 1 kohta sekä SEUT 2 artiklan 1 ja 2 kohta ja SEUT 267 artikla, luettuna myös yhdessä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan kanssa, esteenä senkaltaiselle tulkintakäytännölle, joka koskee Italian perustuslain (Costituzione) 111 §:n 8 momenttia, siviiliprosessilain (codice di procedura civile) 360 §:n 1 momentin 1 kohtaa ja 362 §:n 1 momenttia sekä hallintoprosessilain (codice del processo amministrativo) 110 §:ää – siltä osin kuin näissä kansallisissa säännöksissä sallitaan kassaatiovalituksen tekeminen Consiglio di Staton tuomioista ”tuomiovaltaan liittyvistä syistä” –, sellaisena kuin tämä tulkintakäytäntö ilmenee Corte costituzionalen (perustuslakituomioistuin, Italia) vuonna 2018 antamasta tuomiosta nro 6 sekä sitä seuraavasta kansallisesta oikeuskäytännöstä, jossa muutettiin aiempaa lähestymistapaa ja katsottiin, ettei kassaatiovalitusta voida tehdä ”tuomiovallan puuttumisen tapauksessa” muutoksen hakemiseksi sellaisiin Consiglio di Staton tuomioihin, joissa sovelletaan kansallisesti vahvistettuja mutta unionin tuomioistuimen tuomioiden kanssa ristiriidassa olevia tulkintakäytäntöjä sellaisilla Euroopan unionin oikeuden soveltamisalaan kuuluvilla aloilla (käsiteltävässä asiassa julkisia hankintoja koskevien sopimusten tekemisen alalla), joilla jäsenvaltiot ovat sitoutuneet olemaan käyttämättä suvereenia toimivaltaansa unionin oikeuden vastaisesti, ja kun kyseinen tulkintakäytäntö johtaa sellaisten unionin oikeuden rikkomisten vakiintumiseen, jotka voitaisiin korjata edellä mainitun oikeussuojakeinon avulla, ja vaarantaa unionin oikeuden yhtenäisen soveltamisen ja unionin oikeuden kannalta merkityksellisten subjektiivisten oikeudellisten tilanteiden osalta oikeussuojan tehokkuuden, mikä on ristiriidassa sen vaatimuksen kanssa, jonka mukaan jokaisen tuomioistuimen on sovellettava täysimääräisesti unionin oikeutta sitovalla tavalla unionin tuomioistuimen siitä antaman asianmukaisen tulkinnan mukaisesti, kun otetaan huomioon jäsenvaltioiden menettelyllisen itsemääräämisoikeuden rajat prosessuaalisia instituutioita määritettäessä?

| 2) | Ovatko SEU 4 artiklan 3 kohta, SEU 19 artiklan 1 kohta ja SEUT 267 artikla, luettuna myös yhdessä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan kanssa, esteenä Italian perustuslain 111 §:n 8 momentin, siviiliprosessilain 360 §:n 1 momentin 1 kohdan ja 362 §:n 1 momentin sekä hallintoprosessilain 110 §:n sellaiselle tulkinnalle ja soveltamiselle, joka ilmenee kansallisesta oikeuskäytännöstä, jonka mukaan kassaatiovalituksen tekemistä Sezioni Unitelle (Corte di cassazionen yhteisistunto) ”tuomiovaltaan liittyvistä syistä” ei voida käyttää ”tuomiovallan puuttumisen tapauksessa” keinona muutoksen hakemiseksi sellaisiin Consiglio di Staton tuomioihin, joissa on kyse unionin oikeuden soveltamista koskevista oikeusriidoista ja joiden yhteydessä jätetään perusteettomasti esittämättä ennakkoratkaisupyyntö unionin tuomioistuimelle, vaikka unionin tuomioistuimen (tuomiosta 6.10.1982, Cilfit, C-238/81 lähtien) tyhjentävästi luettelemat, tiukasti tulkittavat perusteet kansallisen tuomioistuimen vapauttamiseksi kyseisestä velvollisuudesta eivät täyty, mikä on vastoin periaatetta, jonka mukaan unionin oikeuden vastaisia ovat sellaiset lainsäädäntöön tai perustuslakiin perustuvat kansalliset säännöt tai menettelykäytännöt, joiden nojalla kansalliselta (joko ylimmän oikeusasteen tai muulta) tuomioistuimelta viedään, vaikka tilapäisesti, vapaus esittää ennakkoratkaisupyyntöjä, kun kyseisellä tulkinnalla ja soveltamisella puututaan unionin tuomioistuimen yksinomaiseen toimivaltaan unionin oikeuden asianmukaisessa ja sitovassa tulkinnassa, estetään kansallisen tuomioistuimen soveltaman oikeuden ja unionin oikeuden välillä mahdollisesti olevan tulkintaeron korjaaminen (ja edistetään sen vakiintumista) sekä vaarannetaan unionin oikeudesta johtuvien subjektiivisten oikeudellisten tilanteiden osalta oikeussuojan yhtenäinen soveltaminen ja tehokkuus? |
| --- | --- |

2)

Ovatko SEU 4 artiklan 3 kohta, SEU 19 artiklan 1 kohta ja SEUT 267 artikla, luettuna myös yhdessä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan kanssa, esteenä Italian perustuslain 111 §:n 8 momentin, siviiliprosessilain 360 §:n 1 momentin 1 kohdan ja 362 §:n 1 momentin sekä hallintoprosessilain 110 §:n sellaiselle tulkinnalle ja soveltamiselle, joka ilmenee kansallisesta oikeuskäytännöstä, jonka mukaan kassaatiovalituksen tekemistä Sezioni Unitelle (Corte di cassazionen yhteisistunto) ”tuomiovaltaan liittyvistä syistä” ei voida käyttää ”tuomiovallan puuttumisen tapauksessa” keinona muutoksen hakemiseksi sellaisiin Consiglio di Staton tuomioihin, joissa on kyse unionin oikeuden soveltamista koskevista oikeusriidoista ja joiden yhteydessä jätetään perusteettomasti esittämättä ennakkoratkaisupyyntö unionin tuomioistuimelle, vaikka unionin tuomioistuimen (tuomiosta 6.10.1982, Cilfit, C-238/81 lähtien) tyhjentävästi luettelemat, tiukasti tulkittavat perusteet kansallisen tuomioistuimen vapauttamiseksi kyseisestä velvollisuudesta eivät täyty, mikä on vastoin periaatetta, jonka mukaan unionin oikeuden vastaisia ovat sellaiset lainsäädäntöön tai perustuslakiin perustuvat kansalliset säännöt tai menettelykäytännöt, joiden nojalla kansalliselta (joko ylimmän oikeusasteen tai muulta) tuomioistuimelta viedään, vaikka tilapäisesti, vapaus esittää ennakkoratkaisupyyntöjä, kun kyseisellä tulkinnalla ja soveltamisella puututaan unionin tuomioistuimen yksinomaiseen toimivaltaan unionin oikeuden asianmukaisessa ja sitovassa tulkinnassa, estetään kansallisen tuomioistuimen soveltaman oikeuden ja unionin oikeuden välillä mahdollisesti olevan tulkintaeron korjaaminen (ja edistetään sen vakiintumista) sekä vaarannetaan unionin oikeudesta johtuvien subjektiivisten oikeudellisten tilanteiden osalta oikeussuojan yhtenäinen soveltaminen ja tehokkuus?

| 3) | Voidaanko periaatteita, jotka unionin tuomioistuin on vahvistanut 5.9.2019 annetussa tuomiossa Lombardi (C-333/18), 5.4.2016 annetussa tuomiossa PFE (C-689/13) ja 4.7.2013 annetussa tuomiossa Fastweb (C-100/12) direktiivin 89/665/ETY (1), sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2007/66/EY (2), 1 artiklan 1 ja 3 kohdan sekä 2 artiklan 1 kohdan osalta, soveltaa pääasiassa esillä olevassa tilanteessa, jossa yksi kilpailevista yrityksistä riitauttaa sekä poissulkemisensa tarjouskilpailumenettelystä että toisen yrityksen valinnan hankintasopimuksen sopimuspuoleksi ja jossa Consiglio di Stato tutkii aineellisesti vain yhden valitusperusteen, jolla poissuljettu yritys riitauttaa teknisen tarjouksensa saaman pistemäärän jäämisen alle vaadittavan vähimmäismäärän, ja tutkii ensisijaisesti hankintaviranomaisen ja sopimuspuoleksi valitun yrityksen tekemät liitännäisvalitukset ja hyväksyy ne mutta toteaa sellaisiksi, ettei niitä voida ottaa tutkittavaksi (ja jättää tutkimatta aineellisesti) päävalituksen muut perusteet, joilla riitautetaan tarjouskilpailun tulos muista syistä (kuten tarjousten arviointia koskevien, tarjouspyyntöasiakirjoissa esitettyjen perusteiden epämääräisyyden, pisteidenantoa koskevien perustelujen puuttumisen sekä valintalautakunnan lainvastainen nimittämisen ja kokoonpanon vuoksi) sellaisen kansallisen oikeuskäytännön perusteella, jonka mukaan yrityksellä, joka on suljettu pois tarjouskilpailusta, ei ole oikeutta esittää vaatimuksia, joilla se pyrkii riitauttamaan kilpailevan yrityksen valinnan hankintasopimuksen sopimuspuoleksi, myös vaatimalla tarjouskilpailumenettelyn kumoamista, kun on arvioitava, onko unionin oikeuden kanssa yhteensopivaa se, että yritykseltä evätään oikeus saattaa tuomioistuimen tutkittavaksi kaikki ne syyt, joiden perusteella se riitauttaa tarjouskilpailun tuloksen, silloin, kun kyseisen yrityksen poissulkemista ei ole vahvistettu lopullisesti ja jokainen kilpailija voi vedota samankaltaiseen oikeutettuun etuun muiden kilpailijoiden tekemien tarjousten poissulkemiseksi, mikä voi johtaa siihen, että hankintaviranomainen ei voi valita sääntöjenmukaista tarjousta ja se joutuu aloittamaan uuden hankintamenettelyn, johon kaikki tarjoajat voivat osallistua? |
| --- | --- |

3)

Voidaanko periaatteita, jotka unionin tuomioistuin on vahvistanut 5.9.2019 annetussa tuomiossa Lombardi (C-333/18), 5.4.2016 annetussa tuomiossa PFE (C-689/13) ja 4.7.2013 annetussa tuomiossa Fastweb (C-100/12) direktiivin 89/665/ETY (1), sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2007/66/EY (2), 1 artiklan 1 ja 3 kohdan sekä 2 artiklan 1 kohdan osalta, soveltaa pääasiassa esillä olevassa tilanteessa, jossa yksi kilpailevista yrityksistä riitauttaa sekä poissulkemisensa tarjouskilpailumenettelystä että toisen yrityksen valinnan hankintasopimuksen sopimuspuoleksi ja jossa Consiglio di Stato tutkii aineellisesti vain yhden valitusperusteen, jolla poissuljettu yritys riitauttaa teknisen tarjouksensa saaman pistemäärän jäämisen alle vaadittavan vähimmäismäärän, ja tutkii ensisijaisesti hankintaviranomaisen ja sopimuspuoleksi valitun yrityksen tekemät liitännäisvalitukset ja hyväksyy ne mutta toteaa sellaisiksi, ettei niitä voida ottaa tutkittavaksi (ja jättää tutkimatta aineellisesti) päävalituksen muut perusteet, joilla riitautetaan tarjouskilpailun tulos muista syistä (kuten tarjousten arviointia koskevien, tarjouspyyntöasiakirjoissa esitettyjen perusteiden epämääräisyyden, pisteidenantoa koskevien perustelujen puuttumisen sekä valintalautakunnan lainvastainen nimittämisen ja kokoonpanon vuoksi) sellaisen kansallisen oikeuskäytännön perusteella, jonka mukaan yrityksellä, joka on suljettu pois tarjouskilpailusta, ei ole oikeutta esittää vaatimuksia, joilla se pyrkii riitauttamaan kilpailevan yrityksen valinnan hankintasopimuksen sopimuspuoleksi, myös vaatimalla tarjouskilpailumenettelyn kumoamista, kun on arvioitava, onko unionin oikeuden kanssa yhteensopivaa se, että yritykseltä evätään oikeus saattaa tuomioistuimen tutkittavaksi kaikki ne syyt, joiden perusteella se riitauttaa tarjouskilpailun tuloksen, silloin, kun kyseisen yrityksen poissulkemista ei ole vahvistettu lopullisesti ja jokainen kilpailija voi vedota samankaltaiseen oikeutettuun etuun muiden kilpailijoiden tekemien tarjousten poissulkemiseksi, mikä voi johtaa siihen, että hankintaviranomainen ei voi valita sääntöjenmukaista tarjousta ja se joutuu aloittamaan uuden hankintamenettelyn, johon kaikki tarjoajat voivat osallistua?

---

(1)  Julkisia tavaranhankintoja ja rakennusurakoita koskeviin sopimuksiin liittyvien muutoksenhakumenettelyjen soveltamista koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 21.12.1989 annettu neuvoston direktiivi 89/665/ETY (EYVL 1989, L 395, s. 33).

(2)  Neuvoston direktiivien 89/665/ETY ja 92/13/ETY muuttamisesta julkisia hankintoja koskeviin sopimuksiin liittyvien muutoksenhakumenettelyjen tehokkuuden parantamiseksi 11.12.2007 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2007/66/EY (EUVL 2007, L 335, s. 31).

---

| 14.12.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 433/37 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 433/37

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Symvoulio tis Epikrateias (Kreikka) on esittänyt 1.10.2020 – DIMCO Dimovasili M.I.K.E. v. Ypourgos Perivallontos kai Energeias

(Asia C-499/20)

(2020/C 433/46)

Oikeudenkäyntikieli: kreikka

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Symvoulio tis Epikrateias

Pääasian asianosaiset

Kantaja: DIMCO Dimovasili M.I.K.E.

Vastaaja: Ypourgos Perivallontos kai Energeias

Ennakkoratkaisukysymys

| — | Onko painelaitteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 29.5.1997 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/23/EY (EYVL L 181) 4 artiklan 1 kohdan 1 alakohtaa sekä 7 artiklan 4 ja 8 kohtaa, kun niitä luetaan yhdessä liitteen I kanssa, tulkittava siten, että ne ovat esteenä kansallisille säännöksille, kuten pääasiassa kyseessä oleville käyttöpaineeltaan korkeintaan 500 mbaarin maakaasun sisäasennuksista annetun Kreikan teknisen määräyksen 1.2.4, P.9.5.6.9 ja P.9.5.8.2 kohdille, joissa asetetaan ehtoja ja rajoituksia (ilmanvaihtovelvollisuus, lattialämmityskielto) henkilöiden suojelemiseksi pääasiassa maanjäristyksiltä, siltä osin kuin on kyse painelaitteiden (kaasuputkistojen) asennusmenetelmästä sellaisessa tapauksessa, jossa näitä ehtoja ja rajoituksia sovelletaan erotuksetta myös putkistoihin, joissa, kuten riidanalaisessa tapauksessa, on CE-merkintä ja jotka valmistaja on todennut turvallisiksi käyttää ja asentaa ilman edellä mainittujen ehtojen ja rajoitusten noudattamista? |
| --- | --- |

—

Onko painelaitteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 29.5.1997 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/23/EY (EYVL L 181) 4 artiklan 1 kohdan 1 alakohtaa sekä 7 artiklan 4 ja 8 kohtaa, kun niitä luetaan yhdessä liitteen I kanssa, tulkittava siten, että ne ovat esteenä kansallisille säännöksille, kuten pääasiassa kyseessä oleville käyttöpaineeltaan korkeintaan 500 mbaarin maakaasun sisäasennuksista annetun Kreikan teknisen määräyksen 1.2.4, P.9.5.6.9 ja P.9.5.8.2 kohdille, joissa asetetaan ehtoja ja rajoituksia (ilmanvaihtovelvollisuus, lattialämmityskielto) henkilöiden suojelemiseksi pääasiassa maanjäristyksiltä, siltä osin kuin on kyse painelaitteiden (kaasuputkistojen) asennusmenetelmästä sellaisessa tapauksessa, jossa näitä ehtoja ja rajoituksia sovelletaan erotuksetta myös putkistoihin, joissa, kuten riidanalaisessa tapauksessa, on CE-merkintä ja jotka valmistaja on todennut turvallisiksi käyttää ja asentaa ilman edellä mainittujen ehtojen ja rajoitusten noudattamista?

| — | Vai onko edellä mainittuja direktiivin 97/23/EY säännöksiä, kun niitä luetaan yhdessä 2 artiklan kanssa, päinvastoin tulkittava siten, että ne eivät ole esteenä pääasiassa kyseessä oleville painelaitteiden (kaasuputkistojen) asennusmenetelmää koskeville ehdoille ja rajoituksille? |
| --- | --- |

—

Vai onko edellä mainittuja direktiivin 97/23/EY säännöksiä, kun niitä luetaan yhdessä 2 artiklan kanssa, päinvastoin tulkittava siten, että ne eivät ole esteenä pääasiassa kyseessä oleville painelaitteiden (kaasuputkistojen) asennusmenetelmää koskeville ehdoille ja rajoituksille?

