----

----

II Přípravné akty

Evropský hospodářský a sociální výbor

414. Plenární zasedání ve dnech 9. a 10. února 2005

----

Stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru „ke XXXIII. zprávě o politice hospodářské soutěže – 2003“

SEC(2004) 658 final

(2005/C 221/01)

Evropská komise se dne 4. června 2004 rozhodla, s přihlédnutím k nařízení vyplývajícího ze článku 262 Smlouvy zakládající Evropské společenství, konzultovat Evropský hospodářský a sociální výbor v otázce týkající se XXXIII. zprávy o politice hospodářské soutěže – 2003

Specializovaná sekce „Jednotný trh, výroba a spotřeba“, jež měla za úkol připravit práci Výboru na toto téma, přijala své stanovisko dne 11. ledna 2005. Zpravodajem byl pan Chiriaco.

Následující stanovisko bylo přijato Evropským hospodářským a sociálním výborem, během 414. plenárního zasedání, které se konalo dne 9. února 2005, 75 hlasy pro a 1 člen se zdržel hlasování.

1.   Úvod

2.   Aplikace antitrustových norem – čl. 81 a čl. 82 Smlouvy

3.   Rozvoj politiky hospodářské soutěže na úrovni jednotlivých sektorů

4.   Reforma kontrolního systému soustřeďování

5.   Mezinárodní spolupráce

6.   Státní podpora

7.   Všeobecná hodnocení

7.2   Vztah mezi politikou hospodářské soutěže a politikou hospodářského růstu

7.3   Státní podpora a služby obecného zájmu

7.4   Svobodná povolání

7.5   Pluralita informace a právo na hospodářskou soutěž

V Bruselu dne 9. února 2005.

Předsedkyně

Evropského hospodářského a sociálního výboru

Anne-Marie SIGMUND

----

(1)Úř. věst. C 80 ze 30. 3. 2004

(2)Úř. věst. C 117 ze 30. 4. 2004

(3)  Nařízení Rady 139/2004 z 20. 1. 2004

(4)Úř. věst. C 157, 28.6.2005.

(5)  Úř. věst. ze 7. 12. 2004

(6)  COM(2004) 83 final z 9. 2. 2004

----

----

Stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru k návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady o právech a povinnostech cestujících v mezinárodní vlakové přepravě

COM(2004) 143 final – 2004/0049 (COD)

NEREVIDOVANÝ PŘEKLAD

(2005/C 221/02)

Rada se dne 28. dubna 2004 rozhodla požádat Evropský hospodářský a sociální výbor v souladu s článkem 71 Smlouvy o ES o vypracování stanoviska k výše uvedené věci.

Specializovaná sekce „Doprava, energetika, infrastruktura a informační společnost“, jež byla pověřena prací na tomto tématu, přijala své stanovisko dne 17. ledna 2005. Zpravodajem byl pan Chagas.

Evropský hospodářský a sociální výbor schválil na svém 414. plenárním zasedání (schůzi dne 9. února 2005) 119 hlasy pro a 4 členové se zdrželi hlasování toto stanovisko:

1.   Úvod

2.   Návrh Komise

2.1   Odpovědnost a odškodnění

2.2   Dostupnost informací a prodej jízdenek

2.3   Osoby s omezenou pohyblivostí

2.4   Standardy kvality služby a vyřizování stížností

3.   Posouzení návrhu

3.1   Základní pozorování

3.2   Působnost

3.3   Odpovědnost a odškodnění

3.4   Pomoc osobám s omezenou pohyblivosti a ostatním cestujícím

3.5   Informování cestujících a informace o jízdenkách

3.6   Vliv nařízení na zaměstnance

4.   Závěry

V Bruselu dne 9. února 2005.

Předsedkyně

Evropského hospodářského a sociálního výboru

Anne-Marie SIGMUND

----

(1)  Směrnice 2001/12/ES – Úř. věst. L 75, 15.3.2001, s. 1 – EHSV Stanovisko – Úř. věst. C 209, 22.7.1999, s. 22.

(2)  Směrnice 2001/13/ES – Úř. věst. L 75, 15.3.2001, s. 26 – EHSV Stanovisko – Úř. věst. C 209, 22.7.1999, s. 22.

(3)  Směrnice 2001/14/ES – Úř. věst. L 75, 15.3.2001, s. 29 – EHSV Stanovisko – Úř. věst. C 209, 22.7.1999, s. 22.

(4)  Směrnice 2004/51/ES – Úř. věst. L 164, 30.4.2004, s. 164 – EHSV Stanovisko – Úř. věst. C 61, 14.3.2003, s. 131.

(5)  Směrnice 2004/49/ES – Úř. věst. L 164, 30.4.2004, s. 44 – EHSV Stanovisko – Úř. věst. C 61, 14.3.2003, s. 131.

(6)  Směrnice 2004/881/ES – Úř. věst. L 164, 30.4.2004, s. 1 – EHSV Stanovisko – Úř. věst. C 61, 14.3.2003, s. 131.

(7)  Směrnice 2004/50/ES – Úř. věst. L 164, 30.4.2004, s. 114 – EHSV Stanovisko – Úř. věst. C 61, 14.3.2003, s. 131.

(8)Úř. věst. C 61, 14.3.2003, s. 131.

(9)  Nařízení (ES) č. 261/2004 Evropského parlamentu a Rady ze dne 11. února 2004 o zavedení společných pravidel o odškodnění a pomoci cestujícím v případě odepření vstupu na palubu letadla a zrušení nebo velkého zpoždění letů, kterým se ruší nařízení (EHS) č. 295/91.

----

----

Návrh stanoviska Evropského hospodářského a sociálního výboru k návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady o náhradě škody v případě nesplnění smluvních požadavků na kvalitu v železniční nákladní dopravě

COM(2004) 144 final – 2004/0050 (COD)

(2005/C 221/03)

Dne 28. dubna 2004 se Rada rozhodla konzultovat Evropský hospodářský a sociální výbor podle článku 71 Smlouvy o založení Evropského společenství ve věci výše uvedené.

Sekce „Doprava, energie, infrastruktura a informační společnost“, která odpovídala za přípravu práce Výboru na tomto tématu, přijala své stanovisko dne 17. ledna 2005. Zpravodajem byl pan Chagas.

Na svém 414. plenárním zasedání (zasedání dne 9. února 2005) přijal Výbor toto stanovisko 130 hlasy pro, 2 se zdrželi hlasování:

1.   Úvod

2.   Návrh Komise

3.   Poznámky k návrhu Komise

4.   Závěry

V Bruselu dne 9. února 2005.

Předseda

Evropského hospodářského a sociálního výboru

Anne-Marie SIGMUND

----

(1)  Směrnice 2001/12/ES – Úř. věst. L 75 ze dne 15.3.2001, s. 1 – stanovisko EHSV – Úř. věst. C 209 ze dne 22.7.1999, s. 22.

(2)  Směrnice 2001/13/ES – Úř. věst. L 75 ze dne 15.3.2001, s. 26 – stanovisko EHSV – Úř. věst. C 209 ze dne 22.7.1999, s. 22.

(3)  Směrnice 2001/14/ES – Úř. věst. L 75 ze dne 15.3.2001, s. 29 – stanovisko EHSV – Úř. věst. C 209 ze dne 22.7.1999, s. 22.

(4)  Směrnice 2004/51/ES – Úř. věst. L 164 ze dne 30.4.2004, s. 164 – stanovisko EHSV – Úř. věst. C 61 ze dne 14.3.2003, s. 131.

(5)  Směrnice 2004/49/ES – Úř. věst. L 164 ze dne 30.4.2004, s. 44 – stanovisko EHSV – Úř. věst. C 61 ze dne 14.3.2003, s. 131.

(6)  Nařízení (ES) č. 881/2004 – Úř. věst. L 164 ze dne 30.4.2004, s. 1 – stanovisko EHSV – Úř. věst. C 61 ze dne 14.3.2003, s. 131.

(7)  Směrnice 2004/50/ES – Úř. věst. L 164 ze dne 30.4.2004, s. 114 – stanovisko EHSV – Úř. věst. C 61 ze dne 14.3.2003, s. 131.

----

----

Stanovisko Specializované sekce „Doprava, energetika, infrastruktura, informační společnost Evropského hospodářského a sociálního výboru ke sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů – Bílá kniha o všeobecně prospěšných službách“

COM(2004) 374 final

(2005/C 221/04)

V souladu s článkem 262 Smlouvy zakládající Evropské společenství se Komise dne 13. května 2004 rozhodla, že požádá Evropský hospodářský a sociální výbor o vypracování stanoviska k věci výše uvedené.

Specializovaná sekce „Doprava, energetika, infrastruktura, informační společnost“, která byla pověřená pracemi Výboru v této oblasti, vypracovala své stanovisko dne 17. ledna 2005 (zpravodaj: pan HENCKS – spoluzpravodaj: pan HERNÁNDEZ BATALLER).

Evropský hospodářský a sociální výbor schválil na svém 414. plenárním zasedání ve dnech 9. a 10. února 2005 (zasedání dne 9. února 2005) 131 hlasy pro, 5 hlasy proti a zdrželo se hlasování 2 toto stanovisko:

1.   Úvod

2.   Bílá kniha o všeobecně prospěšných službách

2.4   Přístup Komise se zakládá na devíti zásadách:

2.5   Na tomto základě navrhuje Bílá kniha osm nových směrů:

3.   Všeobecné připomínky

4.   Specifické připomínky

5.   Závěry

V Bruselu dne 9. února 2005.

Předsedkyně

Evropského hospodářského a sociálního výboru

Anne-Marie SIGMUND

----

(1)  Stanovisko EHSV ke „Všeobecně prospěšným službám“Úř. věst. C 241 ze 7.10.2002 a k „Zelené knize o všeobecně prospěšných službách“Úř. věst. C 80 z 30.3.2004.

----

----

Stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru k tématu Využití geotermické energie – tepelná energie ze Země

(2005/C 221/05)

Evropský hospodářský a sociální výbor se rozhodl dne 1. července 2004 v souladu s článkem 29 odstavcem 2 svého jednacího řádu vypracovat stanovisko k tématu: Využití geotermické energie – tepelná energie ze Země.

Specializovaná sekce „Doprava, energetika, infrastruktura, informační společnost“pověřená pracemi k tomuto tématu přijala své stanovisko dne 17. ledna 2005. Zpravodajem byl pan WOLF.

Evropský hospodářský a sociální výbor schválil na svém 414. plenárním zasedání ve dnech 9. a 10. února 2005 (zasedání ze dne 9. února 2005) 132 hlasy pro, 2 členové se zdrželi hlasování, toto stanovisko:

Předložené stanovisko doplňuje dřívější stanoviska Evropského hospodářského a sociálního výboru k energetické a výzkumné politice. Zabývá se rozvojem a využitím geotermie (tepelné energie Země) jako tepelného zdroje, která by z hlediska rozsahu zdrojů mohla splňovat kritérium trvalé udržitelnosti, která v procesu užívání neemituje CO2 důležitý pro podnebí a kterou lze tudíž zařadit mezi obnovitelné energetické zdroje. Stav rozvoje a využití geotermie, její možný potenciál a problémy uvedení na trh jsou krátce naznačeny a vyhodnoceny. Toto se děje na pozadí globální energetické otázky.

Obsah:

1.   Otázka energie

2.   Geotermie (tepelná energie Země)

3.   Současný stav

4.   Budoucí rozvoj a doporučení

5.   Shrnutí

V Bruselu dne 9. února 2005.

Předsedkyně

Evropského hospodářského a sociálního výboru

Anne-Marie SIGMUND

----

(1)  Energie se nespotřebovává, nýbrž pouze přeměňuje a při tom využívá. Toto se provádí vhodnými procesy přeměny jako například spalováním uhlí, přeměnou energie větru na proud nebo štěpnou reakcí (zachování energie; E = mc2). Přitom hovoříme také o „zásobování energií“,„získávání energie“ nebo „spotřebě energie“.

(2)  Dobývání obnovitelných nositelů energie: Akční možnosti a nástroje financování, návrh směrnice Evropského parlamentu a Rady o podpoře současné výroby tepelné a elektrické energie na základě potřeby užitného tepla na vnitřním energetickém trhu, koncept návrhu směrnice Rady (Euratom), kterou se stanoví základní povinnosti a obecné zásady v oblasti bezpečnosti jaderných zařízení a koncept návrhu směrnice Rady (Euratom) o likvidaci vyhořelých palivových článků a radioaktivních odpadů. Význam jaderné energie pro výrobu proudu. Energie termojadrerné reakce.

(3)  Které musí být v budoucnu stále více omezováno nejen kvůli vyčerpání jeho zdrojů, nýbrž také kvůli emisím CO2 (Kjóto !).

(4)  Předzvěstí celkové problematiky byly dosavadní ropné krize (například v roce 1973 a 1979), současný růst cen ropy a současný spor charakterizovaný napětím mezi ekonomií a ekologií o přidělování emisních certifikátů.

(5)  Viz ale 2.2.2.1 a 2.2.2.2.

(6)  V budoucnu například CO2.

(7)  Pod pojmem entalpie používaným v termodynamice chápeme sumu vnitřní energie plus expanzní energii (expanzní práci).

(8)  Viz ale 2.2.1.1 uzavřená „sonda tepelné energie Země“ a 2.2.1.2 „čerpadlo tepelné energie Země“.

(9)  Viz 2.2.2.2 k oběhu turbíny.

(10)  Viz též EHSV 94/2004 „Podpora nových nositelů energie: možnosti činností a finanční nástroje“.

----

----

Stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru k návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady o realizaci fáze instalace a fáze komerčního provozu evropského programu družicové radionavigace

COM(2004) 477 final – 2004/0156 (COD)

(2005/C 221/06)

Dne 16. listopadu 2004 se Rada rozhodla konzultovat Evropský hospodářský a sociální výbor na základě článku 156 Smlouvy zakládající Evropské společenství ohledně věci výše uvedené.

Specializovaná sekce „Doprava, energetika, infrastruktura, informační společnost“, která odpovídá za přípravu práce Výboru na tomto tématu, přijala své stanovisko dne 17. ledna 2005. Zpravodajem byl pan RANNOCCHIARI.

Na svém 414. plenárním zasedání dne 9. února přijal Evropský hospodářský a sociální výbor následující stanovisko 134 hlasy pro a 3 členové se zdrželi hlasování:

1.   Úvod

2.   Současný stav a očekávaný vývoj

3.   Návrh Evropské komise

4.   Obecné poznámky

5.   Specifické poznámky

6.   Závěry

V Bruselu dne 9. února 2005.

Předsedkyně

Evropského hospodářského a sociálního výboru

Anne-Marie SIGMUND

----

(1)Úř. věstník C 311, 17.11.2001, s. 19.

(2)  Společný podnik Galileo zřízený na základě článku 171 smlouvy o ES nařízením Rady ES č. 876/2002 ze dne 21.5.2002. Zajišťuje realizaci rozvojové fáze programu Galileo a řízení fází instalace a provozu. Centrála tohoto podniku je v Bruselu. Zakládajícími členy jsou Evropské společenství zastupované Komisí a Evropská agentura pro vesmír (EAV).

(3)Úř. věstník C 48, 21.2.2002, s. 42.

(4)  Stanovisko CESE ke sdělení Komise Evropskému parlamentu a Radě Zpráva o pokroku výzkumného programu GALILEO k počátku roku 2004, Úř. věst. C 302, 7.12.2004.

(5)  Nařízení Rady o založení struktur pro řízení evropských družicových radionavigačních programů (Úř. věstník L 246, 20.7.2004).

(6)  Viz Úř. věst. L 246, 20.7.2004.

(7)  US GPS: Globální polohovací systém USA, provozován armádní složkou.

(8)  Glonass: global navigation satellite system (globální navigační družicový systém).

(9)  EGNOS: European Geostationary Navigation Overlay Service (evropský geostacionární navigační systém): systém založený na korekci signálu GPS prostřednictvím pozemních stanic a geostacionárních stanic. Byl založen v roce 1996 a provozován jako předchůdce systému Galileo. EGNOS bude integrován s posledně jmenovaným systémem na základě programu společné koncese.

(10)  Viz Koncese pro instalaci a provoz programu Galileo 2003/S 200-179789, publikováno dne 17.10.2003

(11)  EURELY: konsorcium založené společnostmi ALCATEL, FINMECCANICA a VINCI.

(12)  INAVSAT: založeno EADS Space, Inmarsat Venture a Thales Group.

(13)  COM(2004) 636 final, přijaté dne 6.10.2004.

(14)  IPR: práva duševního vlastnictví.

(15)  COSPAS (ruský akronym „Kosmičeskaja sistema poiska avarijnych sudov,“ tj. družicový vyhledávací systém plavidel); SARSAT: „Search and Rescue Satellite Aided Tracking“: vyhledávací a záchranné družicové sledování; jedná se o mezinárodní družicový vyhledávací a záchranný systém prosazující humanitární cíle. V obdobní 1982 a 2003 se díky tomuto systému podařilo zachránit více než 15 000 osob po celém světě.

(16)  Viz stanovisko CESE k návrhu nařízení Rady o založení společného podniku Galileo, bod 3.5, Úř. věst. C 48 z 21.2.2002.

(17)  Viz COM(2004) 693 ze dne 25.10.2004, sdělení Komise doporučující založení této agentury v roce 2005 a navrhující, aby jí byla svěřena ochrana osob v otázkách týkajících se zpracování osobních údajů.