---

| 14.12.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 433/38 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 433/38

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landesverwaltungsgericht Steiermark (Itävalta) on esittänyt 9.10.2020 – RM v. Landespolizeidirektion Steiermark

(Asia C-508/20)

(2020/C 433/47)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Landesverwaltungsgericht Steiermark

Pääasian asianosaiset

Valittaja: RM

Vastapuolena oleva viranomainen: Landespolizeidirektion Steiermark

| 1) | Onko kansallisen tuomioistuimen tulkittava monopolijärjestelmän suojaamiseksi toteutettavassa rikosoikeudellisessa menettelyssä sovellettavaa rikosoikeudellista sanktiosäännöstä palvelujen tarjoamisen vapauden valossa, jos se on jo aiemmin tutkinut monopolijärjestelmän unionin tuomioistuimen ohjeiden mukaisesti ja jos tässä tutkinnassa on käynyt ilmi, että monopolijärjestelmä on oikeutettu? |
| --- | --- |

1)

Onko kansallisen tuomioistuimen tulkittava monopolijärjestelmän suojaamiseksi toteutettavassa rikosoikeudellisessa menettelyssä sovellettavaa rikosoikeudellista sanktiosäännöstä palvelujen tarjoamisen vapauden valossa, jos se on jo aiemmin tutkinut monopolijärjestelmän unionin tuomioistuimen ohjeiden mukaisesti ja jos tässä tutkinnassa on käynyt ilmi, että monopolijärjestelmä on oikeutettu?

| 2) | Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi:






  2. a) | Onko SEUT 56 artiklaa tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle säännökselle, jossa säädetään pakottavasti, että onnenpeleistä annetun lain nojalla kiellettyjen arvontojen saattamisesta ammattimaisesti yleisön käyttöön määrätään sakko onnenpeliautomaattia kohden ilman määrättyjen sakkojen kokonaismäärän ehdotonta ylärajaa? |
| --- | --- | --- |

2)

Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi:

2. a)

Onko SEUT 56 artiklaa tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle säännökselle, jossa säädetään pakottavasti, että onnenpeleistä annetun lain nojalla kiellettyjen arvontojen saattamisesta ammattimaisesti yleisön käyttöön määrätään sakko onnenpeliautomaattia kohden ilman määrättyjen sakkojen kokonaismäärän ehdotonta ylärajaa?

| 2. b) | Onko SEUT 56 artiklaa tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle säännökselle, jossa säädetään pakottavasti, että onnenpeleistä annetun lain nojalla kiellettyjen arvontojen saattamisesta ammattimaisesti yleisön käyttöön määrätään 6 000 euron suuruinen vähimmäissakko onnenpeliautomaattia kohden? |
| --- | --- |

2. b)

Onko SEUT 56 artiklaa tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle säännökselle, jossa säädetään pakottavasti, että onnenpeleistä annetun lain nojalla kiellettyjen arvontojen saattamisesta ammattimaisesti yleisön käyttöön määrätään 6 000 euron suuruinen vähimmäissakko onnenpeliautomaattia kohden?

| 2. c) | Onko SEUT 56 artiklaa tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle säännökselle, jossa säädetään pakottavasti, että onnenpeleistä annetun lain nojalla kiellettyjen arvontojen saattamisesta ammattimaisesti yleisön käyttöön määrätään sakon muuntorangaistus onnenpeliautomaattia kohden ilman määrättyjen sakon muuntorangaistusten kokonaismäärän ehdotonta ylärajaa? |
| --- | --- |

2. c)

Onko SEUT 56 artiklaa tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle säännökselle, jossa säädetään pakottavasti, että onnenpeleistä annetun lain nojalla kiellettyjen arvontojen saattamisesta ammattimaisesti yleisön käyttöön määrätään sakon muuntorangaistus onnenpeliautomaattia kohden ilman määrättyjen sakon muuntorangaistusten kokonaismäärän ehdotonta ylärajaa?

| 2. d) | Onko SEUT 56 artiklaa tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle säännökselle, jossa säädetään onnenpeleistä annetun lain nojalla kiellettyjen arvontojen saattamisesta ammattimaisesti yleisön käyttöön määrättävän rangaistuksen tapauksessa, että rikosoikeudellisen menettelyn kuluista on korvattava osuus, joka on 10 prosenttia määrätyistä sakoista? |
| --- | --- |

2. d)

Onko SEUT 56 artiklaa tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle säännökselle, jossa säädetään onnenpeleistä annetun lain nojalla kiellettyjen arvontojen saattamisesta ammattimaisesti yleisön käyttöön määrättävän rangaistuksen tapauksessa, että rikosoikeudellisen menettelyn kuluista on korvattava osuus, joka on 10 prosenttia määrätyistä sakoista?

| 3) | Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi:






  3. a) | Onko Euroopan unionin perusoikeuskirjan (1) (jäljempänä perusoikeuskirja) 49 artiklan 3 kohtaa tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle säännökselle, jossa säädetään pakottavasti, että onnenpeleistä annetun lain nojalla kiellettyjen arvontojen saattamisesta ammattimaisesti yleisön käyttöön määrätään sakko onnenpeliautomaattia kohden ilman määrättyjen sakkojen kokonaissumman ehdotonta enimmäismäärää? |
| --- | --- | --- |

3)

Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi:

3. a)

Onko Euroopan unionin perusoikeuskirjan (1) (jäljempänä perusoikeuskirja) 49 artiklan 3 kohtaa tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle säännökselle, jossa säädetään pakottavasti, että onnenpeleistä annetun lain nojalla kiellettyjen arvontojen saattamisesta ammattimaisesti yleisön käyttöön määrätään sakko onnenpeliautomaattia kohden ilman määrättyjen sakkojen kokonaissumman ehdotonta enimmäismäärää?

| 3. b) | Onko perusoikeuskirjan 49 artiklan 3 kohtaa tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle säännökselle, jossa säädetään pakottavasti, että onnenpeleistä annetun lain nojalla kiellettyjen arvontojen saattamisesta ammattimaisesti yleisön käyttöön määrätään 6 000 euron suuruinen vähimmäissakko onnenpeliautomaattia kohden? |
| --- | --- |

3. b)

Onko perusoikeuskirjan 49 artiklan 3 kohtaa tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle säännökselle, jossa säädetään pakottavasti, että onnenpeleistä annetun lain nojalla kiellettyjen arvontojen saattamisesta ammattimaisesti yleisön käyttöön määrätään 6 000 euron suuruinen vähimmäissakko onnenpeliautomaattia kohden?

| 3. c) | Onko perusoikeuskirjan 49 artiklan 3 kohtaa tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle säännökselle, jossa säädetään pakottavasti, että onnenpeleistä annetun lain nojalla kiellettyjen arvontojen saattamisesta ammattimaisesti yleisön käyttöön määrätään sakon muuntorangaistus onnenpeliautomaattia kohden ilman määrättyjen sakon muuntorangaistusten kokonaismäärän ehdotonta ylärajaa? |
| --- | --- |

3. c)

Onko perusoikeuskirjan 49 artiklan 3 kohtaa tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle säännökselle, jossa säädetään pakottavasti, että onnenpeleistä annetun lain nojalla kiellettyjen arvontojen saattamisesta ammattimaisesti yleisön käyttöön määrätään sakon muuntorangaistus onnenpeliautomaattia kohden ilman määrättyjen sakon muuntorangaistusten kokonaismäärän ehdotonta ylärajaa?

| 3. d) | Onko perusoikeuskirjan 49 artiklan 3 kohtaa tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle säännökselle, jossa säädetään onnenpeleistä annetun lain nojalla kiellettyjen arvontojen saattamisesta ammattimaisesti yleisön käyttöön määrättävän rangaistuksen tapauksessa, että rikosoikeudellisen menettelyn kuluista on korvattava osuus, joka on 10 prosenttia määrätyistä sakoista? |
| --- | --- |

3. d)

Onko perusoikeuskirjan 49 artiklan 3 kohtaa tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle säännökselle, jossa säädetään onnenpeleistä annetun lain nojalla kiellettyjen arvontojen saattamisesta ammattimaisesti yleisön käyttöön määrättävän rangaistuksen tapauksessa, että rikosoikeudellisen menettelyn kuluista on korvattava osuus, joka on 10 prosenttia määrätyistä sakoista?

---

(1)  EUVL 2010, C 83, s. 389.

---

| 14.12.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 433/39 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 433/39

---

Kanne 12.10.2020 – Euroopan komissio v. Bulgarian tasavalta

(Asia C-510/20)

(2020/C 433/48)

Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

Asianosaiset

Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: O. Beynet ja I. Zalogin)

Vastaaja: Bulgarian tasavalta

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin tuomioistuinta

| — | toteamaan, että Bulgarian tasavalta ei ole noudattanut yhteisön meriympäristöpolitiikan puitteista 17.6.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/56/EY (1) 5 artiklan 2 kohdan a alakohdan i, ii ja iii alakohdan ja 17 artiklan 2 ja 3 kohdan mukaisia velvoitteitaan |
| --- | --- |

—

toteamaan, että Bulgarian tasavalta ei ole noudattanut yhteisön meriympäristöpolitiikan puitteista 17.6.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/56/EY (1) 5 artiklan 2 kohdan a alakohdan i, ii ja iii alakohdan ja 17 artiklan 2 ja 3 kohdan mukaisia velvoitteitaan

| — | velvoittamaan Bulgarian tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan Bulgarian tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Edellä mainittujen direktiivin 2008/56/EY säännösten rikkomisen vuoksi Bulgarian tasavalta on jättänyt tekemättä määräajassa komissiolle velvoittavat päivitykset vesien ympäristön tilan alustavasta arvioinnista, ympäristön hyvän tilan määrittämisestä ja ympäristötavoitteista

---

(1)  EUVL 2008, L 164, s. 19.

---

| 14.12.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 433/40 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 433/40

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen sad Silistra (Bulgaria) on esittänyt 16.10.2020 – DB ja LY v. Nachalnik na Rayonno upravlenie Silistra pri Oblastna direktsia na Ministerstvo na vatreshnite raboti

(Asia C-520/20)

(2020/C 433/49)

Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Administrativen sad Silistra

Pääasian asianosaiset

Kantajat: DB ja LY

Vastaaja: Nachalnik na Rayonno upravlenie Silistra pri Oblastna direktsia na Ministerstvo na vatreshnite raboti

Ennakkoratkaisukysymys

Onko toisen sukupolven Schengenin tietojärjestelmän (SIS II) perustamisesta, toiminnasta ja käytöstä 12.6.2007 tehdyn neuvoston päätöksen 2007/533/YOS 39 artiklaa ja etenkin sen 3 kohtaa tulkittava siten, että siinä sallitaan kansallinen sääntely ja hallintokäytäntö, joiden mukaan toimivaltainen täytäntöönpanoelin voi ja sen täytyy kieltäytyä täytäntöönpanosta, jos on olemassa viitteitä siitä, että Schengenin tietojärjestelmään tallennetulla kuulutuksella ei ole tavoitteita, joiden saavuttamiseksi se annettiin, eikä etenkään 38 artiklan 1 kohdan mukaisia tavoitteita?

---

Unionin yleinen tuomioistuin

| 14.12.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 433/41 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 433/41

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 5.10.2020 – Ranska ja IFP Énergies nouvelles v. komissio

(Yhdistetyt asiat T-479/11 RENV ja T-157/12 RENV) (1)

(Valtiontuet - Polttoainealan tutkimus - Ranskan toteuttamat tukiohjelmat - Implisiittinen ja rajaton valtiontakaus, jonka IFPEN sai, koska sille myönnettiin EPIC- asema - Etu - Olettama edun olemassaolosta - Oikeasuhteisuus)

(2020/C 433/50)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja asiassa T-479/11 RENV: Ranskan tasavalta (asiamies: P. Dodeller)

Kantaja asiassa T-157/12 RENV: IFP Énergies nouvelles (Rueil-Malmaison, Ranska) (edustajat: asianajajat E. Lagathu ja É. Barbier de La Serre)

Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: B. Stromsky ja D. Grespan)

Oikeudenkäynnin kohde

SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus kumota valtiontuesta C 35/08 (ex NN 11/08), jota Ranska on myöntänyt julkisoikeudelliselle laitokselle Institut Français du Pétrole 29.6.2011 annettu komission päätös 2012/26/EU (EUVL 2012, L 14, s. 1)

Tuomiolauselma

| 1) | Valtiontuesta C 35/08 (ex NN 11/08), jota Ranska on myöntänyt julkisoikeudelliselle laitokselle Institut Français du Pétrole, 29.6.2011 annetun komission päätöksen 2012/26/EU 5 artiklan 3 ja 4 kohta sekä 6 artiklan 1 kohta siltä osin kuin se koskee valtiontakauksen enimmäisvaikutusta, sellaisena kuin se on arvioitu 5 artiklan 3 ja 4 kohdassa, kumotaan. |
| --- | --- |

1)

Valtiontuesta C 35/08 (ex NN 11/08), jota Ranska on myöntänyt julkisoikeudelliselle laitokselle Institut Français du Pétrole, 29.6.2011 annetun komission päätöksen 2012/26/EU 5 artiklan 3 ja 4 kohta sekä 6 artiklan 1 kohta siltä osin kuin se koskee valtiontakauksen enimmäisvaikutusta, sellaisena kuin se on arvioitu 5 artiklan 3 ja 4 kohdassa, kumotaan.

| 2) | Kanteet hylätään muilta osin. |
| --- | --- |

2)

Kanteet hylätään muilta osin.

| 3) | Euroopan komissio, Ranskan tasavalta ja IFP Énergies nouvelles vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan asioissa T-479/11 ja T-157/12. |
| --- | --- |

3)

Euroopan komissio, Ranskan tasavalta ja IFP Énergies nouvelles vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan asioissa T-479/11 ja T-157/12.

| 4) | Ranskan tasavalta, IFP Énergies nouvelles ja komissio vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan asiassa C-438/16 P. |
| --- | --- |

4)

Ranskan tasavalta, IFP Énergies nouvelles ja komissio vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan asiassa C-438/16 P.

| 5) | Ranskan tasavalta vastaa omista ja komission oikeudenkäyntikuluista asiassa T-479/11 RENV. |
| --- | --- |

5)

Ranskan tasavalta vastaa omista ja komission oikeudenkäyntikuluista asiassa T-479/11 RENV.

| 6) | IFP Énergies nouvelles ja komissio vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan asiassa T-157/12 RENV. |
| --- | --- |

6)

IFP Énergies nouvelles ja komissio vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan asiassa T-157/12 RENV.

---

(1)  EUVL C 340, 19.11.2011.

---

| 14.12.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 433/42 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 433/42

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.10.2020 – První novinová společnost v. komissio

(Asia T-316/18) (1)

(Valtiontuet - Postiala - Yleispalveluvelvoite - Vastustamatta jättämistä koskeva päätös - Menettelyllisten oikeuksien turvaaminen - Menettelyn kesto - Komission suorittama kattava ja riittävä tutkinta - Korvaus yleispalveluvelvoitteen täyttämisestä - Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvä palvelu - Direktiivi 97/67/EY - Vältettyjen nettokustannusten menetelmä - Perusteluvelvollisuus)

(2020/C 433/51)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: První novinová společnost a.s., jolle Mediaservis s.r.o:n oikeudet ovat siirtyneet (Praha, Tšekki) (edustajat: asianajajat D. Vosol ja C. Schneider)

Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: L. Flynn, D. Recchia ja K. Blanck)

Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Tšekin tasavalta (asiamiehet: M. Smolek, J. Vláčil, T. Müller ja I. Gavrilová) ja Česká pošta s. p. (Praha) (edustaja: asianajaja P. Kadlec)

Oikeudenkäynnin kohde

SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus kumota 19.2.2018 annettu komission päätös C(2018) 753 final, valtiontuki SA.45281 (2017/N) ja valtiontuki SA. 44859 (2016/FC), jonka mukaan korvaukset, jotka Tšekin tasavalta on myöntänyt Česká poštalle yleispalveluvelvoitteeseen kuuluvien postipalvelujen tarjoamisesta ajanjaksolla 2013–2017, ovat SEUT 106 artiklan 2 kohdan mukaisesti sisämarkkinoille soveltuvaa valtiontukea.

Tuomiolauselma

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | První novinová společnost a.s., jolle Mediaservis s.r.o:n oikeudet ovat siirtyneet, vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

První novinová společnost a.s., jolle Mediaservis s.r.o:n oikeudet ovat siirtyneet, vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

| 3) | Tšekin tasavalta ja Česká pošta s. p. vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan. |
| --- | --- |

3)

Tšekin tasavalta ja Česká pošta s. p. vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

---

(1)  EUVL C 276, 6.8.2018.

---

| 14.12.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 433/42 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 433/42

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 5.10.2020 – GVN v. komissio

(Asia T-583/18) (1)

(Valtiontuet - Julkinen henkilöliikenne - Julkisen palvelun velvoitteista aiheutuvien kustannusten korvaaminen - Velvollisuus vahvistaa enimmäishinnat oppilaille, opiskelijoille, oppisopimusopiskelijoille ja liikuntarajoitteisille henkilöille - Niedersachsenin paikallisliikenteestä annetun lain (Niedersächsisches Nahverkehrsgesetz) 7a § - Vastustamatta jättämistä koskeva päätös - Asetuksen (EY) N:o 1370/2007 3 artiklan 2 ja 3 kohta - Osavaltion varojen siirto liikenteen järjestämisestä kunnallistasolla vastaaville viranomaisille - Tuen käsite)

(2020/C 433/52)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: Gesamtverband Verkehrsgewerbe Niedersachsen e.V. (GVN) (Hannover, Saksa) (edustaja: asianajaja C. Antweiler)

Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: F. Tomat ja K.-P. Wojcik)

Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Saksan liittotasavalta (asiamiehet: J. Möller, D. Klebs ja S. Heimerl) ja Land Niedersachsen (Saksa) (edustajat: asianajajat S. Barth ja H. Gading)

Oikeudenkäynnin kohde

SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus kumota komission 12.7.2018 tekemä päätös C(2018) 4385, jossa on päätetty olla vastustamatta toimenpidettä, jonka Land Niedersachsen hyväksyi Niedersächsisches Nahverkehrsgesetzin 7 a §:n nojalla (asia SA.46538 (2017/NN) (EUVL 2018, C 292, s. 1).

Tuomiolauselma

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | Gesamtverband Verkehrsgewerbe Niedersachsen e.V. (GVN) vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Gesamtverband Verkehrsgewerbe Niedersachsen e.V. (GVN) vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

| 3) | Saksan liittotasavalta ja Land Niedersachsen vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan. |
| --- | --- |

3)

Saksan liittotasavalta ja Land Niedersachsen vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

---

(1)  EUVL C 427, 26.11.2018.

---

| 14.12.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 433/43 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 433/43

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 5.10.2020 – Hermann Albers v. komissio

(Asia T-597/18) (1)

(Valtiontuet - Julkinen henkilöliikenne - Julkisen palvelun velvoitteista aiheutuvien kustannusten korvaaminen - Velvollisuus vahvistaa enimmäishinnat oppilaille, opiskelijoille, oppisopimusopiskelijoille ja liikuntarajoitteisille henkilöille - Niedersachsenin paikallisliikenteestä annetun lain (Niedersächsisches Nahverkehrsgesetz) 7a § - Vastustamatta jättämistä koskeva päätös - Asetuksen (EY) N:o 1370/2007 3 artiklan 2 ja 3 kohta - Osavaltion varojen siirto liikenteen järjestämisestä kunnallistasolla vastaaville viranomaisille - Tuen käsite - Ilmoitusvelvollisuus)

(2020/C 433/53)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: Hermann Albers e.K. (Neubörger, Saksa) (edustaja: asianajaja S. Roling)

Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: F. Tomat ja K.-P. Wojcik)

Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Saksan liittotasavalta (asiamiehet: J. Möller, D. Klebs ja S. Heimerl) ja Land Niedersachsen (Saksa) (edustajat: asianajajat S. Barth ja H. Gading)

Oikeudenkäynnin kohde

SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus kumota komission 12.7.2018 tekemä päätös C(2018) 4385, jossa on päätetty olla vastustamatta toimenpidettä, jonka Land Niedersachsen hyväksyi Niedersachsenin paikallisliikenteestä annetun lain (Niedersächsisches Nahverkehrsgesetz) 7 a §:n nojalla (asia SA.46538 (2017/NN) (EUVL 2018, C 292, s. 1).

Tuomiolauselma

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | Hermann Albers e.K. vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Hermann Albers e.K. vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

| 3) | Saksan liittotasavalta ja Land Niedersachsen vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan. |
| --- | --- |

3)

Saksan liittotasavalta ja Land Niedersachsen vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

---

(1)  EUVL C 427, 26.11.2018.

---

| 14.12.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 433/44 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 433/44

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.10.2020 – smart things solutions v. EUIPO – Samsung Electronics (smart:)things)

(Asia T-48/19) (1)

(EU-tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - EU-kuviomerkki smart:)things - Ehdoton hylkäysperuste - Kuvailevuus - Asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohta - Asetuksen 2017/1001 59 artiklan 1 kohdan a alakohta - Asetuksen 2017/1001 95 artiklan 1 kohta)

(2020/C 433/54)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: smart things solutions GmbH (Seefeld, Saksa) (edustaja: asianajaja R. Dissmann)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: A. Söder, H. O’Neill ja V. Ruzek)

Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Samsung Electronics GmbH (Schwalbach/Taunus, Saksa) (edustajat: asianajajat T. Schmitz, M. Breuer ja I. Dimitrov)

Oikeudenkäynnin kohde

Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 20.11.2018 tekemästä päätöksestä (asia R 835/2018-4), joka koskee osapuolten Samsung Electronics ja smart things solutions välistä mitättömyysmenettelyä.

Tuomiolauselma

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | smart things solutions GmbH vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) ja Samsung Electronics GmbH:n oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

smart things solutions GmbH vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) ja Samsung Electronics GmbH:n oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 103, 18.3.2019

---

| 14.12.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 433/45 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 433/45

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.10.2020 – Karpeta-Kovalyova v. komissio

(Asia T-249/19) (1)

(Henkilöstö - Sopimussuhteiset toimihenkilöt - Palkkaus - Päätös, jolla evätään oikeus ulkomaankorvaukseen, päivärahaan, asettautumiskorvaukseen, muuttokulujen korvaamiseen sekä matkakulujen korvaamiseen palvelukseen tulon yhteydessä - Henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 4 artiklan 1 kohdan a alakohta - Diplomaattiasema - Viiden vuoden viitejakso - Asuinpaikan käsite)

(2020/C 433/55)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Marina Karpeta-Kovalyova (Woluwe-Saint-Pierre, Belgia) (edustaja: asianajaja S. Pappas)

Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: T. Bohr ja D. Milanowska)

Oikeudenkäynnin kohde

SEUT 270 artiklaan perustuva vaatimus kumota 14.6.2018 tehty komission päätös, jolla kantajalta evättiin ulkomaankorvaus, päiväraha, asettautumiskorvaus, muuttokulujen korvaaminen ja matkakulujen korvaaminen palvelukseen tulon yhteydessä

Tuomiolauselma

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | Marina Karpeta-Kovalyova velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Marina Karpeta-Kovalyova velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 187, 3.6.2019.

---

| 14.12.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 433/45 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 433/45

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.10.2020 – Decathlon v. EUIPO – Athlon Custom Sportswear (athlon custom sportswear)

(Asia T-349/19) (1)

(EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin athlon custom sportswear rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aikaisempi EU-sanamerkki DECATHLON - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaaran puuttuminen - Asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

(2020/C 433/56)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Decathlon (Villeneuve-d’Ascq, Ranska) (edustajat: asianajajat A. Cléry ja C. Devernay)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: L. Rampini)

Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa: Athlon Custom Sportswear PC (Kallithéa, Kreikka)

Oikeudenkäynnin kohde

Kanne EUIPO:n toisen valituslautakunnan 27.3.2019 tekemästä päätöksestä (asia R 1724/2018-2), joka koskee osapuolten Decathlon ja Athlon Custom Sportswear välistä väitemenettelyä.

Tuomiolauselma

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | Decathlon velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Decathlon velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 255, 29.7.2019.

---

| 14.12.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 433/46 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 433/46

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.10.2020 – Itinerant Show Room v. EUIPO (FAKE DUCK)

(Asia T-607/19) (1)

(EU-tavaramerkki - Hakemus kuviomerkin FAKE DUCK rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Kuvailevuus - Asetus (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohta - Yhdenvertaisen kohtelun periaate ja laillisuusperiaate)

(2020/C 433/57)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Asianosaiset

Kantaja: Itinerant Show Room Srl (San Giorgio in Bosco, Italia) (edustaja: asianajaja E. Montelione)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: M. Capostagno)

Oikeudenkäynnin kohde

Kanne EUIPO:n toisen valituslautakunnan 1.7.2019 tekemästä päätöksestä (asia R 830/2019 2), joka koskee hakemusta kuviomerkin FAKE DUCK rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi.

Tuomiolauselma

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | Itinerant Show Room Srl velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Itinerant Show Room Srl velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 372, 4.11.2019.

---

| 14.12.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 433/46 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 433/46

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.10.2020 – Body Attack Sports Nutrition v. EUIPO – Sakkari (Sakkattack)

(Asia T-788/19) (1)

(EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin Sakkattack rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aikaisemmat kansainväliset sanamerkit ATTACK ja Body Attack ja kuviomerkki Body Attack SPORTS NUTRITION - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

(2020/C 433/58)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Body Attack Sports Nutrition GmbH & Co. KG (Hampuri, Saksa) (edustaja: asianajaja S. Labesius)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: J. Crespo Carrillo ja V. Ruzek)

Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Maria Sakkari (Nikosia, Kypros) (edustaja: asianajaja M. Nikolaraki)

Oikeudenkäynnin kohde

Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 26.8.2019 tekemästä päätöksestä (yhdistetyt asiat R 2432/2018-4 ja R 2562/2018-4), joka koskee osapuolten Body Attack Sports Nutrition ja Maria Sakkari välistä väitemenettelyä.

Tuomiolauselma

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | Body Attack Sports Nutrition GmbH & Co. KG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Body Attack Sports Nutrition GmbH & Co. KG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 10, 13.1.2020.

---

| 14.12.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 433/47 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 433/47

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.10.2020 – Dvectis CZ v. EUIPO – Yado (Tukityyny)

(Asia T-818/19) (1)

(Yhteisömalli - Mitättömyysmenettely - Rekisteröity yhteisömalli, joka esittää tukityynyä - Aikaisempi yhteisömalli - Mitättömyysperuste - Yksilöllisen luonteen puuttuminen - Asiantunteva käyttäjä - Mallin luoneen vapaus - Erilaisen yleisvaikutelman puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 6/2002 6 artikla ja 25 artiklan 1 kohdan b alakohta - Perusteluvelvollisuus)

(2020/C 433/59)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Dvectis CZ s.r.o. (Brno, Tšekki) (edustaja: asianajaja J. Svojanovská)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: J. Ivanauskas ja V. Ruzek)

Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa: Yado s.r.o. (Handlová, Slovakia)

Oikeudenkäynnin kohde

Kanne EUIPO:n kolmannen valituslautakunnan 10.9.2019 tekemästä päätöksestä (asia R 513/2018-3), joka koskee osapuolten Yado ja Dvectis CZ välistä mitättömyysmenettelyä.

Tuomiolauselma

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | Dvectis CZ s.r.o. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Dvectis CZ s.r.o. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 27, 27.1.2020.

---

| 14.12.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 433/48 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 433/48

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 5.10.2020 – X-cen-tek v. EUIPO – Altenloh, Brinck & Co. (PAX)

(Asia T-847/19) (1)

(EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin PAX rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aikaisemmat EU-tavaramerkiksi rekisteröity ja kansainvälinen kuviomerkki PAX - Suhteellinen hylkäysperuste - Hallitseva osa - Neutralisoinnin puuttuminen - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) - Lain ajallinen soveltaminen)

(2020/C 433/60)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: X-cen-tek GmbH & Co. KG (Wardenburg, Saksa) (edustaja: asianajaja H. Hillers)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: S. Hanne)

Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa: Altenloh, Brinck & Co. GmbH & Co. KG (Ennepetal, Saksa)

Oikeudenkäynnin kohde

Kanne EUIPO:n toisen valituslautakunnan 27.9.2019 tekemästä päätöksestä (asia R 2324/2018-2), joka koskee osapuolten Altenloh, Brinck & Co. ja X-cen-tek välistä väitemenettelyä.

Tuomiolauselma

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | X-cen-tek GmbH & Co. KG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

X-cen-tek GmbH & Co. KG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 45, 10.2.2020.

---

| 14.12.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 433/48 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 433/48

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.10.2020 – Body Attack Sports Nutrition v. EUIPO – Sakkari (SAKKATTACK)

(Asia T-851/19) (1)

(EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin SAKKATTACK rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aikaisemmat kansainväliset sanamerkit ATTACK ja Body Attack ja kuviomerkki Body Attack SPORTS NUTRITION - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

(2020/C 433/61)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Body Attack Sports Nutrition GmbH & Co. KG (Hampuri, Saksa) (edustaja: asianajaja S. Labesius)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: J. Crespo Carrillo ja V. Ruzek)

Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Maria Sakkari (Nikosia, Kypros) (edustaja: asianajaja M. Nikolaraki)

Oikeudenkäynnin kohde

Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 14.10.2019 tekemästä päätöksestä (asia R R 2560/2018-4), joka koskee osapuolten Body Attack Sports Nutrition ja Maria Sakkari välistä väitemenettelyä.

Tuomiolauselma

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | Body Attack Sports Nutrition GmbH & Co. KG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Body Attack Sports Nutrition GmbH & Co. KG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 61, 24.2.2020.

---

| 14.12.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 433/49 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 433/49

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.10.2020 – Laboratorios Ern v. EUIPO – Bio-tec Biologische Naturverpackungen (BIOPLAST BIOPLASTICS FOR A BETTER LIFE)

(Asia T-2/20) (1)

(EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti - Kuviomerkki BIOPLAST BIOPLASTICS FOR A BETTER LIFE - Aikaisempi kansallinen sanamerkki BIOPLAK - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaaran puuttuminen - Asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

(2020/C 433/62)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Laboratorios Ern, SA (Barcelona, Espanja) (edustaja: asianajaja S. Correa Rodríguez)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: J. Crespo Carrillo ja E. Śliwińska)

Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa: Bio-tec Biologische Naturverpackungen GmbH & Co. KG (Emmerich, Saksa)

Oikeudenkäynnin kohde

Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 10.10.2019 tekemästä päätöksestä (asia R 418/2019-5), joka koskee osapuolten Laboratorios Ern ja Bio-tec Biologische Naturverpackungen välistä väitemenettelyä.

Tuomiolauselma

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | Laboratorios Ern, SA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Laboratorios Ern, SA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 68, 2.3.2020.

---

| 14.12.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 433/50 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 433/50

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.10.2020 – Rothenberger v. EUIPO – Paper Point (ROBOX)

(Asia T-49/20) (1)

(EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin ROBOX rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aiempi EU-sanamerkki OROBOX - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Tavaroiden itsenäinen alaryhmä - Kuvailevan osatekijän huomioon ottaminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))

(2020/C 433/63)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Rothenberger AG (Kelkheim, Saksa) (edustajat: asianajajat V. von Bomhard ja J. Fuhrmann)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: G. Sakalaitė-Orlovskienė, J. Crespo Carrillo ja V. Ruzek)

Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa: Paper Point S.n.c. di Daria Fabbroni e Simone Borghini (Arezzo, Italia)

Oikeudenkäynnin kohde

Kanne EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 31.10.2019 tekemästä päätöksestä (asia R 210/2019-1), joka koskee osapuolten Paper Point ja Rothenberger välistä väitemenettelyä.

Tuomiolauselma

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | Rothenberger AG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Rothenberger AG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 87, 16.3.2020.

---

| 14.12.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 433/50 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 433/50

---

Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 6.10.2020 – Sharpston v. neuvosto ja jäsenvaltioiden hallitusten edustajien konferenssi

(Asia T-180/20) (1)

(Kumoamiskanne - Yhdistyneen kuningaskunnan ero unionista - Jäsenvaltioiden hallitusten edustajien konferenssin julistus Yhdistyneen kuningaskunnan eroamisen vaikutuksista unionin tuomioistuimen julkisasiamiehiin - Toimi, joka ei voi olla kanteen kohteena - Tutkimatta jättäminen)

(2020/C 433/64)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Eleanor Sharpston (Schoenfels, Luxemburg) (edustajat: barrister N. Forwood, barrister J. Robb ja H. Mercer, QC)

Vastaajat: Euroopan unionin neuvosto ja jäsenvaltioiden hallitusten edustajien konferenssi (asiamiehet: M. Bauer, R. Meyer ja A. Sikora-Kalėda)

Oikeudenkäynnin kohde

SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus kumota osittain Yhdistyneen kuningaskunnan Euroopan unionista eroamisen vaikutuksista unionin tuomioistuimen julkisasiamiehiin 29.1.2020 annettu jäsenvaltioiden hallitusten edustajien konferenssin julistus.

Määräysosa

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | Eleanor Sharpston vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin neuvoston ja jäsenvaltioiden hallitusten edustajien konferenssin oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Eleanor Sharpston vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin neuvoston ja jäsenvaltioiden hallitusten edustajien konferenssin oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 201, 15.6.2020.

---

| 14.12.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 433/51 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 433/51

---

Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 6.10.2020 – Sharpston v. Euroopan unionin tuomioistuin

(Asia T-14/20) (1)

(Kumoamiskanne - Yhdistyneen kuningaskunnan ero unionista - Unionin tuomioistuimen presidentin kirje, jossa jäsenvaltioita pyydetään nimittämään julkisasiamies - Toimi, joka ei voi olla kanteen kohteena - Tutkimatta jättäminen)

(2020/C 433/65)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Eleanor Sharpston (Schoenfels, Luxemburg) (edustaja: barrister N. Forwood)

Vastaaja: Euroopan unionin tuomioistuin (asiamiehet: J. Inghelram ja Á. Almendros Manzano)

Oikeudenkäynnin kohde

SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus kumota päätös, joka sisältyy 31.1.2020 päivättyyn unionin tuomioistuimen presidentin Euroopan unionin neuvoston puheenjohtajalle osoittamaan kirjeeseen ja jossa jäsenvaltioita pyydetään nimittämään julkisasiamies kantajan tällä hetkellä hoitamaan tehtävään.

Määräysosa

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | Eleanor Sharpston vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin tuomioistuimen oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Eleanor Sharpston vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin tuomioistuimen oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 201, 15.6.2020.