----

----

Stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru k návrhu směrnice Evropského parlamentu a Rady o vybudování prostorové informační infrastruktury ve Společenství (INSPIRE)

COM(2004) 516 final – 2004/0175 (COD)

(2005/C 221/07)

Dne 13. září 2004 se Rada v souladu s článkem 175 Smlouvy zakládající Evropské společenství rozhodla konzultovat Evropský hospodářský a sociální výbor ve věci výše uvedené.

Specializovaná sekce „Zemědělství, rozvoj venkova, životní prostředí“, která byla pověřena přípravnými pracemi, schválila stanovisko dne 13. ledna 2005 (zpravodaj: pan RETUREAU).

Evropský hospodářský a sociální výbor přijal toto stanovisko na 414. plenárním zasedání ve dnech 9. a 10. února 2005 (zasedání dne 9. února 2005) 140 hlasy pro a 2 členové se zdrželi hlasování.

1.   Shrnutí stanoviska Výboru

2.   Návrh Komise

3.   Obecné připomínky

4.   Zvláštní připomínky

V Bruselu dne 9. února 2005.

Předsedkyně

Evropského hospodářského a sociálního výboru

Anne-Marie SIGMUND

----

----

Stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru ke sdělení Komise Radě, Evropskému parlamentu, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů – Řízení povodňových rizik – Prevence, protipovodňová ochrana a zmírňování následků povodní

COM(2004) 472 final

(2005/C 221/08)

Evropská komise se dne 12. července 2004 rozhodla, v souladu s ustanovením článku 262 Smlouvy o založení ES, požádat Evropský hospodářský a sociální výbor o vypracování stanoviska ke sdělení výše uvedenému.

Specializovaná sekce „Zemědělství, rozvoj venkova, životní prostředí“, pověřená přípravou prací Výboru k tomuto tématu, přijala své stanovisko dne 13. ledna 2005. Zpravodajkou byla paní Sánchez.

Evropský hospodářský a sociální výbor schválil na svém 414. plenárním zasedání ve dnech 9. a 10. února 2005 (na schůzi dne 9. února) toto stanovisko 132 hlasy pro a 2 členové se zdrželi hlasování.

1.   Úvod

2.   Shrnutí návrhu Komise

3.   Obecné poznámky

4.   Zvláštní poznámky

5.   Závěry

V Bruselu dne 9. února 2005.

Předsedkyně

Evropského hospodářského a sociálního výboru

Anne-Marie SIGMUND

----

(1)Úř. věst. č. L 327, 22.12.2000, s. 72.

(2)  Stanovisko EHSV k Návrhu Směrnice Evropského parlamentu a Rady o ochraně zemních vod před znečištěním (COM(2003)550 final) – Úř. věst. č. C 112, 30. duben 2004, s. 40-43.

(3)  Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady o pořízení seznamu priorit v oblasti vodní politiky, COM(2000) 47 final. Sdělení Komise Radě, Evropskému parlamentu a Hospodářskému a sociálnímu výboru: Cenová politika zvyšování udržitelnosti vodních zdrojů, COM(2000) 477 final. Sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu: Strategie ochrany a udržování mořského prostředí, COM(2002) 539 final.

(4)  Zdroj: COM(2004) 472 final.

(5)  Zajímavý příklad byl specializované sekci „Zemědělství, rozvoj venkova a životního prostředí“ EHSV představen panem Sandorem TOTHEM, zástupcem maďarského ministerstva životního prostředí a správy vod. Jednalo se o program dlouhodobého řízení povodňových rizik a o regionální rozvoj v údolí kolem řeky Tisy.

(6)  Pramen: COM(2004) 472 fin.

----

----

Stanovisko Specializované sekce „Zemědělství, rozvoj venkova, životní prostředí“ Evropského hospodářského a sociálního výboru k návrhu nařízení Rady o financování společné zemědělské politiky

COM(2004) 489 final – 2004/0164 (CNS)

(2005/C 221/09)

Rada se dne 29. října 2004 rozhodla požádat Evropský hospodářský a sociální výbor v souladu s článkem 37(2) Smlouvy o ES o vypracování stanoviska k věci výše uvedené.

Specializovaná sekce „Zemědělství, rozvoj venkova, životní prostředí“ pověřená pracemi k tomuto tématu přijala své stanovisko dne 13. ledna 2005. Zpravodajem byl pan KIENLE.

Evropský hospodářský a sociální výbor schválil na svém 414. plenární zasedání ve dnech 9. a 10. února 2005 (zasedání ze dne 9. února 2005) 133 hlasy pro, 6 členů se zdrželo hlasování, toto stanovisko:

1.   Úvod

Dne 1. ledna 2005 začala uskutečňovat rozsáhlá zemědělská reforma. Jádrem této reformy je oddělená provozní prémie a silnější zaměření na rozvoj venkovských oblastí. Finanční základ společné zemědělské politiky tvoří rozhodnutí předsedů vlád z října 2002, které pevně stanoví horní mez zemědělských výdajů pro první pilíř, která nesmí přesáhnout skutečnou úroveň roku 2006 pro EU-25 do roku 2013. Ve finančním výhledu EU 2007–2013, který upravuje celkové financování EU, je toto rozhodnutí přijato pro oblast zemědělství. Výdaje na společnou zemědělskou politiku včetně rozvoje venkova pro EU-27 tak mají činit v roce 2007 57,18 mld. euro a do roku 2013 vzrůst o 1,1 procenta (v cenách roku 2004).

Předmětem stávajícího návrhu Komise o financování společné zemědělské politiky ale není, jak by se dalo přepokládat z titulu, původ a využití prostředků pro společnou zemědělskou politiku. Návrh se mnohem více zabývá rozpočtově-technickou realizací podpory zemědělství a venkovských oblastí.

2.   Obsah návrhu Komise

Evropská komise chce stávajícím návrhem vytvořit rozpočtově-technický základ společné zemědělské politiky včetně politiky rozvoje venkova EU v letech 2007–2013. V jednom jediném právním aktu má být upraveno financování společné zemědělské politiky. Návrh je nutno vidět v souvislosti s návrhem nařízení o podpoře rozvoje venkova. Komise se přitom snaží o zjednodušení a větší efektivnost. Toho má být dosaženo přísnějším systémem kontroly, vyhodnocování a podávání zpráv.

2.1   Uspořádání fondů pro financování

2.1.1   Dosud: Evropský zemědělský orientační a záruční fond (EZOZF)

Evropský zemědělský orientační a záruční fond (EZOZF), který byl dosud zřízen k financování společné zemědělské politiky, se dělí na záruční sekci a orientační sekci. Záruční sekce provádí společnou organizaci zemědělských trhů (přímé platby, náhrady vývozu, intervenční nákupy), určité výdaje v oblasti veterinární ochrany a ochrany rostlin stejně jako opatření zaměřená na podávání informací a hodnocení společné zemědělské politiky. Oddělení záruk kromě toho plošně financuje určitá opatření pro oblasti venkova (zemědělská ekologická opatření, vyrovnávací příplatek pro znevýhodněné oblasti, zalesňování, předčasné odchody do důchodu) stejně jako investiční opatření v necílových oblastech 1.

Orientační sekce financuje ostatní investiční výdaje pro rozvoj venkova, které nepřevezme záruční sekce EZOZF, tedy opatření v cílových oblastech 1 a iniciativě Leader+.

2.1.2   Zásady budoucích fondů společné zemědělské politiky

Nové fondy by se ve své struktuře měly podobat Evropskému zemědělskému orientačnímu a záručnímu fondu. Správu fondů provádí výbor, který se skládá ze zástupců členských států a Komise (článek 41, výbor fondu). Veškerá opatření financovaná z nových fondů mají být podřízena postupu účetní závěrky. Dosud tomu tak bylo pouze u opatření záruční sekce. Kontrola opatření, která byla financována z orientační sekce, se dosud prováděla v rámci několikaletých podpůrných programů (v souladu s nařízením o strukturálních fondech 1260/1999).

2.1.3   Nový Evropský zemědělský záruční fond (FEAGA)

FEAGA se podobá stávající záruční sekci společného zemědělského fondu (EZOZF) a má jako dosud mimo jiné financovat opatření intervence, náhrady vývozu, přímých plateb, podpory informovanosti a odbytu. Dosavadní podpůrná opatření rozvoje venkova se z Evropského zemědělského záručního fondu již neprovádějí. Pro ně je v budoucnu kompetentní FEADER.

2.1.4   Nový Evropský zemědělský fond pro rozvoj venkova (FEADER)

Z nového fondu FEADER mají být v budoucnu financována všechna opatření na rozvoj venkova a tím se má usnadnit financování druhého pilíře. Fond má sdružovat prostředky z EZOZF orientační sekce a prostředky na rozvoj venkova EZOZF záruční sekce. S modulačními prostředky z 1. pilíře, které vyplývají ze sazeb při krácení podle nařízení (ES) 1782/2003, článek 10, v roce 2013 mají podle představ Komise EU činit celkem rozpočtové prostředky pro rozvoj venkova 14,2 mld. EUR (pro EU-27, na cenovém základě 2004).

2.2   Provádění plateb a kontrola

2.2.1   Platební agentury

Pro zpracování jsou podle návrhu Komise nadále příslušné platební agentury, které jsou zřizovány členskými státy. U platebních agentur se jedná o schválené agentury nebo zařízení členských států, které mají za úkol kontrolovat přípustnost žádostí, podchycovat provedené platby a předkládat Komisi nutné podklady.

2.2.2   Způsob placení a vázání prostředků

Platby z FEAGA se mají provádět měsíčně, platby z FEADER čtvrtletně. V souladu s návrhem nařízení se provádí vázání prostředků u FEADER odděleně podle programů a na několik let, odděleně podle ročních tranží. Přitom platí pravidlo „n+2“ stejně jako automatické ukončení vázání prostředků po této době. Pravidlo „n+2“ znamená, že prostředky poskytnuté v rámci jednoho programu musí být vyplaceny před koncem druhého roku následujícího po poskytnutí („n“ = rok poskytnutí).

2.2.3   Předávání informací Komisi

Členské státy mají předávat Komisi prohlášení o výdajích a po uplynutí rozpočtového roku roční účty stejně jako potvrzení o úplnosti, přesnosti a věcné správnosti účtů. K tomu má přibýt prohlášení o spolehlivosti vedoucího platební agentury. Pro výdaje FEADER musí platební agentura kromě toho sestavit podle návrhu Komise roční účty podle programů.

2.2.4   Účetní závěrka, splnění podmínek a finanční zpráva

Podle návrhu nařízení uzavírá Komise před 30. dubnem účty platebních agentur. Rozhodnutí o účetní uzávěrce se vztahuje na úplnost, přesnost a věcnou správnost předaných účtů. Stejně jako při dosavadním postupu má Komise rozhodnout, zda a které částky je nutno vyloučit z financování Společenstvím (splnění podmínek). Nové jsou lhůty na finanční opravy, které jsou prodlouženy z 24 na 36 měsíců. Komise má každoročně před 1. zářím (dosud to byl 1. červenec) předkládat Evropskému parlamentu a Radě finanční zprávu o spravování fondů.

3.   Obecné poznámky

3.1   Podpora musí být pro společnost přijatelná a uskutečnitelná

EHSV je jasné, že finanční prostředky pro společnou zemědělskou politiku tvoří značnou – i když v průběhu času relativně klesající – část celkového rozpočtu EU. O to více považuje EHSV za nezbytné, aby podpora zemědělství a venkova byla pro společnost uskutečnitelná a přijatelná. K tomu musí být podle názoru EHSV splněny dva předpoklady:

3.2   Inovativní náznaky jednoduššího provádění

EHSV spatřuje v předloženém návrhu nařízení zcela rozdílné inovativní náznaky lepšího rozpočtově technického provádění a zjednodušení. Realizace prostřednictvím vytvoření dvou fondů s jasným obsahovým rozdělením je podle názoru EHSV správná a účelná. Nařízením se dosáhne zřetelného pokroku ve zjednodušení. V jednom jediném právním základě bude upraveno financování společné zemědělské politiky. Místo dosavadních dvou kontrolních systémů bude zaveden kontrolní systém jeden. Různé systémy finančního řízení pro opatření rozvoje venkova budou sjednoceny. Druhý systém finančního řízení pro opatření FEAGA ale zůstane zachován. Návrh nařízení o podpoře rozvoje venkova vedle toho redukuje 5 systémů programového plánování na jeden jediný systém programového plánování a snižuje počet programů. EHSV uznává tato zjednodušení, která bude pociťovat zejména bruselská administrativa.

3.3   Zjednodušení musí být příjemci citelně vnímáno

Zjednodušení by však mělo být podle názoru EHSV citelně vnímáno bezpodmínečně na všech úrovních. Jak EU, tak také členské státy a koncoví příjemci z toho musí mít prospěch. Pro EHSV je zvláště důležité, že zjednodušení byrokratických průběhů bude mít ohlas na konci správního řetězce, u zemědělců. Současná situace evropských zemědělců je charakterizována vysokou mírou byrokracie doprovázenou častým zpožďováním výplat podpor. Krajním způsobem se to například projevilo u SAPARD (předvstupní pomoc pro zemědělství a venkov v kandidátských zemích), což nedávno kritizoval také Evropský soudní dvůr. Je ale velmi malé riziko, že částky neprávem vyplacené zemědělcům nemohou být znovu inkasovány zpět. Z tohoto důvodu považuje EHSV za naléhavě nutné dosáhnout u koncových příjemců rychlé a pokud možno nekomplikované podpory.

3.4   Správní výlohy lze snížit

Vytčeného cíle zjednodušení bude sice dosaženo v dostatečné míře pro Komisi, nikoli však pro členské státy. Části nařízení dokonce působí proti cíli zjednodušení a zvyšují správní výlohy. EHSV lituje, že platební agentury musí v důsledku různého způsobu placení i nadále vést dva systémy řízení financování. Z tohoto důvodu by se mělo bezpodmínečně dbát na to, aby oba tyto systémy byly „aerodynamické“, aby náklady byly co nejnižší. Pokud jsou nutná další přizpůsobení zejména u nařízení o podpoře venkova, představuje poskytnutí dodatečných podkladů pro členské státy dodatečné náklady.

3.5   Členské státy jsou více zatěžovány

Pro členské státy vyplývá z předloženého návrhu Komise, zvýšená finanční zodpovědnost na základě prodlouženého období pro obvinění a zostřené úpravy lhůt stejně jako zpětné inkasování prostředků Komisí. EHSV v zásadě vítá, že úpravou zpětného inkasování prostředků spočívá ručení za vyplacené prostředky podpory nejen na EU, nýbrž také na členských státech. Ve smyslu efektivního a transparentního využití prostředků musí existovat možnost zpětného inkasování neprávem vyplacených prostředků také po delší době. Protože EHSV ví, že mnohé členské státy kritizují zvýšenou spoluzodpovědnost, bude velmi pozorně sledovat, aby tyto členské státy neztratily zájem o programy – na úkor konečných uživatelů. Očekává se větší disciplína členských států s přísnější lhůtou výplaty. EHSV vítá omezení výplaty, považuje ale tak úzké časové omezení za přemrštěné, a proto vyzývá Komisi, aby plánované lhůty ještě jednou zvážila.

3.6   „Metapodpora“ by měla zůstat výjimkou

EHSV dává ke zvážení, že se rozšiřováním technické pomoci odčerpávají prostředky pro vlastní účel fondu, podporu zemědělství a rozvoje venkova. Taková to „meta–podpora“, podpora institucí a struktur, které mají vlastní podporu provádět, by neměla převažovat. Naopak musí zůstat omezena na skutečné nutnosti. Přitom EHSV kritizuje zejména podporu budování nebo rozvoje správních a kontrolních struktur členského státu Společenstvím. Toto je nepochybně povinností členských států. EHSV navrhuje provádět takovéto rozšiřování technické pomoci pouze v několika málo výjimečných případech a v časovém omezení. EHSV v tomto případě žádá, aby Komise podala zprávu, aby se tento druh podpory mohl pečlivě sledovat.

4.   Zvláštní poznámky

4.1   Pojmenování zemědělského fondu pro rozvoj venkova (FEADER)

Nový Evropský fond pro rozvoj zemědělství a venkova nese v nařízení o podpoře venkova jméno Evropský zemědělský fond pro rozvoj venkova EZFRV. EHSV požaduje vyhnout se tomuto rozdílnému označování a provést jednotné označení fondu v textech nařízení.

4.2   Správní výlohy

4.2.1   Rozšíření certifikačního řízení (článek 7)

Dodatečné správní výlohy vznikají rozšířením certifikačního řízení na doprovodné systémy (článek 7). Doposud kontroloval certifikační subjekt úplnost, přesnost a věcnou správnost ročních účetních závěrek doručených Komisi. Nyní musí certifikační namísto toho ověřovat „řídicí, sledovací a kontrolní systémy schválených platebních agentur stejně jako jejich roční účty“. EHSV požaduje objasnění nutnosti takovéhoto ověření. Cílem mělo být soustředit práci certifikačních míst jednotně na potvrzování učiněných výdajů platebních agentur.