---

| 14.12.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 433/51 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 433/51

---

Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 6.10.2020 – Sharpston v. neuvosto ja jäsenvaltioiden hallitusten edustajat

(Asia T-550/20) (1)

(Kumoamiskanne - Yhdistyneen kuningaskunnan ero unionista - Jäsenvaltioiden hallitusten edustajien päätös unionin tuomioistuimen julkisasiamiehen nimittämisestä - Toimi, joka ei voi olla kanteen kohteena - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)

(2020/C 433/66)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Eleanor Sharpston (Schoenfels, Luxemburg) (edustajat: barrister N. Forwood ja J. Flynn, QC)

Vastaajat: Euroopan unionin neuvosto ja jäsenvaltioiden hallitusten edustajat (asiamiehet: M. Bauer, R. Meyer ja A. Sikora-Kalėda)

Oikeudenkäynnin kohde

SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus kumota unionin tuomioistuimen kolmen tuomarin ja yhden julkisasiamiehen nimittämisestä 2.9.2020 annettu jäsenvaltioiden hallitusten edustajien päätös (EU) 2020/1251 (EUVL 2020, L 292, s. 1) siltä osin kuin se koskee Athanasios Rantosin nimittämistä unionin tuomioistuimen julkisasiamieheksi.

Määräysosa

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | Eleanor Sharpston vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin neuvoston ja jäsenvaltioiden hallitusten edustajien oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien unionin yleisessä tuomioistuimessa ja unionin tuomioistuimessa käydyistä välitoimimenettelyistä asioissa T-550/20 R, C-423/20 P (R) ja C-424/20 P (R) aiheutuneet kulut. |
| --- | --- |

2)

Eleanor Sharpston vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin neuvoston ja jäsenvaltioiden hallitusten edustajien oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien unionin yleisessä tuomioistuimessa ja unionin tuomioistuimessa käydyistä välitoimimenettelyistä asioissa T-550/20 R, C-423/20 P (R) ja C-424/20 P (R) aiheutuneet kulut.

---

(1)  EUVL C 348, 10.10.2020.

---

| 14.12.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 433/52 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 433/52

---

Kanne 11.9.2020 – OD v. komissio

(Asia T-575/20)

(2020/C 433/67)

Oikeudenkäyntikieli: sloveeni

Asianosaiset

Kantaja: OD (edustaja: asianajaja V. Cukrov)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan neuvoston direktiivin 2014/25/EU 34 artiklan soveltamisesta rautateiden rahtiliikenteeseen Sloveniassa 13.7.2020 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2020/1025 (tiedoksiannettu numerolla C(2020) 4540) (EUVL 2020, L 226, s. 5; jäljempänä täytäntöönpanoasetus) sekä 1 artiklaan nähden, jonka mukaan direktiivin 2014/25/EU sovelletaan edelleen hankintayksiköiden tekemiin hankintasopimuksiin, joiden tarkoituksena on mahdollistaa rautateiden rahtiliikennepalvelujen toteuttaminen Slovenian alueella, että 2 artiklaan nähden, jonka mukaan tämä päätös on osoitettu Slovenian tasavallalle |
| --- | --- |

—

kumoamaan neuvoston direktiivin 2014/25/EU 34 artiklan soveltamisesta rautateiden rahtiliikenteeseen Sloveniassa 13.7.2020 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2020/1025 (tiedoksiannettu numerolla C(2020) 4540) (EUVL 2020, L 226, s. 5; jäljempänä täytäntöönpanoasetus) sekä 1 artiklaan nähden, jonka mukaan direktiivin 2014/25/EU sovelletaan edelleen hankintayksiköiden tekemiin hankintasopimuksiin, joiden tarkoituksena on mahdollistaa rautateiden rahtiliikennepalvelujen toteuttaminen Slovenian alueella, että 2 artiklaan nähden, jonka mukaan tämä päätös on osoitettu Slovenian tasavallalle

| — | velvoittamaan Euroopan komission korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien kantajan kulut ja kululuettelossa mainitut kulut, jotka on maksettava 15 päivän kuluessa tuomion julistamispäivästä, mainitun 15 päivän määräajan päätyttyä laskettavine lakisääteisine viivästyskorkoineen. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan Euroopan komission korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien kantajan kulut ja kululuettelossa mainitut kulut, jotka on maksettava 15 päivän kuluessa tuomion julistamispäivästä, mainitun 15 päivän määräajan päätyttyä laskettavine lakisääteisine viivästyskorkoineen.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa viiteen kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu riidanalaisen päätöksen aineelliseen lainvastaisuuteen päätöksen addressaattia koskevien virheellisten tietojen vuoksi.






  — | Vastaaja on ilmoittanut riidanalaisen päätöksen 2 artiklassa päätöksen olevan osoitettu Slovenian tasavallalle, vaikka kantaja on ainoa henkilö, joka on osallistunut vastaajan menettelyyn ja joka on myös vaatinut, että päätöksen addressaateiksi mainittaisiin kantaja ja Slovenian tasavalta. |
| --- | --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu riidanalaisen päätöksen aineelliseen lainvastaisuuteen päätöksen addressaattia koskevien virheellisten tietojen vuoksi.

—

Vastaaja on ilmoittanut riidanalaisen päätöksen 2 artiklassa päätöksen olevan osoitettu Slovenian tasavallalle, vaikka kantaja on ainoa henkilö, joka on osallistunut vastaajan menettelyyn ja joka on myös vaatinut, että päätöksen addressaateiksi mainittaisiin kantaja ja Slovenian tasavalta.

| 2) | Toinen kanneperuste, joka perustuu riidanalaisen päätöksen muodolliseen lainvastaisuuteen.






  — | Vastaaja ei ole vaatinut kantaja esittämään tarvittavia lisätietoja, ja tämän laiminlyödessään se on tehnyt virheellisen päätöksen, joka mukaan kyseessä olevat (tuote)markkinat eivät kata maanteiden rahtiliikennettä, minkä vuoksi hyvän hallinnon periaatetta on loukattu. |
| --- | --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste, joka perustuu riidanalaisen päätöksen muodolliseen lainvastaisuuteen.

—

Vastaaja ei ole vaatinut kantaja esittämään tarvittavia lisätietoja, ja tämän laiminlyödessään se on tehnyt virheellisen päätöksen, joka mukaan kyseessä olevat (tuote)markkinat eivät kata maanteiden rahtiliikennettä, minkä vuoksi hyvän hallinnon periaatetta on loukattu.

| — | Vastaaja ei ole perustellut riidanalaista päätöstä riittävästi kolmannen, neljännen ja viidennen kanneperusteen osalta, koska se ei ole ottanut kantaa aikaisempiin päätöksiinsä, jotka olivat kantajalle edullisia, ja siten se on olennaisesti rikkonut menettelysääntöjä. |
| --- | --- |

—

Vastaaja ei ole perustellut riidanalaista päätöstä riittävästi kolmannen, neljännen ja viidennen kanneperusteen osalta, koska se ei ole ottanut kantaa aikaisempiin päätöksiinsä, jotka olivat kantajalle edullisia, ja siten se on olennaisesti rikkonut menettelysääntöjä.

| 3) | Kolmas kanneperuste, joka perustuu riidanalaisen päätöksen aineelliseen lainvastaisuuteen kyseessä olevien (tuote)markkinoiden virheellisen määrittelyn vuoksi.






  — | Vastaaja on rajannut käytäntönsä vastaisesti (esimerkiksi 24.1.2017 tehty komission täytäntöönpanopäätös (EU) 2017/132) kyseessä olevat (tuote)markkinat rajamaalla ne rautatieliikenteeseen rautatie-, maantie- ja lentoliikenteen sijaan. |
| --- | --- | --- |

3)

Kolmas kanneperuste, joka perustuu riidanalaisen päätöksen aineelliseen lainvastaisuuteen kyseessä olevien (tuote)markkinoiden virheellisen määrittelyn vuoksi.

—

Vastaaja on rajannut käytäntönsä vastaisesti (esimerkiksi 24.1.2017 tehty komission täytäntöönpanopäätös (EU) 2017/132) kyseessä olevat (tuote)markkinat rajamaalla ne rautatieliikenteeseen rautatie-, maantie- ja lentoliikenteen sijaan.

| — | Vastaaja on siten loukannut kantajan vahingoksi yhdenvertaisen kohtelun ja syrjintäkiellon periaatetta, koska se on edeltävässä luetelmakohdassa mainitussa olennaisin osin samanlaisessa tapauksessa ratkaissut asian sijoittajan hyväksi, mutta hylännyt kantajan hakemuksen. |
| --- | --- |

—

Vastaaja on siten loukannut kantajan vahingoksi yhdenvertaisen kohtelun ja syrjintäkiellon periaatetta, koska se on edeltävässä luetelmakohdassa mainitussa olennaisin osin samanlaisessa tapauksessa ratkaissut asian sijoittajan hyväksi, mutta hylännyt kantajan hakemuksen.

| 4) | Neljäs kanneperuste, joka perustuu riidanalaisen päätöksen aineelliseen lainvastaisuuteen alueellisesti relevanttien markkinoiden virheellisen määrittelyn perusteella.






  — | Euroopan tilintarkastustuomioistuimen julkaiseman erikoistiedonannon nro 8/2016, jonka otsikko on ”EU:n rautateiden tavaraliikenne ei ole vielä löytänyt oikeaa suuntaa”, sisällön virheellisen tulkinnan vuoksi vastaaja on perusteettomasti rajannut alueellisesti relevantit markkinat Slovenian tasavallan alueeseen ja siten sivuuttanut kantajan väitteet ja näytön siitä, että se toimii tosiasiallisesti kansainvälisillä markkinoilla. |
| --- | --- | --- |

4)

Neljäs kanneperuste, joka perustuu riidanalaisen päätöksen aineelliseen lainvastaisuuteen alueellisesti relevanttien markkinoiden virheellisen määrittelyn perusteella.

—

Euroopan tilintarkastustuomioistuimen julkaiseman erikoistiedonannon nro 8/2016, jonka otsikko on ”EU:n rautateiden tavaraliikenne ei ole vielä löytänyt oikeaa suuntaa”, sisällön virheellisen tulkinnan vuoksi vastaaja on perusteettomasti rajannut alueellisesti relevantit markkinat Slovenian tasavallan alueeseen ja siten sivuuttanut kantajan väitteet ja näytön siitä, että se toimii tosiasiallisesti kansainvälisillä markkinoilla.

| 5) | Viides kanneperuste, joka perustuu riidanalaisen päätöksen aineelliseen lainvastaisuuteen sillä perusteella, että kaikkia kilpailutilanteen arvioimisperusteita ei ole otettu huomioon.






  — | Kilpailutilannetta arvioidessaan vastaaja on ottanut huomioon vain kantajan markkinaosuuden, vaikka sen olisi pitänyt ottaa huomioon muut eri seikat, kuten direktiivin 2014/25/EU 34 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun kilpailun tosiasiallisen tai potentiaalisen olemassaolon. Vastaaja ei ole ottanut huomioon sitä, että kolmen jo olemassa olevan kilpailijan lisäksi on tullut neljä uutta kilpailijaa, eikä sitä tosiseikkaa, että tästä syystä kantajan markkinaosuus pienenee tulevaisuudessa yhä enemmän. |
| --- | --- | --- |

5)

Viides kanneperuste, joka perustuu riidanalaisen päätöksen aineelliseen lainvastaisuuteen sillä perusteella, että kaikkia kilpailutilanteen arvioimisperusteita ei ole otettu huomioon.

—

Kilpailutilannetta arvioidessaan vastaaja on ottanut huomioon vain kantajan markkinaosuuden, vaikka sen olisi pitänyt ottaa huomioon muut eri seikat, kuten direktiivin 2014/25/EU 34 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun kilpailun tosiasiallisen tai potentiaalisen olemassaolon. Vastaaja ei ole ottanut huomioon sitä, että kolmen jo olemassa olevan kilpailijan lisäksi on tullut neljä uutta kilpailijaa, eikä sitä tosiseikkaa, että tästä syystä kantajan markkinaosuus pienenee tulevaisuudessa yhä enemmän.

| — | Kun vastaaja on ottanut huomioon yksinomaan kantajan markkinaosuuden, se on virheellisesti päättänyt, että tämä osuus (85,21 %) on liian suuri kilpailulle avoimille markkinoille, vaikka se tähänastisessa käytännössään on jo todennut, että 86,7 %:n ja 73,6 %:n markkinaosuudet eivät ole liian suuria, kun muut seikat otetaan huomioon (29.10.2007 tehty komission päätös 2007/06/EY ja 29.10.2007 tehty komission päätös 2006/422/EY). |
| --- | --- |

—

Kun vastaaja on ottanut huomioon yksinomaan kantajan markkinaosuuden, se on virheellisesti päättänyt, että tämä osuus (85,21 %) on liian suuri kilpailulle avoimille markkinoille, vaikka se tähänastisessa käytännössään on jo todennut, että 86,7 %:n ja 73,6 %:n markkinaosuudet eivät ole liian suuria, kun muut seikat otetaan huomioon (29.10.2007 tehty komission päätös 2007/06/EY ja 29.10.2007 tehty komission päätös 2006/422/EY).

---

| 14.12.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 433/53 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 433/53

---

Kanne 17.9.2020 – Evropská vodní doprava-sped. ym. v. parlamentti ja neuvosto

(Asia T-576/20)

(2020/C 433/68)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantajat: Evropská vodní doprava-sped. s. r. o. (Praha, Tšekki), Konakl s. r. o. (Klíčany, Tšekki), Eurex AD s. r. o. (Děčín, Tšekki), Ladislav Říha (Heřmanov, Tšekki) ja Vladimír Hurych (Ústí nad Labem, Tšekki) (edustaja: asianajaja A. Verny)

Vastaaja: Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto

Vaatimukset

Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan asetuksen (EY) N:o 561/2006 ja asetuksen N:o (EU) 165/2014 muuttamisesta annetun asetuksen (EU) 2020/1054 (1), annettu työntekijöiden lähettämisestä työhön annetun direktiivin 96/71/EY (2) muuttamisesta annetun direktiivin (EU) 2018/957 (3) perusteella, |
| --- | --- |

—

kumoamaan asetuksen (EY) N:o 561/2006 ja asetuksen N:o (EU) 165/2014 muuttamisesta annetun asetuksen (EU) 2020/1054 (1), annettu työntekijöiden lähettämisestä työhön annetun direktiivin 96/71/EY (2) muuttamisesta annetun direktiivin (EU) 2018/957 (3) perusteella,

| — | kumoamaan asetusten (EY) N:o 1071/2009, (EY) N:o 1072/2009 ja (EU) N:o 1024/2012 muuttamisesta annetun asetuksen (EU) 2020/1055 (4), annettu työntekijöiden lähettämisestä työhön annetun direktiivin 96/71/EY muuttamisesta annetun direktiivin (EU) 2018/957 perusteella |
| --- | --- |

—

kumoamaan asetusten (EY) N:o 1071/2009, (EY) N:o 1072/2009 ja (EU) N:o 1024/2012 muuttamisesta annetun asetuksen (EU) 2020/1055 (4), annettu työntekijöiden lähettämisestä työhön annetun direktiivin 96/71/EY muuttamisesta annetun direktiivin (EU) 2018/957 perusteella

| — | kumoamaan direktiiviä 96/71/EY ja direktiiviä 2014/67/EY koskevista muutoksista ja direktiivin 2006/22/EY (5) muuttamisesta annetun direktiivin (EU) 2020/1057 (6), annettu työntekijöiden lähettämisestä työhön annetun direktiivin 96/71/EY muuttamisesta annetun direktiivin (EU) 2018/957 perusteella |
| --- | --- |

—

kumoamaan direktiiviä 96/71/EY ja direktiiviä 2014/67/EY koskevista muutoksista ja direktiivin 2006/22/EY (5) muuttamisesta annetun direktiivin (EU) 2020/1057 (6), annettu työntekijöiden lähettämisestä työhön annetun direktiivin 96/71/EY muuttamisesta annetun direktiivin (EU) 2018/957 perusteella

| — | sikäli kuin vaatimus otetaan tutkittavaksi, yhdistämään tämä asia unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 68 artiklan perusteella asioiden C-626/18 ja C-620/18 kanssa yhteisen ratkaisun antamista varten |
| --- | --- |

—

sikäli kuin vaatimus otetaan tutkittavaksi, yhdistämään tämä asia unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 68 artiklan perusteella asioiden C-626/18 ja C-620/18 kanssa yhteisen ratkaisun antamista varten

| — | velvoittamaan Euroopan parlamentin ja neuvoston korvaamaan välttämättömät oikeudenkäyntikulut unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 87 artiklan 2 kohdan mukaisesti |
| --- | --- |

—

velvoittamaan Euroopan parlamentin ja neuvoston korvaamaan välttämättömät oikeudenkäyntikulut unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 87 artiklan 2 kohdan mukaisesti

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seuraaviin kanneperusteisiin.

Määräajassa nostetun kanteen ensisijaisena kohteena ovat kantajien väittämän mukaan heitä syrjivät tai heille kilpailuoikeudellisesti epäedulliset työntekijöiden lähettämisestä työhön annetun direktiivin 96/71/EY muuttamisesta annetun direktiivin (EU) 2018/957 perusteella Euroopan parlamentin ja neuvoston antamat lainsäädäntönormit, jotka on mainittu kannekirjelmän kolmessa ensimmäisessä vaatimuskohdassa.

Edellä mainittuihin lainsäädäntönormeihin sisältyy huomattava maantieliikennealan suosiminen ns. maantieliikenne-paketin muodossa kun sitä verrataan kantajiin edelleen direktiivin (EU) 2018/957 mukaisesti sovellettaviin pakottaviin sääntelyihin.

Toissijaisesti kantajat vaativat, kuten Puolan tasavalta asiassa C-626/18 ja Unkarin tasavalta asiassa C-620/18, että direktiivi (EU) 2018/957 on kumottava osittain tai toissijaisesti, kokonaan, koska tämä direktiivi muodostaa perustan kantajien edustaman palvelusektorin esitetylle syrjinnälle.

---

(1)  Asetuksen (EY) N:o 561/2006 muuttamisesta siltä osin kuin on kyse vuorokautista ja viikoittaista enimmäisajoaikaa, vähimmäistaukoja sekä vuorokautisia ja viikoittaisia lepoaikoja koskevista vähimmäisvaatimuksista ja asetuksen (EU) N:o 165/2014 muuttamisesta siltä osin kuin on kyse ajopiirtureilla tapahtuvasta paikannuksesta 15.7.2020 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2020/1054 (EUVL 2020, L 249, s. 1)

(2)  Palvelujen tarjoamisen yhteydessä tapahtuvasta työntekijöiden lähettämisestä työhön toiseen jäsenvaltioon 16.12.1996 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 96/71/EY (EYVL 1997, L 18, s. 1)

(3)  Palvelujen tarjoamisen yhteydessä tapahtuvasta työntekijöiden lähettämisestä työhön toiseen jäsenvaltioon annetun direktiivin 96/71/EY muuttamisesta 28.6.2018 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) 2018/957 (EUVL 2018, L 173, s. 16).

(4)  Asetusten (EY) N:o 1071/2009, (EY) N:o 1072/2009 ja (EU) N:o 1024/2012 muuttamisesta niiden mukauttamiseksi maantieliikenteen alan kehitykseen 15.7.2020 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2020/1055 (EUVL 2020, L 249, s. 17).

(5)  Tieliikenteen sosiaalilainsäädännöstä annettujen neuvoston asetusten (ETY) N:o 3820/85 ja (ETY) N:o 3821/85 täytäntöönpanoa koskevista vähimmäisedellytyksistä ja neuvoston direktiivin 88/599/ETY kumoamisesta 15.3.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/22/EY (EYVL 2006, L 102, s. 35).

(6)  Direktiiviä 96/71/EY ja direktiiviä 2014/67/EU koskevien erityisten sääntöjen vahvistamisesta siltä osin kuin on kyse maantieliikenteen alan työntekijöiden lähettämisestä työhön toiseen jäsenvaltioon ja direktiivin 2006/22/EY muuttamisesta valvontavaatimusten osalta sekä asetuksen (EU) N:o 1024/2012 muuttamisesta 15.7.2020 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi UEU) 2020/1057 (EUVL 2020, L 249, s. 49).

---

| 14.12.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 433/55 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 433/55

---

Kanne 24.9.2020 – MN v. Europol

(Asia T-586/20)

(2020/C 433/69)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: MN (edustajat: asianajajat S. Orlandi ja T. Martin)

Vastaaja: Euroopan unionin lainvalvontayhteistyövirasto (Europol)

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan 6.3.2020 tehdyn päätöksen olla uudistamatta hänen sopimustaan toistaiseksi voimassa olevaksi |
| --- | --- |

—

kumoamaan 6.3.2020 tehdyn päätöksen olla uudistamatta hänen sopimustaan toistaiseksi voimassa olevaksi

| — | velvoittamaan Europolin maksamaan hänelle 25 000 euron summan korvauksena henkisestä kärsimyksestä, jota riidanalainen päätös aiheuttaa hänelle |
| --- | --- |

—

velvoittamaan Europolin maksamaan hänelle 25 000 euron summan korvauksena henkisestä kärsimyksestä, jota riidanalainen päätös aiheuttaa hänelle

| — | velvoittamaan Europolin korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan Europolin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu sen kriteerin lainvastaisuuteen, jota on käytetty perustelemaan se, ettei kantajan sopimusta uudisteta toistaiseksi voimassa olevaksi, siltä osin kuin se ei mahdollista yksikön edun tunnistamista. |
| --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu sen kriteerin lainvastaisuuteen, jota on käytetty perustelemaan se, ettei kantajan sopimusta uudisteta toistaiseksi voimassa olevaksi, siltä osin kuin se ei mahdollista yksikön edun tunnistamista.

| 2) | Toinen toissijainen kanneperuste, joka perustuu useisiin ilmeisiin arviointivirheisiin, joita riidanalaisessa päätöksessä on tehty. |
| --- | --- |

2)

Toinen toissijainen kanneperuste, joka perustuu useisiin ilmeisiin arviointivirheisiin, joita riidanalaisessa päätöksessä on tehty.

---

| 14.12.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 433/55 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 433/55

---

Kanne 24.9.2020 – MO v. neuvosto

(Asia T-587/20)

(2020/C 433/70)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: MO (edustaja: asianajaja A. Guillerme)

Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan nimittävän viranomaisen 19.11.2019 päivätyn päätöksen, joka koskee MO:n siirtoa romanian kielen käännösyksikköön; |
| --- | --- |

—

kumoamaan nimittävän viranomaisen 19.11.2019 päivätyn päätöksen, joka koskee MO:n siirtoa romanian kielen käännösyksikköön;

| — | kumoamaan kantajaa koskevan vuoden 2019 arviointikertomuksen; |
| --- | --- |

—

kumoamaan kantajaa koskevan vuoden 2019 arviointikertomuksen;

| — | toteamaan, että hallinto on toiminut lainvastaisesti MO:ta kohtaan vuodesta 2016 alkaen, ja tuomitsemaan vastaajan korvaamaan kärsitystä vahingosta 277 371,36 euroa; |
| --- | --- |

—

toteamaan, että hallinto on toiminut lainvastaisesti MO:ta kohtaan vuodesta 2016 alkaen, ja tuomitsemaan vastaajan korvaamaan kärsitystä vahingosta 277 371,36 euroa;

| — | velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste, joka koskee sen päätöksen, jolla MO siirrettiin romanian kielen käännösyksikköön, kumoamista, perustuu huolenpitovelvollisuutta koskevan oikeuden loukkaamiseen. Kyseisessä kanneperusteessa on kaksi osaa.






  — | Ensimmäinen osa, joka perustuu siihen, että siirtämispäätös ei ole yksikön eikä kantajan edun mukainen eikä siinä noudateta toimien vastaavuutta koskevaa periaatetta; |
| --- | --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste, joka koskee sen päätöksen, jolla MO siirrettiin romanian kielen käännösyksikköön, kumoamista, perustuu huolenpitovelvollisuutta koskevan oikeuden loukkaamiseen. Kyseisessä kanneperusteessa on kaksi osaa.

—

Ensimmäinen osa, joka perustuu siihen, että siirtämispäätös ei ole yksikön eikä kantajan edun mukainen eikä siinä noudateta toimien vastaavuutta koskevaa periaatetta;

| — | Toinen osa, joka perustuu siihen, että on loukattu oikeutta tulla kuulluksi ennen siirtämispäätöksen tekemistä. |
| --- | --- |

—

Toinen osa, joka perustuu siihen, että on loukattu oikeutta tulla kuulluksi ennen siirtämispäätöksen tekemistä.

| 2) | Toinen kanneperuste, joka koskee sen päätöksen, jolla MO siirrettiin romanian kielen käännösyksikköön, kumoamista, perustuu siihen, että on loukattu oikeutta tulla kuulluksi. Kyseisessä kanneperusteessa on kaksi osaa.






  — | Ensimmäinen osa, joka perustuu siihen, että on loukattu oikeutta tulla kuulluksi etukäteen siten, että kantajalle ei ole toimitettu tietoja, joiden nojalla hän olisi voinut puolustautua tehokkaasti; |
| --- | --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste, joka koskee sen päätöksen, jolla MO siirrettiin romanian kielen käännösyksikköön, kumoamista, perustuu siihen, että on loukattu oikeutta tulla kuulluksi. Kyseisessä kanneperusteessa on kaksi osaa.

—

Ensimmäinen osa, joka perustuu siihen, että on loukattu oikeutta tulla kuulluksi etukäteen siten, että kantajalle ei ole toimitettu tietoja, joiden nojalla hän olisi voinut puolustautua tehokkaasti;

| — | Toinen osa, joka perustuu kantajaa koskevassa vuoden 2019 arviointikertomuksessa oleviin tosiseikkoja koskeviin virheisiin ja ilmeiseen arviointivirheeseen. |
| --- | --- |

—

Toinen osa, joka perustuu kantajaa koskevassa vuoden 2019 arviointikertomuksessa oleviin tosiseikkoja koskeviin virheisiin ja ilmeiseen arviointivirheeseen.

| 3) | Kolmas kanneperuste, joka koskee arvioidun vahingon korvaamista sillä varauksella, että sitä korotetaan tai lasketaan käsittelyn aikana 277 371,36 euron summasta, perustuu neuvoston menettelyn ja päätösten lainvastaisuuteen. Kyseisessä kanneperusteessa on viisi osaa.






  — | Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu hallinnon menettelyn lainvastaisuuteen kantajaan kohdistuneen kiusaamista koskeneen hallinnollisen tutkimuksen aikana ja jälkeen; |
| --- | --- | --- |

3)

Kolmas kanneperuste, joka koskee arvioidun vahingon korvaamista sillä varauksella, että sitä korotetaan tai lasketaan käsittelyn aikana 277 371,36 euron summasta, perustuu neuvoston menettelyn ja päätösten lainvastaisuuteen. Kyseisessä kanneperusteessa on viisi osaa.

—

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu hallinnon menettelyn lainvastaisuuteen kantajaan kohdistuneen kiusaamista koskeneen hallinnollisen tutkimuksen aikana ja jälkeen;

| — | Toinen kanneperuste, joka perustuu sen siirtämispäätöksen laittomuuteen, joka on aiheuttanut kantajalle vahinkoa, josta korvausta haetaan; |
| --- | --- |

—

Toinen kanneperuste, joka perustuu sen siirtämispäätöksen laittomuuteen, joka on aiheuttanut kantajalle vahinkoa, josta korvausta haetaan;

| — | Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, ettei kantajaa sertifioitu henkilöstösääntöjen vuonna 2014 tapahtuneen uudistamisen yhteydessä; |
| --- | --- |

—

Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, ettei kantajaa sertifioitu henkilöstösääntöjen vuonna 2014 tapahtuneen uudistamisen yhteydessä;

| — | Neljäs kanneperuste, joka perustuu kantajan terveystietojen loukkaamiseen; |
| --- | --- |

—

Neljäs kanneperuste, joka perustuu kantajan terveystietojen loukkaamiseen;

| — | Viides kanneperuste, joka perustuu vuoden 2019 arvioinnin lainvastaisuuteen. |
| --- | --- |

—

Viides kanneperuste, joka perustuu vuoden 2019 arvioinnin lainvastaisuuteen.

---

| 14.12.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 433/56 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 433/56

---

Kanne 29.9.2020 – JD v. EIP

(Asia T-608/20)

(2020/C 433/71)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: JD (edustaja: asianajaja H. Hansen)

Vastaaja: Euroopan investointipankki (EIP)

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan päätöksen, jossa (i) kantajaa edellytetään allekirjoittamaan hänen työsopimuksensa lisäsopimus, jossa hän luopuu joistakin sosiaaliturvaa koskevista oikeuksista ja (ii) estetään kantajaa aloittamasta vastaajan palveluksessa, mikäli hän ei allekirjoita mainittua lisäsopimusta, mikä kävi ilmi (a) vastaajan kantajalle osoittamasta kirjeestä, joka oli päivätty 20.1.2020, mutta joka lähetettiin sähköpostitse vasta 23.1.2020, (b) kantajan ja vastaajan 29.1.2020–7.2.2020 sähköpostitse käymästä kirjeenvaihdosta ja (c) vastaajan kantajalle 3.3.2020 osoittamasta kirjeestä |
| --- | --- |

—

kumoamaan päätöksen, jossa (i) kantajaa edellytetään allekirjoittamaan hänen työsopimuksensa lisäsopimus, jossa hän luopuu joistakin sosiaaliturvaa koskevista oikeuksista ja (ii) estetään kantajaa aloittamasta vastaajan palveluksessa, mikäli hän ei allekirjoita mainittua lisäsopimusta, mikä kävi ilmi (a) vastaajan kantajalle osoittamasta kirjeestä, joka oli päivätty 20.1.2020, mutta joka lähetettiin sähköpostitse vasta 23.1.2020, (b) kantajan ja vastaajan 29.1.2020–7.2.2020 sähköpostitse käymästä kirjeenvaihdosta ja (c) vastaajan kantajalle 3.3.2020 osoittamasta kirjeestä

| — | kumoamaan hallinnollisen uudelleentarkastelun päätteeksi tehdyn päätöksen, jolla on pysytetty alkuperäinen päätös ja joka kävi ilmi vastaajan kantajan asianajajalle osoittamasta kirjeestä, joka oli päivätty 18.6.2020, mutta joka lähetettiin sähköpostitse vasta 19.6.2020 |
| --- | --- |

—

kumoamaan hallinnollisen uudelleentarkastelun päätteeksi tehdyn päätöksen, jolla on pysytetty alkuperäinen päätös ja joka kävi ilmi vastaajan kantajan asianajajalle osoittamasta kirjeestä, joka oli päivätty 18.6.2020, mutta joka lähetettiin sähköpostitse vasta 19.6.2020

| — | näin ollen velvoittamaan vastaajan peruuttamaan 20.1.2020 päivätyn kirjeen, 18.6.2020 päivätyn kirjeen ja niihin liittyvän vaatimuksen, jonka mukaan kantajan palveluksessa aloittamisen edellytys on, että hän allekirjoittaa kyseessä olevan lisäsopimuksen |
| --- | --- |

—

näin ollen velvoittamaan vastaajan peruuttamaan 20.1.2020 päivätyn kirjeen, 18.6.2020 päivätyn kirjeen ja niihin liittyvän vaatimuksen, jonka mukaan kantajan palveluksessa aloittamisen edellytys on, että hän allekirjoittaa kyseessä olevan lisäsopimuksen

| — | oikaisemaan vastaajan työterveyslääkärin 10.1.2020 laatiman lääkärintodistuksen, joka lähetettiin kantajalle samana päivänä sähköpostitse, siltä osin, ettei siihen olisi pitänyt sisällyttää lauseketta, jonka mukaan kantajalla on krooninen sairaus, joka väitetysti saattaa johtaa tulevaisuudessa työkyvyttömyyteen |
| --- | --- |

—

oikaisemaan vastaajan työterveyslääkärin 10.1.2020 laatiman lääkärintodistuksen, joka lähetettiin kantajalle samana päivänä sähköpostitse, siltä osin, ettei siihen olisi pitänyt sisällyttää lauseketta, jonka mukaan kantajalla on krooninen sairaus, joka väitetysti saattaa johtaa tulevaisuudessa työkyvyttömyyteen

| — | ja määräämään ensisijaisesti, että vastaaja tarjoaa kantajalle toteuttamiskelpoisen mahdollisuuden aloittaa EIP:n palveluksessa ja siten, että palkka ja etuudet maksetaan taannehtivasti palveluksessa aloittamisen päivästä alkaen eli 1.2.2020 alkaen, tai määrää toissijaisesti korvauksesta seuraavasti: |
| --- | --- |

—

ja määräämään ensisijaisesti, että vastaaja tarjoaa kantajalle toteuttamiskelpoisen mahdollisuuden aloittaa EIP:n palveluksessa ja siten, että palkka ja etuudet maksetaan taannehtivasti palveluksessa aloittamisen päivästä alkaen eli 1.2.2020 alkaen, tai määrää toissijaisesti korvauksesta seuraavasti:

| — | vastaaja on velvoitettava maksamaan kantajalle korvauksena neljän vuoden palkkaus, joka on 367 499,52euroa |
| --- | --- |

—

vastaaja on velvoitettava maksamaan kantajalle korvauksena neljän vuoden palkkaus, joka on 367 499,52euroa

| — | joka tapauksessa on määrättävä maksettavaksi seuraavat korvaukset






  — | vastaaja on velvoitettava maksamaan kantajalle 20 000 euroa korvauksena henkisestä kärsimyksestä |
| --- | --- | --- |

—

joka tapauksessa on määrättävä maksettavaksi seuraavat korvaukset

—

vastaaja on velvoitettava maksamaan kantajalle 20 000 euroa korvauksena henkisestä kärsimyksestä

| — | vastaaja on velvoitettava maksamaan kantajalle 2 104,19 euroa korvauksena muuttokuluista |
| --- | --- |

—

vastaaja on velvoitettava maksamaan kantajalle 2 104,19 euroa korvauksena muuttokuluista

| — | vastaaja on velvoitettava maksamaan kantajalle 15 312,48 euroa korvauksena asettautumiskorvauksesta, jota ei maksettu |
| --- | --- |

—

vastaaja on velvoitettava maksamaan kantajalle 15 312,48 euroa korvauksena asettautumiskorvauksesta, jota ei maksettu

| — | joka tapauksessa vastaaja on velvoitettava maksamaan kantajalle 15 000 euroa korvauksena ennen tämän kanteen nostamista aiheutuneista asianajokuluista siltä osin kuin mainitut kulut eivät kuulu kantajalle korvattaviin kuluihin, ja kantaja nimenomaisesti pidättää oikeuden korottaa tätä vaatimusta oikeudenkäynnin kuluessa |
| --- | --- |

—

joka tapauksessa vastaaja on velvoitettava maksamaan kantajalle 15 000 euroa korvauksena ennen tämän kanteen nostamista aiheutuneista asianajokuluista siltä osin kuin mainitut kulut eivät kuulu kantajalle korvattaviin kuluihin, ja kantaja nimenomaisesti pidättää oikeuden korottaa tätä vaatimusta oikeudenkäynnin kuluessa

| — | velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan, ja |
| --- | --- |

—

velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan, ja

| — | varaamaan kantajalle oikeuden vedota kaikkiin muihin oikeuksiinsa. |
| --- | --- |

—

varaamaan kantajalle oikeuden vedota kaikkiin muihin oikeuksiinsa.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seitsemään kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu olennaisen menettelymääräyksen rikkomiseen.