4.2.2   Uspořádání ročních účtů (článek 8)

Pro platby z nového zemědělského fondu pro rozvoj venkova (FEADER) je nutno sestavovat roční účty, ale systém financování (vázání prostředků, zálohy, zatímní platby, doplatky)-, je celkově zaměřen na dobu platnosti programu. EHSV se obává, že platební agentury musí uvést své výdaje jak v ročním účtu, tak také v celkové účetní závěrce určitého programu, a to vyvolává zvýšené náklady. Roční účetní závěrky je nutno vždy akceptovat.

Kromě toho musí platební agentury předávat oddělené roční účty pro výdaje jednotlivých programů FEADER. Také certifikační místa, která dosud podávala v rámci ročního účtu zprávy, pak musí sestavovat tyto zprávy pro oddělené roční účty. EHSV lituje, že Komise nedosáhla dalšího zjednodušení, považuje však náklady za obhajitelné.

4.2.3   Dodatečné podklady (článek 8)

Dodatečně k ročnímu účtu je nutno předložit prohlášení o spolehlivosti vedoucího platební agentury. EHSV to nepovažuje za nutné. Existuje již kontrolní systém na základě uspořádání platebních agentur a certifikačních míst. Podle názoru EHSV by rovněž stačilo, kdyby správnost údajů potvrzoval vedoucí platební agentury.

4.3   Financování

4.3.1   Rozšíření financování technické pomoci (článek 5)

Financování technické pomoci má být rozšířeno o analýzu, správu, sledování a provádění společné zemědělské politiky stejně jako o budování kontrolních systémů a technické i administrativní pomoci. Nově k tomu přistupuje také financování výkonných agentur podle nařízení (ES) č. 58/2003, financování opatření na šíření osvěty a rovněž opatření na podporu spolupráce a výměny zkušeností na úrovni Společenství v rámci rozvoje venkova (včetně propojení aktérů do sítě). Toto má být provedeno v rámci centrální správy prostředků. EHSV pohlíží na podporu správy členského státu prostřednictvím Společenství velmi kriticky.

Podpora propojení do sítě je naproti tomu užitečně umístěna u Komise.

4.3.2   Vracení částek (článek 32, článek 33, článek 35)

Účast členských států na finančních důsledcích nevrácení se zvyšuje. Komise může podle návrhu připsat částky, které měly být vráceny, k tíži členského státu, pokud stát nezahájil všechna možná řízení správního práva nebo soudní řízení k vrácení (pro platby z FEAGA: v roce po prvním úředním nebo soudním zjištění). Toto dosud není možné. U neúspěšného vrácení během 4 let (pokud je vrácení předmětem soudního řízení jednotlivého státu: 6 let), nese členský stát 50 % finančních důsledků. Dosud nese finanční následky Společenství samo. EHSV obecně vítá skutečnost, že nikoli Komise sama, nýbrž také členské státy převezmou odpovědnost za platby. Tím se podařilo dosáhnout toho, že členské státy uspořádaly pečlivěji své struktury podpory a jejich kontrolu. Zvýšená finanční spoluzodpovědnost ale nesmí vést k tomu, že členské státy ztratí zájem o programy. Vzhledem k tomu, že doba trvání řízení může překročit 4 respektive 6 let, navrhuje proto EHSV zvážit délku období a procentní sazby účasti členských států.

4.3.3   Omezení vyplacení zálohy na 7 % (článek 25)

Podle článku 25 bude záloha, kterou Komise po schválení programu rozvoje venkova vyplácí platební agentuře určené členským státem, omezena na 7 % účasti FEADER. EHSV považuje toto omezení za přijatelné, jelikož takováto omezení již existují a není nutno se obávat újmy na likviditě platebních agentur.

4.4   Dodržování platebních lhůt (článek 16)

Podle článku 16 je definitivní časové omezení zpožděné platby členskými státy stanoveno na 15. října příslušného rozpočtového roku. V určité míře se dodatečným platbám nelze vyhnout (například soudní rozsudky). Zejména s přechodem na nový systém (oddělené) provozní prémie potřebují správy větší časový prostor. EHSV proto považuje 15. říjen za nevýhodný.

4.5   Lhůta pro zamítnutí financování (článek 31)

Podle článku 31 (Splnění podmínek) může Komise zamítnout financování za určitých předpokladů (nesoulad s předpisy Společenství, snahy o shodu s členským státem). To neplatí pro výdaje, které byly uskutečněny více než 36 měsíců před tím, než Komise písemně oznámila příslušnému členskému státu výsledky ověřování. Tato „promlčecí lhůta“ činila dosud 24 měsíců. Změna rozšiřuje možnosti Komise vystříhat se plateb, jež nejsou v souladu s právem Společenství. Určitý časový tlak na ověřování takovéto zákonnosti, tak jak existuje u současné úpravy, ale EHSV považuje za účelný. Včasný zásah EU také slouží prevenci a podrobuje kázni členské státy.

4.6   Krácení plateb Komisí (článek 17)

Komise si v článku 17 vytváří opci pro krácení nebo pozastavení měsíčních plateb členským státům. Vedle možnosti Komise vyžadovat zpět respektive neučinit v rámci účetní závěrky platby je nyní vytvořena možnost aktuálního krácení příspěvků u zjevného zneužívání prostředků Společenství. Takovýto postup se již praktikuje. Odpovídající právní základ je podle názoru EHSV nutno podpořit.

V Bruselu dne 9. února 2005.

Předsedkyně

Evropského hospodářského a sociálního výboru

Anne-Marie SIGMUND

----

----

Stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru k návrhu nařízení Rady upravujícího nařízení 2759/75/EEC, 2771/75/EEC, 2777/75/EC, 1254/1999/EC, 1255/1999/EC a 2529/2001/EC ve věci výjimečných opatření k podpoře trhu

COM(2004) 712 final – 2004/0254 (CNS)

(2005/C 221/10)

Dne 3. prosince 2004 se Rada rozhodla v souladu s článkem 37 Smlouvy o založení Evropského společenství konzultovat Evropský hospodářský a sociální výbor v otázce výše uvedené.

Specializovaná sekce „Zemědělství, rozvoj venkova, životní prostředí“, která odpovídala za přípravu práce Výboru v této věci, přijala své stanovisko dne 13. ledna 2005. Zpravodajem byl pan Leif E. Nielsen.

Evropský hospodářský a sociální výbor přijal na svém 414. plenárním zasedání 9. a 10. února 2005 (jednání dne 9. února) následující stanovisko 135 hlasy proa 6 členů se hlasování zdrželo.

1.   Situace

2.   Všeobecné připomínky

3.   Závěr

V Bruselu dne 9. února 2005.

Předsedkyně

Evropského hospodářského a sociálního výboru

Anne-Marie SIGMUND

----

(1)  Rozsudek ze dne 30.9.2003 v případu C-239/01, Sbírka rozhodnutí 2003, str. I-10333.

----

----

Stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru na téma Peking po 10 letech: zhodnocení pokroků, ke kterým došlo v Evropě a v rozvojových zemích v oblasti rovnosti mužů a žen

(2005/C 221/11)

Evropský hospodářský a sociální výbor se v souladu s článkem 29, bod 2 Jednacího řádu, dne 16. prosince 2004 rozhodl vypracovat stanovisko z vlastní iniciativy na téma: Peking po 10 letech: zhodnocení pokroků, ke kterým došlo v Evropě a v rozvojových zemích v oblasti rovnosti mužů a žen

Specializovaná sekce „Vnější vztahy“, která byla pověřená přípravnými pracemi, formulovala své stanovisko dne 12. ledna 2005 na základě návrhu, který podala zpravodajka paní FLORIO.

Evropský hospodářský a sociální výbor přijal dne 9. a 10. února 2005 (zasedání dne 9. února) na 414. plenárním zasedání 135 hlasy pro, 1 hlasem proti, 6 členů se zdrželo hlasování, následující stanovisko.

1.   Úvod

2.   Obecné úvahy

3.   Úloha Evropského hospodářského a sociálního výboru

4.   Evropská unie

5.   Evropská unie a třetí státy: rovnost mužů a žen v souvislosti s mezinárodní spoluprácí a obchodem

6.   Závěry a pracovní návrhy

Doposud vykonaná dobrá spolupráce mezi evropskými institucemi vedla k důležitým výsledkům v oblastech týkajících se stanovení opatření pro podporování žen, specifických programů a projektů pro ženy na trhu práce, prosazování práv žen a zlepšení jejich životních podmínek. Výbor se domnívá, že existuje ještě mnoho oblastí, kde je nutno působit:

Výbor se zavazuje, že prostuduje situaci postavení žen v nových členských státech Evropské unie.

Vzhledem ke své funkci a úkolům, které Výbor plní vůči občanské společnosti, vzhledem ke svým cílům a zkušenostem, které získal na základě stálého sledování otázky rovných příležitostí mužů a žen, by měl Výbor tvořit součást delegace Komise Evropské unie na 49. zasedání Komise Spojených národů pro postavení žen.

V Bruselu dne 9. února 2005.

Předsedkyně

Evropského hospodářského a sociálního výboru

Anne-Marie SIGMUND

----

(1)  Konference o prostředí a rozvoji (Rio de Janeiro, 1992), Světová konference o lidských právech (Vídeň, 1993), zvláštní zasedání Valného shromáždění OSN o HIV/AIDS (New York 2001), Mezinárodní konference o populaci a rozvoji (Káhira 1994), Světový summit o sociálním rozvoji (Kodaň, 1995), Světová konference proti rasismu, rasové diskriminaci, xenofobii a souvisejícím formám intolerance (Durban, 2001), Mezinárodní konference o financování rozvoje (Monterrey 2002), Druhé světové shromáždění o stárnutí a stáří (Madrid, 2002), a Světový summit o trvale udržitelném rozvoji (Johannesburg, 2002), Světový summit o informační společnosti (Ženeva, 2003 – Tunis, 2005)

(2)  Směrnice o rovném zacházení mužů a žen pokud jde o; o odměňování (75/117/EHS); o přístup na trh práce a ke vzdělání, profesní podporu a pracovní podmínky (směrnice Rady 2002/73/CE, která pozměňuje směrnici 76/207/CE); o sociální zabezpečení (79/7EHS) a právní a zaměstnanecké systémy sociálního zabezpečení (86/378/EHS); o osoby samostatně výdělečně činné (86/613/EHS); o směrnice o bezpečnosti a ochraně zdraví u těhotných pracovnic, pracovnic, které nedávno porodily a kojících pracovnic na pracovišti (92/85 EHS), úpravě pracovní doby (93/104/ES), rodičovské dovolené |(96/34 ES), o důkazním břemenu v případě diskriminace na základě pohlaví (97/80 ES) jakož o práci na částečný úvazek (97/81/ES).

(3)Úř. věstník C 241 ze dne 28.9.2004.

(4)  Údaje EUROSTATU, stav z 29.9.2004.

(5)  COM (2001)295 final.

(6)  Rozhodnutí Rady z 22. července 2003 o vodítkách pro politiku zaměstnanosti v členských státech (Úř. věstník L 197/13)

----

----

Stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru k Zelené knize – veřejné zakázky v oblasti obrany

COM(2004) 608 final

(2005/C 221/12)

Dne 23. září 2004 se Komise rozhodla v souladu s článkem 262 Smlouvy o založení Evropského společenství konzultovat Evropský hospodářský a sociální výbor ve věci Zelená kniha – veřejné zakázky v oblasti obrany

Evropský hospodářský a sociální výbor nařídil specializované sekci „Jednotný trh, výroba a spotřeba“, aby vypracovala stanovisko k tomuto tématu.

Vzhledem k naléhavosti této práce, EHSV jmenoval na svém 414. plenárním zasedání (zasedání 9. února 2005) pana Wilkinsona generálním zpravodajem. Na stejném zasedání EHSV přijal následující stanovisko 96 hlasy pro a 9 členů se zdrželo hlasování:

1.   Úvod

2.   Obecné připomínky

3.   Konkrétní připomínky

3.2   Článek 296

3.3   Uveřejnění výběrového řízení

3.4   Dvojí použití

3.5   Evropská agentura pro obranu (EDA)

4.   Závěry

V Bruselu dne 9. února 2005.

Předsedkyně

Evropského hospodářského a sociálního výboru

Anne-Marie SIGMUND

----

(1)  Úř. věstník ES C10/1 ze dne 14.1.2004

(2)  EDA má čtyři funkce: rozvoj obranného potenciálu, spolupráce v oblasti zbrojení, evropská obranná technologická a průmyslová základna a trh s obranným vybavením a věda a technologie.

(3)  Jak jsme uvedli v našem stanovisku k COM(2003) 113 final, společné výdaje v EU činí asi 40 % výdajů v USA, přesto tvoří pouze asi 10 % operačního potenciálu.

(4)  Výbor upozorňuje na nedávný (září 2004) výrok šéfa EDA, že vojenské síly EU nejsou dobře přizpůsobeny modernímu světu a jeho konfliktům a hrozbám, jenž se také zmínil se o nutnosti získání většího množství vyspělého technického vybavení.

(5)  Například OCCAR (Společná organizace spolupráce v oblasti vyzbrojení), Western European Armemnets group (WEAG) a země předběžné smlouvy.

(6)  OCCAR je společná organizace spolupráce v oblasti vyzbrojení, která v současné době sdružuje pět členských států.

(7)  Nicméně, kvůli zvláštnímu charakteru trhů s obranným vybavením a kvůli potřebě řízení plateb jako součásti vnitrostátních finančních ujednání, budou hrát členské státy nevyhnutelně úlohu při podpoře rozvoje obranného vybavení.

(8)  Rozhodnutí v bremském případu (1999/763/63(Úř. věstník L 301/8 ze dne 24. listopadu 1999) a rozhodnutí v případu Koninklijke Schelde Groep (Úř. věstník L 14/56 ze dne 21. ledna 2003 jsou příklady nedostatečné průhlednosti.

(9)  Měli bychom připomenout, že i na první pohled jednoduché vybavení jako oblečení může zahrnovat zdokonalenou technologii.

(10)  Viz odstavec 5 stanoviska uvedeného v poznámce 1.

----

----

Stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru k návrhu směrnice Evropského parlamentu a Rady, kterou se mění směrnice Rady 91/440/EEC o rozvoji železnic Společenství

COM(2004) 139 final- 2004/0047 (COD)

(2005/C 221/13)

Rada se dne 28. dubna 2004 rozhodla konzultovat Evropský hospodářský a sociální výbor podle článku 71 Smlouvy o založení Evropského společenství ve věci výše uvedené.

Specializovaná sekce „Doprava, energetika, infrastruktura a informační společnost“, která zodpovídá za přípravu práce Výboru v této věci, přijala své stanovisko dne 17. ledna 2005. Zpravodajem byl pan Chagas.

Na své 414. plenární schůzi (jednání dne 9. února 2005) Evropský hospodářský a sociální výbor přijal následující stanovisko 122 hlasy pro, 53 proti; 12 členů se hlasování zdrželo.

1.   Úvod

2.   Návrh Evropské komise

3.   Hodnocení návrhu

3.1   Předpoklady pro revitalizaci odvětví železniční dopravy

3.2   Následná analýza deregulace nákladní železniční dopravy

3.3   Ex-ante provedená analýza deregulace mezinárodní osobní železniční dopravy

3.4   Vliv deregulace na regionální a veřejnou dopravu

3.5   Vliv na kvalitu služeb pro zákazníky

3.6   Vliv na zaměstnanost

3.7   Dopady na operátory železniční dopravy v nových členských státech

4.   Závěr

V Bruselu dne 9. února 2005.

Předsedkyně

Evropského hospodářského a sociálního výboru

Anne-Marie SIGMUND

----

(1)  Směrnice 2001/12/EC – Úř. věst. L 75, 15.3.2001, s. 1 – stanovisko EHSV – Úř. věst. C 209, 22.7.1999, s. 22.

(2)  Směrnice 2001/13/EC – Úř. věst. L 75, 15.3.2001, s. 26 – stanovisko EHSV – Úř. věst. C 209, 22.7.1999, s. 22.

(3)  Směrnice 2001/14/EC – Úř. věst. L 75, 15.3.2001, s. 29 – stanovisko EHSV – Úř. věst. C 209, 22.7.1999, s. 22.

(4)  Směrnice 2004/51/EC – Úř. věst. L 164, 30.4.2004, s. 164 – stanovisko EHSV – Úř. věst. C 61, 14.3.2003, s. 131.

(5)  Směrnice 2004/49/EC – Úř. věst. L 164, 30.4.2004, s. 44 – stanovisko EHSV – Úř. věst. C 61, 14.3.2003, s. 131.

(6)  Nařízení (EC) No. 881/2004 – Úř. věst. L 164, 30.4.2004, s. 1 – stanovisko EHSV – Úř. věst. C 61, 14.3.2003, s. 131.

(7)  Směrnice 2004/50/EC – Úř. věst. L 164, 30.4.2004, s. 114 – stanovisko EHSV – Úř. věst. C 61, 14.3.2003, s. 131.

(8)Úř. věst. C 61, 14.3.2003, s. 131.

(9)  Viz poznámka pod čarou 8.

(10)  Čl. 2 písm. d) směrnice 2004/51/EC Evropského parlamentu a Rady, kterou se mění směrnice Rady 91/440/EEC o rozvoji železnic Společenství.

(11)  Liberalizace osobní železniční dopravy EU: Rozšířené posouzení dopadů, únor 2004, vypracovala společnost Steer Davies Gleave, Londýn.

----

PŘÍLOHA

stanoviska Evropského hospodářského a sociálního výboru (ve shodě se článkem 54 odst. 3 jednacího řádu)

Následující pozměňovací návrhy, které získaly více než čtvrtinu platných hlasů, byly zamítnuty v průběhu rozpravy:

Bod 3.1.4

Odstranit.