  — | Kantaja väittää, että 10.1.2020 päivätty työterveyslääkärin lääkärintodistus sisälsi kantajan henkilötietoja, joita ei olisi sovellettavan sääntelykehyksen mukaan pitänyt paljastaa. |
| --- | --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu olennaisen menettelymääräyksen rikkomiseen.

—

Kantaja väittää, että 10.1.2020 päivätty työterveyslääkärin lääkärintodistus sisälsi kantajan henkilötietoja, joita ei olisi sovellettavan sääntelykehyksen mukaan pitänyt paljastaa.

| 2) | Toinen kanneperuste, joka perustuu oikeusvaltioperiaatteen loukkaamiseen, joka liittyy perussopimusten soveltamiseen.






  — | Kantaja väittää, että päätös sulkea hänet sairausvakuutuksen ulkopuolelle on vailla oikeusperustaa, |
| --- | --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste, joka perustuu oikeusvaltioperiaatteen loukkaamiseen, joka liittyy perussopimusten soveltamiseen.

—

Kantaja väittää, että päätös sulkea hänet sairausvakuutuksen ulkopuolelle on vailla oikeusperustaa,

| — | Lisäksi kantaja väittää, että vastaaja tulkitsi virheellisesti eläkejärjestelmää koskevan säännöstön 6-1 artiklaa soveltamalla väitettä, joka perustui Euroopan unionin muuhun henkilöstöön sovellettavien säännösten 32 artiklaan |
| --- | --- |

—

Lisäksi kantaja väittää, että vastaaja tulkitsi virheellisesti eläkejärjestelmää koskevan säännöstön 6-1 artiklaa soveltamalla väitettä, joka perustui Euroopan unionin muuhun henkilöstöön sovellettavien säännösten 32 artiklaan

| — | Kantaja väittää tämän lisäksi, että vastaajan eläkejärjestelmää koskevan säännöstön 6-1 artiklasta tekemä tulkinta on ristiriidassa i) tekstin taustan kanssa ja ii) vastaajan henkilöstölleen tekemien ilmoitusten kanssa. |
| --- | --- |

—

Kantaja väittää tämän lisäksi, että vastaajan eläkejärjestelmää koskevan säännöstön 6-1 artiklasta tekemä tulkinta on ristiriidassa i) tekstin taustan kanssa ja ii) vastaajan henkilöstölleen tekemien ilmoitusten kanssa.

| 3) | Kolmas kanneperuste, joka perustuu oikeusvaltioperiaatteen loukkaamiseen, joka liittyy perussopimusten soveltamiseen.






  – | Kantaja väittää tämän kanneperusteen yhteydessä, että vastaajan hänelle asettama edellytys, jonka mukaan hänen on allekirjoitettava työsopimuksen lisäsopimus, jossa hän luopuisi tietyistä sosiaaliturvaa koskevista oikeuksista, on vailla oikeusperustaa |
| --- | --- | --- |

3)

Kolmas kanneperuste, joka perustuu oikeusvaltioperiaatteen loukkaamiseen, joka liittyy perussopimusten soveltamiseen.

–

Kantaja väittää tämän kanneperusteen yhteydessä, että vastaajan hänelle asettama edellytys, jonka mukaan hänen on allekirjoitettava työsopimuksen lisäsopimus, jossa hän luopuisi tietyistä sosiaaliturvaa koskevista oikeuksista, on vailla oikeusperustaa

| 4) | Neljäs kanneperuste, joka perustuu perussopimusten ja erityisesti Euroopan unionin perusoikeuskirjan useiden määräysten rikkomiseen.






  — | Kantaja väittää, että vastaajan toiminta merkitsee syrjintää ja on ristiriidassa perusoikeuskirjan 21 artiklan 1 kohdan ja 34 artiklan 1 kohdan kanssa. |
| --- | --- | --- |

4)

Neljäs kanneperuste, joka perustuu perussopimusten ja erityisesti Euroopan unionin perusoikeuskirjan useiden määräysten rikkomiseen.

—

Kantaja väittää, että vastaajan toiminta merkitsee syrjintää ja on ristiriidassa perusoikeuskirjan 21 artiklan 1 kohdan ja 34 artiklan 1 kohdan kanssa.

| — | Kantajalle 41 artiklan mukaisesti kuuluvia menettelyllisiä oikeuksia ja 42 artiklan mukaisesti kuuluvaa oikeutta saada tutustua asiakirjoihin on rikottu. |
| --- | --- |

—

Kantajalle 41 artiklan mukaisesti kuuluvia menettelyllisiä oikeuksia ja 42 artiklan mukaisesti kuuluvaa oikeutta saada tutustua asiakirjoihin on rikottu.

| — | Lisäksi kantajalle perusoikeuskirjan mukaisesti kuuluvia oikeuksia tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin ja puolueettomaan tuomioistuimeen on myös rikottu. |
| --- | --- |

—

Lisäksi kantajalle perusoikeuskirjan mukaisesti kuuluvia oikeuksia tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin ja puolueettomaan tuomioistuimeen on myös rikottu.

| 5) | Viides kanneperuste, joka perustuu olennaisen menettelymääräyksen rikkomiseen.






  – | Kantaja väittää, että palvelukseen ottamista edeltävä lääkärintarkastus on suoritettava siten, että lääkäri tarkastaa hänet henkilökohtaisesti, mikä ei ollut asian laita. |
| --- | --- | --- |

5)

Viides kanneperuste, joka perustuu olennaisen menettelymääräyksen rikkomiseen.

–

Kantaja väittää, että palvelukseen ottamista edeltävä lääkärintarkastus on suoritettava siten, että lääkäri tarkastaa hänet henkilökohtaisesti, mikä ei ollut asian laita.

| 6) | Kuudes kanneperuste, joka perustuu olennaisen menettelymääräyksen rikkomiseen.






  – | Kantaja väittää, että riitautetun vahvistavan päätöksen tekijät väittivät toimivaltuuksiensa perustuvan EIP:n pääjohtajan uudelleentarkastelua koskevien toimivaltuuksien delegointiin, vaikka tällaiselle delegoinnille ei ollut oikeusperustaa. |
| --- | --- | --- |

6)

Kuudes kanneperuste, joka perustuu olennaisen menettelymääräyksen rikkomiseen.

–

Kantaja väittää, että riitautetun vahvistavan päätöksen tekijät väittivät toimivaltuuksiensa perustuvan EIP:n pääjohtajan uudelleentarkastelua koskevien toimivaltuuksien delegointiin, vaikka tällaiselle delegoinnille ei ollut oikeusperustaa.

| – | Toissijaisesti, jos oletetaan, että EIP:n pääjohtaja saattoi pätevästi delegoida uudelleentarkastelua koskevat toimivaltuutensa, riidanalainen vahvistava päätös on kumottava, koska sen tekijät olivat tilanteessa, jossa heillä oli eturistiriita eivätkä he olleet näin ollen puolueettomia. Näin ollen hyvän hallinnon periaatetta on loukattu ja perusoikeuskirjan 41 artiklasta johtuvia vaatimuksia on rikottu. |
| --- | --- |

–

Toissijaisesti, jos oletetaan, että EIP:n pääjohtaja saattoi pätevästi delegoida uudelleentarkastelua koskevat toimivaltuutensa, riidanalainen vahvistava päätös on kumottava, koska sen tekijät olivat tilanteessa, jossa heillä oli eturistiriita eivätkä he olleet näin ollen puolueettomia. Näin ollen hyvän hallinnon periaatetta on loukattu ja perusoikeuskirjan 41 artiklasta johtuvia vaatimuksia on rikottu.

| 7) | Seitsemäs kanneperuste, jossa kantaja viittaa menettelyihin, johon hän on tässä asiassa turvautunut.






  – | Kantaja vaatii ensisijaisesti, että hänen työsopimuksensa pannaan täytäntöön, toisin sanoen, että hänen sallitaan aloittaa vastaajan palveluksessa ja että hänen palkkansa maksetaan taannehtivasti. |
| --- | --- | --- |

7)

Seitsemäs kanneperuste, jossa kantaja viittaa menettelyihin, johon hän on tässä asiassa turvautunut.

–

Kantaja vaatii ensisijaisesti, että hänen työsopimuksensa pannaan täytäntöön, toisin sanoen, että hänen sallitaan aloittaa vastaajan palveluksessa ja että hänen palkkansa maksetaan taannehtivasti.

| – | Kantaja vaatii toissijaisesti, että hänelle maksetaan korvauksena niitä palkkoja vastaava summa, jotka hänelle olisi maksettu asianosaisten tekemän määräaikaisen sopimuksen aikana. |
| --- | --- |

–

Kantaja vaatii toissijaisesti, että hänelle maksetaan korvauksena niitä palkkoja vastaava summa, jotka hänelle olisi maksettu asianosaisten tekemän määräaikaisen sopimuksen aikana.

| – | Joka tapauksessa eli riippumatta siitä, hyväksyykö unionin yleinen tuomioistuin kantajan ensisijaisen vai toissijaisen vaatimuksen, hän vaatii korvausta eri vahingoista, joita hänelle on aiheutunut vastaajan menettelyn ja lainvastaisten päätösten vuoksi. |
| --- | --- |

–

Joka tapauksessa eli riippumatta siitä, hyväksyykö unionin yleinen tuomioistuin kantajan ensisijaisen vai toissijaisen vaatimuksen, hän vaatii korvausta eri vahingoista, joita hänelle on aiheutunut vastaajan menettelyn ja lainvastaisten päätösten vuoksi.

---

| 14.12.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 433/58 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 433/58

---

Kanne 1.10.2020 – Casino, Guichard-Perrachon v. komissio

(Asia T-614/20)

(2020/C 433/72)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Casino, Guichard-Perrachon (Saint-Étienne, Ranska) (edustajat: asianajajat O. de Juvigny, A. Sunderland, I. Simic ja G. Aubron)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan SEUT 263 artiklan nojalla Euroopan komission 23.7.2020 tekemän päätöksen C(2020) 5192 final ja |
| --- | --- |

—

kumoamaan SEUT 263 artiklan nojalla Euroopan komission 23.7.2020 tekemän päätöksen C(2020) 5192 final ja

| — | velvoittamaan komission korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan komission korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhteen kanneperusteeseen, jonka mukaan riidanalainen päätös on lainvastainen, koska se annettiin sellaisten asiakirjojen perusteella, jotka komissio oli saanut haltuunsa asiassa T-249/17, Casino, Guichard-Perrachon v. komissio ja asiassa T-538/19, Casino, Guichard-Perrachon v. komissio kumoamiskanteen kohteena olleiden lainvastaisten päätösten perusteella suoritetuissa aiemmissa tarkastuksissa.

---

| 14.12.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 433/59 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 433/59

---

Kanne 5.10.2020 – FZ ym. v. komissio

(Asia T-618/20)

(2020/C 433/73)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: FZ ja 17 muuta kantajaa (edustaja: asianajaja J.-N. Louis)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan komission päätöksen, jolla kantajien joulukuun 2019 palkkakuitit vahvistettiin, siltä osin kuin palkkakuiteissa sovellettiin ensimmäistä kertaa heidän palkkaukseensa sovellettavia uusia korjauskertoimia takautuvasti 1.4. ja 1.7.2019 lukien ja |
| --- | --- |

—

kumoamaan komission päätöksen, jolla kantajien joulukuun 2019 palkkakuitit vahvistettiin, siltä osin kuin palkkakuiteissa sovellettiin ensimmäistä kertaa heidän palkkaukseensa sovellettavia uusia korjauskertoimia takautuvasti 1.4. ja 1.7.2019 lukien ja

| — | velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantajat vetoavat kanneperusteisiin, jotka koskevat Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen (jäljempänä henkilöstösäännöt) 64 ja 65 artiklan rikkomista, yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaamista ostovoiman vastaavuuden osalta sekä ilmeistä arviointivirhettä.

Kantajat väittävät, että vahvistaessaan unionin ulkopuolella työskentelevien kantajien palkkaukseen sovellettavan korjauskertoimen EUROSTATin on kerättävä heidän asemapaikkaansa liittyvät erityiset tiedot siten kuin siitä määrätään yksityiskohtaisissa säännöissä henkilöstösääntöjen 64 ja 65 artiklan soveltamisesta, jotka on vahvistettu mainittujen henkilöstösääntöjen liitteessä XI.

He väittävät myös, että kertoimet, jotka on vahvistettu EUROSTATin, OECD:n ja YK:n välisessä kansainvälisessä yhteistyösopimuksessa, ovat laskeneet siten, että kun ne olivat vuoden 2018 tammikuussa 239,7, ne olivat vuoden 2019 tammikuussa 94,0, kun taas samana ajanjaksona YK:n henkilöstön palkkaukseen sovellettavia korjauskertoimia on korotettu inflaation huomioon ottamiseksi. Kongon frangin (CDF) arvo laski vuonna 2017 huomattavasti verrattuna dollariin (USD) ja euroon, ja tähän liittyi lisäksi merkittävä inflaatio, josta seurasi dollarimääräisten hintojen tuntuva nousu Kansainvälisen valuuttarahaston (IMF) analyysien mukaan.

Kantajien mukaan vastaaja ei ole selostanut, miten sovelletuissa kertoimissa otetaan huomioon nämä olennaiset seikat.

---

| 14.12.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 433/60 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 433/60

---

Kanne 5.10.2020 – FJ ym. v. EUH

(Asia T-619/20)

(2020/C 433/74)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: FJ ja viisi muuta kantajaa (edustaja: asianajaja J.-N. Louis)

Vastaaja: Euroopan ulkosuhdehallinto (EUH)

Vaatimukset

Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan kantajien joulukuun 2019 palkkakuitit siltä osin kuin palkkakuiteissa sovellettiin ensimmäistä kertaa korjauskertoimia takautuvasti 1.4. ja 1.7.2019 lukien ja |
| --- | --- |

—

kumoamaan kantajien joulukuun 2019 palkkakuitit siltä osin kuin palkkakuiteissa sovellettiin ensimmäistä kertaa korjauskertoimia takautuvasti 1.4. ja 1.7.2019 lukien ja

| — | velvoittamaan Euroopan ulkosuhdehallinnon korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan Euroopan ulkosuhdehallinnon korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantajat vetoavat kanneperusteisiin, jotka koskevat Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen (jäljempänä henkilöstösäännöt) 64 ja 65 artiklan rikkomista, yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaamista ostovoiman vastaavuuden osalta sekä ilmeistä arviointivirhettä.

Kantajat väittävät, että vahvistaessaan unionin ulkopuolella työskentelevien kantajien palkkaukseen sovellettavan korjauskertoimen EUROSTATin on kerättävä heidän asemapaikkaansa liittyvät erityiset tiedot siten kuin siitä määrätään yksityiskohtaisissa säännöissä henkilöstösääntöjen 64 ja 65 artiklan soveltamisesta, jotka on vahvistettu mainittujen henkilöstösääntöjen liitteessä XI.

He väittävät myös, että kertoimet, jotka on vahvistettu EUROSTATin, OECD:n ja YK:n välisessä kansainvälisessä yhteistyösopimuksessa, ovat laskeneet siten, että kun ne olivat vuoden 2018 tammikuussa 239.7, ne olivat vuoden 2019 tammikuussa 94,0, kun taas samana ajanjaksona YK:n henkilöstön palkkaukseen sovellettavia korjauskertoimia on korotettu inflaation huomioon ottamiseksi. Kongon frangin (CDF) arvo laski vuonna 2017 huomattavasti verrattuna dollariin (USD) ja euroon, ja tähän liittyi lisäksi merkittävä inflaatio, josta seurasi dollarimääräisten hintojen tuntuva nousu Kansainvälisen valuuttarahaston (IMF) analyysien mukaan.

Kantajien mukaan vastaaja ei ole selostanut, miten sovelletuissa kertoimissa otetaan huomioon nämä olennaiset seikat.

---

| 14.12.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 433/60 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 433/60

---

Kanne 5.10.2020 – Les Mousquetaires ja ITM Entreprises v. komissio

(Asia T-625/20)

(2020/C 433/75)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantajat: Les Mousquetaires (Pariisi, Ranska), ITM Entreprises (Pariisi) (edustajat: asianajajat N. Jalabert-Doury ja K. Mebarek)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan 23.7.2020 päivätyn päätöksen, joka koskee neuvoston asetuksen (EY) N:o 1/2003 18 artiklan 3 kohdan soveltamista koskevaa menettelyä (Asia AT.40466 – Alliance Casino ja Intermarché) ja |
| --- | --- |

—

kumoamaan 23.7.2020 päivätyn päätöksen, joka koskee neuvoston asetuksen (EY) N:o 1/2003 18 artiklan 3 kohdan soveltamista koskevaa menettelyä (Asia AT.40466 – Alliance Casino ja Intermarché) ja

| — | velvoittamaan Euroopan komission korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan Euroopan komission korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantajat vetoavat yhteen kanneperusteeseen, jonka mukaan oikeutta tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin on loukattu, [SEUT 101 ja SEUT 102] artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1/2003 (EYVL 2003, L 1, s. 1) 18 artiklan 3 kohtaa on rikottu ja oikeusperusta puuttuu siltä osin kuin riidanalaisessa päätöksessä kantajat velvoitettiin yksilöimään kokouksia ja toimittamaan uudelleen komission jo haltuunsa ottamia asiakirjoja, minkä unionin yleinen tuomioistuin on sittemmin kumonnut.