Odůvodnění:

Tento odstavec nemá s liberalizací železnic nic společného. Dochází tu ke smíšení dvou sektorů v jednom stanovisku, které se týká změn a rozvoje železnic v Evropě. Není možné souhlasit s tím, že kontrola sociálních předpisů v silniční dopravě představuje závažný problém, když existuje bohatá legislativa stanovující dobu řízení a odpočinku a rovněž popisující pracovní den řidičů. Dodržování této legislativy je možné kontrolovat pomocí tachografu. Mimo to vstoupí v srpnu tohoto roku v platnost nové kontrolní zařízení, číselný tachograf, který umožní provádět přesnější kontroly pracovního dne řidičů.

Výsledky hlasování

pro: 58

proti: 80

zdrželo se: 7

Bod 3.1.6

Zrušit větu na konci odstavce:

V rámci toho bude zapotřebí zavést evropskou sociální legislativu do odvětví železniční dopravy.

Odůvodnění:

Bezpečnost železnic v EU se řídí směrnicí 2004/49 CE.

Výsledky hlasování

pro: 52

proti: 93

zdrželo se: 5

Odstavec 3.2.3

Nahradit odstavec následujícím:

„EHSV se domnívá, že bude nutné analyzovat obsah této zprávy okamžitě po jejím publikován, aby bylo možné určit, zda návrh směrnice má být pozměněn či modifikován.“

Odůvodnění:

Současná verze de facto vyžaduje zablokovat legislativní proces, což udržuje určitou právní nejistotu, škodlivou pro všechny: podniky, zaměstnance, zákazníky.

Dát zřetelně najevo vůli držet se učiněných závěrů s tím, že návrh směrnice bude eventuelně pozměněn či modifikován, působí pozitivnějším a konstruktivnějším dojmem.

Zůstáváme tak v rámci dynamického a otevřeného procesu.

Výsledky hlasování

pro: 54

proti: 92

zdrželo se: 9

Odstavce 3.4.7 a 3.4.8

Nahradit odstavce následujícím textem a upravit číslování na 3.4.7:

„Až bude nový návrh nařízení (CEE) č. 119/69 předložen Radě ministrů a Evropskému parlamentu,bude nutno přezkoumat následky, které tento text může mít na liberalizaci železniční dopravy cestujících a rovnováhu veřejných služeb.“

Odůvodnění:

Současné znění se odvolává na situaci, která již není aktuální. Komise vytvořila nový text, který by mohl být předložen Radě „doprava“ v červnu. Není možné počítat dopředu s přijetím, kterého se mu dostane jak v Radě ministrů, tak v Evropském parlamentu.

Navrhovaná verze spadá do rámce konstruktivního přístupu.

Výsledky hlasování

pro: 68

proti: 90

zdrželo se: 8

Odstavec 3.6

Zrušit.

Odůvodnění:

Není možné tvrdit, že liberalizace železnic povede k nárůstu nezaměstnanosti a že nově vytvořená místa budou méně kvalitní, když v jiných dopravních odvětvích je jedním z důsledků liberalizace nárůst počtu zaměstnaneckých míst. Je třeba připomenout, že železnice je jediné dopravní odvětví, které nebylo liberalizováno.

Výsledky hlasování

pro: 66

proti: 102

zdrželo se: 6

----

----

Stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru k návrhu směrnice Evropského parlamentu a Rady o certifikaci pracovníků vlakových čet odpovědných za vedení lokomotiv a vlaků na železniční síti Společenství

COM(2004) 142 final - 2004/0048 (COD)

(2005/C 221/14)

Komise se dne 28. dubna 2004 rozhodla konzultovat Evropský hospodářský a sociální výbor podle článku 71 Smlouvy o založení Evropského společenství ve věci výše uvedené.

Specializovaná sekce „Doprava, energetika, infrastruktura a informační společnost“, která zodpovídá za přípravu práce Výboru v této věci, přijala své stanovisko dne 17. ledna 2005. Zpravodajem byl pan Chagas.

Na svém 414. plenárním zasedání ve dnech 8. a 9. února 2005 (zasedání dne 9. února 2005), Výbor přijal následující stanovisko 127 hlasy pro, 25 hlasů bylo proti a 26 členů se zdrželo hlasování.

1.   Úvod

2.   Návrh Evropské komise

3.   Hodnocení návrhu Komise

3.1   Obecné poznámky

3.2   Jednotlivá ustanovení

3.2.1   Rozsah certifikace a její zavádění

3.2.2   Kategorie strojvedoucích

3.2.3   Minimální věk a odborné zkušenosti

3.2.4   Struktura certifikačního procesu

3.2.5   Akreditace přezkušujících a výcviková zařízení

3.2.6   Odborná kvalifikace a zdravotní/psychologické předpoklady

3.2.7   Pravidelné kontroly

3.2.8   Odjímání licencí

4.   Návrh směrnice o certifikaci pracovníků vlakových čet a dohoda evropských sociálních partnerů o zavedení evropského průkazu strojvedoucího

5.   Závěry

V Bruselu dne 9. února 2005.

Předsedkyně

Evropského hospodářského a sociálního výboru

Anne-Marie SIGMUND

----

(1)  Směrnice 2001/12/ES – Úř. věst. L 75, 15.3.2001, s. 1 – stanovisko EHSV – Úř. věst. C 209, 22.7.1999, s. 22.

(2)  Směrnice 2001/13/ES – Úř. věst. L 75, 15.3.2001, s. 26 – stanovisko EHSV – Úř.věst. C 209, 22.7.1999, s. 22.

(3)  Směrnice 2001/14/ES – Úř. věst. L 75, 15.3.2001, s. 29 – stanovisko EHSV – Úř. věst. C 209, 22.7.1999, s. 22.

(4)  Směrnice 2004/51/ES – Úř. věst. L 164, 30. 4.2004, s. 164 – stanovisko EHSV – Úř. věst. C 61, 14.3.2003, s. 131.

(5)  Směrnice 2004/49/ES – Úř. věst. L 164, 30.4.2004, s. 44 – stanovisko EHSV – Úř. věst. C 61, 14.3.2003, s. 131.

(6)  Nařízení (ES) No 881/2004 – Úř. věst. L 164, 30.4.2004, s. 1 – stanovisko EHSV – Úř. věst. C 61. 14. 3.2003, s. 131.

(7)  Směrnice 2004/50/ES – Úř. věst. L 164, 30.4.2004, s. 114 – stanovisko EHSV – Úř. věst. C 61, 14.3.2003, s. 131.

(8)Úř. věst. C 61, 14.3.2003, s. 131.

(9)  Je však třeba zdůraznit, že výměna strojvedoucích a pracovníků vlakových čet na hranicích zabere pouze několik minut (např. osm minut na hraničním přechodu Brenner). V dopravním sektoru je zastavování na hranicích způsobováno jinými faktory, jako je kontrola dokladů nebo vozového parku.

(10)  Např., Rakousko, Dánsko, Holandsko, Německo a Norsko.

----

PŘÍLOHA

ke stanovisku Evropského hospodářského a sociálního výboru (v souladu s článkem 54, odst. 3 jednacího řádu)

Následující pozměňovací návrh, který získal více než čtvrtinu všech platných hlasů, byl v průběhu jednání zamítnut.

Odstavec 3.2.3.3

Zrušit.

Odůvodnění

Návrh směrnice předpokládá dvousložkovou certifikaci:

Směrnice rovněž předpokládá ustanovení o změnách a obnovování platnosti licence pro strojvedoucí a harmonizovaného doplňkového osvědčení, stejně jako pravidelné kontroly příslušných minimálních požadavků.

Harmonizované doplňkové osvědčení má za cíl ověřit způsobilost strojvedoucího a jeho znalosti příslušné trasy nebo tras.

Není proto jasné, proč navíc vyžadovat zkušební dobu v délce tří let pro získání osvědčení pro mezistátní dopravu, již by podle současného znění odstavce bylo nutno přidat k případné dvouleté zkušební době pro vnitrostátní dopravu pro postup z kategorie strojvedoucích posunovacích lokomotiv do kategorie přepravy (osobní či nákladní).

Takový požadavek by znovu zřizoval zkušební dobu v trvání pěti let, devalvoval by harmonizované doplňkové osvědčení a šel by proti vůli posilovat přeshraniční interoperabilitu. To by se stalo překážkou v rozvoji a zlepšování přeshraničních vztahů prostřednictvím železnice.

Konečně není jasné, proč by měly existovat odlišné požadavky na strojvůdce vnitrostátních a mezistátních vlaků, zaručuje-li harmonizované doplňkové osvědčení způsobilost strojvedoucích a znalosti železniční sítě.

Z těchto důvodů se odstavec 3.2.3.3 jeví jako nepodložený a měl by být zrušen.

Výsledek hlasování

Pro: 59

Proti: 100

Zdrželo se hlasování: 11

----

----

Stanovisko Sekce pro vnější vztahy Evropského hospodářského a sociálního výboru k tématu Návrhu nařízení Rady o uplatňování sSystému všeobecných celních preferencí pro období od 1. ledna 2006 do 31. prosince 2008

COM(2004) 699 final final – ref. 2004/0242 (CNS)

(2005/C 221/15)

Rada se dne 10. listopadu 2004 rozhodla v souladu s článkem 262 Smlouvy o ES konzultovat Evropský hospodářský a sociální výbor ve věci výše uvedené.

Sekce pro vnější vztahy, jež byla odpovědná za práci Výboru k tomuto tématu, přijala své stanovisko dne 12. ledna 2005. Zpravodajem byl pan PEZZINI.

Evropský hospodářský a sociální výbor schválil na svém 414. plenárním zasedání, které se konalo 9. – 10. února 2005 (zasedání ze dne 9. února) 132 hlasy pro, 1 hlas proti, 3 členové se zdrželi hlasování, následující stanovisko.

1.   Úvod

2.   Návrhy Komise

3.   Obecné připomínky

4.   Specifické připomínky

5.   Závěry

V Bruselu dne 9. února 2005.

Předsedkyně

Evropského hospodářského a sociálního výboru

Anne-Marie SIGMUND

----

(1)Úř. věst. č. L 346 ze dne 31.12.2001.

(2)  COM(2004) 461 final.

(3)  COM(2004) 699 final.

(4)  COM(1994) 212 final.

(5)  Op. cit.

(6)  Stanovisko EHSV z 25.2. 2004 – Úř. věstník C 110 z 30.4.2004.

(7)  Tamtéž.

(8)  CESE 1646/2004 sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu: Vytvořit pro Evropu udržitelný zemědělský model díky nové společné zemědělské politice (SZP) – Reforma odvětví cukru COM(2004) 499 final.

(9)  CESE 1646/2004 - sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu: Vytvořit pro Evropu udržitelný zemědělský model díky nové společné zemědělské politice (SZP) – Reforma odvětví cukru - COM(2004) 499 final.

(10)  Článek 13 návrhu nařízení Rady (COM (2004) 699 final).

----

PŘÍLOHA I

Klíčové úmluvy OSN/MOP o lidských právech a právech pracovníků

----

PŘÍLOHA II

Úmluvy týkající se principů ochrany životního prostředí a dobrého řízení

----

----

Stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru k návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady, kterým se zřizuje evropský platební rozkaz

COM (2004) 173 final/3 – 2004/005 COD

(2005/C 221/16)

Dne 6. dubna 2004 se Rada v souladu s článkem 95 Smlouvy o založení Evropského společenství rozhodla konzultovat Evropský hospodářský a sociální výbor ve věci návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady, kterým se zřizuje evropský platební rozkaz

Předsednictvo Výboru pověřilo Specializovanou sekci „Jednotný trh, výroba a spotřeba“ přípravnými pracemi Výboru k tomuto tématu.

Vzhledem k naléhavosti tohoto úkolu jmenoval Evropský hospodářský a sociální výbor pana PEGADO LIZ hlavním zpravodajem a přijal na svém 414. plenárním zasedání, které se konalo 9. a 10. února 2005 (zasedání ze dne 9. února), následující stanovisko v poměru 73 hlasů pro, 2 členové se zdrželi hlasování.

1.   Předmět návrhu

2.   Precedenty a souběžné iniciativy

3.   Právní nástroj a právní základ

4.   Všeobecné připomínky

5.   Konkrétní připomínky

5.1   Článek 2 – Evropský platební rozkaz

5.2   Článek 4 – Podmínky vydání evropského platebního rozkazu

5.3   Článek 5 – Zamítnutí žádosti

5.4   Článek 6 – Evropské platební oznámení

5.5   Článek 8 – Účinek žalobní odpovědi

5.6   Článek 9 – Evropský platební rozkaz

5.7   Článek 11 – Odpor vůči evropskému platebnímu rozkazu

5.8   Článek 12 – Účinky podání odporu

5.9   Článek 13 – Právní zastoupení

5.10   Článek 14 – Náklady

5.11   Přílohy: Formuláře

V Bruselu dne 9. února 2005.

Předsedkyně

Evropského hospodářského a sociálního výboru

Anne-Marie SIGMUND

----

(1)  COM(2004) 173 final ze dne 19.3.2004.

(2)Úř. věst. C 19 ze dne 23.1.1999.

(3)  COM(2002) 746 final ze dne 20.12.2002, zpravodaj: pan Frank von Fürstenwerth (Úř. věst. C 220 ze dne 16.9.2003).

(4)  Viz usnesení EP A2-152/86 ze dne 13.3.1987, A3-0212/94 ze dne 22.4.1994 a A-0355/96 ze dne 14.11.1996.

(5)  Viz zejména stanovisko k Zelené knize o přístupu spotřebitele k právní ochraně (zpravodaj: pan Ataíde Ferreira, Úř. věst. C 295 ze dne 22.10.1994) a stanovisko ve věci jednotný trh a ochrana spotřebitele: příležitosti a překážky (zpravodaj: pan Ceballo Herrero, Úř. věst. C 39 ze dne 12.2.1996).

(6)  V této souvislosti viz následující dokumenty:

(7)  Ta zahrnují:

(8)  COM(2002) 159 final, Úř. věst. C 203 ze dne 27.8.2002; stanovisko EHSV k tomuto tématu, zpravodaj: pan Ravoet, Úř. věst. C 85 ze dne 8.4.2003).

(9)  Viz informační zprávu a stanovisko EHSV o nadměrném zadlužení domácností (zpravodaj: pan Ataíde Ferreira, Úř. věst. C 149 ze dne 21.6.2002).

(10)  Nařízení (ES) č. 805/2004 ze dne 21. dubna 2004, kterým se zavádí evropský exekuční titul pro nesporné nároky, ve 14. článku stanovuje, že dlužníku může být rozkaz doručen bez potvrzení o jeho převzetí dlužníkem, ale nepokládá to za přijatelné, jestliže adresa dlužníka není s jistotou známa. Námitky vznesené EHSV v tomto stanovisku a ve k stanovisku EHSV k příslušné Zelené knize se týkají pouze okolností uvedených pod písmeny c), d) a e).

(11)Úř. věst. L 26 ze dne 31.1.2003, s. 41.

(12)  Příloha 1 obsahuje formulář žádosti o evropský platební rozkaz (podlle článku 3 návrhu nařízení). Příloha 2 obsahuje evropské platební oznámení (podle článku 6 návrhu nařízení) a odpovědní formulář odpovědi na evropské platební oznámení (podle článku 7). Příloha 3 obsahuje evropský platební rozkaz (podle článku 9 návrhu nařízení) a odpovědní formulář na evropský platební rozkaz (podle článku 11).

----

----

Stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru k návrhu doporučení Evropského parlamentu a Rady k ochraně nezletilých a lidské důstojnosti a práva na odpověď v souvislosti s konkurenceschopností evropského odvětví audiovizuálních a informačních služeb

COM(2004) 341 final – 2004/0117 (COD)

(2005/C 221/17)

Rada se dne 14. května 2004 rozhodla konzultovat Evropský hospodářský a sociální výbor podle čl. 157 Smlouvy o založení Evropského společenství ve věci výše uvedené.

Specializovaná sekce „Doprava, energetika, infrastruktura a informační společnost“, která zodpovídá za přípravu práce Výboru v této věci, přijala své stanovisko dne 17. ledna 1005. Zpravodajem byl pan PEGADO LIZ .

Na 414. plenárním zasedání, které se konalo 9. a 10. února 2005 (jednání ze dne 9. února), Evropský hospodářský a sociální výbor přijal následující stanovisko počtem 73 hlasů pro a 2 hlasy proti.

1.   Shrnutí návrhu doporučení

2.   Dosavadní situace

3.   Obecné připomínky

4.   Specifické připomínky

4.1   Ochrana nezletilých

4.2   Ochrana důstojnosti

4.3   Právo na odpověď

5.   Závěrečné připomínky

V Bruselu dne 9. února 2005.

Předsedkyně

Evropského hospodářského a sociálního výboru

Anne-Marie SIGMUND

----

(1)  COM(2004) 341 final ze dne 30.4.2004.

(2)  Doporučení 98/560/EC zveřejněné v Úř. věst. L 270 ze dne 7.10.1998; k tomuto návrhu vydal Výbor stanovisko CES 626/98 dne 29. dubna 1998 (zpravodajka: paní Jocelyn Barrowová). Druhá hodnotící zpráva je obsažena v dokumentu COM(2003) 776 final.