---

| 14.12.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 433/61 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 433/61

---

Kanne 15.10.2020 – Delifruit v. komissio

(Asia T-629/20)

(2020/C 433/76)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Delifruit, SA (Guayaquil, Ecuador) (edustajat: asianajajat K. Van Maldegem, P. Sellar ja S. Saez Moreno)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | ottamaan kanteen tutkittavaksi ja toteamaan sen perustelluksi |
| --- | --- |

—

ottamaan kanteen tutkittavaksi ja toteamaan sen perustelluksi

| — | kumoamaan riidanalaisen toimen, sellaisena kuin se on muutettuna komission asetukseen (EU) 2020/1085 tehdyllä oikaisulla, siltä osin kuin siinä vahvistetaan klooripyrifossin jäämien enimmäismääräksi banaanissa 0.01 mg/kg, ja |
| --- | --- |

—

kumoamaan riidanalaisen toimen, sellaisena kuin se on muutettuna komission asetukseen (EU) 2020/1085 tehdyllä oikaisulla, siltä osin kuin siinä vahvistetaan klooripyrifossin jäämien enimmäismääräksi banaanissa 0.01 mg/kg, ja

| — | velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja vaatii Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 396/2005 liitteiden II ja V muuttamisesta siltä osin kuin on kyse klooripyrifossin ja klooripyrifossimetyylin jäämien enimmäismääristä tietyissä tuotteissa tai niiden pinnalla 23.7.2020 annetun komission asetuksen (EU) 2020/1085 (1), sellaisena kuin se on muutettuna komission asetukseen (EU) 2020/1085 tehdyllä oikaisulla (2), kumoamista osittain.

Kantaja väittää kanteensa tueksi, että komissio teki ilmeisen arviointivirheen, koska se ei ottanut riidanalaisen asetuksen antamiseen johtaneessa arvioinnissaan huomioon erästä merkityksellistä tekijää (yksityiskohtainen selvitys, joka osoittaa erään jäämien enimmäisrajan asettamisen tueksi esitetyistä syistä vääräksi), ja rikkoi näin toimiessaan myös asetuksen 396/2005 14 artiklan 2 kohdan a ja f alakohtaa, jossa edellytetään, että se ottaa huomioon kaikki merkitykselliset ja käytettävissä olevat tiedot.

---

(1)  EUVL 2020, L 239, s. 7.

(2)  EUVL 2020, L 245, s. 31.

---

| 14.12.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 433/62 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 433/62

---

Kanne 15.10.2020 – JP v. komissio

(Asia T-638/20)

(2020/C 433/77)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: JP (edustaja: asianajajat S. Rodrigues ja A. Champetier)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan 17.7.2019 tehdyn päätöksen, jolla kantajaa ei kirjattu hyväksyttyjen hakijoiden varallaololuetteloon avoimessa kilpailussa EPSO/AD/363/18 – Hallintovirkamiehet (AD7), ja 10.12.2019 tehdyn päätöksen, jolla hylättiin kantajan oikaisuvaatimus |
| --- | --- |

—

kumoamaan 17.7.2019 tehdyn päätöksen, jolla kantajaa ei kirjattu hyväksyttyjen hakijoiden varallaololuetteloon avoimessa kilpailussa EPSO/AD/363/18 – Hallintovirkamiehet (AD7), ja 10.12.2019 tehdyn päätöksen, jolla hylättiin kantajan oikaisuvaatimus

| — | kumoamaan 7.7.2020 tehdyn päätöksen, jolla hylättiin kantajan 5.3.2020 tekemä valitus |
| --- | --- |

—

kumoamaan 7.7.2020 tehdyn päätöksen, jolla hylättiin kantajan 5.3.2020 tekemä valitus

| — | velvoittamaan vastaajan korvaamaan kantajalle aiheutuneen vahingon |
| --- | --- |

—

velvoittamaan vastaajan korvaamaan kantajalle aiheutuneen vahingon

| — | velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäisellä kanneperusteella se vetoaa ensinnäkin siihen, että asiassa on loukattu periaatetta, jonka mukaan valintalautakunnan jäsenillä on oltava tarpeellinen kyky arvioida objektiivisesti hakijan kykyjä ja ammatillista pätevyyttä kyseistä alaa koskevassa haastattelussa, ja toiseksi yhdenvertaista kohtelua koskevan periaatteen loukkaamiseen sekä kolmanneksi luottamuksensuojan periaatteen loukkaamiseen. |
| --- | --- |

1)

Ensimmäisellä kanneperusteella se vetoaa ensinnäkin siihen, että asiassa on loukattu periaatetta, jonka mukaan valintalautakunnan jäsenillä on oltava tarpeellinen kyky arvioida objektiivisesti hakijan kykyjä ja ammatillista pätevyyttä kyseistä alaa koskevassa haastattelussa, ja toiseksi yhdenvertaista kohtelua koskevan periaatteen loukkaamiseen sekä kolmanneksi luottamuksensuojan periaatteen loukkaamiseen.

| 2) | Toisella kanneperusteellaan kantaja vetoaa siihen, että asiassa on loukattu periaatetta, jonka mukaan valintalautakunnan kokoonpanon on oltava riittävän vakaa. |
| --- | --- |

2)

Toisella kanneperusteellaan kantaja vetoaa siihen, että asiassa on loukattu periaatetta, jonka mukaan valintalautakunnan kokoonpanon on oltava riittävän vakaa.

| 3) | Kolmannella kanneperusteellaan kantaja vetoaa useisiin ilmeisiin arviointivirheisiin. |
| --- | --- |

3)

Kolmannella kanneperusteellaan kantaja vetoaa useisiin ilmeisiin arviointivirheisiin.

---

| 14.12.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 433/62 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 433/62

---

Kanne 22.10.2020 – TIB Chemicals v. komissio

(Asia T-639/20)

(2020/C 433/78)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: TIB Chemicals AG (Mannheim, Saksa) (edustaja: asianajaja K. Fischer)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan osittain 19.5.2020 annetun komission delegoidun asetuksen (EU) 2020/1182 (1) siltä osin kuin se koskee ainetta dioktyylitinadilauraatti; [1] stannaani, dioktyyli-, bis(kookosasyloksi)johdokset [2] ja sillä muutetaan asetuksen (EY) N:o 1272/2008 (2) liitettä VI lisäämällä kyseinen aine ja sitä koskevat luokitus ja merkinnät asetuksen (EY) N:o 1272/2008 liitteessä VI olevan 3 osan taulukkoon 3 ja |
| --- | --- |

—

kumoamaan osittain 19.5.2020 annetun komission delegoidun asetuksen (EU) 2020/1182 (1) siltä osin kuin se koskee ainetta dioktyylitinadilauraatti; [1] stannaani, dioktyyli-, bis(kookosasyloksi)johdokset [2] ja sillä muutetaan asetuksen (EY) N:o 1272/2008 (2) liitettä VI lisäämällä kyseinen aine ja sitä koskevat luokitus ja merkinnät asetuksen (EY) N:o 1272/2008 liitteessä VI olevan 3 osan taulukkoon 3 ja

| — | velvoittamaan vastaajan korvaamaan kaikki tämän asian käsittelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan vastaajan korvaamaan kaikki tämän asian käsittelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seitsemään kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste, jossa vedotaan siihen, että riidanalaisella asetuksella rikotaan asetuksen (EY) N:o 1272/2008 37 artiklan 1 ja 5 kohtaa, luettuna yhdessä kyseisen asetuksen liitteessä VI olevan 2 osan kanssa, koska REACH-rekisteröintiasiakirja-aineistoon sisältyviä ainetta koskevia saatavilla olevia tietoja ei ole otettu huomioon. Tämä merkitsee ilmeistä arviointivirhettä. |
| --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste, jossa vedotaan siihen, että riidanalaisella asetuksella rikotaan asetuksen (EY) N:o 1272/2008 37 artiklan 1 ja 5 kohtaa, luettuna yhdessä kyseisen asetuksen liitteessä VI olevan 2 osan kanssa, koska REACH-rekisteröintiasiakirja-aineistoon sisältyviä ainetta koskevia saatavilla olevia tietoja ei ole otettu huomioon. Tämä merkitsee ilmeistä arviointivirhettä.

| 2) | Toinen kanneperuste, jossa vedotaan siihen, että riidanalaisella asetuksella rikotaan asetuksen (EY) N:o 1272/2008 5, 9, 36 ja 37 artiklaa, luettuna yhdessä kyseisen asetuksen liitteessä I olevan 1 osan (1.1.1.3 jakso) ja 3 osan (3.7.2.2 ja 3.7.2.3 jaksot) kanssa, koska merkityksellistä saatavilla olevaa tietoa ei ole tutkittu, arvioitu eikä tarkasteltu asianmukaisten luotettavien tieteellisten periaatteiden nojalla. |
| --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste, jossa vedotaan siihen, että riidanalaisella asetuksella rikotaan asetuksen (EY) N:o 1272/2008 5, 9, 36 ja 37 artiklaa, luettuna yhdessä kyseisen asetuksen liitteessä I olevan 1 osan (1.1.1.3 jakso) ja 3 osan (3.7.2.2 ja 3.7.2.3 jaksot) kanssa, koska merkityksellistä saatavilla olevaa tietoa ei ole tutkittu, arvioitu eikä tarkasteltu asianmukaisten luotettavien tieteellisten periaatteiden nojalla.

| 3) | Kolmas kanneperuste, jossa vedotaan siihen, että riidanalaisella asetuksella rikotaan asetuksen (EY) N:o 1272/2008 5, 36 ja 37 artiklaa, luettuina yhdessä kyseisen asetuksen liitteessä I olevan 1 osan (1.1.1.3 jakso) ja 3 osan (3.7.2.2 ja 3.7.2.3. jaksot) kanssa, koska samankaltaisuuksien vertailua ei ole suoritettu vankalta tieteelliseltä pohjalta ja komissio on arvioinut virheellisesti saatavilla olevan todistusnäytön arvoa. |
| --- | --- |

3)

Kolmas kanneperuste, jossa vedotaan siihen, että riidanalaisella asetuksella rikotaan asetuksen (EY) N:o 1272/2008 5, 36 ja 37 artiklaa, luettuina yhdessä kyseisen asetuksen liitteessä I olevan 1 osan (1.1.1.3 jakso) ja 3 osan (3.7.2.2 ja 3.7.2.3. jaksot) kanssa, koska samankaltaisuuksien vertailua ei ole suoritettu vankalta tieteelliseltä pohjalta ja komissio on arvioinut virheellisesti saatavilla olevan todistusnäytön arvoa.

| 4) | Neljäs kanneperuste, jossa vedotaan siihen, että riidanalainen asetus annettiin asetuksen (EY) N:o 1272/2008 36 artiklan 1 kohdan d alakohdan ja 37 artiklan 5 kohdan, luettuina yhdessä kyseisen asetuksen liitteessä I olevan 3 osan 3.7 jakson kanssa, vastaisesti, koska komissio ei ole kyennyt esittämään selkeää tieteellistä näyttöä siitä, että asianomainen aine täyttää kriteerit sen luokittelemiseksi kategoriaan lisääntymiselle vaarallinen (kategoria 1B) ja elinkohtainen myrkyllisyys (STOT) – toistuva altistuminen, kategoria 1. |
| --- | --- |

4)

Neljäs kanneperuste, jossa vedotaan siihen, että riidanalainen asetus annettiin asetuksen (EY) N:o 1272/2008 36 artiklan 1 kohdan d alakohdan ja 37 artiklan 5 kohdan, luettuina yhdessä kyseisen asetuksen liitteessä I olevan 3 osan 3.7 jakson kanssa, vastaisesti, koska komissio ei ole kyennyt esittämään selkeää tieteellistä näyttöä siitä, että asianomainen aine täyttää kriteerit sen luokittelemiseksi kategoriaan lisääntymiselle vaarallinen (kategoria 1B) ja elinkohtainen myrkyllisyys (STOT) – toistuva altistuminen, kategoria 1.

| 5) | Viides kanneperuste, jossa väitetään, että riidanalainen asetus on annettu suhteellisuusperiaatteen vastaisesti, koska asianomaisen aineen luokittelu ei ole asianmukainen eikä tarpeellinen. Kantajalta on etenkin evätty mahdollisuus saada vapautus. |
| --- | --- |

5)

Viides kanneperuste, jossa väitetään, että riidanalainen asetus on annettu suhteellisuusperiaatteen vastaisesti, koska asianomaisen aineen luokittelu ei ole asianmukainen eikä tarpeellinen. Kantajalta on etenkin evätty mahdollisuus saada vapautus.

| 6) | Kuudes kanneperuste, jossa väitetään, että komissio rikkoi riidanalaisen asetuksen antaessaan asetuksen (EY) N:o 1272/2008 37 artiklan 4 kohtaa ja loukkasi kantajan oikeutta hyvään hallintoon ja oikeutta tulla kuulluksi. Kantajalta on etenkin evätty asianmukainen mahdollisuus lausua mielekkäästi riskinarviointikomitean lausunnosta sinänsä ja osoittaa, että kyseinen lausunto on tieteellisesti virheellinen. |
| --- | --- |

6)

Kuudes kanneperuste, jossa väitetään, että komissio rikkoi riidanalaisen asetuksen antaessaan asetuksen (EY) N:o 1272/2008 37 artiklan 4 kohtaa ja loukkasi kantajan oikeutta hyvään hallintoon ja oikeutta tulla kuulluksi. Kantajalta on etenkin evätty asianmukainen mahdollisuus lausua mielekkäästi riskinarviointikomitean lausunnosta sinänsä ja osoittaa, että kyseinen lausunto on tieteellisesti virheellinen.

| 7) | Seitsemäs kanneperuste, jossa väitetään, että kun komissio antoi riidanalaisen asetuksen suorittamatta ensin vaikutusten arviointia ja dokumentoimatta sitä, se toimi niiden omien sitoumustensa vastaisesti, jotka perustuvat toimielinten väliseen sopimukseen paremmasta lainsäädännöstä. |
| --- | --- |

7)

Seitsemäs kanneperuste, jossa väitetään, että kun komissio antoi riidanalaisen asetuksen suorittamatta ensin vaikutusten arviointia ja dokumentoimatta sitä, se toimi niiden omien sitoumustensa vastaisesti, jotka perustuvat toimielinten väliseen sopimukseen paremmasta lainsäädännöstä.

---

(1)  Aineiden ja seosten luokituksesta, merkinnöistä ja pakkaamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1272/2008 liitteessä VI olevan 3 osan muuttamisesta sen mukauttamiseksi tekniikan ja tieteen kehitykseen 19.5.2020 annettu komission delegoitu asetus (EU) 2020/1182 (EUVL 2020, L 261, s. 2).

(2)  Aineiden ja seosten luokituksesta, merkinnöistä ja pakkaamisesta sekä direktiivien 67/548/ETY ja 1999/45/EY muuttamisesta ja kumoamisesta ja asetuksen (EY) N:o 1907/2006 muuttamisesta 16.12.2008 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1272/2008 (EUVL 2008, L 353, s. 1).