(3)  Viz sdělení Komise o spojování Evropy vysokou rychlostí: nedávný vývoj v sektoru elektronické komunikace (COM(2004) 61 final), Úř. věst. C 120, 20.5.2005, zpravodaj: pan McDonagh; viz též sdělení Komise o mobilních širokopásmových službách (COM(2004) 447 z 30.6.2004).

(4)  Směrnice Rady 89/552/EEC ze dne 3. října 1989 o koordinaci určitých ustanovení zakotvených v zákonech, předpisech a administrativních opatřeních členských států týkající se výkonu činnosti v oblasti televizního vysílání, Úř. věstník L 298 ze dne 17.10.1989, s. 23.

(5)  Směrnice 97/36/EC Evropského parlamentu a Rady ze dne 30. června 1997 pozměňující Směrnici Rady 89/552/EEC o koordinaci určitých ustanovení zakotvených v zákonech, předpisech a administrativních opatřeních členských států týkající se výkonu činnosti v oblasti televizního vysílání, Úř. věstník L 202 ze dne 30.7.1997, s. 60.

(6)  COM(96) 483 final, ke kterému EHSV vydal stanovisko. Zpravodajkou byla paní Barrow, v Úř. věstník L 287 ze dne 22.9.1997, s. 11.

(7)Úř. věst. C 70 ze dne 6.3.1997.

(8)  Stanovisko, v OJ C 214 ze dne 10.7.1998. Zpravodajkou byla paní Barrow.

(9)  Nejdůležitějšími z nich jsou:

(10)Úř. věstníku C 48 ze dne 28.2.2002. Zpravodajkou byla paní Davisonová.

(11)Úř. věstníku C 14, 16.1.2001. Zpravodaji byli pan Morgan a pan Carroll.

(12)Úř. věst. C 214, 10.7.1998. Zpravodajkou byla paní Drifthout-Zweijtzerová,Úř. věst. C 73/2003, 26.3.2003. Zpravodajkou byla paní Davisonová.

(13)Úř. věst. C 157, 28.6.2005, přijaté sekcí dne 5.10.2004. Zpravodaji byli pan Retureau a paní Davisonová.

(14)Úř. věstník L 270 ze dne 7.10.1998, s. 48.

(15)Úř. věstník L 13 ze dne 17.1.2001, s. 35. Viz také nedávný návrh rozhodnutí o programu MEDIA 2007, COM(2004) 470 final ze dne 14.7.2004 a stanovisko EHSV, které je v současnosti připravováno zpravodajem tohoto stanoviska.

(16)  Stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru doporučení Rady k ochraně nezletilých a lidské důstojnosti při poskytování audiovizuálních a informačních služeb (98/C 214/07), Úř. věst. C 214, 10.7.1998, s. 25.

(17)  Odst. 14 usnesení Evropského parlamentu k hodnotící zprávě Komise pro Radu a Evropský parlament o aplikaci doporučení Rady ze dne 24. září 1998 týkajícího se ochrany nezletilých a lidské důstojnosti COM(2001) 106.

(18)  Evropské fórum o škodlivém a nezákonném obsahu kyberprostoru: samoregulace, ochrana uživatelů a pravomoci médií, 28. listopad 2001, Budova lidských práv.

(19)  Sdělení Komise Radě, Evropskému parlamentu, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů: Budoucnost regulační politiky v oblasti audiovize COM(2003) 784 final ze dne 15.12.2003; viz též Návrh informační zprávy o současném stavu koregulace a samoregulace na jednotném trhu (INT/2004 ze dne 16.11.2004. Zpravodajem byl pan Vever.

(20)  Viz pozn. 23.

----

----

Stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru k tématu politika zaměstnanosti: Role EHSV po rozšíření a v perspektivě lisabonského procesu

(2005/C 221/18)

Evropský hospodářský a sociální výbor rozhodl dne 1. července 2004 v souladu s čl. 29 odst. 2 Jednacího řádu o vypracování stanoviska k tématu výše uvedenému.

Specializovaná sekce „Zaměstnanost, sociální věci, občanství“ pověřená pracemi k tomuto tématu přijala své stanovisko dne 20. ledna 2005. Zpravodajem byl pan GREIF.

Evropský hospodářský a sociální výbor schválil na svém 414. plenárním zasedání ve dnech 9. až 10. února 2005 (zasedání ze dne 9. února 2005) 138 hlasy pro, 1 hlasem proti a 4 se zdržely hlasování, toto stanovisko:

1.   Úvod

2.   Bilance v polovině období lisabonského procesu: Evropa je značně vzdálena od cesty k vyšší a lepší zaměstnanosti

3.   Politika zaměstnanosti musí být víc než strukturální reformy pracovních trhů

4.   Nové cesty v politice zaměstnanosti: Inovační schopnost podniků – investice do práce – vědomosti jako klíčový zdroj

5.   Změna vyžaduje trvale konkurenceschopný sociální stát, aktivní a preventivní politiku na pracovním trhu stejně jako modernizaci a zlepšení systémů sociální ochrany

6.   Politická doporučení EHSV

6.1   Obsahové skloubení koordinace hospodářské a zaměstnanecké politiky

6.2   Lepší zapojení sociálních partnerů a zvýšení hodnoty makroekonomického dialogu

6.3   Efektivní spolupráce příslušných útvarů Rady

6.4   Makropolitika a strukturální reformy se musejí vzájemně doplňovat

6.5   Podpora role malých a středních podniků, která ovlivňuje zaměstnanost

6.6   Implementaci v členských státech optimalizovat vlastními silami

6.7   Větší zřetel na rozsah rozšíření

6.8   „Lisabonizace rozpočtu EU“

6.9   Zesílený dialog s občanskou společností a role EHSV

V Bruselu dne 9. února 2005.

Předsedkyně

Evropského hospodářského a sociálního výboru

Anne-Marie SIGMUND

----

(1)  Stanovisko EHSV k tématu Zlepšené uskutečňování lisabonské strategie (zpravodaj: pan VEVER, další zpravodajové: pan EHNMARK a SIMPSON), Úř. věst. C 120, 20.5.2005.

(2)  K tomuto tématu viz aktuální Stanovisko EHSV ke Sdělení Komise Radě, Evropskému parlamentu, Hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů: Zvýšení míry zaměstnanosti starších pracovních sil a zvýšení věku pro ukončení výdělečné činnosti (zpravodaj: pan DANTIN), Úř. věst. C 157, 28.6.2005.

(3)  Viz sdělení Komise: Zvýšení míry zaměstnanosti starších pracovních sil a zvýšení věku ukončení výdělečné činnosti COM(2004) 146 final.

(4)  Údaje Eurostatu jsou nyní k dispozici pouze pro rok 2003. Vzhledem k velmi pomalému růstu zaměstnanosti budou čísla pro rok 2004 nepatrně vyšší než v roce 2003.

(5)  K tomuto tématu viz mj. též Stanovisko EHSV z vlastní iniciativy ze dne 26.2.2004 k tématu Rozpočtová politika a investice (zpravodajka: paní FLORIOVÁ) (Úř. věst. 322 ze dne 25.2.2004 – ECO/105).

(6)  Viz mj. Stanovisko EHSV ze dne 11.12.2003k tématu Základní směry hospodářské politiky v letech 2003 - 2005 (zpravodaj: pan DELAPINA) (Úř. věst. C 80 ze dne 30.3.2004).

(7)  Viz Stanovisko EHSV ze dne 30.6.2004 k Návrhu pro rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady na změnu Rozhodnutí 200/819/ES o víceletém programu pro podniky a podnikatelskou iniciativu, zejména pro malé a střední podniky (MSP)(2001 - 2005) (zpravodaj: pan DIMITRIADIS) (CESE 950/2004) a Stanovisko EHSV ze dne 31.3.2004 ke Sdělení Komise Radě, Parlamentu, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů: Aktualizace a zjednodušení acquis communautaire (zpravodaj: pan RETUREAU) (Úř. věst. C 112 ze dne 30.4.2004) a Stanovisko EHSV z vlastní iniciativy ze dne 18.6.2004 k tématu Role malých a nejmenších podniků v hospodářském životě a v evropské výrobní struktuře (zpravodaj: pan PEZZINI) (Úř. věst. C 220 ze dne 16.9.2003)

(8)  Viz především též Stanovisko EHSV ze dne 24.9.2003k Zelené knize Podnikatelský duch v Evropě (zpravodaj: pan BUTTERS) (Úř. věst. C 10 ze dne 14.1.2004).

(9)  K tomuto tématu viz též aktuální Sondovací stanovisko EHSV ze dne 28.10.2004k tématu Vzdělání a produktivita (zpravodaj: pan KORYFIDIS) (CESE 1435/2004)

(10)  K tomuto tématu viz aktuálně PISA 2003: OECD Programme for International Assessment (PISA).

(11)  Stanovisko EHSV z vlastní iniciativy ze dne 26. února 2004 na téma Politická opatření k zajištění zaměstnanosti(zpravodajka: paní HORNUNG-DRAUSOVÁ, druhý zpravodaj: pan GREIF) (Úř. věst. C 110 ze dne 30.4.2004).

(12)  K tématu viz aktuální Stanovisko EHSV (INT 246) ke Sdělení Komise: Věda a technologie: klíč k budoucnosti Evropy – směrnice pro podporu výzkumu v Evropské unii (zpravodaj: pan WOLF), Úř. věst. C 157, 28.6.2005.

(13)  Společná studie Cambridgeské univerzity a Massachusetts Institute of Technology (USA) vypátrala, že asi 2/3 britských malých a středních podniků sahá po expertizách vysokých škol, zatímco v USA je to jen 1/3. Na druhé straně považuje pouze 13 % britských malých a středních podniků silné propojení univerzitního vzdělání za důležité, zatímco v USA to je 30 % malých a středních podniků (viz k tomuto tématu: Financial Times, Londýn, úterý 30. listopadu 2004).

(14)  K tomuto tématu viz Zpráva Vysoké skupiny o budoucnosti sociální politiky v rozšířené Evropské unii z května 2004.

(15)  Viz též Stanovisko EHSV ze dne 10. prosince 2003 ke Sdělení Komise Radě, Evropskému parlamentu, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů Přezkum sociálněpolitické agendy v polovině období (SOC 148 – zpravodaj: pan JAHIER – Úř. věst. C 80 ze dne 30.3.2004), Stanovisko EHSV z vlastní iniciativy ze dne 12. září 2001 k tématu Soukromé neziskové sociální služby v kontextu zajištění existenčního minima v Evropě (SOC 67 – zpravodaj pan BLOCH-LAINÉ – Úř. věst. C 311 ze dne 7.11.2001) a Stanovisko EHSV ze dne 2. března 2000 k tématu Sociální hospodářství a vnitřní trh (INT 29 – zpravodaj: pan OLSSON – Úř věst. C 155 ze dne 29.5.2001).

(16)  Stanovisko EHSV z vlastní iniciativy ze dne 26. února 2004 k tématu Opatření v politice zaměstnanosti (zpravodajka: paní HORNUNG-DRAUSOVÁ, druhý zpravodaj: pan GREIF) (Úř. věst. C 110 ze dne 30.4.2004).

(17)  Viz také: Evropský pakt pro mládež představený na zasedání Evropské rady dne 5. listopadu 2004 Francií, Německem, Španělskem a Švédskem kromě jiných iniciativ zabývajících se nezaměstnaností mládeže a vyloučením ze společnosti.

(18)  Stanovisko EHSV ze dne 10. prosince 2003 ke Sdělení Komise Radě, Evropskému parlamentu, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru pro regiony o přistěhovalectví, integraci a zaměstnanosti (zpravodaj: pan PARIZA CASTAÑOS) (Úř. věst. C 80 ze dne 30.3.2003).

(19)  Viz Evropské politické centrum (2004): Opět Lisabon – Nalezení nové cesty k evropskému růstu (dokument cituje Zprávu Vysoké skupiny o budoucnosti sociální politiky v rozšířené Evropské unii z května 2004, str. 53).

(20)  Viz k tomuto tématu Zpráva Vysoké skupiny o budoucnosti sociální politiky v rozšířené Evropské unii z května 2004.

(21)  Stanovisko EHSV ze dne 1.7.2004ke Sdělení Komise Radě, Evropskému parlamentu, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů – modernizace sociální ochrany pro zvýšení počtu a zlepšení kvality pracovních míst:Obsáhlý podnět, jehož úkolem je přispět k tomu, aby se práce vyplácela (zpravodajka: paní HILLOVÁ) (CESE 966/2004)

(22)  K tomuto tématu viz především Stanovisko EHSV (SOC 178) ke Sdělení Komise Radě, Evropskému parlamentu, Hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů: Zvýšení míry zaměstnanosti starších pracovníků a věku ukončení výdělečné činnosti (zpravodaj: pan DANTIN), Úř. věst. C 157, 28.6.2005.

(23)  K tomuto tématu viz Zpráva o iniciativách sociálních partnerů v členských zemích za účelem implementace směrnic o zaměstnanosti, ETUC, UNICE, UEAPME, 2004.

(24)  K tomuto tématu viz též Stanovisko EHSV v poznámce 7 a 8.

----

----

Stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru ke sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu: Financování Natura 2000

COM(2004) 431 final

(2005/C 221/19)

Komise se dne 15. července 2004 rozhodla požádat Evropský hospodářský a sociální výbor v souladu s článkem 262 Smlouvy o ES o vypracování stanoviska k věci výše uvedené.

Specializovaná sekce „Zemědělství, rozvoj venkova, ochrana životního prostředí“ pověřená pracemi k tomuto tématu přijala své stanovisko dne 13. ledna 2005. Zpravodajem byl pan RIBBE.

Evropský hospodářský a sociální výbor schválil na svém 414. plenárním zasedání ve dnech 9. a 10. února 2005 (zasedání ze dne 10. února 2005) jednomyslně toto stanovisko:

1.   Úvod

2.   Obecné poznámky

3.   Zvláštní poznámky

Finanční situace v EU a předvídatelný spor o financování

Zvláštní nutnosti v evropské ochraně přírody

V Bruselu dne 14. února 2005.

Předsedkyně

Evropského hospodářského a sociálního výboru

Anne-Marie SIGMUND

----

(1)  Směrnince 92/43/EHS (Úř. věst. č. L 206, 22.7.1992, s. 7).

(2)  Celkové náklady, jejichž financování musí nést členské státy a EU.

(3)Úř. věst. č. C 221, 7.8.2001, s. 96-102.

(4)  Sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu „Přezkoumání ekologické politiky 2003“, COM(2003) 745 final 3.12.2003.

(5)  Časové období 3 let (tedy do roku 1995) se týkalo hlášení příslušných oblastí členských států. Toto hlášení nebylo dodnes definitivně uzavřeno.

(6)  Močály a vlhké plochy jsou například cennými proláklinami CO2.

(7)  A to s významem přesahujícím jednotlivé země: Nizozemsko jednoznačně profituje z příslušných opatření, která často současně vykazují vysokou hodnotu ochrany přírody.

(8)  Viz Stanovisko EHSV k „Sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu-“ Budování naší společné budoucnosti„: politická výzva a rozpočtové prostředky v rozšířené unii – 2007-2013“ COM(2004) 101 fin., CESE 1204/2004, doposud nezveřejněno v Úředním věstníku.

(9)  z níž musí pocházet důležité části financování NATURA 2000.

(10)  K tomu přistupuje mimo jiné 13 % mořských a 4 % pobřežních oblastí, kde se vyskytují především náklady na monitorování

----

----

Stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru k návrhu Směrnice Evropského parlamentu a Rady o službách na vnitřním trhu

(COM(2004) 2 final – 2004/0001 (COD))

(2005/C 221/20)

Rada se dne 20. února 2004 rozhodla požádat Evropský hospodářský a sociální výbor v souladu s článkem 95 Smlouvy o ES o vypracování stanoviska věci výše uvedené.

Specializovaná sekce „Jednotný trh, výroba a spotřeba“ pověřená pracemi k tomuto tématu přijala své stanovisko dne 11. ledna 2005. Zpravodajem byl pan METZLER, spoluzpravodajem pan EHNMARK.

Evropský hospodářský a sociální výbor schválil na svém 414. plenárním zasedání ve dnech 9. a 10. února 2005 (zasedání ze dne 10. února 2005) 145 hlasy pro, 69 hlasy proti, 9 členů se zdrželo hlasování, toto stanovisko:

1.   Úvod

2.   Obecné poznámky

3.   Jednotlivé body návrhu směrnice

3.2.   Empirické údaje

3.3.   Oblast působnosti: Definice – kolizní normy – vymezení

3.4   Jednotné kontaktní místo („One-Stop-Shops“)

3.5   Princip země původu

3.6   Vysílání pracovníků

3.7   Ochrana spotřebitelů prostřednictvím povinného pojištění

3.8   Zajištění kvality na základě certifikace

3.9   Průhlednost cen

3.10   Využití elektronických médií

3.11   Mezioborová spolupráce

3.12.   Kodexy chování

3.13   Sociální zabezpečení

3.14.   Systém povolování

3.15   Daně

4.   Shrnutí návrhů EHSV

V Bruselu dne 10. února 2005.

Předsedkyně

Evropského hospodářského a sociálního výboru

Anne-Marie SIGMUND

----

(1)  Úř. věstník č. C 48, 21. 2. 2002

----

DODATEK

ke stanovisku Evropského hospodářského a sociálního výboru

Během diskuse byly zamítnuty následující pozměňovací návrhy, u nichž vždy minimálně čtvrtina členů hlasovala pro:

Odstavec 2.1.1:

Upravit následovně:

„Dobře fungující vnitřní trh potřebuje ale kromě odstranění překážek i přiměřenu regulaci. Aby se současně zvýšila v rámci Evropy konkurenceschopnost, je zapotřebí mít národní předpisy a předpisy v celé EU, a tím sladěné standardy. zjednodušit administrativní postupy a formality pro přístup ke službám a jejich poskytování.“

Hlasování:

Pro: 48

Proti: 113

Zdrželo se: 6

Odstavec 3.3.3

Zrušit.

Hlasování:

Pro: 52

Proti: 130

Zdrželo se: 6

Odstavec 3.5

Zrušit celý odstavec a nahradit ho následujícím textem:

Hlasování:

Pro: 68

Proti: 127

Zdrželo se: 5

Odstavec 3.5.1, 3.5.2 a 3.5.3

Odstranit body 3.5.1, 3.5.2 a 3.5.3 a nahradit je novým bodem (3.5.1):

Plošné uplatnění principu země původu stanovené v článku 16 návrhu směrnice tvoří ve spojení s výjimkami uvedenými ve článku 17 návrhu směrnice základ návrhu směrnice. Je to jediný způsob, jak úspěšně započít otevírání trhu služeb, aniž by došlo k dalším prodlevám. Zahraniční konkurence poskytovatelů služeb přinese výhody odběratelům a může rovněž vytvořit nové pracovní příležitosti. Výbor se nicméně domnívá, že uplatnění principu země původu bude mít naději uspět pouze v případě, bude-li existovat právní jednoznačnost a právní jistota o jeho rozsahu působnosti. Uplatnění principu země původu by tudíž mělo být provázeno průzkumem, které služby mohou mít užitek z další harmonizace právních základů. Zároveň je nezbytné zajistit, aby svoboda poskytování služeb nepoškozovala práva pracovníků a spotřebitelů nebo ochranu životního prostředí. Ve srovnání s ostatním světem již EU v těchto oblastech stanovuje vysoké standardy a tyto standardy je nutné chránit.

Hlasování:

Pro: 83

Proti: 122

Zdrželo se: 5

Odstavec 3.5.1

Odstranit.

Hlasování:

Pro: 73

Proti: 141

Zdrželo se: 7

Odstavec 3.5.2

Upravit následovně:

„Zásadní platnost principu země původu stanovená v článku 16 návrhu směrnice představuje ve spojení s výjimkami uvedenými ve článku 17 návrhu směrnice stěžejní část návrhu. Princip země původu je zejména vhodný tam, kde lze tyto služby standardizovat jako zboží nebo kde harmonizace pravidel pokročila tak, že nedochází ke konfliktům. který se uplatňuje doposud pro zboží, se jedna ku jedné převádí na služby. To je však vhodné pouze tam, kde lze tyto služby standardizovat jako zboží nebo kde harmonizace pravidel pokročila tak, že nedochází ke konfliktům. Tam, kde standardy neexistují nebo je dokonce nelze vypracovat (takzvané nepopsatelné výkony), je třeba se s těmito zvláštnostmi vyrovnat.“

Hlasování:

Pro: 76

Proti: 134

Zdrželo se: 6

Odstavec 3.5.3

Upravit následovně:

EHSV proto považuje zásadní používání principu země původu v oblasti přeshraničního poskytování služeb za předčasné. Princip země původu předpokládá, že lze vycházet ze srovnatelné skutečné a právní úrovně. Dle přesvědčení Výboru slibuje používání principu země původu úspěch pouze tehdy, je-li dána právní jistota a právní jasnost ohledně jeho oblasti působnosti. Platnost principu země původu bez přiměřeného přechodného období se proto Výboru jeví jako problematická, zejména protože považuje nástroje sektorové harmonizace, které jsou k dispozici, za dosud dostatečně nevyčerpané. Dosud se zde skrývá nebezpečí systémové soutěže a s tím spojené nivelizace spotřebitelských, zaměstnaneckých a ekologických standardů, jelikož v EU nadále existují různé právní, sociální a zdravotní systémy. Sektorovým přístupem cestou harmonizace lze, zejména v obzvlášť citlivých oblastech, dosáhnout lepšího přizpůsobení se výzvám vnitřního trhu než prostřednictvím předčasně aplikovaného čistě horizontálního přístupu. Přitom je třeba každý sektor v rámci obsáhlého hodnocení důsledků, i pokud se týče sociálních aspektů a aspektů životního prostředí, prověřit z hlediska jeho vhodnosti pro zavedení principu země původu. Protože opatření harmonizace představují spolu s principem země původu komplementárníminimálně rovnocenné nástroje pro uskutečňování vnitřního trhu, mělo by být v rámci přiměřených časových horizontů dosaženo přiblížení různých předpisů v oblastech, ve kterých existují zvláštní zdravotně-právní, sociálně-právní a profesně-právní ustanovení členských států, pokud tak shledají nezbytným V přechodném období Evropská komise, Evropský parlament a Rada. pozitivně rozhodnou o tom, zda byla ve výše uvedených oblastech harmonizace dostatečným způsobem pojata a realizována. Podle stavu přiblížení práva by nakonec měla být dána příležitost k přiblížení cestou harmonizace. Tato metoda skýtá – společně s přesným definitorním vymezením těchto zvláštních služeb (například svobodných povolání)– dle přesvědčení Výboru tu výhodu, že postupně může a musí být provedena optimální příprava na uplatňování principu země původu platného pro zúčastněné kruhy v návaznosti na přechodné období, aby byl vytvořen vnitřní trh. To platí i pro mechanismy spoluregulace a samoregulace.

Hlasování:

Pro: 79

Proti: 139

Zdrželo se: 7

Odstavec 3.5.4

Odstranit.

Hlasování:

Pro: 65

Proti: 150

Zdrželo se: 4

Odstavec 3.6.2

Odstranit.

Hlasování:

Pro: 74

Proti: 140

Zdrželo se: 3

Odstavec 3.9

Odstranit.

Hlasování:

Pro: 73

Proti: 134

Zdrželo se: 5

Odstavec 3.15

Odstranit.

Hlasování:

Pro: 90

Proti: 135

Zdrželo se: 2

Nahradit odstavec 4.2.1:

Přístup Komise k přeshraničnímu uplatnění principu země původu je, kromě výjimek zmíněných v návrhu směrnice, správný. Je to jediný způsob, jak úspěšně započít otevírání trhu služeb, aniž by došlo k dalším prodlevám. Je rovněž nutné věnovat pozornost zajištění právní jednoznačností a právní určitosti při uplatnění principu země původu. Uplatnění principu země původu by tudíž mělo být provázeno průzkumem, které služby mohou mít užitek z další harmonizace právních základů. Zároveň je nezbytné zajistit, aby svoboda poskytování služeb nepoškozovala práva pracovníků a spotřebitelů nebo ochranu životního prostředí. Nová ustanovení musejí být co nejsnáze použitelná a co nejjasněji strukturovaná, aby jejich zavádění probíhalo hladce a bez obtíží. To platí také pro mechanismy koregulace a autoregulace.

Hlasování:

Pro: 66

Proti: 146

Zdrželo se: 4

Odstavec 4.2.1

Zrušit a nahradit následujícím textem:

„Princip země původu a harmonizace jsou dva významné nástroje pro zajištění volného oběhu služeb. Princip země původu může být rovněž považován za katalyzátor sblížení legislativ členských zemí, který může eventuelně otevřít bránu pozdější harmonizaci v sektorech, kde to bude nutné. Sám o sobě může princip země původu zajistit mnohem větší transparentnost a tím napomoci podnikům, které zamýšlejí poskytovat přeshraniční služby a nebýt přitom usazeny v hostitelské zemi. Tento postup bude mí stěžejní přínos pro rozvoj vnitřního trhu služeb a to jak v zájmu spotřebitelů, tak zaměstnanců a evropské hospodářské soutěže. Bude ovšem nutné vyřešit všechny eventuelní dosud nejasné právnické otázky, než bude princip země původu moci přinést očekávané ovoce.“

Hlasování:

Pro: 75

Proti: 135

Zdrželo se: 3

Odstavec 4.2.2

Upravit následujícím způsobem:

Problematika sociální dimenze: Návrh směrnice nesmí vést ke snížení stávajících sociálních, mzdových a bezpečnostních standardů na pracovišti, především ne u směrnice o vysílání pracovníků. Národní systémy pro kolektivní vyjednávání a kolektivní smlouvy včetně s tím souvisejícího národního provádění směrnice o vysílání pracovníků (směrnice 96/71/ES) nemají být omezovány. Členské státy musejí být schopny závazně definovat pojmy zaměstnanec, samostatný podnikatel a zdánlivě samostatný podnikatel, aby tak pro oblast působnosti směrnice o vysílání pracovníků při omezení principu země původu vytvořily jednoznačné základy pro používání. Kromě toho je třeba členským státům uložit, aby obecně platné pracovní podmínky, které platí v jejich zemi pro příslušné zaměstnance, prosazovaly také vůči přistěhovalým/vyslaným pracovníkům. Přitom by jako prostředek prosazování tohoto ustanovení mohlo být za dostatečné považováno prohlášení podnikatele, že takto obecně postupuje. Popř. by na místě měl být ustanoven jeden pracovník jako zmocněnec pro doručování, který by byl povinen uchovávat nutné pracovní doklady.

Hlasování:

Pro: 84

Proti: 132

Zdrželo se: 1

Odstavec 4.2.4

Odstranit a nahradit následujícím textem:

„Návrh na zjednodušení procedur a vytvoření jednoho kontaktního bodu pro poskytovatele služeb je vítán. V navržené verzi ovšem chybí konkrétní popis procedur. Zvláštní pozornost by měla být věnována omezování byrokracie a redukování administrativního břemena.“

Hlasování:

Pro: 74

Proti: 141

Zdrželo se: 3

Odstavec 4.2.6

Odstranit.

Hlasování:

Pro: 76

Proti: 140

Zdrželo se: 1

----

----

Stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru ke sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu – Vzájemné započtení a dodání proti placení v Evropské unii – plán pokroku

COM(2004) 312 final

(2005/C 221/21)

Dne 29. dubna 2004 rozhodla Evropská komise v souladu s článkem 262 Smlouvy o ES požádat Evropský hospodářský a sociální výbor o stanovisko ke sdělení výše uvedenému.

Dne 1. června 2004 předsednictvo Výboru pověřilo specializovanou sekci „Jednotný trh, výroba a spotřeba“, aby vypracovala stanovisko k tomuto tématu.

Vzhledem k naléhavosti práce Evropský hospodářský a sociální výbor jmenoval pana Buraniho generálním zpravodajem na svém 414. plenárním zasedání, které se konalo dne 10. února 2005, a přijalo následující stanovisko 99 hlasy pro a 2 členové se zdrželi hlasování.

1.   Úvod

2.   Současná situace

3.   Obecné připomínky

4.   Zvláštní připomínky

4.1   Překážky zviditelněné zprávami Giovannini

4.2   Neexistence společného právního rámce a rámce bankovního dohledu

4.3   Nerovnost podmínek hospodářské soutěže

5.   Cíle Komise

6.   Iniciativy Komise

7.   Závěry

V Bruselu dne 10. února 2005.

Předsedkyně

Evropského hospodářského a sociálního výboru

Anne-Marie SIGMUND

----

(1)  Zprávy Giovannini a s nimi spojené dokumenty jsou k dispozici na internetové stránce Komise http://europa.eu.int/comm/internal_market/financial-markets/index_en.htm#otherdocs.

----

----

Stanovisko Specializované sekce „Zaměstnanost, sociální věci a občanská práva a povinnosti“ Evropského hospodářského a sociálního výboru k návrhu rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady o zavedení integrovaného akčního programu v oblasti celoživotního vzdělávání

COM(2004) 474 final – 2004/0153 (COD)

(2005/C 221/22)

Komise se dne 9. září 2004 rozhodla konzultovat Evropský hospodářský a sociální výbor v souladu s čl. 149 odst. 4 Smlouvy o ES ve věci výše uvedené.

Specializovaná sekce „Zaměstnanost, sociální věci a občanská práva a povinnosti“, jež byla odpovědná za přípravné práce Výboru k danému tématu, přijala své stanovisko dne 20. ledna 2005. Zpravodajem byl pan Koryfidis.

Evropský hospodářský a sociální výbor schválil na svém 414. plenárním zasedání ve dnech 9. a 10. února 2005 (schůze ze dne 10. února 2005) 107 hlasy pro a 2 hlasy proti toto stanovisko:

1.   Úvod

2.   Návrh Komise

3.   Obecné připomínky

4.   Specifické připomínky

4.2   Články 1–8:

4.3   Články 9-14

4.4   Články 15–46

V Bruselu dne 10. února 2005.

Předseda specializované sekce

„Zaměstnanost, sociální věci, občanství“Předsedkyně Evropského hospodářského a sociálního výboru

Anna-Marie SIGMUND

----

(1)  Hlavní fáze tohoto dlouhého procesu jsou uvedeny v dodatku.

(2)Úř. věst. C 120, 20.5.2005.

(3)  Mělo by se poznamenat, že v úsilí o řešení aktuálních klíčových problémů Unie, jako jsou cíle stanovené v Lisabonu (zaměstnanost, ekonomika založená na vědeckých poznatcích, udržitelný rozvoj atd.) se věci daly do pohybu. Celoživotní vzdělávání a potřeba dát mu institucionální základ jsou společným jmenovatelem všech přístupů k řešení takových problémů. Tato hybná síla zahrnuje iniciativy vyvíjené nizozemským předsednictvím ve spolupráci s Evropskou komisí týkající se vazeb mezi vzděláváním a produktivitou a rovněž posilování evropské spolupráce v oblasti odborného vzdělávání, spolu s Kokovou zprávou o kontrole Lisabonské strategie v březnu 2005, tedy v polovině stanovené lhůty (http://europa.eu.int/comm/lisbon_strategy/pdf/2004-1866-EN-complet.pdf).

(4)  COM(2004) 474 final – bod odůvodnění 16.

(5)  COM(2004) 474 final – bod odůvodnění 17.

(6)  COM(2004) 474 final – bod odůvodnění 18.

(7)  Zahrnují cíle spočívající ve vybudování společnosti založené na vědeckých poznatcích, v udržitelném rozvoji a jeho třech rozměrech a v mnohostranném systému globálního řízení.

(8)  Jedná se o cíle stanovené v Lisabonu, týkající se ekonomiky založené na vědeckých poznatcích a udržitelného rozvoje (Göteborg), a o cíle stanovené v Barceloně, jež se vztahují ke kvalitativnímu rozměru evropských vzdělávacích systémů.

(9)  Viz CES 1435/2004.

(10)  Viz Úř. věstník C 157 ze dne 25.5.1998 bod 3.7.1, kde se uvádí: „HSV pokládá za klíčový problém rozvoje evropského vzdělávání a evropské politiky vzdělávání obecně konsolidaci relevantních politik (vzdělávání, školení, mládež) a integraci relevantních akčních programů. Politika v oblasti vzdělávání, školení a ve vztahu k mládeži se musí zahrnout do jednotného akčního rámce a musí být integrována od samého počátku a přijetí až po realizaci. Tento názor se odvíjí ani ne tak od skutečnosti, že iniciativy v oblasti vzdělávání stále ještě vylučují určité oblasti, jako spíše z potřeby přijmout politiku centralizovaného přístupu. A konečně se odvíjí z potřeby jednotné strategie v oblasti vzdělávání, odborného vzdělávání a ve vztahu k mládeži a rovněž z potřeby integrovaného plánování příslušných opatření.“

(11)  Viz rovněž definici celoživotního vzdělávání uvedenou v čl. 3 bod 27 návrhu Komise.

(12)  COM(2004) 156 final.

(13)  COM(2004) 474 final, bod 1.3, první odrážka.

(14)  Subsystémy vzdělávání zahrnují základní, střední a vysokoškolské vzdělávání, všeobecné vzdělávání a školení/výchovu k povolání, vzdělávací zařízení (poskytovatelé vzdělávání a/nebo školení) a typy vzdělávání (konvenční a alternativní).

(15)  Bližší informace viz CES 1435/2004, bod 9 (příklad nejlepší praxe).

(16)Úř. věst. C 120, 20.5.2005, bod 8.1.1.3.

----

----

Stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru na téma jak docílit lepšího začlenění regionů postižených trvalými přírodními a strukturálními znevýhodněními

(2005/C 221/23)

Dne 27. ledna 2004 se Evropský hospodářský a sociální výbor rozhodl, v souladu s článkem 29 odst. 2 jednacího řádu, vypracovat stanovisko na téma: jak docílit lepšího začlenění regionů postižených trvalými přírodními a strukturálními znevýhodněními.

Specializovaná sekce „Hospodářská a měnová unie, hospodářská a sociální soudržnost“, která byla pověřena přípravnými pracemi Výboru k tomuto tématu, přijala toto stanovisko dne 19. ledna 2005. Zpravodajem byl pan BARROS VALE.

Na svém 414. plenárním zasedání ve dnech 9. a 10. února 2005 (zasedání dne 10. února 2005), přijal Evropský hospodářský a sociální výbor toto stanovisko v poměru 80 hlasů pro, 0 hlasy proti a 3 členové se zdrželi hlasování.