---

| 14.12.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 433/64 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 433/64

---

Kanne 23.10.2020 – NG ym. v. parlamentti ja neuvosto

(Asia T-646/20)

(2020/C 433/79)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: NG ja 17 muuta kantajaa (edustaja: asianajaja R. Martens)

Vastaajat: Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan parlamentti

Vaatimukset

Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan asetuksen (EY) N:o 561/2006 muuttamisesta siltä osin kuin on kyse vuorokautista ja viikoittaista enimmäisajoaikaa, vähimmäistaukoja sekä vuorokautisia ja viikoittaisia lepoaikoja koskevista vähimmäisvaatimuksista ja asetuksen (EU) N:o 165/2014 muuttamisesta siltä osin kuin on kyse ajopiirtureilla tapahtuvasta paikannuksesta 15.7.2020 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2020/1054 1 artiklan 6 kohdan c ja d alakohdan kokonaisuudessaan |
| --- | --- |

—

kumoamaan asetuksen (EY) N:o 561/2006 muuttamisesta siltä osin kuin on kyse vuorokautista ja viikoittaista enimmäisajoaikaa, vähimmäistaukoja sekä vuorokautisia ja viikoittaisia lepoaikoja koskevista vähimmäisvaatimuksista ja asetuksen (EU) N:o 165/2014 muuttamisesta siltä osin kuin on kyse ajopiirtureilla tapahtuvasta paikannuksesta 15.7.2020 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2020/1054 1 artiklan 6 kohdan c ja d alakohdan kokonaisuudessaan

| — | velvoittamaan vastaajat korvaamaan oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan, mukaan lukien kaikki kulut, joita koskevat ratkaisut on täytäntöönpanon lykkäämistä koskevissa menettelyissä määrätty tehtäviksi myöhemmin. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan vastaajat korvaamaan oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan, mukaan lukien kaikki kulut, joita koskevat ratkaisut on täytäntöönpanon lykkäämistä koskevissa menettelyissä määrätty tehtäviksi myöhemmin.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa viiteen kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu SEU 2 artiklan, SEU 4 artiklan 2 kohdan ja SEU 9 artiklan, SEUT 18 ja SEUT 95 artiklan ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 21 artiklan rikkomiseen, unionin oikeuden yleisiin periaatteisiin kuuluvien yhdenvertaisuusperiaatteen ja syrjintäkiellon periaatteen, luettuna yhdessä SEU 5 artiklan 4 kohdan kanssa, loukkaamiseen ja unionin oikeuden yleisiin periaatteisiin kuuluvan suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen aineellisella ja välillisellä syrjinnällä. |
| --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu SEU 2 artiklan, SEU 4 artiklan 2 kohdan ja SEU 9 artiklan, SEUT 18 ja SEUT 95 artiklan ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 21 artiklan rikkomiseen, unionin oikeuden yleisiin periaatteisiin kuuluvien yhdenvertaisuusperiaatteen ja syrjintäkiellon periaatteen, luettuna yhdessä SEU 5 artiklan 4 kohdan kanssa, loukkaamiseen ja unionin oikeuden yleisiin periaatteisiin kuuluvan suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen aineellisella ja välillisellä syrjinnällä.

| 2) | Toinen kanneperuste, joka perustuu SEUT 26 ja SEUT 56 artiklan, Euroopan unionin perusoikeuskirjan 16 artiklan ja 52 artiklan 1 kohdan, luettuna yhdessä SEU 5 artiklan 4 kohdan kanssa, rikkomiseen ja unionin oikeuden yleisiin periaatteisiin kuuluvan suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen palvelujen tarjoamisen vapauden ja elinkeinovapauden lainvastaisella rajoittamisella. |
| --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste, joka perustuu SEUT 26 ja SEUT 56 artiklan, Euroopan unionin perusoikeuskirjan 16 artiklan ja 52 artiklan 1 kohdan, luettuna yhdessä SEU 5 artiklan 4 kohdan kanssa, rikkomiseen ja unionin oikeuden yleisiin periaatteisiin kuuluvan suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen palvelujen tarjoamisen vapauden ja elinkeinovapauden lainvastaisella rajoittamisella.

| 3) | Kolmas kanneperuste, joka perustuu SEU 3 artiklan 3 kohdan, SEUT 11 ja SEUT 191 artiklan ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 37 artiklan rikkomiseen ympäristön säilyttämisen ja suojelun sekä ympäristönlaadun parantamisen vastaisella menettelyllä. |
| --- | --- |

3)

Kolmas kanneperuste, joka perustuu SEU 3 artiklan 3 kohdan, SEUT 11 ja SEUT 191 artiklan ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 37 artiklan rikkomiseen ympäristön säilyttämisen ja suojelun sekä ympäristönlaadun parantamisen vastaisella menettelyllä.

| 4) | Neljäs kanneperuste, joka perustuu SEUT 296 artiklan toisen kohdan, EUT-sopimukseen liitetyssä pöytäkirjassa N:o 2 olevan 5 artiklan ja paremmasta lainsäädännöstä tehdyn toimielinten välisen sopimuksen rikkomiseen sekä perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiin jättämällä esittämättä yksityiskohtaiset perustelut ja tekemättä vaikutustenarvioinnit. |
| --- | --- |

4)

Neljäs kanneperuste, joka perustuu SEUT 296 artiklan toisen kohdan, EUT-sopimukseen liitetyssä pöytäkirjassa N:o 2 olevan 5 artiklan ja paremmasta lainsäädännöstä tehdyn toimielinten välisen sopimuksen rikkomiseen sekä perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiin jättämällä esittämättä yksityiskohtaiset perustelut ja tekemättä vaikutustenarvioinnit.

| 5) | Viides kanneperuste, joka perustuu SEUT 91 ja SEUT 94 artiklan ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 7 artiklan, luettuina yhdessä Euroopan ihmisoikeussopimuksen 8 artiklassa ja unionin oikeuden yleisenä periaatteena turvatun yksityis- ja perhe-elämän kunnioittamisen kanssa, rikkomiseen vaikuttamalla vakavasti elintasoon ja työllisyyteen sekä puuttumalla lainvastaisesti yksityis- ja perhe-elämään. |
| --- | --- |

5)

Viides kanneperuste, joka perustuu SEUT 91 ja SEUT 94 artiklan ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 7 artiklan, luettuina yhdessä Euroopan ihmisoikeussopimuksen 8 artiklassa ja unionin oikeuden yleisenä periaatteena turvatun yksityis- ja perhe-elämän kunnioittamisen kanssa, rikkomiseen vaikuttamalla vakavasti elintasoon ja työllisyyteen sekä puuttumalla lainvastaisesti yksityis- ja perhe-elämään.

---

| 14.12.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 433/65 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 433/65

---

Kanne 27.10.2020 – yhteisyritys Clean Sky 2 v. NG

(Asia T-649/20)

(2020/C 433/80)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Asianosaiset

Kantaja: yhteisyritys Clean Sky 2 (edustajat: asianajaja M. Velardo ja asiamies B. Mastantuono)

Vastaaja: NG

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | velvoittamaan vastaaja maksamaan yhteisyritys Clean Sky 2:lle 168 062,23 euron suuruisen summan avustussopimukseen nro 632420 ”FIMAC, FAST impact cross-analysis methodology for Composite leading edge Structures” liittyen Euroopan unionin seitsemännen puiteohjelman yhteydessä korotettuna Euroopan keskuspankin perusrahoitusoperaatioihinsa soveltamalla 3,5 %:n korolla 13.7.2019 lukien tosiasialliseen maksupäivään saakka |
| --- | --- |

—

velvoittamaan vastaaja maksamaan yhteisyritys Clean Sky 2:lle 168 062,23 euron suuruisen summan avustussopimukseen nro 632420 ”FIMAC, FAST impact cross-analysis methodology for Composite leading edge Structures” liittyen Euroopan unionin seitsemännen puiteohjelman yhteydessä korotettuna Euroopan keskuspankin perusrahoitusoperaatioihinsa soveltamalla 3,5 %:n korolla 13.7.2019 lukien tosiasialliseen maksupäivään saakka

| — | velvoittamaan vastaaja korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan vastaaja korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seuraavaan kanneperusteeseen:

Vastaaja laiminlöi sopimusvelvoitteensa, koska se ei palauttanut määrää, joka liittyy henkilöstökuluihin, jotka katsottiin rahoitukseen kelpaamattomiksi kuluiksi. Tämän vuoksi kantaja toimitti 12.7.2019 veloitusilmoituksen, joka koski 168 062,23 euron suuruista määrää, joka oli jo maksettu Alpha Consulting Service Srl -yhtiölle, joka on poistettu kaupparekisteristä. Italian oikeuden mukaan vastaaja on nimittäin vastuussa edellä mainitun yhtiön sopimusvelvoitteiden laiminlyönnistä, koska se oli toiminut kyseisen kaupparekisteristä poistetun yhtiön yhtiömiehenä, pesänhoitajana ja edustajana. Kyseisen yhtiön esittämät vastalauseet veloitusilmoituksen antamisen jälkeen ovat yleisiä ja epätäydellisiä eikä niitä ole tuettu todistein, minkä vuoksi ne vaikuttavat täysiin perusteettomilta. Kantajalla on näin ollen oikeus vaatia maksetun määrän takaisinperimistä ja palauttamista viivästyskorkoineen.

---

| 14.12.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 433/65 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 433/65

---

Kanne 28.10.2020 – Mylan Ireland v. EMA

(Asia T-653/20)

(2020/C 433/81)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Mylan Ireland Ltd (Dublin, Irlanti) (edustaja: asianajaja O. Swens)

Vastaaja: Euroopan lääkevirasto (EMA)

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | toteamaan, että kantajan väite ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä käsittelevän komitean (CHMP) sen päätöksen lainvastaisuudesta, jonka mukaan Sanofilla on uusi vaikuttava aine, sellaisena kuin siihen viitataan 26.8.2013 tehdyssä päätöksessä, jolla myönnetään myyntilupa ”AubagioTM – Teriflunomidille”, voidaan ottaa tutkittavaksi ja että se on perusteltu |
| --- | --- |

—

toteamaan, että kantajan väite ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä käsittelevän komitean (CHMP) sen päätöksen lainvastaisuudesta, jonka mukaan Sanofilla on uusi vaikuttava aine, sellaisena kuin siihen viitataan 26.8.2013 tehdyssä päätöksessä, jolla myönnetään myyntilupa ”AubagioTM – Teriflunomidille”, voidaan ottaa tutkittavaksi ja että se on perusteltu

| — | kumoamaan EMA:n 18.8.2020 tekemän päätöksen, jolla hylättiin Mylanin myyntilupahakemus AubagioTM-lääkevalmisteen rinnakkaisvalmisteelle, ja |
| --- | --- |

—

kumoamaan EMA:n 18.8.2020 tekemän päätöksen, jolla hylättiin Mylanin myyntilupahakemus AubagioTM-lääkevalmisteen rinnakkaisvalmisteelle, ja

| — | velvoittaa EMA:n vastaamaan oikeudenkäyntikuluista. |
| --- | --- |

—

velvoittaa EMA:n vastaamaan oikeudenkäyntikuluista.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että koska lainvastaisuusväite on perusteltu, Euroopan lääkeviraston riidanalaisen päätöksen perustelut ovat lainvastaiset, koska EMA teki tosiseikkoja koskevan virheen ja oikeudellisen virheen sekä laiminlöi perusteluvelvollisuutensa ja huolellista ja perusteellista arviointia koskevan velvollisuutensa, kuten määrätään SEUT 296 artiklassa. |
| --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että koska lainvastaisuusväite on perusteltu, Euroopan lääkeviraston riidanalaisen päätöksen perustelut ovat lainvastaiset, koska EMA teki tosiseikkoja koskevan virheen ja oikeudellisen virheen sekä laiminlöi perusteluvelvollisuutensa ja huolellista ja perusteellista arviointia koskevan velvollisuutensa, kuten määrätään SEUT 296 artiklassa.

| 2) | Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että riidanalainen päätös on lainvastainen, koska ”uuden vaikuttavan aineen” asema olisi pitänyt arvioida uudelleen Mylanin myyntilupahakemuksen yhteydessä esittämien vastalauseiden vuoksi. Näin ollen EMA jätti noudattamatta velvollisuuksiaan, erityisesti velvollisuuttaan suorittaa tehokas ja huolellinen arviointi ja esittää perustelut SEUT 296 artiklan mukaisesti, minkä vuoksi riidanalainen päätös on sen mukaan lainvastainen. |
| --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että riidanalainen päätös on lainvastainen, koska ”uuden vaikuttavan aineen” asema olisi pitänyt arvioida uudelleen Mylanin myyntilupahakemuksen yhteydessä esittämien vastalauseiden vuoksi. Näin ollen EMA jätti noudattamatta velvollisuuksiaan, erityisesti velvollisuuttaan suorittaa tehokas ja huolellinen arviointi ja esittää perustelut SEUT 296 artiklan mukaisesti, minkä vuoksi riidanalainen päätös on sen mukaan lainvastainen.

---

| 14.12.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 433/66 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 433/66

---

Kanne 30.10.2020 – Ryanair v. komissio

(Asia T-657/20)

(2020/C 433/82)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Ryanair DAC (Swords, Irlanti) (edustajat: asianajajat F. Laprévote, V. Blanc, E. Vahida, S. Rating ja I. Metaxas-Maranghidis)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa 9.6.2020 annetun Euroopan komission päätöksen (EU) valtiontuesta SA.57410 COVID – Finnairin pääomitus (1) ja |
| --- | --- |

—

kumoaa 9.6.2020 annetun Euroopan komission päätöksen (EU) valtiontuesta SA.57410 COVID – Finnairin pääomitus (1) ja

| — | velvoittaa Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Kantaja on myös pyytänyt kanteensa käsittelemistä Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 23 a artiklassa tarkoitetussa nopeutetussa menettelyssä.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan komissio on soveltanut virheellisesti SEUT 107 artiklan 3 kohdan b alakohtaa, soveltanut tilapäisiä valtiontukipuitteita puutteellisesti ja tehnyt ilmeisen arviointivirheen katsoessaan, että tuella korjataan vakava häiriö Suomen taloudessa, jättäessään noudattamatta velvollisuuttaan verrata keskenään tuen edullisia vaikutuksia ja niitä epäedullisia vaikutuksia, jotka tuella on kaupankäynnin edellytyksiin ja vääristymättömän kilpailun ylläpitämiseen (ns. intressivertailu), ja katsoessaan, ettei Finnairilla ollut huomattavaa markkinavoimaa. |
| --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan komissio on soveltanut virheellisesti SEUT 107 artiklan 3 kohdan b alakohtaa, soveltanut tilapäisiä valtiontukipuitteita puutteellisesti ja tehnyt ilmeisen arviointivirheen katsoessaan, että tuella korjataan vakava häiriö Suomen taloudessa, jättäessään noudattamatta velvollisuuttaan verrata keskenään tuen edullisia vaikutuksia ja niitä epäedullisia vaikutuksia, jotka tuella on kaupankäynnin edellytyksiin ja vääristymättömän kilpailun ylläpitämiseen (ns. intressivertailu), ja katsoessaan, ettei Finnairilla ollut huomattavaa markkinavoimaa.

| 2) | Toinen kanneperuste, jonka mukaan komissio on rikkonut EUT-sopimuksen erityisiä määräyksiä ja unionin oikeuden yleisiä periaatteita syrjintäkiellosta, palvelujen tarjoamisen vapaudesta ja sijoittautumisvapaudesta, jotka ovat olleet lentoliikenteen kilpailulle vapauttamisen perustana Euroopan unionissa 1980-luvun lopulta lähtien. Lentoliikenteen markkinoiden vapauttaminen Euroopan unionissa on mahdollistanut aidosti yleiseurooppalaisten halpalentoyhtiöiden kasvun. Euroopan komissio on jättänyt huomiotta COVID-19-kriisin aiheuttaman vahingon tällaisille yleiseurooppalaisille lentoyhtiöille ja niiden roolille Suomen lentoyhteyksissä salliessaan sen, että Suomi myöntää tukea vain Finnairille. |
| --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste, jonka mukaan komissio on rikkonut EUT-sopimuksen erityisiä määräyksiä ja unionin oikeuden yleisiä periaatteita syrjintäkiellosta, palvelujen tarjoamisen vapaudesta ja sijoittautumisvapaudesta, jotka ovat olleet lentoliikenteen kilpailulle vapauttamisen perustana Euroopan unionissa 1980-luvun lopulta lähtien. Lentoliikenteen markkinoiden vapauttaminen Euroopan unionissa on mahdollistanut aidosti yleiseurooppalaisten halpalentoyhtiöiden kasvun. Euroopan komissio on jättänyt huomiotta COVID-19-kriisin aiheuttaman vahingon tällaisille yleiseurooppalaisille lentoyhtiöille ja niiden roolille Suomen lentoyhteyksissä salliessaan sen, että Suomi myöntää tukea vain Finnairille.

| 3) | Kolmas kanneperuste, jonka mukaan komissio on jättänyt aloittamatta muodollisen tutkintamenettelyn vakavista vaikeuksista huolimatta ja loukannut kantajan menettelyllisiä oikeuksia. |
| --- | --- |

3)

Kolmas kanneperuste, jonka mukaan komissio on jättänyt aloittamatta muodollisen tutkintamenettelyn vakavista vaikeuksista huolimatta ja loukannut kantajan menettelyllisiä oikeuksia.

| 4) | Neljäs kanneperuste, jonka mukaan komissio on jättänyt noudattamatta perusteluvelvollisuuttaan. |
| --- | --- |

4)

Neljäs kanneperuste, jonka mukaan komissio on jättänyt noudattamatta perusteluvelvollisuuttaan.

---

(1)  9.6.2020 annettu Euroopan komission päätös (EU) valtiontuesta SA.57410 COVID – Finnairin pääomitus (EUVL 2020, C 310, s. 6)

---

| 14.12.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 433/67 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 433/67

---

Kanne 2.11.2020 – Jakober v. EUIPO (kupin muoto)

(Asia T-658/20)

(2020/C 433/83)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: Philip Jakober (Stuttgart, Saksa) (edustaja: asianajaja J. Klink)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity kolmiulotteinen merkki (kupin muoto) – Rekisteröintihakemus nro 15 963 994

Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 20.8.2020 asiassa R 554/2020-5 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa riidanalaisen päätöksen |
| --- | --- |

—

kumoaa riidanalaisen päätöksen

| — | muuttaa riidanalaista päätöstä siten, että valitus todetaan perustelluksi ja tämän seurauksena hyväksytään EU-tavaramerkkihakemuksen nro 15 963 994 rekisteröiminen EUIPO:n rekisteriin |
| --- | --- |

—

muuttaa riidanalaista päätöstä siten, että valitus todetaan perustelluksi ja tämän seurauksena hyväksytään EU-tavaramerkkihakemuksen nro 15 963 994 rekisteröiminen EUIPO:n rekisteriin

| — | velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Kanneperusteet

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 3 kohtaa on rikottu. |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 3 kohtaa on rikottu.

---

| 14.12.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 433/67 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 433/67

---

Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 30.9.2020 – Banco Comercial Português ym. v. komissio

(Asia T-298/18) (1)

(2020/C 433/84)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Yhdeksännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

---

(1)  EUVL C 249, 16.7.2018.

---

| 14.12.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 433/68 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 433/68

---

Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 30.9.2020 – DEI v. komissio

(Asia T-694/18) (1)

(2020/C 433/85)

Oikeudenkäyntikieli: kreikka

Kuudennen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

---

(1)  EUVL C 35, 28.1.2019.

---