1.   Úvod a obecné poznámky

1.1   Identifikace a definice pojmu regiony s trvalými přírodními a strukturálními znevýhodněními

1.2   Problémy ostrovních regionů Evropské unie

1.3   Problémy náhorních regionů

1.4   Problémy, kterým čelí oblasti s nízkou hustotou osídlení

1.5   Otázky spojené s dopravou a dopravními náklady měřené na obyvatele nebo absolutně

1.6   Otázky telekomunikací

1.7   Infrastruktura a přístup k veřejným službám, konkrétně k přístavům, letištím, železnici, cestám, zdravotním službám, vzdělávání a školení a ke znalostní politice

1.8   Omezení a možnosti týkající se životního prostředí: rozmanitost ekosystémů

1.9   Problémy hospodářské činnosti, soustřeďování rezortních činností a nedostatek alternativ, situace zaměstnanosti

1.10   Příležitosti pro cestovní ruch a rekreaci

1.11   Schopnost přilákat investice a vytvářet příležitosti k udržení obyvatelstva v regionu a k rozvoji jeho vnitřního potenciálu

1.12   Vzdálenost od hlavních trhů a středisek rozhodování, absence „kritického počtu obyvatel“ pro ekonomickou udržitelnost četných aktivit

1.13   Situace reprezentativních ekonomických a sociálních hnutí v příslušných regionech

1.14   Politika Společenství a vnitrostátní politiky pro minimalizaci trvalých strukturálních problémů

1.15   Několikaletý rozvoj těchto regionů ve světle uplatněných veřejných politik

1.16   Snaha o solidaritu ve strukturálních politikách

1.17   Regiony Cíle 1: udržitelné a přizpůsobené úsilí

1.18   Revidování systémů státní pomoci (8)

2.   Závěry a doporučení

2.5   Co by měla taková politika zahrnovat?

2.6   Cíle politiky pro regiony s trvalými znevýhodněními

3.   Závěrečná poznámka

V Bruselu dne 10. února 2005.

Předsedkyně

Evropského hospodářského a sociálního výboru

Anne-Marie SIGMUND

----

(1)Úř. věst. C 61, 14. 3. 2003, s. 113.

(2)  Závěrečná zpráva (2000.CE.16.0.AT.118), Analýza ostrovních regionů a nejvzdálenějších regionů Evropské unie, březen 2003.

(3)  Pět kritérií, kterými Eurostat definuje ostrovy: musí mít plochu alespoň 1 km2; musí být vzdáleny alespoň 1 km od kontinentu; musí mít alespoň 50 trvale usídlených obyvatel; nesmí mít žádné stálé spojení s kontinentem; nesmí na něm být žádné hlavní město EU.

(4)  COM(2004) 492 final, čl. 52, písm. 1b) i).

(5)  Příloha XIX.

(6)Horské oblasti v Evropě: Analýza horských oblastí v členských státech EU, v přistupujících státech a v dalších evropských státech. Evropská komise, leden 2004.

(7)Úř. věst. C 61, 14. 3. 2003, s. 187.

(8)  Za státní pomoc je pokládán přímý převod podnikům formou grantů, daňových výjimek, majetkové spoluúčasti, měkkých půjček, daňových odkladů a záruk, kalkulovaný tak, aby byla sjednocena data o jednotlivých složkách státní pomoci do společného ukazatele pro různé státy.

----

----

Stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru k Spotřebitelské politice po rozšíření EU

(2005/C 221/24)

Dne 17. července 2003 se rozhodl Evropský hospodářský a sociální výbor podle pravidla 29 odst. 2 svého jednacího řádu navrhnout stanovisko ke Spotřebitelské politice po rozšíření EU.

Specializovaná sekce „Jednotný trh, výroba a spotřeba“, která zodpovídala za práci Výboru v této oblasti, přijala své stanovisko dne 8. září 2004. Zpravodajem byl pan Pegado Liz.

Evropský hospodářský a sociální výbor přijal následující stanovisko na svém 414. plenárním zasedání ve dnech 9. – 10. února 2005 (schůze dne 10. února ) 95 hlasy pro a 2 členové se zdželi hlasování.

1.   Úvod – důvody

2.   Způsob provedení a přípravné práce

3.   Definice „organizace zastupující zájmy spotřebitelů“ jako východiska pro prosazování zájmů spotřebitelů a jejich účasti

4.   Financování spotřebitelských organizací a sdružení

5.   Maximální harmonizace v jedné řadě s nejvyšší úrovní ochrany spotřebitele

6.   Zásady subsidiarity, vzájemného uznávání a obezřetnosti – interpretace a uplatnění na ochranu spotřebitele

7.   Skutečný horizontální přístup ke spotřebitelské politice

8.   Zjednodušení a kodifikace spotřebitelského práva

9.   Informace pro spotřebitele a výchova spotřebitelů

10.   Administrativní spolupráce při uplatňování právních předpisů na ochranu spotřebitele

11.   Některé myšlenky pro účinnou a přiměřenou ochranu, obhajování a prosazování zájmů spotřebitelů na rozšířeném jednotném trhu

12.   Závěry

V Bruselu dne 10. února 2005.

Předsedkyně

Evropského hopodářského a sociálního výboru

Anne-Marie SIGMUND

----

(1)  EHSV měl možnost zabývat se všemi těmito tématy v řadě stanovisek, mezi nimiž bychom měli upozornit na tato:

(2)  Viz bod 14 usnesení Rady ze dne 2. prosince 2002 o Strategii spotřebitelské politiky Společenství na období 2002-2006 (Úř. věst. C 11, 17.1.2003, s. 1), který říká:

„VYZÝVÁ KOMISI A ČLENSKÉ STÁTY:

(3)  Viz zejména čl. 7 odst. 2 a 3 rozhodnutí č. 20/2004/ES ze dne 8. prosince 2003, kterým se zavádí všeobecný rámec pro financování akcí Společenství na podporu spotřební politiky v letech 2004 až 2007 (Úř. věst. L 5, 9.1.2004, s. 1), které stanoví:

„2.   Finanční příspěvky na akci 16 mohou být přiznány evropským spotřebitelským organizacím, které:

3.   Finanční příspěvky na akci 17 mohou být přiznány evropským spotřebitelským organizacím, které:

(4)  Viz Úř. věst. L 166 s. 51, kde je stanoveno:

„Článek 3

Subjekty oprávněné podat návrh

Pro účely této směrnice se ‚oprávněným subjektem‘ rozumí každý subjekt nebo organizace, které byly zřízeny řádně podle práva členského státu a mají oprávněný zájem zajistit dodržování ustanovení v článku 1, zejména:

Nebo jeho současná „kodifikovaná verze“, která stanoví:

„Článek 3

Subjekty oprávněné podat návrh

Pro účely této směrnice se ‚oprávněným subjektem‘ rozumí každý subjekt nebo organizace, které byly zřízeny řádně podle práva členského státu a mají oprávněný zájem zajistit dodržování ustanovení v článku 1, zejména:

(5)  O významu družstevního sektoru pojednává sdělení Komise o podpoře družstev v Evropě – COM(2004) 18 final ze dne 23. února 2004 – které znovu předkládá myšlenku nařízení pro evropská družstva.

(6)  CESE proto vítá nedávný podnět Komise (GŘ pro zdraví a ochranu spotřebitele) požádat svaz evropských spotřebitelských organizací BEUC, aby v průběhu příštího roku uspořádal vzdělávací kurzy věnované finančnímu managementu, řízení lidských zdrojů, styku s veřejností, lobování a spotřebitelskému právu.

(7)  Rozhodnutí ze dne 9. října 2003 o zřízení Evropské poradní skupiny pro spotřebitelské otázky (Úř. věst. L 258, 10.10.2003).

(8)  V prosinci 2002 bylo oznámeno, že tato pozice bude vytvořena ve snaze zajistit trvalý dialog s evropskými spotřebiteli; dne 9. prosince 2003 byl do této funkce jmenován komisařem Mariem Monti p. Juan Riviere y Marti (IP/03/1679 ze dne 9.12.03).

(9)  Velmi důležité je nedávné rozhodnutí Komise o zřízení vědeckých výborů v oblasti bezpečnosti spotřebitele, zdraví veřejnosti a životního prostředí (Úř. věst. L 66 ze dne 4.3.2004).

(10)  72 % respondentů v dotazníku uvedlo, že sdružení spotřebitelů sice dostávají státní podporu, ale považují ji za nedostatečnou.

(11)  V srpnu 2003 v prohlášení, které bylo zvláště příhodně načasováno, vyzval BEUC vlády nových členských států, aby poskytly sdružením spotřebitelů dostatečnou finanční podporu, a nadnesl možnost využití programu PHARE k tomuto účelu.

(12)  75 % respondentů uvedlo, že sdružení na ochranu spotřebitelů nedostávají daňové úlevy.

(13)Úř. věst. L 5 ze dne 9.1.2004, s. 1, Zpravodaj: p. Hernández Bataller - Úř. věst. C 234 ze dne 30.9.2003.

(14)  SEC(2003) 1387 ze dne 27.11.2003.

(15)  Viz čl. 153 odst. 1 a 5; odst. 5 stanoví, že opatření, která podporují, doplňují a monitorují politiku členských států a která byla přijata postupem podle článku 251 a po konzultaci s Hospodářským a sociálním výborem, „nebrání členskému státu zachovat nebo zavést přísnější ochranná opatření“, za předpokladu, že tato jsou slučitelná se Smlouvou, zejména se zásadou subsidiarity a proporcionality.

(16)  Stejné ustanovení obsahoval článek 129-A Maastrichtské smlouvy v pozdějším znění.

(17)  Viz též kupříkladu směrnice č. 90/314/EEC (souborné služby pro cestování), článek 8; 94/47/EEC (právo k dočasnému užívání nemovitostí), článek 11; 93/13/EEC (nepřiměřené podmínky), článek 8; 97/7/ES (smlouvy uzavřené na dálku), článek 14; 85/577/EEC (smlouvy uzavřené mimo obchodní prostory); 84/450/EEC (klamavá reklama), článek 7; a 87/102/EEC (spotřebitelský úvěr), článek 15. Měli bychom zde zmínit důležitou studii provedenou na žádost Komise Centrem pro spotřebitelské právo a koordinovanou Monique Goyensovou. Zpravodaj tohoto stanoviska měl možnost zúčastnit se této studie společně s význačnými odborníky na právo, jako byli profesoři Klaus Tonner, Lopez-Sanchez, Susanne Storm, Jérome Frank, Alexandros Voutsas, William Fagan, Paolo Martinello, Andrée Colomer, A. Tavassy a Geraint Howells (SPC/02/93/CM, červenec 1994). Závěrečná zpráva zcela správně rozlišuje různé formy harmonizace: minimální, kompletní, částečnou, úplnou a dobrovolnou.

(18)  COM(2001) 531 final ze dne 2.10.2001.

(19)  COM(2002) 208 final ze dne 7.5.2002.

(20)  COM(2002) 443 final ze dne 11.9.2002.

(21)  COM(2003) 356 final ze dne 18.6.2003.

(22)  Začleněna do Smlouvy, když vstoupil v platnost Jednotný evropský akt.

(23)  Viz článek 32 předlohy ústavy.

(24)  Dobrým příkladem jsou nedávná nařízení o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (Nař. (ES) č. 44/2001 ze dne 22.12.2000); o doručování soudních a mimosoudních písemností ve věcech občanských a obchodních v členských státech (Nař. (ES) č. 1348/2000 ze dne 29.5.2000); o příslušnosti a uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech manželských a ve věcech rodičovské zodpovědnosti obou manželů k dětem (Nař. (ES) č. 1347/2000 ze dne 29.5.2000); o úpadkovém řízení (Nař. (ES) č. 1346/2000 ze dne 29.5.2000); o podpoře prodeje na vnitřním trhu (COM(2002) 585 final ze dne 25.10.2002); o spolupráci mezi orgány členských států odpovědnými za prosazování právních předpisů na ochranu spotřebitele (COM(2003) 443 final ze dne 18.7.2003); o materiálech a výrobcích určených pro styk s potravinami (COM(2003) 689 final ze dne 17.11.2003).

(25)  Viz článek 5(II) Smlouvy o ES, jenž uvádí následující:

„V oblastech, které nespadají do jeho výlučné působnosti, vyvíjí Společenství činnost v souladu se zásadou subsidiarity jentehdya potud, pokud cíle navrhované činnosti nemohou být uspokojivě dosa.eny členskými státy a mohou být z důvodů rozsahuči účinků navrhované činnosti lépe dosaženy Společenstvím.“

Existuje take několik rozdílů ve znění článku 9 odst. 3 návrhu Ústavy, které bychom měli důkladně prozkoumat.

Návrh Ústavy obsahuje následující:

„Podle zásady subsidiarity vyvíjí Unie činnost v oblastech, které nespadají do její výlučné působnosti, pouze tehdy a do té míry, kdy cílů zamýšlené činnosti nemohou uspokojivě dosáhnout členské státy, a u činností na ústřední, regionální či místní úrovni, a kdy jich lze vzhledem k rozsahu nebo účinkům zamýšlené činnosti lépe dosáhnout na úrovni Unie.“

Nejdůležitější příspěvky do diskuze o této zásadě jsou uvedeny níže:

„Subsidiarity: The challenge of change, zápis z kolokvia Jacquesa Delorse, vydal Evropský institute veřejné správy, Maastricht, 1991 (EIPA 11/04); The principle of subsidiarity, Jean-Louis Clergerie, Ellipses, 1997; studie profesora G. Vandersandena, která neměla být publikována, Considérations sur le principe de subsidiarité, leden 1992; Il principio di sussidiarietà nella prospectiva dell'attuazione del Trattato sull' Unione europea od Giana Pietra Orsella, Řím, 1993; a Mégretův Commentary of the Treaty, svazek 1, 2. vydání, Addendum, kapitola III, str. 421 a následující.“

(26)  Tudíž musíme konstatovat, že původní výklad Komise předložený na edinburkské Evropské radě ve dnech 11. a 12. prosince 1992 byl takový, že studie v souladu s výše uvedenou zásadou by měla za následek stažení celé řady souvisejících návrhů a další by musely být pozdrženy.

(27)  Tato zásada byla plně začleněna do článku 100-b, když vstoupil v platnost Jednotný evropský akt, a definitivně tak do Smlouvy začlenila rozhodnutí ve věci Cassis de Dijon.

(28)  Mutual Recognition in the Single Market (Vzájemné uznávání na jednotném trhu) – zpravodaj: p. Lagerholm, Úř. věst. C 116 ze dne 20.4.2001.

(29)  COM(1999) 299 final ze dne 16.6.1999.

(30)Úř. věst. C 12 ze dne 15.3.2001.

(31)  Jde zejména o finanční produkty prodávané formou zásilkového prodeje.

(32)  Viz též stanovisko EHSV o používání zásady obezřetnosti (Use of the precautionary principle) – zpravodaj: p. Bedossa - Úř. věst. C 268 ze dne 19.9.2000, s. 6.

(33)  Viz též Předběžný program o ochraně spotřebitele a informační politice ze dne 14. dubna 1975, který stanoví: „Všechna tato práva [spotřebitelů] by měla být podpořena akcemi v rámci konkrétních politik Společenství, jako jsou hospodářská, společná zemědělská, sociální, environmentální, dopravní a energetická politika, a též sbližováním právních předpisů, z nichž všechny mají vliv na postavení spotřebitele“ (Úř. věst. C 92 ze dne 25.4.1975). Myšlenka byla dále rozvinuta ve sdělení Radě ze dne 4. července 1985 nazvaném „New impetus“ (Nový podnět), kde bylo poprvé zcela správně konstatováno, že pro vytvoření Evropského hospodářského společenství je dokončení jednotného trhu prostředkem a nikoli cílem COM(85) 314 final). Na sdělení navázalo usnesení Rady ze dne 23.6.1986.

Evropský parlament ve svém usnesení z března 1992 o zohlednění potřeb ochrany spotřebitele a zdraví veřejnosti při dokončování vnitřního trhu (the consumer protection and public health requirements to be taken into account in the completion of the internal market) rovněž vyzval Komisi, aby více přihlížela k potřebám ochrany spotřebitele ve všech politických oblastech (EP 152150).

Teprve EHSV, v předvečer amsterdamského zasedání Evropské rady, však jasně vydal ve svém stanovisku k jednotnému trhu a ochraně spotřebitele (the Single market and consumer protection) (CES 1309/95 ze dne 22. listopadu 1995 – zpravodaj: p. Ceballo Herrero Úř. věst. C 39 ze dne 12.2.1996) celou řadu doporučení k realizaci horizontálního přístupu ke spotřebitelské politice a vyzval k tomu, aby byl do nové Smlouvy začleněn obecný odkaz na tuto problematiku.

(34)  Čl. III-38 a čl. III-5.

(35)  COM(2002) 208 final ze dne 7.5.2002.

(36)  Strana 7 tamtéž.

(37)  Stanovisko EHSV č. 276/2003 ze dne 26. února 2003 – zpravodaj: pí. Ann Davison - Úř. věst. C 95 ze dne 23.4.2003.

(38)  V již uvedeném stanovisku CES 1309/95 EHSV (Bod 3.2.4) v této souvislosti doporučil:

(39)  Mimořádný význam od roku 1992 mají její dokumenty Better lawmaking (Lepší zákonodárství), zejména ten z roku 2002 (COM(2002) 715 final ze dne 11.12.2002), a její sdělení z 5. prosince 2001 o zjednodušení a zlepšení regulatorního prostředí (Simplifying and improving the regulatory environment) (COM(2001) 726 final), ze dne 5. prosince 2002 nazvané Evropská vláda: lepší zákonodárství (European governance: Better lawmaking) (COM(2002) 275-278 final) a ze dne 11. února 2003 o modernizaci a zjednodušení acquis (Updating and simplifying the Community acquis) (COM(2003) 71 final) a zejména její nedávno zveřejněný legislativní a pracovní program na rok 2004 (COM(2003) 645 final ze dne 29.10.2003), který deklaruje zjednodušení a kodifikaci legislativy Společenství jako prioritu pro rok 2004 (příloha 5).

(40)  Viz stanoviska EHSV, jejichž zpravodaji byli p. Vever (Úř. věst. C 14 ze dne16.1.2001), p. Walker (Úř. věst. C 48, 21.2.2002 a Úř. věst. C 125 ze dne 27.5.2002), p. Simpson (Úř. věst. C 133 ze dne 6.6.2003) a p. Retureau (INT 187 ze dne 17. března 2004 – CESE 500/2004; Úř. věst. C ze dne 30.4.2004).

(41)Úř. věst. C 321 ze dne 31.12.2003. Viz též zejména důležitou zprávu EP ze dne 25.9.2003 (A5-0313/2003) vypracovanou Monicou Frassoni, členkou Evropského parlamentu.

(42)  COM(2003) 71 final, pro nějž byl zpravodajem p. Retureau (CESE 500/2004; Úř. věst. C 112 ze dne 30.4.2004).

(43)  Na otázku, jak velkého pokroku se podařilo dosáhnout při transpozici acquis, 65 % respondentů na dotazník odpovědělo, že reforma právního rámce je zcela dokončena, zatímco 35 % uvedlo, že proces transpozice ještě nebyl završen.

(44)  Myšlenka „kodifikace“ evropského spotřebitelského práva a různé významy pojmu „kodifikace“ byly obsáhle projednávány na semináři, který se uskutečnil ve dnech 12. a 13. prosince 1997 v Lyonu a jehož zápis vydalo nakladatelství Bruylant (1998) pod názvem Vers un Code Européen de la Consommation. Dále byly tyto myšlenky projednávány na semináři, který se uskutečnil ve dnech 14. a 15. ledna 2000 v Bologne-sur-Mer a jehož zápis byl vydalo nakladatelství Documentation Française (Paříž 2002). Toto téma bylo rovněž rozebíráno nejrůznějšími odborníky v práci autorů Dominique Fenouillet a Françoise Labarthe nazvané Faut-il recodifier le droit de la consommation? (ECONOMICA, 2002).

(45)  Stanovisko EHSV č. 105/2004, pro nějž byl zpravodajem pan Hernández Bataller (Úř. věst. C 108 ze dne 30.4.2004).

(46)  V této souvislosti viz obecně stanoviska EHSV k jednotnému trhu a ochraně spotřebitele (Single Market and Consumer Protection), pro nějž byl zpravodajem p. Ceballo Herrero (Úř. věst. C 39 ze dne 12.2.1996) a k Zelené knize o ochraně spotřebitele v Evropské unii (Green Paper on European Union Consumer Protection), pro něž byla zpravodajkou pí Davison (Úř. věst. C 125 ze dne 27.5.2002), a zejména stanoviska k návrhům směrnic o klamavé a srovnatelné reklamě, podomním prodeji, spotřebitelském úvěru, souborných službách pro cestování, nepřiměřených podmínkách, právu k dočasnému užívání nemovitostí, prodeji zboží obecně a konkrétně služeb na dálku, odpovědnosti výrobce, zárukách, elektronickém obchodu, výrobkové bezpečnosti a nekalých obchodních praktikách.

(47)  Stanovisko EHSV, pro nějž byl zpravodajem pan Hernández Bataller (Úř. věst. C 133, 6.6.2003). V této souvislosti je rovněž zajímavá zpráva k tomuto tématu holandského výboru pro spotřebitelské záležitosti z listopadu 2000.

(48)  Jak uvádí Rada ve svém usnesení ze dne 9. června 1986 (Úř. věst. C 184 ze dne 23.7.1986).

(49)  Stanovisko č. 106/2004, přijaté dne 28. ledna 2004 – zpravodaj: p. Hernández Bataller (Úř. věst. C 108 ze dne 30.4.2004). Komise již poukázala na potřebu lépe monitorovat uplatňování práva Společenství ve svém sdělení ze dne 11. prosince 2002 (COM(2002) 725 final).

(50)  Na zasedání Rady v Edinburku ve dnech 11. a 12. prosince 1992 bylo rozhodnuto stáhnout celou řadu navrhovaných směrnic, které již byly projednávány, aby byla dodržena zásada subsidiarity; dotyčná směrnice byla jednou z nich. (SN/456/92 Dodatek C závěrů Předsednictví).

(51)  Směrnice č. 2001/95/ES, článek 20.

(52)  COM(2003) 313 final ze dne 6.6.2003.

(53)  COM(2004) 2 final, 13.1.2004. Viz stanovisko, jehož spravodajové byli p. Metzler a p. Ehnmark. Viz rovněž Usnesení Rady ze dne 1.12.2003 vydané v Úř. věst. C 299 ze dne 10.12.2003.

(54)  Tato poznámka nemá jakkoli předjímat stanovisko, které EHSV zaujme k tomuto tématu.

(55)  Viz též Zelená kniha o službách všobecného zájmu (Services of General Interest) (COM(2003) 270 final ze dne 21.5.2003) a sdělení Komise nazvané „Services of General Interest in Europe“ (Služby všeobecného zájmu v Evropě) (COM(96) 443 final ze dne 11.9.1996).

(56)  Stanovisko EHSV 1607/2003 ze dne 10.12.2003 (Úř. věst. C 80 ze dne 30.3.2004) – zpravodaj: pan Hernández Bataller a stanovisko CES 605/1997 ze dne 29.5.1997 (Úř. věst. C 287 ze dne 22.9.1997) – zpravodaj: p. Van Dijk. Viz též sektorová stanoviska EHSV o jistých klíčových službách, zejména stanovisko CES 1269/1996 ze dne 31.10.1996 (Úř. věst. C 66 ze dne 3.3.1997) k energii a stanovisko HSV 229/2001 ze dne 1.3.2001 (Úř. věst. C 139, 11.5.2001) o elektronických komunikačních službách – zpravodajem v obou případech: p. Hernández Bataller.

(57)  V nedávném rozhodnutí přijatém v Portugalsku nebyly překvapivě mezi klíčové veřejnoprávní služby zahrnuty telefonické služby (zákon 5/2004 ze dne 10.2.2004)

(58)  Toto sdělení se objevuje v dokumentu (COM(2004) 374 final, 22.7.2003) (Řím II)

(59)  Nařízení o právu použitelném na nesmluvní závazky (COM(2003) 427 final ze dne 22.7.2003) (Řím II).

(60)  Stanovisko EHSV 841/2004 – zpravodaj: p. Von Fürstenwerth (Úř. věst. C 241 final ze dne 28.9.2004).

(61)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady č. 2000/13/ES ze dne 20. března 2000, Úř. věst. L 109 ze dne 6.5.2000.

(62)  Směrnice stanoví, že vyznačení původu výrobku je povinné pouze tehdy, když by jeho vynechání mohlo být pro spotřebitele zavádějící; tato formulace vyvolává značné pochybnosti a z právního hlediska není dostatečně jasná.

(63)  Systém pro rychlou výměnu informací.

(64)  K tomuto tématu: stanovisko EHSV k návrhu směrnice Evropského parlamentu a Rady o obecné bezpečnosti výrobků (Úř. věst. C 367 ze dne 20.12.2000). Na otázku o mechanismech monitorování trhu 65 % respondentů odpovědělo, že je považuje za dostatečné, zatímco 37 % je považovalo za poměrně neúčinné.

(65)  Směrnice č. 85/374/EHS ze dne 25. července 1985 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se odpovědnosti za vady výrobků ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady č. 99/34/ES ze dne 10. května 1999, která rozšířila oblast působnosti této směrnice i na trh s elektrickou energií.

(66)  COM(1999) 396 final ze 28.7.1999.

(67)  Odkazujeme zejména na zprávu právnické firmy Lovells (MARKT/2001/II/D), kontrakt č. ETD/2001/B5-3001/D/76; současný zpravodaj se podílel i na přípravě řečené zprávy.

(68)  Směrnice Rady č. 85/577/EHS ze dne 20. prosince 1985 na ochranu spotřebitele v případech, kdy se smlouva uzavírá mimo stálé provozovny, Úř. věst. L 372 ze dne 31.12.1985.

(69)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/7/ES ze dne 20. května 1997 o ochraně spotřebitele v případě smluv uzavřených na dálku, Úř. věst. L 144 ze dne 4.6.1997.

(70)  Čl. 11 odst. 3a) tamtéž.

(71)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/65/ES ze dne 23. září 2002 o uvádění finančních služeb pro spotřebitele na trh na dálku Úř. věst. L 271 ze dne 9.10.2002.

(72)  Návrh směrnice Evropského parlamentu a Rady o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se spotřebitelského úvěru, COM(2002) 443 final ze dne 11.9.2002.

(73)  89 % respondentů uvedlo, že toto právo je zakotveno v zákoně, ale 30 % mělo pocit, že tyto mechanismy nejsou náležitě uplatňovány.

(74)  Směrnice 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993, Úř. věst. L 95 ze dne 21.4.1993, s. 29.

(75)  Pokud je známo, databáze CLAB se již neaktualizuje a je obtížné se k ní dostat. 52 % respondentů považuje ochranu spotřebitele proti nepřiměřeným podmínkám za dostatečnou, pouze 19 % ji považuje za nedostatečnou.

(76)  COM(2000) 248 final ze dne 6.7.2000; zpravodaj: p. Ataíde Ferreira – Úř. věst. C 116 ze dne 20.4.2001.

(77)  Směrnice 87/102/EHS, Úř. věst. L 42 ze dne 12.2.1987 a směrnice 98/7/ES, Úř. věst. L 101 ze dne 1.4.1998.

(78)  Stanovisko EHSV k návrhu směrnice Evropského parlamentu a Rady o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se spotřebitelského úvěru ze dne 17. července 2003 (Úř. věst. C 234 ze dne 30.9.2004), kde EHSV důrazně nesouhlasí, aby návrh stejně jako směrnice 87/102/EHS trval na tom, že primární je stále rozvoj jednotného trhu a že ochrana spotřebitele má význam, pouze pokud a potud může podpořit volný pohyb nabídky úvěrů, a že není sama o sobě cílem, ale pouze prostředkem k rozvoji jednotného trhu.

(79)  V této souvislosti je třeba vyzdvihnout stále aktuální informační zprávu a stanovisko EHSV k tomuto tématu (EHSV 511/2002 ze dne 24.4.2002 – zpravodaj: p. Ataíde Ferreira, Úř. věst. C 149 ze dne 21.6.2002) a nejrůznější setkání uspořádaná v této souvislosti Komisí a organizacemi členských států.

(80)  Doporučení Komise č. 87/598/EHS o evropském kodexu chování v oblasti elektronického platebního styku (Úř. věst. L 365 ze dne 24.12.1987) nestačí k ochraně zájmů spotřebitelů v této oblasti.

(81)  Sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu o novém právním rámci pro platební styk na vnitřním trhu (New Legal Framework for Payments in the Internal Market) (COM(2003) 718 final); CESE má zaujmout k této věci stanovisko, pro nějž byl jako zpravodaj jmenován p. Ravoet.

(82)  Viz COM(2004) 91 final ze dne 12.3.2004 a právě projednávané stanovisko EHSV, jehož zpravodaji byli p. Retureau a pí Davison.

(83)  Viz COM(2004) 341final a právě projednávané stanovisko CESE, jehož zpravodajem byla stejná osoba jako u tohoto stanoviska.

(84)  Viz též sdělení Komise o evropském smluvním právu (European Contract Law) (COM(2001) 398 final ze dne 11.7.2001) a příslušné stanovisko CESE – zpravodaj: p. Retureau – Úř. věst. C 241 ze dne 7.1.2002.

(85)  Viz stanovisko z vlastní inicivativy CESE k evropské pojistné smlouvě (European insurance contract) (INT/202), které se v současné době připravuje – zpravodaj: totožný jako u tohoto stanoviska.

(86)  Směrnice 1999/44/ES ze dne 25.5.1999, Úř. věst. L 171 ze dne 7.7.1999.

(87)  Stanovisko CES 743/94 ze dne 1. června 1994 – zpravodaj: p. J. Proumens (Úř. věst. C 295 ze dne 22.10.1994)

(88)  Jak je stanoveno ve výborné Zelené knize Komise (COM(1993) 509 final ze dne 15.11.1993); dotyčná směrnice se ducha této Zelené knihy nedržela.

(89)  COM(2001) 531 final; viz též stanovisko CESE 344/2002 – zpravodajka: pí. Davison - Úř. věst. C 125 ze dne 27.5.2002.

(90)  Stanovisko ze dne 28.1.2004 – zpravodaj: p. Hernández Bataller (Úř. věst. C 108 ze dne 30.4.2004).

(91)Úř. věst. C 221 ze dne 17.9.2002 – zpravodaj: p. Dimitriadis – k návrhu nařízení o regulaci této oblasti, předloženému Komisí (COM(2001) 546 final ze dne 2.10.2001).

(92)  71 % respondentů uvedlo, že existují mechanismy, které umožňují spotřebitelům získat přístup k právnímu systému, zatímco pouze 29 % uvedlo, že žádné takové mechanismy neexistují; když byli tázáni na to, jak jsou tyto mechanismy účinné, 58 % respondentů je považovalo za dostatečné, zatímco 35 % za poměrně neúčinné.

(93)  Směrnice 98/27/ES ze dne 19. května 1998 (Úř. věst. L 166 ze dne 11.6.1998), nyní v kodifikované verzi (COM(2003) 241 final ze dne 12.5.2003).

(94)  Na otázku, zda existují předpisy osvobozující spotřebitelská sdružení od právních nákladů, 73 % respondentů uvedlo, že žádné takové předpisy neexistují.

(95)  Stanovisko EHSV k Zelené knize o alternativním řešení sporů v občanském a obchodním právu (Green Paper on alternative dispute resolution in civil and commercial law) (COM(2002) 196 ze dne 19.4.2002) – zpravodaj: p. Malosse, Úř. věst. C 85 ze dne 8.4.2003. V návaznosti na toto očekává EHSV zveřejnění zprávy o provozování evropské sítě pro mimosoudní urovnání sporů EEJ-NET (European Extra-Judicial Network); na tomto místě a v této chvíli by však chtěl poukázat na to, že je třeba zvýšit její operativnost.

(96)  78 % respondentů uvedlo, že existují alternativní prostředky řešení sporů, zatímco pouze 33 % uvedlo, že žádné neexistují.

(97)  Doporučení 98/257/ES ze dne 30. května 1998 o zásadách platných pro orgány odpovědné za mimosoudní vyrovnání spotřebitelských sporů, Úř. věst. L 115, 17.4.1998 a doporučení 2001/310/ES ze dne 4. dubna 2001, Úř. věst. L 109 ze dne 19.4.2001.

(98)  Dokument Rady 9179/99 + Kor 1-99/00806; zpravodajem pro stanovisko EHSV k této záležitosti byl p. Ravoet (Úř. věst. C 75 ze dne 15.3.2000); tyto dokumenty Rady se nyní staly nařízením Rady (Úř. věst. L 160 ze dne 30.6.2000, s. 1).

(99)  Nařízení 44/2001/ES (Úř. věst. L 12 ze dne 16.1.2001).

(100)  COM(2003) 427 final ze 22.7.2003.

(101)  COM(2002) 654 final; zpravodajem pro stanovisko EHSV k této záležitosti byl autor tohoto stanoviska (stanovisko CESE 88/2004 v Úř. věst. C 108 ze dne 30.4.2004).

(102)  COM(2001) 705 final ze dne 22.11.2001; zpravodajem pro stanovisko EHSV k této záležitosti byl p. Ataíde Ferreira (ze dne 17.10.2001, Úř. věst. C 36 ze dne 8.2.2002).

(103)  Stanovisko ke Strategii spotřebitelské politiky na období 2002-2006 ( 26.2.2003, Úř. věst. C 95 ze dne 23.4.2003, zpravodajka: pí Ann Davison); Stanovisko k finančnímu rámci pro spotřebitelskou politiku na období 2004-2007 (17.7.2003, Úř. věst. C 234 ze dne 30.9.2003, zpravodaj: p. Hernández Bataller).

----

PŘÍLOHA

ke stanovisku Evropského hospodářského a sociálního výboru

Níže uvedený pozměňovací návrh byl zamítnut, ale získal alespoň jednu čtvrtinu odevzdaných hlasů.

Bod 12.5

Vložit následující text do seznamU priorit:

Odůvodnění

V současné době je pro spotřebitele obtížné uplatnit svá práva v zemích EU mimo svou vlastní zemi kvůli jazykovým bariérám a neznalosti týkající se procesních překážek – například dojde-li k porušení práv lotyšského spotřebitele v Nizozemsku a naopak.

Výsledek hlasování:

Pro: 23

Proti: 43

Zdrželi se hlasování: 3.

----